FESTIVITAT DE TOTS SANTS I DE LES ANIMETES, DIA DE VISITA AL CEMENTERI\nEntrada al cementeri oberta l'any 1945\nA l’inici dels anys vint la nostra població tenia greus problemes en dos prestacions municipals bàsiques, que podien afectar la salut pública del municipi, el cementeri i l’escorxador .\nTots dos es trobaven localitzats al final del carrer, popularment denominat, Carnisseria. L’estat del cementeri, ubicat al lloc que hui trobem l’ermita de Sant Antoni, era deplorable ; no era factible fer més soterraments, i a més s’havia quedat pràcticament dins del casc urbà.\nÀntic cementeri catòlic, junt a l'ermita de Sant Antoni.Carrer Carnisseria.\nLa Corporació municipal, presidida pel senyor José Antón i Lledó, davant d’aquesta situació i de les pressions que rebia l’Ajuntament per part de les autoritats sanitàries provincials, perquè es procedira a la clausura del recinte, l’any 1924 va començar les gestions per tractar d’aconseguir un nou emplaçament per a este servei municipal.\nLa tasca no era fàcil. Calia trobar terrenys apropiats, amb capacitat suficient i que, en el cas del cementeri es trobaren a més d’un quilòmetre de la localitat. A més pel seu preu havien de ser assequibles per a les arques municipals.\nDesprés de moltes diligències es va trobar el lloc idoni. Així queda reflectit a u dels punts tractats al ple municipal celebrat el dia vint de juny de 1924,: “...por fin el Sr. Alcalde, ha conseguido encontrar un pedazo de terreno secano, plantado de almendros, de cabida de cinco a seis tahullas, situado en la partida de los Llanos de este término municipal, guardando las distancias reglamentarias del casco de población...” “...que dicho terreno es propiedad de Dª Pilar Berenguer Munllor” “...ha convenido en la compra del referido terreno por el precio de ochocientas setenta y cinco pesetas...”.\nCom que era més que necessari tancar el cementeri existent al carrer Carnisseria, la Corporació va adquirir els terrenys. El dia vint-i-dos d’octubre de 1925 l’Ajuntament publica el projecte del nou cementeri municipal, confeccionat per l’arquitecte senyor Juan Vidal i ofereix als veïns de Mutxamel la possibilitat de comprar parcel·les i triar el lloc que volgueren. Estes eren de tres classes; les de primera que costaven a cent pessetes, les de segona a setanta cinc i les de tercera a cinquanta. Cada parcel·la tindria una extensió de nou metres quadrats.\nPlànol original del nou cementeri, any 1925. Arquitecte senyor Juan Vidal.\nEl traçat del nou cementeri segueix els canons dels construïts per este temps a tota Europa. L’entrada al recinte estava a la cara oest, es a dir s’arribava directament pel camí dels Plans i als dos costats es disposen una sèrie de dependencies sanitàries, administratives i de vivenda. L’espai interior es de planta quasi rectangular distribuïda en quadricula, que dona com a resultat un conjunt de carrers lineals. Com anècdota històrica ressenyar que el noms aprovats per a retolar les noves travessies que anirien formant-se, coincidien amb moltes de les denominacions del santoral catòlic, que per aquells anys configuraven les vies urbanes de Mutxamel. Encara hui trobem tots estos noms de Sant Vicent, Sant Roc, Sant Pasqual, Sant Isidre, etc...formant part del casc urbà més antic de Mutxamel.\nAcomidament del dol.1969. Placeta la Soledad\nSi observem el nucli central del traçat, al mig trobarem un tram dedicat a la patrona de la població, la Mare de Déu de Loreto, i als carrers del costat les altres dos figures femenines, la Verge del Carme i Santa Bàrbara. Per què estos dos símbols femenins al cementeri?. La Mare de Déu del Carme que tenia i té representació iconogràfica a l’església de la localitat és també protectora de les ànimes. Moltes persones quan veien que arribava el moment de la mort, s’encomanaven a la Mare de Déu del Carme perquè no els oblidara, ja que segons la tradició popular els dimecres i els dissabtes baixava al Purgatori a rescatar ànimes. De fet el dia dos de novembre a Mutxamel se li resava la següent petició : “ A la Virgen del Carmen quiero y adoro por que saca a las almas del Purgatorio ; así lo espero que baje y la suba al cielo”.\nAltar central. Al fons els pins centenaris del cami dels Plans, on estava situat el primitiu acces al recinte.\nRespecte de Santa Bàrbara, a més d’advocada contra les tempestes, és per a molts cristians intercessora per a no morir sense haver rebut els Sagraments. Aquí tenim la possible explicació de la seua inclusió dins del santoral del nou recinte, que queda clarament delimitat oest un mur elevat, que dona sensació de seguretat i respecte.\nEl dia quatre d’agost de 1927 després de molts anys de gestions administratives es pren l’acord següent: “La presidencia manifiesta que terminadas las obras necesarias para poder efectuar la apertura del nuevo Cementerio Municipal, se estaba en el caso de dar cumplimiento a lo acordado...o sea proceder a la clausura del viejo y abrir para inhumaciones el nuevo....Se señala para este acto el día seis de los corrientes a las seis de la tarde, haciéndose público por medio de bandos y edictos para que el vecindario los pueda presenciar, y que por la Alcaldía se pasen las correspondientes invitaciones a las Autoridades locales...”\nPanteó familia Alvarez Sereix\nDetall panteó. Obra escultor Vicente Banyuls\nEl dia sis d’agost de 1927, aprofitant la festivitat del Salvador, va quedar inaugurat el nou cementiri. Així ho trobem reflectit al diari alacantí, “La voz de Levante”:\n“Hoy festividad del Salvador, se comenzarán en el vecino pueblo de Muchamiel, las tradicionales fiestas que en honor a su santo patrono, celebra dicho pueblo anualmente...Por la tarde se bendecirá el nuevo Cementerio..”\nA la setmana de la seua inauguració, es va efectuar el primer soterrament. Al periòdic anteriorment ressenyat, el dia setze apareixia l’emotiva noticia d’este acte al que pràcticament va assistir tot el poble :\n“El sábado último tuvo lugar el primer entierro verificado en el nuevo cementerio municipal. El Ayuntamiento ha regalado el nicho número 1 en el que fué colocado el cadàver de la señoora Maria Josefa Marco de Blasco. La banda de música La Alianza de esta población, desfiló tocando sentimentales marchas funebres. El duelo formado por todo el pueblo en masa, se despidió en la calle de Alfonso XII, siguiendo la mayoria hasta el Cementerio...”\nLàpides de la familia Boix, farmaceutics titulars de Mutxamel al s.XIX i XX\nEl canvi d’ubicació del nou recinte va provocar també la permuta del lloc on els mutxamelers donaven el condol a la família, que es va traslladar des de l’ombra del immens lledoner que havia davant de l’antiga construcció, al final del carrer Carnisseria, a la coneguda com placeta de la Soledat, on ja la comitiva, això sí, més reduïda, continuava carretera cap amunt fins a arribar al nou emplaçament.\nEncara que a la documentació administrativa que es donava a la persona que comprava un nínxol, apareixia anomenat com a “Cementerio Municipal de Ntra. Sra. de Loreto”, els mutxamelers sempre han identificat este últim viatge com el que es feia “als Plans”, evocant la partida del nostre terme on està edificat i el camí que hi porta.\nDe la distribució ideal que s’havia plantejat en principi, pocs elements es van dur a terme a l’hora d’edificar. L’any 1945 es va reformar el recinte, ampliant el grup de nínxols segons les necessitats de la població. També es va modificar l’accés d’entrada, clausurant l’existent i obrint la via principal per l’est, amb entrada per la carretera que va de Mutxamel cap a Xixona. No es van seguir, pràcticament, per a res els dissenys projectats al traçat original.\nLes transformacions socials que s’han produït al llarg del segle vint, com no podia ser d’altra manera, han afectat també els rituals que acompanyen el ser humà en el seu darrer viatge en este món. Davant de la gelor i el tracte comercial dels actuals tanatoris, és interessant evocar les vivències familiars que es protagonitzaven al domicili del mort, que era acompanyat en els seus últims moments pels seus familiars, veïnes i veïns.\nCom a mostra inequívoca de modificació dels costums, volem portar a la memòria una anècdota il·lustrativa de les penalitats tant físiques com emocionals, que acompanyaven l’acomiadament d’un ser estimat. Hui tots els difunts són transportats a la seua morada definitiva amb un vehicle preparat especialment per a estos menesters.\nAra bé, fa quasi cent anys, quan no hi havia més que carros o cotxes funeraris tirats per un nombre de cavalls, que variaven segons la categoria econòmica del soterrament, en moltes ocasions es produïa un autèntic problema per a la família, a l’hora d’efectuar el trasllat del cos del finat fins al cementiri, si no es tenien suficients recursos per poder pagar el cotxe de cavalls. Aquí ens apareix la figura d’un veí, conegut amb el malnom del “Tio Xavillo”, que era requerit pels més necessitats per acompanyar els soterrats carregat d’una tauleta, on deixaven el taüt els familiars que la portaven als muscles, quan ja no podien suportar el pes i necessitaven descansar.\nFesta de Tots Sants i el dia següent, dia de les “animetes santes”, En este temps ens venen a la memòria multitud de pensaments i sentiments, on es mesclen des del color dels crisantems i clavellines, passant per la tènue llum de les “mariposes” enceses a les nostres cases o al mateix cementeri, per guiar el camí i acompanyar el record entranyable i sempre present dels nostre familiars que aquí reposen ja per a sempre.\nAssumpció Brotons i Boix\nCronista Oficial de Mutxamel.\nFestivitat de Tots Sants 2020.


Tarifa Gas Mini | factorenergia\nEstàs a: factorenergia > Llars > Tarifes Gas > Tarifa Gas Mini\n¿Et truquem nosaltres? x\nSol·licitant que et truquem, acceptes expressament la política de privacitat de factorenergia.\n| La teva nova tarifa de gas amb Tarifa mini:\nDescompte per sempre.\nEl nostre descompte no acaba al cumplir un any com a client, el tindràs sempre a la teva factura, ara i per sempre.\nConsulta totes les teves factures a l'àrea de clients, ajudant a cuidar el nostre planeta.\nCost fixe més baix, ideal per a segones residències\nConsum de Gas\nProrrata quota mensual\nLloguer comptador (2)\nImp. Especial Hidrocarburs\nVull aquesta tarifa!\nTarifa Mini Ideal per a segones residències:\namb el terme fix més baix.\nPreus finals amb impostos inclosos (21% IVA i Impost Especial d'Hidrocarburs, 0,00234 €/kWh).\nSense calefacció RL.1\n< 5.000 kWh/any\nAmb calefacció RL.2\n> 5.000 kWh/any < 15.000 kWh/any\nAmb calefacció RL.3\n> 15.000 kWh/any\n* Preus vàlids durant un any.\nCalcula el teu nou gasto mensual de gas\nCalcula la teva nova quota a la factura de gas amb la nostra calculadora de preus, en només 1 minut podràs saber quant haguessis pagat a la teva factura mensual sense cap compromís. Prem el botó i descobreix la teva nova factura.\nCalcula la teva nova tarifa\nTarifa de gas mini\nEscull la tarifa mini si tens un pis o una casa a on no hi vius, però a on vas de tant en tant. Amb aquesta tarifa, pagaràs menys de terme fix, perquè entenem que el teu consum és aïllat.\nTerme fix de gas a preu mini\nAquesta tarifa està pensada per a segones residències perquè redueix el terme fix, que és l’import que li correspon a la tarifa d’accés que tinguis contractada i que es paga independentment de si consumeixes molt o res. Pensem que si tens un consum aïllat, de cap de setmana o vocacional, no és just que paguis molt per aquest concepte.\nCanvia de tarifa quan vulguis\nNo tindràs permanència, ni amb factorenergia ni entre tarifes (si contractes directament amb nosaltres per telèfon o web el subministrament per la teva llar). Això vol dir que pots anar-te’n quan vulguis i que a més, si vols, i avisant-nos amb un mes d’antelació, pots passar d’una tarifa a una altra, sense cost, sense límit de canvis i sense penalitzacions.\nEstem compromesos amb el medi ambient i, per tant, totes les gestions i consultes sobre la teva factura del gas podran realitzar-se online a través de l’Àrea Clients. A més, t’avisarem per correu electrònic quan estigui disponible i t’oferirem un accés privat segur.\nEncara que el gas natural no és una energia renovable, sí és el combustible fòssil menys nociu pel medi ambient. Emet fins a un 50% menys de CO2 que el carbó i està exempt d’impureses i residus, de manera que tampoc emet partícules sòlides.\nServeis d'assistència a la llar\nServei d’emergències 24 hores (en dies laborables)\nEn cas d’urgència, visita del professional en menys de 3 hores laborables.\nRevisió de la caldera de gas natural\nDe conformitat amb el RITE, RD 1027/2007 o normativa que el substitueixi.\nDesplaçament, pressupost i les tres primeres hores de mà d’obra gratuïtes\nOperacions encaminades a esmenar el deficient funcionament de la caldera.\nPeces per a la reparació d’alguna anomalia detectada en la revisió\nFins a 150€/any.\nSom l’empresa de gas de Catalunya que t’escolta


La cursa de la marató és una de les proves més distingides en el món i en la història de lesport. | Atletisme Català\nInici General La cursa de la marató és una de les proves més distingides...\nLa cursa de la marató és una de les proves més distingides en el món i en la història de lesport.\nLa marató ha fascinat a moltíssimes persones duns anys ençà. Ara, a Barcelona, volem atraure tant els esportistes que vinguin a competir per la glòria daquesta llegenda, com aquelles persones motivades i apassionades per aquest esport. A la Marató de Barcelona estem convençuts que podrem reunir molts corredors, molts espectadors i molts visitants, amb una bona organització, jove i dinàmica. Ens satisfà que cadascú de vosaltres sigueu els Spiridon Louis de lactualitat. Les arrels de la marató tenen el seu origen en el camp de batalla, on la supervivència s associa a la competició. Ara que acaben de celebrar- se els JJOO de Pequín 2008, deixeu-me agrair la bona idea del Baró Pierre de Coubertin i del company i historiador, Michel Bréal de tornar a la memòria la cursa llegendària de la Marató fins Atenes, i proposar-la com a esdeveniment atlètic final.| Avui en dia la llegenda de la marató, la panòplia, la celebració que lenvolta, la manera en que inspira a la humanitat a cultivar la seva història, la seva llengua, la seva literatura, és inherent a cada racó del món en les seves grans i petites maratons; daquí sorgeixen noms com l´Spiridon Louis, Emil Zatopek, Abebe Bikila, Grete Waitz, Rosa Mota, Paul Tergat, Paula Radcliffe, Martín Fiz, Abel Antón, Haile Gebrselassie, i tants daltres. En els recents JJOO, lesport ha triomfat i ha esmorteït el ressò dels problemes a la Xina dels drets humans, les dinàmiques polítiques, les fractures socials i territorials, els desequilibris de desenvolupament, les estructures de poder i els canvis socials, les repercussions sobre el medi ambient i la salut humana. Voldríem felicitar, des de la Marató de Barcelona, als campions olímpics C. Tomescu i S. K. Wanjiru i a tots els participants. I per acabar no oblideu que la llegenda continua. Hi sou convidats.


NORMALITZACIÓ LINGÜÍSTICA | EL VOL EN ARC\nArchive for the ‘NORMALITZACIÓ LINGÜÍSTICA’ Category\nla guàrdia civil i la nostra llengua, no vull pagar, per una autopista gratuïta\nNO VULL PAGAR! “¿ME HABLAS EN ESPAÑOL O QUÉ?\nIn NORMALITZACIÓ LINGÜÍSTICA, POLÍTICA, SOCIETAT on Mai 1, 2012 at 6:55 pm\nLa Guàrdia Civil ha multat aquest cap de setmana passat el secretari d’organització de les JERC, Isaac Peraire, quan s’ha negat a pagar el peatge l’autopista AP-7 a Sagunt, dins la campanya “NO VULL PAGAR”, que reclama la gratuïtat de l’esmentada autopista.. La Guàrdia Civil s’ha dirigit cap al cotxe de Peraire i quan aquest els ha parlat en català li han etzibat un “¿Me hablas en español o que?” . Els agents han retingut Peraire durant uns minuts i l’han multat amb 160 euros per obstaculitzar el trànsit i per portar el CAT a la matrícula, adhesiu que també li han fet traure. De moment, no els han multat per parlar en català. Tot arribarà. No sé què diu la Fundació FAES sobre el tema. Vegeu SOM NOTÍCIA.CAT\nUna altra alternativa. Pagar a la japonesa. Cèntim a cèntim. La indignació posa a prova l’enginy.


Art. Nr. 1045869


CGT i ASPEC-SPS criden l'ensenyament públic a la primera jornada de vaga aquest divendres La República\nCGT i ASPEC-SPS criden l’ensenyament públic a la primera jornada de vaga aquest divendres\nACN Barcelona.-Aquest divendres tindrà lloc la primera de les dues jornades de vaga a l’ensenyament públic convocades per CGT Ensenyament i el Sindicat de Professors de Secundària (ASPEC-SPS). La segona […]\nACN Barcelona.-Aquest divendres tindrà lloc la primera de les dues jornades de vaga a l’ensenyament públic convocades per CGT Ensenyament i el Sindicat de Professors de Secundària (ASPEC-SPS). La segona serà el 15 d’octubre. Finalment, el sindicat CSIF s’ha sumat a la convocatòria però no ho han fet els sindicats majoritaris, motiu pel qual la previsió inicial no és d’un seguiment massiu de la convocatòria. Els convocant acusen el Departament d’Educació de “manca de planificació” i reclamen reduir les ràtios fins a 10-15 alumnes a primària i un màxim de 20 a secundària, incrementar plantilles, dotar les escoles de personal sanitari, proveir del material de protecció necessari i substituir el personal vulnerable.\nEls dos sindicats convocant criden a la vaga a tot el personal de l’ensenyament públic, també a les llars infantils municipals. Consideren que fer aquesta aturada és un acte de responsabilitat davant les condicions en què ha començat el curs. En aquest sentit, han convocat una concentració davant dels serveis territorials d’arreu del territori, que a Barcelona es farà a la plaça Sant Jaume. Entre les seves peticions, també hi ha la d’exigir tancar els grups al primer contagi, amb proves a tot el grup i docents, i tancar un centre al tercer contagi, amb proves a tot el centre, a més d’un protocol de sancions si hi ha conductes que atempten contra la salut. En línies generals, lamenten que no hi ha unes directrius clares sobre què han de fer els professionals i els centres. D’altra banda, demanen un permís retribuït no recuperable per a treballadors amb menors al seu càrrec en situació d’espera de resultat de PCR, aïllament o quarantena. El sindicats majoritaris discrepen del momentLa possibilitat de fer vaga planeja des l’estiu i així es va parlar entre els diferents sindicats de l’ensenyament però finalment la majoria va optar per no tirar endavant aquesta mesura. En aquest sentit, el portaveu d’USTEC-STES, Xavier Díez, assegurava a l’ACN que tenen “tota la simpatia” amb el moviment convocant però discrepaven que ara fos el moment de convocar una vaga. “Cal veure com evolucionen les coses”, apuntava. En un sentit similar, el portaveu de la Federació d’Ensenyament de CCOO, Manel Pulido, afegia que ara per ara “no és el mitjà” per aconseguir els objectius que reclamen. Cap dels dos sindicats descarten la convocatòria més endavant però Pulido assegurava que havia de ser l'”últim recurs”. CSIF s’hi sumaQui finalment sí s’ha adherit a la convocatòria és el sindicat CSIF, que ha defensat que des de l’inici ha vist la vaga com una de les “mesures de pressió per forçar el Govern a adoptar una sèrie de mesures irrenunciables”. Entre aquestes, i a banda de les que han fet els convocants, ha reclamat tests massius periòdics per a tota la comunitat educativa, teletreball per a tot el personal de risc o que convisqui amb persones de risc i incorporar els majors de 55 anys en aquest col·lectiu.


OL Vol. 14 Iss. 1\n1 January 1989, Volume 14, Issue 1, pp. 1-105


Una altra política\nNo sóc polític, vaig estar a la política i no en vaig viure d’ella. Regidor 7 anys a l’època predemocràtica, de joventut i d’obres (abans no hi havia urbanisme), el premi era un vermut un cop...\nVergonya, frustració, falta de respecte, indignació, fracàs, incompliment…; tot això i molt més en produeix -i suposo que també a molta gent- el resultat d’aquestes negociacions. La prepotència...\nAgraïment a la Vall d’Hebron\nEl passat 11 d’abril el meu gendre va ingressar al Parc Taulí amb senyals evidents de trobar-se afectat del virus Covid-19. Al llarg d’aquella setmana vam anar rebent notícies descoratjadores, el...


La Junta electoral fa pública la llista provisional de candidatures al Secretariat Nacional de l’Assemblea - Assemblea Nacional Catalana\nPublicat a 25/05/2020 25/05/2020 per webmaster\nEl passat 5 de maig es donava a conèixer que 126 sòcies i socis havien presentat candidatura a les eleccions al Secretariat Nacional de l’Assemblea, que tindran lloc del 10 al 13 de juny. Entre el 8 i el 19 de maig, cada candidatura havia d’aconseguir l’aval de dues assemblees de base de l’entitat i la junta electoral les havia de validar. Finalment, 119 sòcies i socis han superat aquests avals i formen la llista de candidatures provisionals.\nDes de demà mateix i fins el dia 26, hi ha un període de reclamacions i impugnacions per part de les candidatures excloses o de qualsevol sòcia o soci. Durant els dies 27 i 28 de maig la junta electoral les resoldrà, i serà el 29 de maig que es farà públic el llistat definitiu.\nDes del dia 30 de maig i fins al 9 de juny se celebraran els actes de publicitat i/o campanya de les candidatures. Aquests actes es preveuen realitzar de manera virtual a través del canal de youtube de l’Assemblea i es podrà adreçar qualsevol pregunta que es vulgui realitzar a les candidates i candidats a través dels comentaris d’aquesta mateixa xarxa.\nDel 10 al 13 de juny es faran les votacions íntegrament on-line.\nLes candidatures provisionalment admeses són les següents:\n1a1 Ciutat de Barcelona\nAdroer De Fortuny, Jordi\nBofill Mombrú, Aran\nBorràs Vivó, Meritxell\nBosh Sardañons, Josep Maria\nBreu Benach, Núria\nBurés Cabezas, Oleguer\nChafer Vilaplana, Eugeni\nCros Jordana, Maria Pilar\nDe Rojas Vilar, Marc\nFontova Carbonell, Eva\nJaime Corull, Albert\nMorera Busqueta, Marina\nSardon Cantos, Maria\nVilajosana Estopiñan, Assumpta\n1a2 Barcelonès Nord (Sant Adrià del Besós, Badalona i Santa Coloma de Gramenet)\nBrugué Aliu, Isabel\nDalmau Torrents, Gemma\nHernández Miquel, Josep\n1a3 Barcelonès Sud (L’Hospitalet)\nArbós Bo, Gil\nSalvadó Usach, Carles\nBacardit Garriga, Juliana\nOliveras Mas, Alba\nPeguera Marvà, Francesc Xavier\nRodríguez Redondo, Josep Lluís\nRos Asmarat, Rosa Maria\n1c Baix Llobregat\nBarbero Solà, Jordi\nBatalla Olivé, Mònica\nJesús Prades, Joan Marc\n1d Vallès Occidental\nLlobet Galtés, Joan\nRoset Chaler, Jordi\nRoyo Sànchez, Artur\nSancho Massó, Ester\n1e Vallès Oriental\nCamp Tacher, Laura\nEsteve Colonques, Francesc\nFort Padró, Josep\nOllé Usón, Jordi\n2 Gironès, Alt Empordà, Baix Empordà, Garrotxa, Pla de l’Estany i Selva\nBayé Daranas, Arià\nFité Gabarró, Carles\nMaynau Lloveras, Lluis\nMurlà Janó, Josep\nPlanas Massaneda, Teresa\nVergés Tejero, Salvador\n3 Alt Penedès, Baix Penedès i Garraf\nGüell Mata, Esther\nJuanpere Crusellas, Josep Maria\nSonet Romagosa, Jordina\n4 Tarragonès, Conca de Barberà, Alt Camp, Baix Camp i Priorat\nAragonès Piqué, Adrià\nCerdà Bartolí, Neus\nDe Bofarull Bertran, Jordi\nGómez Martínez, Carles Xavier\nSierra Llaberia, Patrícia\n5 Baix Ebre, Ribera d’Ebre, Terra Alta, Montsià i Matarranya\nAdell Valmaña, M. Lluïsa\nBoix Bel, Pepita\nMartí Monllau, Jordi\nReverté Querol, Víctor\n6 Segrià, Urgell, Segarra, Garrigues, Pla d’Urgell, Noguera, Llitera i Baix Cinca\nAlsina Aubach, Jordi\nFalip Rubinat, Francesc\nGonzález Piera, Carme\nJové Vidal, Ester\nMitjans Escudé, Elisabeth\nNadal Sales, Miracle\nPiñol Carrera, M.Josep\nTorrent Maynau, Lluís\n7 Bages, Anoia, Berguedà i Solsonès i Moianès\nMatamala Ribó, Lluís\nNieto Gallardo, Antonio\nPadró Olivet, Arnau\nSerrat Taribó, Jordi\nTrapé Pujol, Pere\n8 Cerdanya, Alt Urgell, Pallars Jussà, Pallars Sobirà, Ribagorça, Alta Ribagorça i Vall d’Aran\nPi Martínez, Jordi\nRibot Ribot, Josep\nRoca Ramon, Alejandro\n9 Osona i Ripollès\nAndreu Oliver, Aleix\nOrdeig Guix, Ma Teresa\nSoler Pairó, Carla\n10 Rosselló, Vallespir, Fenolleda, Capcir, Alta Cerdanya i Conflent\nSoria Guiter, Marc\n11 Assemblees Exteriors\nCasajoana Daunert, Erika\nCussó Segura, Roser\nPruneda Ruiz, Eva\nPujol Llop, Joana\nRoviró Llimiana, Bàrbara\nCabús Vinyes, Eduard\nDonaire Malagelada, Albert\nFernàndez Aguilera, David\nFité Gabarró, Jordi\nHeredia Jornet, Roger\nLlambrich Robert, David\nLópez Ginesta, Biel\nOliver Crespí, Xesca\nPalet Farrero, Xavier\nPaluzie Hernàndez, Elisenda\nPeraire Amella, Josep\nPérez Codorniu, Àitor\nPiñol Tomàs, Rafel\nPuigmule Sola, Marc\nRoca Solanelles, Jordi\nRoig Vilaseca, Oriol\nSayes Jato, Tomàs\nSoler Prat, Maria Montserrat\nSunyer Deu, Xavier\nTurull Peroy, Narcís\nUreta Lawrentic, Arantzazu\nUrpí Garcia, Sònia\nVilanova Karlsson, Jordi\nCanalís Arrayàs, Emili\nColominas Reig, Josep Rafael\nDomingo Roquer, Jordi\nMartí Palomares, Francesc\nMartínez Alós-Moner, Oriol\nPujol Giménez, Àngels\nSalvador Beltran, Francesc\nBarrientos Martos, Joan\nClaret Solé, Martí\nGarcia Armengol, Adrià\nVernet Gaudes, Júlia


Apartment Augstmatthorn / Tserevitinov Iseltwald Iseltwald Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Iseltwald, Iseltwald, Suïssa - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Augstmatthorn / Tserevitinov Iseltwald\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Iseltwald, no busqui més enllà de Apartment Augstmatthorn / Tserevitinov Iseltwald. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartment Augstmatthorn / Tserevitinov Iseltwald, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix aparcament de cotxes, habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, reproductor de DVD/CD, nevera, forn microones per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartment Augstmatthorn / Tserevitinov Iseltwald.


April - June 2010 | Apunts Sports Medicine\nPages 57-148 (April - June 2010)\nImportancia de la epidemiología en medicina del deporte Importància de l??epidemiologia en medicina de l??esport\nMartin Hägglund, Markus Waldén, Lluis Til, Ricard Pruna\nApunts. Medicina de l'Esport. 2010;45:57-9\nVendaje neuromuscular: ¿tienen todas las vendas las mismas propiedades mecánicas?Embenat neuromuscular: totes les benes tenen les mateixes propietats mecàniques?\nJosé Manuel Fernández Rodríguez, Luis M. Alegre Durán, Javier Abián Vicén, Rafael Carcelén Cobo, Xavier Aguado Jódar\nApunts. Medicina de l'Esport. 2010;45:61-7\nIngesta de líquidos y deshidratación en jugadores profesionales de fútbol sala en función de la posición ocupada en el terreno de juegoIngesta de líquids i deshidratació en jugadors professionals de futbol sala en funció de la posició ocupada al terreny de joc\nApunts. Medicina de l'Esport. 2010;45:69-74\nRelación entre la composición corporal y la capacidad de ejercicio con el riesgo de enfermedades crónicas no transmisibles en mujeres jóvenesRelació entre la composició corporal i la capacitat d??exercici, i el risc de malalties cròniques no transmissibles en dones joves\nRobinson Ramírez-Vélez, Ricardo A. Agredo Zúñiga, Alejandra M. Jerez\nApunts. Medicina de l'Esport. 2010;45:75-80\nEl ejercicio físico como terapia complementaria en el cáncer de próstataL??exercici físic com a teràpia complementària en el càncer de pròstata\nBernat C. Serdà, Pilar Monreal, Arantza Del Valle\nApunts. Medicina de l'Esport. 2010;45:81-93\nModelos de análisis para la prevención de lesiones en el deporte. Estudio epidemiológico de lesiones: el modelo Union of European Football Associations en el fútbolModels d??anàlisi per a la prevenció de lesions en l??esport. Estudi epidemiològic de lesions: el model UEFA en el futbol\nFrancesc Cos, Miquel Ángel Cos, Lorenzo Buenaventura, Ricard Pruna, Jan Ekstrand\nApunts. Medicina de l'Esport. 2010;45:95-102\nEl deportista y el pH: importancia del lactato y la dietaL??esportista i el pH: importància del lactat i la dieta\nApunts. Medicina de l'Esport. 2010;45:103-7\nSobre la aplicación de estiramientos en el deportista sano y lesionado Sobre la aplicación de estiramientos en el deportista sano y lesionado\nLaura Pacheco Arajol, Juan José García Tirado\nApunts. Medicina de l'Esport. 2010;45:109-25\nAplicaciones de la electromiografía de superficie en el deporteAplicaciones de la electromiografía de superficie en el deporte\nNúria Massó, Ferran Rey, Dani Romero, Gabriel Gual, Lluis Costa, Ana Germán\nLesión muscular de recto abdominal en un jugador de voleibolLesió muscular de recte abdominal en un jugador de voleibol\nAntonio Turmo Garuz, Luis Til Pérez, Montse Bellver Vives, Evangelos Papousidakis\nApunts. Medicina de l'Esport. 2010;45:137-42\nEl arte pictórico naïf y el deporteEl arte pictórico naïf y el deporte\nApunts. Medicina de l'Esport. 2010;45:143-8


TVE aposta per la informació i l’anàlisi en el ‘prime time’ de divendres - comunicació21\nTVE aposta per la informació i l’anàlisi en el ‘prime time’ de divendres\nRedacció|2022-01-21T20:09:28+01:0018 gener 2022|Comunicació21\nLas claves del siglo XXI és la nova proposta de TVE per a la nit dels divendres a La 1, un espai d’anàlisi de l’actualitat dirigit i presentat pel periodista Javier Ruiz. Cada setmana el programa abordarà dos temes amb una taula d’experts i especialistes, que completarà amb reportatges per contextualitzar. També hi haurà connexions amb redactors i corresponsals, així com una entrevista en profunditat. En cada programa participaran els directors de dos diaris que aniran rotant.\nL’objectiu de Las claves del siglo XXI és “santificar els fets, sacralitzar les dades, partir de la informació per arribar a l’opinió”, va dir Ruiz dilluns en la seva presentació. “Perquè, encara que aquí hi caben totes les opinions, no totes valen el mateix”, va subratllar.\n“Las claves del siglo XXI és una clara aposta pel context, per allunyar-nos de la brega, la polarització i les falses veritats”, va defensar el director de continguts informatius de RTVE, Esteve Crespo. “Com a televisió pública, aquesta és la nostra comesa: superar la brega i convertir-nos en un fòrum en què s’argumenti i prevalgui el rigor”, va reblar.\nPer la seva part, el director d’informatius de TVE, Pau Fons, va apuntar que amb el nou programa “omplim un espai de la nostra oferta informativa, i fem un pas més per oferir un gran debat setmanal i complementar la informació amb opinió, però no amb qualsevol opinió, sinó una fonamentada”.\nJavier Ruiz es va incorporar el passat setembre per dissenyar el nou programa (produït íntegrament per la cadena pública) amb crítiques del Consell d’Informatius de TVE. El periodista prové de la Cadena SER, on actualment presenta l’espai d’informació econòmica Hora 25 de los negocios.\nTot seguit et facilitem informació que e


Un cop acabades les visites d’escolars de 3r de Primària i 3r d’ESO a l’Ajuntament, els divendres al matí els dedico a fer dues visites que considero fonamentals: a una escola o institut, i a una empresa de la nostra ciutat.\nDivendres passat em vaig reunir en primer lloc amb l’equip directiu i una representació de l’AMPA de l’Escola Nadal. Posteriorment, amb la regidora de Promoció Econòmica i Ocupació, Maria Cinta Daudé, i amb tres tècniques del servei ens vam adreçar al carrer Sant Josep, 140, al polígon el Pla, per visitar l’empresa Reftrans Thermo King.\nEs tracta d’una empresa dedicada a la producció d’equips de refrigeració per a vehicles de transport. De capital 85% nordamericà (companyia Ingersol Rand) i 15% català (empresa familiar Frigicoll), té a prop de 90 treballadors a la nostra ciutat: un 40% en recerca i oficines, i un 60% a les línies de producció.\nL’equip directiu de la fàbrica ens va rebre al complet i ens va fer una explicació detallada de les seves línies de recerca i producció i del seu marc de relacions laborals. Va ser una visita realment interessant, que vull agrair al seu director, Ismael Barroso, en representació del conjunt de persones que ens van atendre. Hi ha coses que em van impressionar i em van donar que pensar, tot i que el marc d’actuació i l’entorn jurídic d’una empresa multinacional i d’una administració local són lògicament allunyats.\nEn primer lloc, pel valor de la recerca i la innovació que es fa a Sant Feliu. En segon lloc, per la concepció absolutament mundial de la seva activitat. I, sobretot, pels fonaments sobre els quals assenten la seva competitivitat en el mercat global en què actuen: com ens van dir, el 93% de la seva producció es destina a l’exportació i només el 7% va al mercat espanyol i portuguès. Un exemple de tot plegat és aquest equip de fred, dissenyat, patentat i fabricat a Sant Feliu, davant del qual em vaig retratar amb la Maria Cinta i la direcció de la planta.\nL’anàlisi de la necessitat d’aquest equip de fred neix de la detecció de transport d’insulina des d’Alemanya als EEUU donada la insuficiència d’aquest producte en un país amb taxes creixents d’obesitat. El transport d’insulina a grans distàncies requeria un equip de fred capaç de garantir temperatures constants de 4º en tots els moments del transport (en terra i en avió) amb una autonomia de temps suficient per poder garantir la bona qualitat de la insulina davant de qualsevol contratemps. A Sant Feliu es va crear el contenidor refrigerat que surt a la imatge i que es comercialitza, com molts altres productes, en condicions avantatjoses respecte a altres plantes del mateix grup o altres empreses refrigeradores.\nQuin és el secret de la competivitat? No és, com tant reiterem els qui creiem que el progrés ha de ser equitatiu i respectuós amb els drets socials i ambientals, la rebaixa contínua dels salaris i de les condicions de treball. És, com ha de ser, en la qualitat dels productes i en la rapidesa de lliurament del producte als clients, encara que sigui a l’altra banda del món. La qualitat s’assegura per la capacitat de l’empresa d’adaptar-se, mitjançant centenars de configuracions possibles, als requeriments individuals de cada vehicle de transport. No cal dir que això requereix personal format i en procés continuat de reciclatge i actualització de capacitats, que l’empresa promou de forma permanent. La rapidesa de lliuraments s’assegura per l’establiment de criteris de flexibilitat amb els sindicats que permeten atendre de manera ràpida les puntes de feina sense incrementar els costos laborals. Bones condicions de treball, formació permanent i diàleg social garanteixen, amb la necessària qualitat del producte i del servei post-venda, una bona situació actual en el mercat i una bona perspectiva de futur. Estic convençut que aquest és el camí que ha de seguir la nostra indústria per ser competitiva en un mercat que ja és mundial.\nD’alguna manera, la capacitat i voluntat d’adaptació a un entorn global i canviant es reflecteix en aquest cartell, escrit en els diversos idiomes de les persones que treballen a la planta de Sant Feliu.\nAquestes visites ens serveixen, finalment, per detectar oportunitats de col•laboració amb el teixit econòmic de Sant Feliu i per valorar possibilitats de millora dels nostres polígons industrials. Volem ser capaços de detectar i captar empreses per a la nostra ciutat, única manera real de tornar a crear llocs de treball estable a Sant Feliu, i per això ens cal tenir els polígons, especialment el Pla com a més important de la nostra ciutat, a punt per quan el govern canviï una estratègia basada exclusivament en l’austeritat i les retallades per una altra que potenciï el creixement sostenible econòmicament i ecològicament de la nostra economia. La direcció de Reftrans Thermo King ens va donar també bones idees en aquest sentit. Vull reiterar-los l’agraïment també per aquest fet.\nJustament això, el bon estat dels polígons industrials de Sant Feliu per tal d’afavorir la implantació d’empreses a Sant Feliu, serà un dels objectius de treball de la Mesa per al desenvolupament econòmic i la cohesió social que es va crear en el passat ple de maig. Però d’això en parlaré properament, en un escrit que elaborarem conjuntament amb la regidora Maria Cinta Daudé. Em quedo, en tot cas, amb la imatge positiva que la nostra ciutat i el nostre país té la capacitat d’encarar el futur amb esperança, si sabem aprofitar els nostres recursos i compaginar el creixement de les empreses amb les bones condicions laborals i el diàleg social com a norma de funcionament.


Campanya de Darfur - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCommuta la subsecció L'expedició\n2.1Jebel el Hella\n2.2Els problemes de subministrament\n2.3El reconeixement d'abril\n2.4L'avançament de maig per al contacte\n2.5La batalla de Beringia\n2.6Dibbis i Kulme\nMapa de Sudan amb els territori dels fur\nDel 16 de març de 1916\nal 6 de novembre de 1916\n13° N, 25° E / 13°N,25°E / 13; 25\nSultanat de Darfur\nDarfur es converteix en una província del Sudan\nSultanat d'Egipte Potències Centrals:\nAli Dinar (†)\n2.000 soldats i oficials 4.000 - 6.000 fusellers\nnombre desconegut de auxiliars armats amb llances\n23 ferits ~ 231 morts\n~ 1.096 ferits\nLa campanya de Darfur o l'Expedició angloegípcia a Darfur de 1916 va ser una operació militar de l'Imperi Britànic i del Sultanat d'Egipte, realitzada com una invasió preventiva al Sultanat de Darfur.\nEl sultà de Darfur, Ali Dinar, va arribar al poder amb l'ajut dels britànics després de la seva victòria en la Guerra del Mahdí, però durant la Primera Guerra Mundial va augmentar la seva rebel·lia, negant-se a pagar el seu tribut al govern sudanès i mostrant simpatia a l'Imperi Otomà el 1915.\nEl sirdar Reginald Wingate va organitzar una força de prop de 2.000 homes, sota el comandament del tinent coronel Philip James Vandeleur Kelly. La força va entrar a Darfur al març de 1916, va derrotar l'exèrcit fur en Beringia i va ocupar la capital Al-Fashir al maig.\nAli Dinar va poder fugir a les muntanyes, i els seus intents de negociar la seva rendició amb els britànics van fracassar. La seva ubicació va ser descoberta i els britànics van enviar una petita força. El sultà va morir en combat al novembre de 1916.\nPosteriorment, Darfur es va adjuntar completament a l'administració britànica del Sudan angloegipci i va romandre part del Sudan quan es va independitzar.\nVegeu també: Història de Darfur, Història del Sudan, i Guerra del Mahdí\nA finals del segle xix i principis del segle xx, Darfur (que significa «terra dels fur») era un país independent, situat a l'oest del Sudan i a l'est del que llavors era l'Àfrica Equatorial Francesa. És igual de gran que França i es pot dividir en tres regions: una regió semiàrida al nord amb poca pluja que s'uneix al desert del Sàhara; una regió central dividida en dos per les muntanyes Djebal Marra, que s'eleven a 3.048 m sobre el nivell del mar i que estan envoltades per sorra i roques planes a l'est i a l'oest; i una regió al sud que té un sòl ric al·luvial i una abundant precipitació anual.\nEl Sultanat de Darfur va ser un dels regnes que s'estenien a través del centre d'Àfrica. En 1874, va ser envaït pels seus veïns islàmics del sud. Com a resultat, el país va ser annexat a Egipte, que posteriorment es va unir amb el Sudan angloegipci.\nAixò va durar fins a la Guerra del Madhí (del 1881 fins al 1889), quan la sobirania anglo-egípcia es va reduir temporalment per les forces de Muhàmmad Àhmad, fins que el control anglo-egipci de la regió va ser restablert després de la batalla d'Omdurman el 2 de setembre de 1898.\nEn 1899, Ali Dinar va esdevenir el sultà de Darfur amb l'aprovació del llavors sirdar Lord Kitchener, a condició que pagués un tribut anual als britànics. Les relacions entre Dinar i els anglo-egipcis eren vigilades per l'Inspector General Rudolf Carl von Slatin, que tenia coneixement de la regió de Darfur i de la seva gent.\nL'statu quo es va mantenir fins que van començar les disputes sobre quin era el límit occidental exacte de Darfur. Els britànics creuen que el retard en la resolució d'aquests conflictes, juntament amb la propaganda en contra del govern, va conduir a un canvi en l'actitud de Dinar cap a ells. Les seves exigències no van ser ateses per la negativa de Dinar de no permetre als europeus d'entrar a Darfur. Les polítiques internes de Dinar van causar disturbis interns entre la part àrab de la població que estaven generalment en contra d'ell, com el cas de la tribu rizeigat del sud-oest de Darfur, «obertament hostil».\nAl conèixer la notícia de la guerra entre l'Imperi Britànic i l'Imperi Otomà, Dinar es va fer més desafiant. A l'abril de 1915, va renunciar la seva lleialtat al govern del Sudan angloegipci, declarant-se a favor de l'Imperi Otomà i va contactar amb ells a través dels Senussi. En aquest moment, Darfur tenia una població de poc menys d'1.000.000 controlat pel que va ser descrit com un «exèrcit d'esclaus» d'uns 10.000 homes.[Nota 1]\nAl desembre, la situació s'havia deteriorat fins al punt que es va enviar una petita unitat de l'Egyptian Camel Corps per a protegir el comerç en Nahud, i al mateix temps actuar com una advertència contra l'ofensiva que estava preparant Dinar contra la tribu rizeigat. Dinar va poder contrarestar el desplegament del destacament del Camel Corps movent les seves pròpies tropes (40 de cavalleria i 90 d'infanteria) per a reforçar Jebel el Hella. No obstant això, es creu que per llavors els britànics ja estaven preparant-se per a envair Sudan.\nPer a contrarestar l'amenaça esperada del Sudan, el sirdar Reginald Wingate va reunir una força a Nahud. El comandant era el britànic tinent coronel Philip James Vandeleur Kelly, del 3rd The King's Own Hussars, adscrit a l'exèrcit egipci. Aquesta força es va compondre de:\nDues companyies d'infanteria muntada, comandada pel Major Cobden (del 9a Llancers).\nCinc companyies del Camel Corps, comandada pel Major Huddleston (del Dorset Regiment).\nSis companyies de 13è i 14è batallons d'infanteria del Sudan, comandada pel Major Bayly (de la Royal Welsh Fusiliers) i pel Major Darwell (de la Royal Marine Light Infantry).\nDues companyies del batalló àrab, comandada pel Major Cowan (del Cameron Highlanders).\nDues companyies del 14è batalló d'infanteria d'Egipte.\nDues bateries d'artilleria de 12-pounder, que també es van incloure dues metralladores Maxim, comandats pel Major Spinks (de la Royal Artillery).\nUna bateria de metralladores Maxim.\nSumant les unitats mèdiques i altres unitats no combatents, la força total va ser al voltant de 2.000 homes.\nEls serveis d'intel·ligència van reunir informació que confirmava la teoria que Dinar anava a envair Sudan, per la qual cosa al març de 1916 Wingate va ordenar a Kelly que creués la frontera i ocupés Jebel el Hella i Um Shanga. Els dos llogarets oferien els únics subministraments permanents d'aigua que estaven en el camí cap a El Fasher, la capital de Darfur.\nEl 16 de març, cinc companyies del Camel Corps i de la infanteria muntada, amb el suport d'una bateria d'artilleria de 12-pounder i una bateria de metralladores Maxim, van travessar la frontera de Darfur i quatre dies més tard van ocupar Um Shanga. La seva única oposició va ser petit lloc d'observació que es va veure obligat a retirar-se. De forma inesperada, quan va arribar la força anglo-egípcia, es va trobar que el subministrament d'aigua a Um Shanga era escàs. Amb el cos principal de la seva força que arribaria a la nit i tenint només dos dies subministrament d'aigua, Kelly va considerar retirar-se de nou cap al Sudan. Però en lloc d'això, va dividir les seves forces, creant una columna de moviment ràpid formada per 30 exploradors de la infanteria muntada, 240 homes del Camel Corps, dues peces d'artilleria i 8 metralladores Maxim, que va deixar a Jebel el Hella a la matinada del 22 de març.\nJebel el Hella[modifica]\nLa columna mòbil de Kelly només es va enfrontar contra una lleugera oposició dels exploradors fur a uns 6 km de Jebel el Hella. Era una força de 800 genets fur que van tractar d'envoltar-los, però el foc de les metralladores dels anglo-egipcis ho va impedir. Després d'avançar uns altres 3 km, la columna va ser envoltada per una gran quantitat de tropes fur en una vall boscosa i es van haver de defendre amb el foc d'artilleria i de les metralladores. Després d'obligar a les tropes fur a dispersar-se, la columna va arribar a Jebel el Hella a les 14.15 pm i van assegurar els pous sense cap oposició més.\nSoldat de les forces anglo-egípcies\nKelly va enviar un petit grup de reconeixement per a comprovar els pous de Lugud, a 3 km de distància, que van ser ocupats quan la resta de la força de Kelly va arribar el 26 de març. Durant el seu avanç, les baixes anglo-egípcies van ser descrites com a «insignificants», mentre que les forces fur havien perdut vint homes entre morts i ferits. Amb la completa ocupació de Jebel el Hella, els anglo-egipcis van assegurar una de les rutes d'invasió al Sudan.\nLa principal força de l'exèrcit fur es trobava en aquell moment en la seva capital, El Fasher, i s'estima que estava formada d'entre 4.000 i 6.000 fusellers amb subministraments adequats de munició. Estaven armats amb diferents tipus de fusells d'avantcàrrega antics, fusells Martini-Henry, rifles Remington, escopetes, llances, escuts i cotes de malla. Estaven recolzats per un nombre indeterminat de tropes auxiliars armats només amb llances. Alhora, Dinar estava concentrant les seves tropes d'altres regions a la capital. Les tropes que estaven en contacte amb les forces anglo-egípcies i una petita quantitat de reforços, s'agrupaven en Burush i Kedada.\nEls problemes de subministrament[modifica]\nWingate va creure que Dinar evitaria una gran batalla a les províncies i que reuniria les seves tropes a El Fasher fins a l'inici del període de pluges, cosa que beneficiaria al seu estil de lluita de guerrilles i d'incursions contra la columna anglo-egípcia i les seves línies de comunicació.\nNo obstant això, la preocupació immediata de Kelly era la de proporcionar aigua i subministraments a les seves tropes. L'expedició anglo-egípcia va coincidir amb un període d'absència de precipitacions i, una vegada que es van esgotar tots els subministraments, el seu punt de subministrament més proper era l'estació de ferrocarril d'Al-Ubayyid, a uns 480 km a l'oest.\nPer a superar alguns dels seus problemes de proveïment, Wingate va començar la construcció d'un camí adequat per a camions, que havia obtingut per a complementar el transport en camell. El camí s'estendria des de la línia de ferrocarril a Rahad a Taweisha després a la capital d'El Fasher, a uns 740 km. Un cop finalitzat, un viatge amb vehicles des de la línia de ferrocarril fins a la capital duraria quatre dies.\nEl general Sir Archibald Murray, comandant de la Egyptian Expeditionary Force (Força Expedicionària Egípcia) que va lluitar en la Campanya del Sinaí i Palestina, va enviar quatre avions de la Royal Flying Corps (RFC), canons de 15 lliures i municions, aparells de ràdio i vehicles de transport lleuger, per a ajudar a l'expedició.\nEl reconeixement d'abril[modifica]\nA principis d'abril, les patrulles de reconeixement anglo-egípcies van localitzar un petit nombre de tropes fur en Burush, Um Eisheishat i Um Kedada. Al seu sud, les tropes fur desplegades a Taweisha es van retirar cap a Tulu. Kelly va organitzar una gran força de reconeixement per a dirigir-se a l'oest, a Abiad, amb tres objectius:\nlocalitzar qualsevol subministrament d'aigua pels seus homes i animals.\ndispersar les tropes de fur de Burush i Um Kedada.\nnegar a les forces fur l'accés als pous d'aigua en Abiad i al mateix temps assegurar la ruta entre Nahud i El Fasher.\nEl 3 d'abril, la força anglo-egípcia formada per dues companyies d'infanteria muntades, quatre peces d'artilleria, 6 metralladores Maxim i el 13è Batalló Sudanès, va arribar Burush al migdia i van atacar a una unitat de cavalleria fur. L'endemà, van continuar el seu avanç cap a Um Kedada. Aquesta vegada es van trobar amb una força de 700 fur, alguns atrinxerat enfront dels pous, però les armes anglo-egípcies van obrir foc contra ells i els van obligar a retirar-se.\nQuatre dies després, el 8 d'abril, va continuar el reconeixement anglo-egipci. A primera hora de l'endemà van aconseguir Abiad, i van descobrir que les tropes fur havien abandonat el lloc la nit anterior. Van deixar una guarnició de quatre companyies d'infanteria sudanesa i quatre canons, i la resta va continuar cap a Darfur. La guarnició que va romandre a Abiad va ser atacada el 14 i 15 d'abril, però no es van registrar les víctimes.\nA finals del mes, es van assegurar les línies de comunicació i els camins, amb grans destacaments de tropes anglo-egípcies en Abiad, Um Kedada, Burush, Lugud, Jebel el Hella i Um Shanga. Al mateix temps, es va establir un sistema de llocs d'observació al llarg de la frontera entre Gabr el Dar fins a Shebb amb el suport de 260 nadius amistosos, que van ser armats amb rifles Remington. Altres 200 homes pertanyents a la tribu Kababish van ocupar Jebel Meidob per a vigilar la carretera de Darfur a les terres Senussi, al nord.\nL'avançament de maig per al contacte[modifica]\nAl maig, les forces anglo-egípcies van començar a reforçar les seves línies de comunicació i a proveir-se de subministraments per a poder continuar l'avanç.\nEl 5 de maig, una força de 500 fur van atacar la guarnició anglo-egípcia en Abiad, i quatre dies més tard van atacar a una estació de telègraf a 5 km a l'est d'Abiad.\nEl 12 de maig, un avió de reconeixement de la RFC va sobrevolar El Fasher deixant caure pamflets sobre la població. Els pamflets anunciaven que si Dinar fos derrocat, hauria llibertat religiosa i justícia per a tothom, que els líders tribals mantindrien la seva posició si es rendien, i que no hauria repressions.\nEl 14 de maig, Kelly va completar els seus preparatius per a avançar cap a El Fasher i va reunir una força a Abiad formada per 60 exploradors d'infanteria muntada, 4 companyies del Camel Corp amb dues metralladores Maxim pròpies, 8 companyies de la 13a i 14a Infanteria del Sudan i del Batalló Àrab. Van ser recolzats per 8 peces d'artilleria, 14 metralladores Maxim i un hospital de campanya. Kelly encara patia per l'escassetat d'aigua i va dividir la força en dues columnes. La columna A seria de moviment lent, mentre que la columna B seria més mòbil. Les dues columnes es reunirien en un punt de trobada a 65 km a l'oest d'Abiad i a 45 km del poble de Meliet, que tenia un subministrament d'aigua ben conegut.\nLes patrulles de reconeixement van localitzar una petita guarnició fur en Meliet i Kelly la va convertir en el seu primer objectiu. Un cop que els anglo-egipcis capturessin Meliet, estarien ben posicionats per a atacar la capital, El Fasher. Just després de les 4.00 am del 15 de maig, una petita unitat d'exploradors d'infanteria muntada va capturar un lloc d'observació fur a 3 km d'Abiad. La lenta columna A va deixar Abiad el 15 de maig, i la va seguir la columna B l'endemà. Les dues columnes van arribar a la cita el 17 de maig. Al mateix matí, un avió de reconeixement de la RFC va bombardejar una força de al voltant de 500 soldats fur en Meliat. L'endemà, les dues columnes de Kelly van arribar al llogaret, on van trobar que els fur l'havien evacuat deixant alguns dels seus subministraments enrere. El 19 de maig, un avió de reconeixement de la RFC va informar que no hi havia rastre de tropes fur a menys de 25 km. No obstant això, la força anglo-egípcia estava esgotat del seu viatge i va romandre a descansar en Meliat.\nLa batalla de Beringia[modifica]\nA les 5.30 am del 22 de maig, va continuar l'avanç anglo-egipci, però la naturalesa del terreny, format principalment per turons baixos de sorra que ocultaven terreny i per arbusts dispersos que reduïen la visibilitat a uns pocs centenars de metres. Des del principi, es van observar grans grups de cavalleria i camellers fur. Així que en lloc d'enviar als seus exploradors, Kelly va formar un grup d'avançada amb la infanteria muntada, una companyia de camellers i quatre metralladores Maxim. A les 10.30 am, es van observar tropes fur en una posició fortament defensiva al poble de Beringia.\nMetralladora britànica Maxim muntada en un trípode\nEl comandant de l'exèrcit fur, Ramadan Ali, s'havia establert a uns 1.800 m en una trinxera en forma de mitja lluna, quasi totalment oculta a les tropes anglo-egípcies que avançaven per un uadi. El pla d'Ali era que els anglo-egipcis avancessin fins ben a prop per a poder tendir una emboscada des de les seves trinxeres, amb la creença que la seva força pogués guanyar abans que les peces d'artilleria i les metralladores poguessin causar danys greus a les seves tropes.\nL'artilleria anglo-egípcia va obrir foc contra les trinxeres dels fur, fent retrocedir a les tropes fur. Es van veure genets fur per l'esquerra dels anglo-egipcis, i van ser atacats per l'artilleria que tenia un abast de 1.500 m. Els anglo-egipcis van formar un quadrat i van avançar 730 m, i després van començar a cavar trinxeres. Alhora, es va ordenar als soldats d'avantguarda d'ocupar la posició més alta a la part davantera dreta i al sud-oest de la plaça. Per a contrarestar l'amenaça de la cavalleria fur de la seva esquerra, Kelly va enviar una companyia de la Camel Corps i una secció de metralladores Maxim per assegurar el terreny més alt ocupat.\nLes forces anglo-egípcies es van establir a 460 m de Beringia. La posició principal de l'exèrcit fur estava a 550 m al sud del llogaret, estenent-se al llarg de 915 m d'est a oest en forma de semicercle.\nEls exploradors de Kelly no podien veure totes les posicions de l'exèrcit fur, així que Kelly va decidir de llançar un atac immediat. Mentre que ell estava organitzant l'assalt, Huddleston, al comandament de la Camel Corps i escortat per canons d'artilleria i metralladores, va atacar per iniciativa pròpia i va poder entrar al poble.\nAl dirigir-se cap al sud, els anglo-egipcis van ser objecte d'un intens foc de les trinxeres fur i es van veure obligats a retirar-se, perseguits per alguns soldats fur. No obstant això, quan van arribar dins de l'abast de l'artilleria i metralladores instal·lades al poble, els anglo-egipcis van obrir foc contra el seu flanc obert. En veure això, la resta de l'exèrcit fur va deixar les seves trinxeres i va atacar el costat sud de la plaça. El sud de la plaça estava defensada d'esquerra a dreta per una bateria d'artilleria, tres companyies d'infanteria, una altra bateria d'artilleria, una companyia d'infanteria i una secció de metralladores Maxim. Hi va haver llavors una bretxa d'al voltant 140 m abans que una altra companyia d'infanteria i una secció de metralladores Maxim es van col·locar mirant cap a l'est. Kelly va reforçar el sud de la plaça, amb dues seccions de metralladores Maxim i una companyia del Batalló àrab. L'atac dels fur va durar al voltant de 40 minuts, però finalment va fracassar i el qui més es va apropar a la plaça ho va fer al voltant de 9 metres.[Nota 2]\nKelly va ordenar una contra-atac amb la infanteria, amb el suport de la seva artilleria i amb metralladores Maxim avançant al costat de la infanteria. L'exèrcit fur es va desfer i els supervivents es van retirar, deixant enrere a 231 morts,[Nota 3] 96 greument ferits i 1.000 ferits lleus, d'una força de més de 3.600 homes. Les baixes anglo-egípcies van ser de 4 oficials ferits, 5 morts i 18 soldats ferits.\nA les 16.00 h, Kelly va reprendre el seu avanç cap a El Fasher i a la nit va arribar a prop de la capital.\nL'exèrcit fur junt amb una força de 500 de cavalleria i 300 d'infanteria van atacar el campament angloegipci a les 3.00 h del 23 de maig. L'artilleria de Kelly va obrir foc amb obusos d'il·luminació per a il·luminar el camp de batalla. Els fur van ser derrotats i es desconeixen les baixes dels fur, però l'única baixa angloegípcia va ser un artiller ferit.\nA les 6.00 h, els angloegipcis estaven a punt d'aixecar el campament quan diversos centenars de soldats fur van aparèixer en el seu flanc esquerre. El angloegipcis van contraatacar i els van obligar a retirar-se amb el suport de l'artilleria, el foc de les metralladores i del bombardeig aeri.\nA les 10.00 h, Kelly i les seves tropes muntades van entrar a la capital, i la van trobar deserta a excepció d'algunes dones. El sultà Ali Dinar havia deixat El Fasher acompanyat de 2.000 soldats després d'assabentar-se de la derrota de Beringia. Els anglo-egipcis van capturar de la ciutat quatre peces d'artilleria, 55.000 bales per a armes petites i 4.000 fusells.\nDibbis i Kulme[modifica]\nAli Dinar va fugir a les muntanyes de Jebel Marra, a 80 km al sud-oest d'El Fasher, junt amb 2.000 homes.[Nota 4] Les tropes de Kelly no els van poder perseguir immediatament a causa de la falta de subministraments i per l'esgotament. No obstant això, Ali Dinar va demanar als anglo-egipcis de discutir els termes de la rendició. Les converses van continuar fins a l'1 d'agost, quan Kelly les va finalitzar quan va veure que era evident que Ali Dinar simplement volia guanyar temps. Els seguidors d'Ali Dinar van començar a abandonar-lo fins que es va quedar amb al voltant de 1.000 homes.\nEn aquell moment, les tropes de Kelly havien ocupat Kebkebia, a 130 km a l'oest d'El Fasher.\nHuddleston, amb les seves tropes del Camel Corps, junt amb homes del 13è batalló d'infanteria del Sudan, dues peces d'artilleria i quatre metralladores Maxim (200 homes en total) van ser enviats a ocupar Dibbis, a 180 km al sud-oest d'El Fasher. Van arribar Dibbis el 13 d'octubre i es van enfrontar amb una força fur de 150 fusellers i 1.000 homes armats amb llances, derrotant-los després d'una breu lluita. Després d'això, Ali Dinar es va apropar de nou als anglo-egipcis per discutir els termes de la rendició. Ali Dinar només intentava guanyar temps, però Kelly va enviar 100 homes del 13è batalló de la infanteria sudanesa per a reforçar a Huddleston.\nHuddleston va descobrir que Ali Dinar estava amagat en Kulme, a 80 km a l'oest. Les tropes fur restants estaven en mal estat, i les tropes de Huddleston esperaven que oferissin poca resistència a causa de la gana i a les malalties. Sense esperar reforços Huddleston va marxar sobre Kulme. Va ocupar el poble gairebé sense oposició el 3 de novembre, van capturar diversos centenars de presoners i la resta del material militar d'Ali Dinar. Alguns membres de la seva família propera es van rendir.\nAli Dinar, evitant la batalla, va fugir a Jebel Juba, al sud-oest de Kulme. Dos dies més tard, el 5 de novembre, Huddleston, amb 150 homes, una peça d'artilleria i quatre metralladores Maxim, muntats en cavalls capturats, van partir en la seva persecució. Huddleston va trobar el campament d'Ali Dinar, el 6 de novembre i va obrir foc a una distància de 460 m. Les tropes fur van fugir, perseguits per la força d'Huddleston fins al voltant d'1,5 km del campament fur. Les tropes d'Huddleston van descobrir el cos d'Ali Dinar amb un tret al cap.\nDesprés de l'expedició, Darfur va perdre la seva independència i va esdevenir part del Sudan.\nLa factura de 500.000 £ pel cost de l'expedició va ser enviada al Govern d'Egipte, a El Caire, perquè fos pagada pels contribuents d'Egipte.\nTambé van ser reconeguts els comandants britànics de l'operació. En 1917, Wingate va esdevenir el British High Commissionaire for Egypt. El comandant de l'expedició anglo-egípcia, Kelly, va esdevenir el primer governador de la província de Darfur, amb la seva oficina ubicada a la sala del tron del palau del sultà fins al maig de 1917. Després va ser ascendit a brigadier general i va rebre el comandament de la 5a Brigada Muntada, que va formar part de la Divisió Muntada Australiana durant la Campanya de Palestina.\n↑ En 1903, es va estimar que l'exèrcit fur era de 1.700 genets i 6.000 infants organitzats en divisions, però un informe preparat just abans de l'expedició va reduir les xifres fins a 5.000 homes.\n↑ MacGregor afirma que l'atac va arribar fins als 6 metres.\n↑ Daly va donar la xifra de 261 morts.\n↑ Daly afirma que va fugir acompanyat solament per un «petit seguici».\n↑ «Q&A: Sudan's Darfur conflict». BBC News. [Consulta: 10 setembre 2013].\n↑ «Darfur: Land, People, and Conflict». Darfur Development. Arxivat de l'original el 22 d'agost 2013. [Consulta: 8 setembre 2013].\n↑ The London Gazette: no. 29800. p. 10366. 24 octubre 1916. Consulta: 8 setembre 2013.\n↑ 4,00 4,01 4,02 4,03 4,04 4,05 4,06 4,07 4,08 4,09 4,10 4,11 4,12 4,13 4,14 4,15 4,16 4,17 4,18 4,19 McMunn and Falls, pp.147–153\n↑ 5,0 5,1 5,2 5,3 5,4 5,5 The London Gazette: no. 29800. p. 10367. 24 octubre 1916. Consulta: 8 setembre 2013.\n↑ 6,0 6,1 Daly, p.107\n↑ Daly, p.111\n↑ 8,0 8,1 8,2 8,3 The London Gazette: no. 29800. p. 10370. 24 octubre 1916. Consulta: 8 setembre 2013.\n↑ 9,0 9,1 9,2 9,3 9,4 9,5 The London Gazette: no. 29800. p. 10368. 24 octubre 1916. Consulta: 8 setembre 2013.\n↑ 10,0 10,1 10,2 10,3 10,4 10,5 10,6 The London Gazette: no. 29800. p. 10369. 24 octubre 1916. Consulta: 8 setembre 2013.\n↑ Daly, p.112\n↑ 12,0 12,1 12,2 McGregor, p.213\n↑ 13,0 13,1 Daly, p.113\n↑ MacGregor, p.215\n↑ «Previous Ambassadors». British Embassy Cairo, 02-01-2013.\n↑ Daly, p.118\n↑ «Papers of Brigadier General Philip Kelly». National Archives.\n↑ Preston, 1921, p. 333.\nDaly, Martin William. Darfur's Sorrow: The Forgotten History of a Humanitarian Disaster. Cambridge, England: Cambridge University Press, 2010. ISBN 1139788493.\nMacGregor, Andrew James. A Military History of Modern Egypt: From the Ottoman Conquest to the Ramadan War. Westport, Connecticut: Greenwood Publishing Group, 2006. ISBN 0275986012.\nMacMunn, Sir George Fletcher; Falls, Cyril. Military Operations, Egypt & Palestine: From the Outbreak of War with Germany to juny 1917. Volume 1. Londres: H.M. Stationery Office, 1928. OCLC 817051831.\nPreston, Richard Martin. The Desert Mounted Corps: An Account of the Cavalry Operations in Palestine and Syria, 1917–1918. Londres: Constable and Company, 1921. ISBN 9781146758833.\nSlight, John «British Perceptions and Responses to Sultan Ali Dinar of Darfur, 1915–16». The Journal of Imperial and Commonwealth History, 38, 2, 2010, pàg. 237–260. ISSN: 0308-6534.\nConflicte del Darfur (2003-2010)\nCoord.: 13° N, 25° E / 13°N,25°E / 13; 25\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Campanya_de_Darfur&oldid=29855431»\nEsdeveniments del 1916\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 abr 2022 a les 14:49.


Avís legal – Profinca\nTruca'ns o WhatsApp +376 736603 Català | Castellà | Anglès\nLa llar 3, 4, 5 i 6\nLes Anelletes – 7\nL’accés al web de Profina.ad i a la informació que conté representa l’acceptació de les condicions previstes en aquest avís legal. És per aquesta raó que us recomanem que llegiu detalladament el contingut d’aquesta nota si voleu demanar i/o utilitzar la informació i els serveis que s’ofereixen des del present web.\nEl client a través de les diferents opcions de navegació que configuren el lloc web, pot visitar, obtenir i/o demanar informació mitjançant el formulari de contacte.\nLa informació continguda en aquest web ha estat creada i revisada per Profinca SL. Consultar mitjançant el formulari de contacte del web es considera una petició d’informació i, en cap cas, poden derivar-se’n responsabilitats jurídiques vinculants en cas de resposta.\nProfinca SL no és responsable dels danys causats per l’accés al web o per la impossibilitat d’accedir-hi. Els continguts de la pàgina web són de caràcter informatiu. Profinca SL no garanteix l’exactitud ni l’actualització de la informació que es pugui obtenir del seu web, informació que es podrà modificar sense previ avís. Profinca SL no es fa responsable dels danys derivats de la utilització d’aquest lloc web. Igualment no es fa responsable de la informació obtinguda a través d’enllaços a sistemes externs, en el cas que n’hi hagi.\nNomés està autoritzat l’ús personal de les imatges i contingut que es poden descarregar del web. El seu ús comercial no està permès. Està prohibida la modificació del web i dels seus continguts.\nAquest avís legal és d’aplicació única a aquesta pàgina web i no garanteix els accessos a través d’enllaços a d’altres pàgines web, en el cas que n’hi hagi. Profinca SL es reserva el dret a canviar l’avís legal descrit en la present pàgina sense notificació prèvia.\nAv. Meritxell 78\nEd. La Rotonda\nTelèfon: +376 736 603\nLa Llar 4\nLes Anelletes - 7\nAvinguda Meritxell Nº78\nEdifici la Rotonda\n09:00AM a 13:00PM\n15:00PM a 19:00PM\nCorreu electrònic: profinca@profinca.ad


Home on Promenades Street Jurmala Letònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 261 allotjaments a Jurmala.\nPromenādes iela 4B, Dzintari, Jurmala, Letònia, LV-2015 - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Home on Promenades Street\nBen situat a la les platges area de Jurmala ciutat, Home on Promenades Street us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Home on Promenades Street és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, servei de llançadora per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Home on Promenades Street es reflexa en cada habitació. banyera hidromassatge, escriptori, balcó/terrassa, insonorització, despertador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Home on Promenades Street és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Jurmala.\nDescompte a Home on Promenades Street


Observatori de l'Ebre | Ilercavònia | FANDOM powered by Wikia\nRoquetes, Ciència, Baix Ebre\tObservatori de l'Ebre\nL'Observatori de l'Ebre és una institució científica sense ànim de lucre situada al municipi de Roquetes (Baix Ebre).\nVa ser fundat el 1904 per Ricard Cirera i Salse (Os de Balaguer, 1864 – Barcelona, 1932) i Lluís Rodés i Campderà i depèn de la Companyia de Jesús. Es dedica a l'estudi de la influència de l'activitat solar en els fenòmens geofísics. Disposa de les seccions solar, magnètica, ionosfèrica, sísmica i meteorològica, que efectua sondatges aerològics i registra la radiació tèrmica del sol i el potencial electrostàtic de l'atmosfera. Ha estat capdavanter en la introducció de les noves teories i tècniques d'observació de la interacció sol-terra, cosa que li ha valgut el reconeixement internacional.\nPatí greus desperfectes durant la Guerra Civil Espanyola. El director Antoni Romañà i Pujó (1939-1970) el va reconstruir i ampliar.\nL'any 1987 li va ser atorgada la Creu de Sant Jordi.\nEl Patronat que regeix la Fundació Observatori de l'Ebre fins l'any 2016 estava format per onze organismes: l'Institut Geogràfic Nacional, els Departaments d'Innovació, Universitats i Empresa, de Medi Ambient i Habitatge, i de Política Territorial i Obres Públiques de la Generalitat de Catalunya, la Diputació de Tarragona, els Ajuntaments de Roquetes i de Tortosa, el Centre Superior d'Investigacions Científiques, l'Institut Nacional de Meteorologia, la Universitat Ramon Llull (URL) i la Companyia de Jesús.\nL'any 2016 la URL i la Companyia de Jesús van deixar de ser-ne patrons de manera que des de llavors està format per nou institucions: els ajuntaments de Roquetes i de Tortosa, la Diputació de Tarragona, el Servei Meteorològic de Catalunya, el Departament de Territori i Sostenibilitat i el Departament d’Economia i Coneixement de la Generalitat de Catalunya, el Consell Superior d’Investigacions Científiques (CSIC), la Agencia Estatal de Meteorología (AEMET) i el Instituto Geográfico Nacional.\nJosep Joaquim Landerer, geòleg i astrònom.\nJaume Nomen Torres\n↑ L'any 2004 i amb motiu del centenari de l'Observatori la FNMT va emetre un segell d'1,90 Euros amb una imatge del centre.\n↑ Decret 399/1987, de 3 de desembre, de concessió de les Creus de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya (DOGC número 937 d'11/01/1988).\nPàgina de l'Observatori de l'Ebre\nObtingut de «http://ilercavonia.wikia.com/wiki/Observatori_de_l%27Ebre?oldid=17433»


Hawkey, James - Search Results - Traces : Catalan language and literature database\nHome > Search Results: Hawkey, James\nEines d'implantació del català a Catalunya i a la Catalunya del Nord: una anàlisi teòrica de dos sistemes educatius diferents / Hawkey, James (University of Bristol)\nDe l'abstract: "Aquest article examina el paper del sistema educatiu en els processos d'implantació de la llengua catalana (especialment de la varietat normativa) i es focalitza en dues regions de parla catalana: Catalunya i la Catalunya del Nord. [...]\nTreballs de sociolingüística catalana, Núm. 25 (2015), p. 199-212 (Secció miscel·lània)\n"Ai, que em faig un lio". Desenvolupaments recents del coneixement de les normatives lingüísties catalana i castellana / Hawkey, James (University of Bristol)\nDe l'abstract: "L'article examina el coneixement de les varietats normatives del català i del castellà, mitjançant un treball de camp innovador. Uns cinquanta participants van haver de reconèixer casos d'interferència lingüística i, a partir dels resultats, va ser possible avaluar els seus nivells de coneixement de la normativa lingüística vigent. [...]\nTreballs de sociolingüística catalana, Núm. 24 (2014), p. 389-408 (Monogràfic: Les ideologies lingüístiques)\nHawkey, James in Amazon\nHawkey, James in Google Books\nHawkey, James in Google Scholar\nHawkey, James in Google Web Hawkey, James in INSPIRE\nHawkey, James in NEBIS\nHawkey, James in Scirus


Per què el joc és tan important per als nens? | Consumer\nPer què el joc és tan important per als nens?\nEl joc infantil enriqueix la imaginació i la creativitat, a més d'estimular l'observació, l'atenció, la concentració i la memòria, entre altres beneficis\nQuan els nens juguen, no solament s’entretenen i passen el temps: el joc compleix un paper fonamental en el seu desenvolupament. Capacitats com l’afectivitat, la motricitat, la intel·ligència, la creativitat i la sociabilitat s’activen i estimulen al moment en què el petit juga. A continuació s’explica per què el joc és, en certa manera, la raó de ser de la infància, els beneficis del joc infantil, com canvia el joc amb l’edat i dades segons els quals els menors a Espanya juguen menys temps de l’aconsellable.\nEl joc, la raó de ser de la infància\nEl joc és una activitat de vital importància per als nens. Lluny de tractar-se de meres activitats per entretenir-se o passar el temps, jugar té una gran utilitat per al desenvolupament del menor i és fonamental en el seu creixement. Per això, el seu dret al joc i l’esplai forma part de la Convenció sobre els Drets del Nen, establerta per les Nacions Unides.\nCom indica la‘ Guia pràctica per a pares‘ de l’Associació Espanyola de Pediatria (AEP), “en la primera infància els jocs impliquen aprenentatge, estimulació i experimentació per als petits“. Tant el joc com les joguines “els ajuden a conèixer-se i a desenvolupar la seva personalitat en àrees com l’afectivitat, la motricitat, la intel·ligència, la creativitat i la sociabilitat”.\nEl document de l’AEP afegeix que, en les edats més primerenques, el joc “té un gran component educatiu que ajuda al menor a progressar en el seu desenvolupament motor i a avançar en l’esfera intel·lectual i sociabilizadora a través de la comunicació i interrelació amb els quals li envolten”.\nL’Organització de les Nacions Unides per a l’Educació, la Ciència i la Cultura (UNESCO), per la seva banda, especifica que “tots els nens del món juguen, i aquesta activitat és tan preponderant en la seva existència que es diria que és la raó de ser de la infància”. Aquest organisme subratlla que el joc és vital, ja que “condiciona un desenvolupament harmoniós del cos, de la intel·ligència i de l’afectivitat”. El que no juga, afirma la UNESCO, “és un nen malalt, de cos i d’esperit”.\nBeneficis del joc infantil\nEl joc infantil és una activitat que es realitza per plaure, es tria amb llibertat i requereix d’una participació activa del petit. Així ho assegura el pediatre i puericultor Juan Fernando Gómez Ramírez, qui a més explica que jugar afavoreix el desenvolupament social i l’activitat i està a la base mateixa de la cultura.\nGómez Ramírez resumeix els beneficis del joc en els següents ítems:\nÉs indispensable per a l’estructuració del jo.\nPermet al nen conèixer el món que li envolta i adaptar-se a ell, ja que durant el mateix joc el menor crea mecanismes per adequar-se a cada situació i comportar-se en elles amb major facilitat.\nEnriqueix la imaginació i promou els processos creatius.\nDesenvolupa i exercita l’observació, l’atenció, la concentració i la memòria.\nAfavoreix la sociabilitat primerenca i les habilitats de comunicació social.\nEnsenya a respectar les regles.\nPermet experimentar temors i frustracions, així com triomfs i derrotes.\nSigmund Freud va explicar que els nens no juguen solament per repetir situacions plaents, sinó també per elaborar les que els van resultar doloroses o traumàtiques. Per tots aquests motius, els jocs són un assumpte seriós pels més petits. I això es fa visible quan un comprova la serietat amb que ells afronten els seus jocs.\nCom canvia el joc amb l’edat del nen\nEls jocs canvien a mesura que el nen creix. El pedagog Jean Piaget va establir una sèrie de tres estadis evolutius en la infància segons la forma de joc dominant. Són els següents:\nEstadi sensoriomotor. Transcorre des del naixement fins als dos anys d’edat. Els jocs que predominen en aquesta etapa són els de exercici o funcionals: repetir una vegada i una altra una acció pel puro plaure del resultat immediat que obtenen. Aquests jocs poden efectuar-se amb objectes, amb el propi cos o amb altres persones. Fins i tot els seus primers balbotejos són sons repetitius que al bebè li resulten graciosos i, per tant, li agrada repetir-los.\nEstadi preoperacional. Té lloc entre els dos i els sis anys d’edat. El joc propi d’aquest temps és el de tipus simbòlic, és a dir, el consistent a simular accions, objectes i personatges que no estan presents al moment del joc. Per això també es diu joc de ficció. És el més típic i característic de la infància.\nEstadi de les operacions concretes. És l’última etapa de la infància, dels sis als dotze anys d’edat. S’imposa el joc de regles. Si bé les regles ja apareixen en els jocs simbòlics, en aquest cas tenen un caràcter més ferm i aliè als nens: en l’amagatall o el “corre que t’enxampo”, les normes es presenten com a veritats absolutes, alienes a l’acord entre els jugadors. Cada menor creu que la forma que ell coneix del joc és l’única que existeix.\nEls nens a Espanya juguen menys de l'aconsellable\nLa UNESCO parla de “nen malalt, de cos i d’esperit” per referir-se a aquell que no juga. I les dades de la realitat parlen que els petits a Espanya juguen menys de l’aconsellable. Segons l’estudi ‘Jugo i família‘, dirigit per Petra Pérez Alonso-Geta, experta de la Universitat de València, la quantitat de joc dels menors al nostre país “és clarament insuficient”. El treball assenyala com a “preocupant” que un terç dels nens juguin sols, la qual cosa està fomentat en part per la gran difusió de les consoles de videojocs i altres dispositius electrònics.\nA més, segons una enquesta titulada ‘El joc i la joguina en la societat actual‘, publicada en 2010, solament un de cada tres menors juga tots els dies. Aquest treball també destaca les diferències entre els espais de joc entre els nens actuals i la infància dels seus pares. Mentre abans es jugava sobretot en espais exteriors (52%), solament el 15% deia fer-ho en interiors i el 33% en tots dos, ara les proporcions s’inverteixen: solament el 11% juga en espais oberts, el 44% en llocs tancats i el 45% en els dos.\naprenentatge desenvolupament juego-ca


Català – Pàgina 14 – Star Wars Catalunya\nUna vegada més, el diumenge 9 de març hem portat somriures i joguines als nens i les seves famílies que són a l’Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona.\nAquesta és una de les raons dels nostres actes que fem durant la resta de l’any, aconseguir els recursos i donatius suficients per fer realitat aquestes visites a qui ho necessita.\nFotos: EvaCorb Photografy\nEl primer cap de setmana de març vam ser convidats pel grup Orden 66 Asturias a la Convención Juvenil de Cultura y Ocio Alternativo de Asturias d’aquest any junt amb altres associacions d’Star Wars de tota Espanya.\nVa ser un cap se setmanta fantàstic disfrutant (i menjant) amb els amics de Orden 66, Rebel Legion Spanish Base, Tropa Korriban i 501st Legion – Spanish Garrison.\nJa estem desitjant tornar a Oviedo!\nPassejada pel Mercat de Sant Antoni\nEl diumenge 16 de Febrer vam improvisar una passejada pel Mercat de Sant Antoni on molts seguidors de la saga es van fer fotos amb nosaltres.\nGrans i petits ho vam passar pipa!\nMembres de l’associació Star Wars Catalunya tenen previstes sortides en bicicleta pels voltants de Barcelona. Dissabte 15 de Febrer va ser la primera de les moltes previstes.\nEl passat 9 de Novembre de 2013, Mirada de Dona i La Sagrera Es Mou van organitzar un acte lúdic per ajudar els nens i nenes de les escoles primàries de la Sagrera.\nVan participar voluntàriament diversos grups, de dansa, teatre, màgia… entre els quals també estava la nostra associació amb l’ànim de propiciar una educació en igualtat de condicions per molts infants amb dificultats.\nVisita a l’Hospital Sant Joan de Deu\nEl 22 de Septembre hem realitzat la nostra ja habitual visita a l’Hospital de Sant Joan de Deu, per repartir anims, somriures i joguines als nanos que estan ingressats.\n-97D -14H -50M -56S


Invitació a les Jornades de Creació de la Universitat Lliure. - Indymedia Barcelona\nInvitació a les Jornades de Creació de la Universitat Lliure.\nper Universitat critica i viva\nCorreu-e: kasanova17@gmail.com (no verificat!)\nAdreça: Casanova 17, Barri de St. Antoni\t 03 jul 2009\n“S’ha obert un espai a les nostres vides, on per fi comencem a respirar...”\nDiumenge 5 Juliol INVITACIO A LES JORNADES DE CREACIO DE LA UNIVERSITAT LLIURE\nHem volgut tornar a sentir-nos lliures. I com a tals, lliures de restriccions sobre el que podem fer amb el coneixement, és a dir, tocar-lo, mutar-lo, crear-lo, col·lectivitzar-lo. Lliures, alliberant alhora un espai on poder desenvolupar allò que per unes o altres raons se’ns nega als espais convencionals (l’escola,l’institut, la universitat...).\nHem decidit també segrestar el silenci. L’alliberarem quan sapiguem gaudir-lo. Ara, però, ens cal cridar ben fort els motius per estar dirigint-nos a tu, a vosaltres, a totes.\nL’apatia i passivitat quotidianes ofeguen fins l’últim racó de la nostra vida, Es per això que ens sentim rebels, perquè necessitem un espai on viure més enllà de l’estudi de vuit hores i de la jornada laboral d’altres vuit hores diàries (qui té sort i no l’han acomiadat), que ens asfixien, que ens tenen subsumides en l’ordre productiu i el consumisme, on l’esperit crític, la fam creativa i els somnis de transformació no tenen cabuda, i a sobre quan neixen alternatives són reprimides i silenciades.\nAixí doncs, hem decidit prendre un espai abandonat en mans de la pols i l’especulació, a partir del qual començar a recuperar el temps per a la reflexió individual i col·lectiva que se’ns nega un cop dintre l’engranatge capitalista. I no oblidem que les universitats han deixat de ser aquell espai pel coneixement crític i estan cada cop més - i ara més que mai amb Bolonya-, al servei dels interessos del capital.\nI es que no ens agrada el sistema educatiu actual. No ens agrada l’ensenyament en classes quadrades, en taules quadrades, mirant a la pissarra quadrada, amb finestres quadrades i llibres quadrats, perquè produeix persones amb la ment quadrada. No ens agrada la universitat d’avui ni la de demà.. Som aquí per crear la Universitat Lliure, un projecte que estem gestant i que volem concretar entre totes les persones que hi vulguin participar, de forma assembleària.\nA partir d’ara totes passem a ser imprescindibles. Ha arribat l’hora de la creació !!\nLloc: C/ Casanova 17 ( L2 Universitat)\nDia: Diumenge 5 Juliol\n11.30 am Esmorzar\n12.00 am Definirem el QUE, quins sons el criteris i els objectius de l’espai intentant donar una visió amplia de les necessitats de totes. (per tal d’avançar feina i debats les propostes es podran enviar a aquest mail kasanova17 ARROBA gmail.com)\n14.30 Dinar col·lectiu per l’autogestió de l’espai.\n16.00 Definirem el COM, es a dir quins son els projectes que ens faran arribar als objectius de l’espai. (per tal d’avançar feina i debats les propostes es podran enviar a aquest mail kasanova17 ARROBA gmail.com)\n18.30 QUAN. Prioritzarem ,si s’escau, els projectes en una agenda. Intentant donar més importància als projectes col·lectius.\nRe: Invitació a les Jornades de Creació de la Universitat Lliure.\nper Supertrollero\t 03 jul 2009\nAneu a la merda, maricons!\nper si!\t 03 jul 2009\nmaricones i amb molta honra!


“Un tret distintiu dels nostres col·legis és el sentit positiu de les persones” | Avantis Centre d'Educació Infantil Alfonso Aguiló, promotor de diversos col·legis arreu del món, va impartir una sessió a les famílies d’Avantis, Pineda i Xaloc.\n" /> Alfonso Aguiló, promotor de diversos col·legis arreu del món, va impartir una sessió a les famílies d’Avantis, Pineda i Xaloc.\nInici . Dia a dia . “Un tret distintiu dels nostres col·legis és el sentit positiu de les persones”\nEl passat 7 de febrer, en el marc de la celebració del 50 aniversari de Pineda, va tenir lloc una conferència impartida per Alfonso Aguiló, promotor de diversos centres educatius i president de la Conferència Espanyola de Centres d'Ensenyament.\nDurant la seva sessió, Alfonso Aguiló va tractar amb profunditat temes relacionats amb la identitat i el futur de Avantis, Pineda i Xaloc: el compromís amb la igualtat, el sentit positiu de les persones i de les situacions, la missió de millorar la societat i l'assoliment d'un progrés no només tecnològic i científic sinó també personal i moral.


Bany-al-Bahar, soci fundador de la “Asociación Amigos del Tejo” (d’àmbit nacional) – Associació Cultural Bany-al-Bahar\nAssociació Cultural Bany-al-Bahar\nWeb oficial de l’Associació Cultural Bany-al-Bahar\n25 anys de l’Associació\nBreu història de Banyalbufar\nEl patrimoni cultural i etnològic\nBany-al-Bahar, soci fundador de la “Asociación Amigos del Tejo” (d’àmbit nacional)\nEls passats dies 30 i 31 d’octubre i 1 de novembre del 2006, l’Associació Cultural Bany-Al-Bahar va ser present a unes jornades realitzades a la SIERRA DEL SUEVE (Astúries) , oganitzades per la Asociación para la Recuperación del Bosque Autóctono (ARBA).\nL’objectiu d’aquestes jornades era aprofundir en el coneixement de la situació actual dels teixos (tejedas) a tota Espanya i en els d’aquella contrada en particular, alhora que debatre els problemes per a la seva conservació, compartir i comparar experiències en aquest camp i establir vincles de comunicació per a futures actuacions.\nHi assistiren una trentena de tècnics, experts i amants de la natura en general i dels teixos en particular, provinents de diferents indrets com: Màlaga, Madrid, València, Astúries, etc. En representació de Bany-Al-Bahar hi assistí en Gori Bosch, membre destacat de l’equip que actualment està realitzant l’estudi dels teixos de Sa Mola de Planícia.\nLas jornades resultaren molt profitoses i, a més de les espectaculars fotografies que ens va dur en Gori i que podeu veure en aquesta web, també serviren per donar a conèixer els teixos de Banyalbufar que, si bé no són tan espectaculars com els de la península, hom considerà que pel fet de tractar-se de la comunitat mes nombrosa de Mallorca, tenen un gran valor que cal protegir i conservar.\nTambé s’acordà la creació o constitució de la Asociación de Amigos del Tejo, de la qual Bany-Al-Bahar serà soci i membre fundador.\nBanyalbufar, 15 de novembre 2006\nAutor Associació Cultural Bany-al-BaharPublicat el 04/11/2006 02/12/2016 Etiquetes Altres\nAnterior Entrada anterior: Berenar – Manifestació Sa Torreta 2006\nSegüent Entrada següent: Matances Populars 2006\nConcert Irene Mas 2020\nTast de mel ecològica\nBerenar - Manifestació Sa Torreta\nTrobades - Mostres\nAssociació Cultural Bany-al-Bahar Gràcies al WordPress


15 minuts d'entrenament corporal complet per tonificar el cos | CAT.Hair-Action.COM\nVols un cos en forma de morir per? Però és el que sovint es preocupen que no té prou temps per treballar? Amb els nostres horaris agitats i el treball sense fi, difícilment podem trobar temps per fer exercici intens.\nPerò el que si pot tonificar tot el teu cos en només 15 minuts? Increïble, oi? Però sí que existeix un entrenament, que cobreix quatre rutines en 15 minuts i pot treballar tot el cos! Cisellats abdominals i un cos més prim, amb només fer exercici durant 15 minuts al dia! Ara bé, ¿Què li sembla!\nVols saber més entrenament complet del cos a uns 15 minuts? Llavors segueix llegint!\n1. Sentadillas amb manuelles:\nTot i la posició de cames manuelles o el simple gatzoneta és l'opció més preferida, hi ha algunes variacions. Que ajuda a tonificar les cames, glutis, els isquiotibials, Core i quàdriceps.\nPer dur a terme un pes de gimnàstica de cames:\nBaixa el cos com la mesura que pugui, posant-se en gatzoneta. Doble els genolls i assumir la posició d'assegut. Les cuixes han d'estar paral·lels a terra. Fer una pausa i tornar a la posició inicial.\nFeu 15 repeticions (uns 30 segons).\n2. Premi al sostre amb aixecament de les cames:\nOverhead Press funciona el seu cos superior. Mitjançant la combinació d'una elevació de la cama amb ell, l'exercici s'enfoca a les espatlles, el nucli, el pit i les cuixes.\nPer realitzar la Premsa de dalt amb aixecament de les cames:\nAixecar les peses al davant de les seves espatlles. Els artells han d'estar apuntant als costats del seu cos.\nMantenir l'equilibri sobre la cama esquerra i llevant l'altra cama 6 polzades a un costat. Estén els dos braços sobre el cap.\nBaixi la cama i els braços, mantenint el tronc recte.\nFer 15 repeticions (uns 30 segons); costats alterns.\n3. Obliqua colze Taps:\nLes aixetes de colze oblics han aparegut en pel·lícules com l'última, i de vegades l'únic exercici que un necessita per obtenir abs assassí. No obstant això, l'aixeta de colze és una part de l'entrenament de cos sencer de 15 minuts i és especialment eficaç juntament amb els altres exercicis. Elbow aixetes oblics objectiu, abs i l'esquena baixa.\nPer realitzar obliqües colze Taps:\nSeure en una estora, amb els genolls doblegats i els peus estès a terra. Mantingui els seus dits en el seu abdomen, i els colzes empesos cap als costats.\nComenceu a rodar cap a terra i girar el tors cap a la dreta, acariciant suaument el colze dret a terra. Alternen amb el colze esquerre cap al costat esquerre.\nAssegureu-vos que pot fer 8 aixetes per cada costat. Descansar durant cinc segons imparells. Repetir.\nFer 16 repeticions (uns 30 segons); 8 aixetes en costats alterns.\n4. Pont d'alternança:\nEl pont de la cama altern és un gran remei per al mal d'esquena baixa. Està dissenyat per enfortir els músculs de l'esquena. S'adreça als malucs, els glutis, cames i les cames.\nPer realitzar la cama altern Ponts:\nAcuéstese sobre la seva esquena i mantingui els peus a l'ample del maluc. Recordi que ha de mantenir els genolls doblegats.\nDeixar que es mantenen els braços als costats, llevant els malucs tan alt com sigui possible, tenint cura que no s'arquegi l'esquena. Estendre la cama dreta en un angle de 90 graus amb el terra. Mantingui la posició durant deu segons.\nComençar a baixar la cama i el maluc. Costats alterns i repetir.\nFer 15 repeticions (un minut); costats alterns\nEls quadrúpedes poden sonar com animal. Anem a saltar els jocs de paraules i veure com ajuda a que més en forma més ràpida. Els objectius quadrúpedes el pit, l'esquena, el nucli i músculs dels braços.\nPer fer un quadrúpede:\nAquest execise es realitza millor amb una bola de ioga. Manteniment de l'empresa pilota a terra, jeia sobre ella mitjançant l'equilibri amb el seu abdomen. Ara, arribar a una posició de flexió de braços amb l'espatlla cames Ample de separació.\nPoseu-vos en una posició de flexió de braços amb el braç esquerre i la cama dreta aixecada, i el braç dret i la signatura de la cama esquerra a terra.\nBaixar el braç i la cama i procedir a un altre push-up. Aquest cop canviar al braç dret i cama esquerra, en tornar a la posició inicial. Mantingui aquesta posició durant cinc segons.\nFer 15 repeticions (un minut); costats alterns.\nEsperem que l'entrenament de cos complet de 15 minuts li té moltes ganes d'anar. No esperi; començar a treballar avui amb aquestes senzilles rutines d'exercici de 15 minuts. També pot comprovar a terme molts vídeos en els exercicis. Què li sembla la rutina d'exercicis? No sabrem a la secció de comentaris!


ï»¿ Flooring Stores Elizabeth MN 56533 | Minnesota Flooring Dealers, Stores & Retailers\nHome | Minnesota | Elizabeth MN | Online Review | Local Flooring Directory| 56533\n9 miles from elizabeth, MN\nDakota Kitchen & Bath, Woodland Cabinetry , Armstrong Sheet Vinyl Floors, Omega Cabinetry, Shaw Hardwoods Flooring, Armstrong Laminate Flooring, Mannington Commercial Carpet, Mannington Laminate Flooring, Hunter Douglas®, Mannington Hardwood Flooring, Aulwood Polishes, Shaw Laminate Flooring, Anderson Tuftex Carpet, Mirage Hardwood Floors, QU-Cork Flooring, TEC Specialty Products\n10 miles from elizabeth, MN\n20 miles from elizabeth, MN\n25 miles from elizabeth, MN\n26 miles from elizabeth, MN\n27 miles from elizabeth, MN\nErhard, MN (6 mi.)\nFergus Falls, MN (9 mi.)\nRothsay, MN (9 mi.)\nPelican Rapids, MN (10 mi.)\nFoxhome, MN (15 mi.)\nDent, MN (17 mi.)\nBattle Lake, MN (20 mi.)\nDalton, MN (21 mi.)\nBarnesville, MN (22 mi.)\nVergas, MN (22 mi.)\nWendell, MN (24 mi.)\nRichville, MN (24 mi.)\nClitherall, MN (24 mi.)\nBreckenridge, MN (25 mi.)\nAshby, MN (25 mi.)\nCampbell, MN (26 mi.)\nNashua, MN (27 mi.)\nVining, MN (27 mi.)


Assegurança de salut per aparellador o enginyer | ASP Corredoria\nQuestionari de Salut\n1. Tomador i Assegurats\n2. Modalitat y Dades de contacte\nUna assegurança de salut és aquella que dona cobertura en cas de necessitar assistència mèdica. Hi ha moltes asseguradores al mercat que ofereixen tot tipus d’assegurances de salut segons les teves necessitats.\nAquestes asseguradores s’encarreguen, en part o en la seva totalitat, de proporcionar una cobertura sanitària amb base a les cobertures contractades.\nAssegurança de salut per a aparelladors, arquitectes tècnics i enginyers de l’edificació\nPel col·lectiu del Col·legi d’Aparelladors, Arquitectes Tècnics i Enginyers de l’Edificació, disposem de condicions especials en pòlisses d’assistència sanitària col·lectives de quadre mèdic SENSE copagaments amb les principals companyies del sector salut, àmplies cobertures i unes primes immillorables.\nPoden gaudir d’aquestes pòlisses de salut els col·legiats i les seves famílies (cònjuge i fills)\nA més, oferim una àmplia gama de serveis per protegir la salut dels teus. Treballem amb les principals companyies del sector oferint productes personalitzats:\nPòlisses de reemborsament de despeses\nEns adaptem a les necessitats de cada client amb els principals centres assistencials a nivell nacional.\nSón molts els avantatges de contractar una assegurança de salut: es pot disposar d’una assegurança dental en nombroses clíniques, evitar les llargues llistes d’espera en cas d’operació o tractament, disposar de proves diagnòstiques en un breu període de temps i moltes més.\nA Asp Corredoria comptem amb professionals especialitzats en aquest sector, que podran assessorar-te sobre la millor opció per contractar la teva assegurança mèdica i assegurar la salut i la de la teva família.


La DO Penedès ha presentat un vídeo on s’hi destaquen els valors històrics i la tradició del territori durant els 2.700 anys d’història vitivinícola. Amb aquest audiovisual, la DO Penedès reafirma la seva nova imatge i estratègia comunicativa presentada a inicis d’any.\nUnes línies basades en la potenciació i reivindicació del patrimoni de gairebé tres mil·lennis dedicats al cultiu de la vinya i a l’elaboració del vi, i el prestigi i qualitat que els vins Penedès gaudeixen a dia d’avui en els mercats nacionals i internacionals. La DO Penedès va més enllà de la tradició vitivinícola i reivindica la seva estreta vinculació amb el territori i la seva cultura, a partir del seu vincle amb el món casteller, també representat en el vídeo institucional.\nL’audiovisual dibuixa un paisatge agrícola que s’estén des de les zones més properes a la serralada de Montserrat, passant per la plana del Penedès, fins al mar. L’audiovisual també mostra els diferents passos del procés d’elaboració d’un vi: des del cultiu de la vinya –a través d’un cicle vegetatiu–, la delicadesa amb la que es tracta el raïm a la verema i el seu posterior triatge, fins als processos propis al celler. L’esforç per a crear productes de qualitat, lliga amb un altre dels patrimonis del Penedès, els castells. És per aquest motiu que no és casualitat que els Castellers de Vilafranca –que fa un parell d’anys que col·laboren amb la DO Penedès per a donar a conèixer el patrimoni folklòric i vinícola del territori– hi siguin també presents.


Castelló, Rafael - Resultats de la cerca - Traces : base de dades de llengua i literatura catalanes\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: Castelló, Rafael\nIgualtat lingüística, una eina de la política lingüística de la Universitat de València / Esteve, Alfons (Universitat de València) ; Ramos i Armengol, Rafa (Universitat de València)\nDel resum que encapçala l'article: "El 2011, les universitats públiques valencianes, conjuntament amb l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, van publicar 'Els usos lingüístics a les universitats públiques valencianes', estudi que va motivar un nou impuls a la planificació lingüística en l'àmbit universitari". [...]\nLlengua i Ús, Núm. 56 (2015), p. 46-51 (Experiències)\nMassip, Àngels (coord.) (2008). Llengua i identitat / Comajoan, Llorenç\nTreballs de sociolingüística catalana, Núm. 21 (2011), p. 271-273 (Ressenyes)\nToni Mollà: 'Ideologia i conflicte lingüístic' / Ferré, Xavier\nRecull de set ponències de les Jornades de Sociolingüística d'Alcoi de l'any 2000. El tema bàsic és el conflicte lingüístic, fent atenció a les dinàmiques ideològiques que articulen processos de substitució lingüística. [...]\nL'Avenç. Barcelona, núm. 264 (2001, Desembre), p. 77-78\nCastelló, Rafael dins Amazon\nCastelló, Rafael dins Google Books\nCastelló, Rafael dins Google Scholar\nCastelló, Rafael dins Google Web Castelló, Rafael dins INSPIRE\nCastelló, Rafael dins NEBIS\nCastelló, Rafael dins Scirus


Família de la Roche - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa família de la Roche fou una noble dinastia francesa originària de La Roche-sur-l'Ognon, una antiga comuna de Rigney de l'antic Franc Comtat de Borgonya (actual Franc Comtat, França).\nEscut d'armes de la Casa de la Roche.\nLa família va donar naixement als primers ducs d'Atenes amb la participació d'Odó I de la Roche en la Quarta Croada entre 1204 i 1205, el qual va rebre primer el títol de «Megaskyr» (Gran Senyor). Otó va transferir el senyoriu al seu fill Guiu I, que va rebre el títol de duc a partir de 1260. Guiu també va ser el senyor de Tebes i senyor d'Argos i Nàuplia, al principat d'Acaia. Els descendents de Guiu I van governar el ducat fins al 1308, data en què va morir Guiu II, l'últim duc de la Roche.\nPonç de la Roche, en 1100, fundador de l'abadia cistercenca de Bellevaux (1119)\nPonç I de la Roche (?), primer abat de la Bellevaux\nHug de la Roche, mort al voltant de 1180: senyor de la Roche i Roulans\nOtó de la Roche, mort al voltant de 1161\nPonç II de la Roche, senyor de Ray-sud-Saône el 1159\nOtó I de la Roche, mort el 1234, senyor d'Atenes des de 1205 fins a 1225\nGuillem de la Roche, senyor de Veligosti i Damala des de 1218 fins a 1262\nGuiu I de la Roche, mort el 1263, senyor d'Atenes des de 1225 i duc des de 1260\nJoan I de la Roche, mort en 1280, duc d'Atenes des de 1263\nGuillem I de la Roche, mort el 1287, duc d'Atenes des de 1280, batlle senyorial d'Acaia, senyor de la meitat de Tebes des de 1280; es va casar amb Helena Comnè Ducas, filla de Joan I Ducas de Tesalia\nGuiu II de la Roche, 1280 – 1308, duc d'Atenes des de 1287 fins a 1308; es va casar amb Matilde d'Hainaut, filla del príncep d'Acaya Florent d'Hainaut i Isabel de Villehardouin\nAlícia de la Roche, morta en 1282, es va casar amb Joan II d'Ibelín, senyor de Beirut\nMargarida, morta en 1293, es va casar amb Enric I, comte de Vaudémont\nIsabel de la Roche, morta abans de 1291, es va casar primer amb Godofred de Briel, després amb Hug de Brienne, comte de Lecce\nOtó II de la Roche, senyor de Ray\nOtó de la Roche\nLongnon, Jean (1969), "The Frankish States in Greece, 1204–1311", in Wolff, Robert Lee & Hazard, Harry W., A History of the Crusades, Volume II: The Later Crusades, 1189–1311, University of Wisconsin Press, pàg. 234–275, <http://digicoll.library.wisc.edu/cgi-bin/History/History-idx?type=article&did=History.CrusTwo.i0021&id=History.CrusTwo>\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Família_de_la_Roche&oldid=30318118»\nDarrera modificació: 10 juny 2022 a les 18:42\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 juny 2022 a les 18:42.