JORNADA CONVERSES DEL MERCAT DE TREBALL – HEURA\nEl passat 28 de Novembre, el Servei Binomis va participar en la 8ª Jornada Converses del Mercat de Treball, organitzada pel Consell Comarcal del Vallès Occidental, l’ Ajuntament de Sabadell, i la Diputació de Barcelona. Hi van assistir les tècniques Marta Jou i Mireya Fernández, en representació de l’entitat, per tal de donar a conèixer el servei, i poder establir col·laboracions tant amb empreses con altres entitats i futurs candidats/es.\nAquesta jornada ens ha permès ser més visibles i realitzar un intercanvi professional d’experiències i coneixements.\nAgraïm al Consell Comarcal que ens hagi convidat a aquest acte.\nSegüentBALONS ROSES I BARBIES FUSTERESNext


Hotel S'Aguarda Cadaqués | Web Oficial | Hotel Cadaqués\nNens 1 Nens 2 Nens\nHOTEL S'AGUARDA ***\nCADAQUÉS · PORTLLIGAT · CAP DE CREUS\nEndinsa't a Cadaqués... Passeja pels seus carrerons, descobreix les seves cales, troba els seus racons amagats, els seus restaurants, les seves botigues, les seves roques, el seu mar blau, les rutes de senderisme... deixa't seduir per la màgia de Cadaqués, Portlligat i Cap de Creus. Un racó perdut i únic al món.\nDes de l'hotel us oferim una experiència completa, de principi a fi. Disposem de piscina-solarium amb vistes al mar, un mirador panoràmic de Cadaqués, jardí, aparcament, sala polivalent amb billar i servei de recepció 24h, wifi a tot l'hotel, i esmorzar buffet al nostre bar amb àmplies vistes al mar.\nTot el nostre personal estarà encantat de rebre't. Des del moment en el que facis la teva reserva fins que deixis el nostre hotel t'oferim tota l'atenció necessària perquè gaudeixis del nostre hotel i serveis al màxim. Et recomanarem tot allò que pots fer a Cadaqués i el seu entorn perquè exprimeixis al màxim els dies que passis amb nosaltres! Disposem d'un gran equip de professionals per atendre les necessitats dels nostres clients.\nAl bell mig del Parc Natural de Cap de Creus, un dels emplaçaments geològics més importants i únics del món, trobem Cadaqués i el port natural de pescadors de Portlligat. Venir a Cadaqués no és només una moda, venir significa connectar amb la natura, amb les tradicions, amb el mar i la muntanya, amb una manera de fer i ser. Gaudeix de tots i cadascún dels racons que Cadaqués, Cap de Creus i Portlligat amaguen i tu pots descobrir.\nHabitacions dobles, triples i familiars amb terrassa i vistes panoràmiques al mar\nEspais reservats pels clients de l'hotel per una estada relaxant i confortable


Ewald Lienen com a ambaixador - FC St Pauli Fanclub Catalunya\nAvui s’ha anunciat la continuïtat d’Ewald Lienen com a ambaixador del FC Sankt Pauli. Després de la finalització de la seva tasca com a Director Tècnic, acabava contracte aquest desembre, el club no l’ha renovat però tampoc vol prescindir d’ell, tot un actiu i referent dins del nostre club. Però abans d’aprofundir en el tema, qui és Ewald Lienen? Com va arribar al FCSP? Fem quatre pinzellades del seu pas per Millerntor.\nEwald, ex-jugador alemany d’equips com l’Arminia Bielefeld, el Borussia Mönchengladbach o el Duisburg, va arribar al FCS Sankt Pauli com a entrenador el desembre de 2014 (a mitja temporada i després de dos entrenadors cessats). Lienen aterrava al nostre club després d’una dilatada experiència com a ajudant d’entrenador de Jupp Heynckes, al CD Tenerife i al Real Madrid i com a primer entrenador a Alemanya i Grècia.\nEls seus resultats “a Millerntor”\nEl seu projecte com a entrenador “Pirata” va durar força i es va allargar fins al final de temporada del 2016-2017. En 2 anys i 6 mesos va dirigir l’equip en moments complicats. Com quan va arribar en la seva primera mitja temporada, on va “heretar” uns Braun–weiß molt tocats, últims a la classificació, però que va saber reconduir fins que l’equip va acabar salvant la categoria.\nLes dues següents sessions que va comandar des de la banqueta, però, els Kiezkickers van assolir molts bons resultats. Així, van arribar fins a la 4a posició al 2015-2016 i la 7a posició una temprada després. En total 35 victòries, 22 empats i 33 derrotes.\nAmor a primer cop de pilota\nMés enllà dels seus resultats esportius, però, va aportar energia i autoestima als jugadors i tota l’afició en general. La seva força, determinació, caracter i compromís amb el club, van portar-lo a ser un entrenador molt estimat i valorat per l’afició. I entre els molts amors que li sorgien en les graderies Pirates, va haver-hi un que va esclatar amb força. Per si no estiguéssim prou embogits per la seva rauxa i personalitat, Ewald va aparèixer amb una aclucada d’ull cap a nosaltres (fixeu-vos-hi bé! Mireu la llibreta!):\nDesprés d’aquesta foto va encadenar un seguit de victòries importants. ;-P\nEn Lienen és esperit sanktpaulinià\nPerò deixem-nos de mirar el mèlic i retrobem el fil. L’estima i el lligam entre Sankt Pauli i Lienen va allargar-se un cop acabat el contracte com entrenador i va prosseguir amb una nova relació. El FC St Pauli nomenava Lienen com a nou Director Tècnic per la temporada 2017-2018. Aquest càrrec l’ha mantingut fins avui, conjuntament amb altres funcions. Com ja exposàvem abans, el club no el renova. En part, suposem pels mals resultats que està obtenint el primer equip.\nNo se’l renova, però tampoc no se’l vol deixar perdre. Com bé deixava clar el nostre president, Oke Göttlich, en una entrevista concedida a l’agost al Bild:\n“Ewald Lienen és un actiu per al FC St. Pauli. Seria una pena no continuar amb ell”.\nI així és. Ewald Lienen no deixa el nostre club. Continua fent algunes de les funcions com les que ja duia a terme fins ara. Així, segueix com a responsable de mantenir i ampliar els contactes amb els socis del club i de representar al FC St. Pauli els dies de partit. També és responsable d’activitats de màrqueting social. I des d’avui, se li atorga la responsabilitat d’ambaixador de marca i valors de l’equip Braun-Weiß. Una tasca que segur que la sabrà fer molt bé, perquè tot ell respira i desprèn esperit sanktpaulinià.\nAl nostre Sankt Pauli les persones compten i algú com ell no podia quedar-ne fora! Ewald Lienen, uno di noi!\nSANKT PAULI FANCLUB CATALUNYA2020-12-09T21:25:49+01:00


EL PLAN 15/33. KIRK, SHANNON. 9788466664455 Librería Universitaria\nEL MÉTODO 15/33


Chris Excess feat. Lexine - It Feels So Good | WarnowFM|VideoPortal\nChris Excess feat. Lexine – It Feels So Good\nRobin Schulz Azet J Balvin Summer Cem Lorenz Büffel Matthias Reim Luciano Harris & Ford Farid Bang Sarah Connor Alan Walker Nicki Minaj Eno Samra Anna-Carina Woitschack David Guetta Ariana Grande The Black Eyed Peas Stereoact Kerstin Ott Michael Wendler Bausa Antifuchs Juju Martin Garrix Sido Mero Vanessa Mai Kollegah Isi Glück Eminem Ikke Hüftgold Ed Sheeran The Chainsmokers Roland Kaiser Capital Bra Dardan DJ Ostkurve Frei.Wild Maite Kelly Kontra K Ben Zucker Ufo361 PA Sports Loredana


28-Jul-2014, 09:41 AM #1\n(GL - AP - AR – BM - FA - AC ... ets.) 2 12-Mar-2012 09:24 AM


Actualitzada 18/08/2017 a les 11:34\n© Els treballs que es fan a l'escola de Llavorsí.\nLa Generalitat finança els més de 20.800 euros per adaptar la distribució de l’espai de l’escola pública de Llavorsí per evitar que els nens hagin de travesar una aula per dirigir-se als lavabos.\nEls treballs van començar aquesta setmana, segons va explicar l’alcalde, Josep Vidal, i està previst que acabin d’aquí a dos o tres setmanes per poder estrenar el nou curs escolar amb les instal·lacions renovades.\nVidal va indicar en aquest sentit que la conselleria d’Ensenyament ha estat molt receptiva amb aquesta situació ja que el fet que els nens hagin de travessar una classe interromp el desenvolupament normal de les matèries que s’imparteixen en aquell moment.\nPer aquesta raó, la Generalitat habilita un passadís i una entrada alternativa perquè els alumnes de cada aula puguin accedir als serveis directament. Aquesta mesura s’ha adoptat després de les reclamacions de l’ajuntament, el col·legi i l’Associació de Mares i Pares (AMPA) de la població, ja que l’actual disposició de l’espai no era la millor per fer les classes sense molèsties.


Les restes d’uns medallons, únic vestigi del Palau de la Virreina de Gràcia | betevé\nRedacció | dilluns, 6 de juny del 2016, a les 18.42\nGràcia també va tenir un Palau de la Virreina. De fet, era més majestuós que el que hi ha a la rambla. Els terrenys anaven des del Torrent de l’Olla, al Torrent d’en Vidalet i des del carrer de Providència a la travessera de Gràcia. RUBEN PADILLA, Taller d’Història de Gràcia “De fet, el carrer Torrijos, que tenim aquí darrere justament, segueix el traçat que aniria fins a la reixa principal d’entrada i des d’allà es pujaria el camí tot recte fins a arribar a aquesta zona, on estaria la finca senyorial, el Palau de la Virreina que en diem.” Tots dos edificis van ser construïts a finals del segle XVIII pel virrei Amat. El de Gràcia, però estava destinat a ser la torre d’estiueig, per fer festes i celebracions, com la del seu casament amb Maria Francesca de Fivaller i Bru. RUBEN PADILLA, Taller d’Història de Gràcia “Al cap de poc ell morirà i ella quedarà com a vídua, residint en aquest palau durant molt temps i per això la denominació popular acaba sent també palau de la Virreina.” L’únic vestigi que es conserva d’aquell Palau de la Virreina de Gràcia són uns medallons, on apareixen representats els virreis. Precisament, hi ha una llegenda lligada a aquestes restes i a l’amant que tenia el virrei Amat. RUBEN PADILLA, Taller d’Història de Gràcia “Diuen que aquests medallons, on estan la cara del virrei i la virreina, si tu hi vas a les 12 de la nit i et poses davant dels dos medallons i comences a repetir el nom de l’amant del virrei, és a dir Perricholi, Perricholi, Perricholi, diuen que la cara d’ella adquireix una fisonomia enfadada.” Els medallons estan incrustats a la façana de l’església de Sant Joan, que es va construir el 1878, després que el palau fos enderrocat durant la urbanització de la zona.\nEn un principi, el palau que el virrei del Perú, Manuel Amat i Junyent, va fer construir a Gràcia no es coneixia com a Palau de la Virreina. Tots dos edificis eren molt semblants, però el de Gràcia era el d’estiueig. Es diu que era més majestuós, s’hi feien festes i celebracions, com el casament del virrei amb la jove Maria Francesca de Fivaller i Bru el 1777. De fet, era la promesa del seu nebot, que a última hora no s’hi va voler casar i ho va fer ell. Precisament la diferència d’edat va fer que aviat la virreina es quedés vídua. El 1782 el virrei va morir i ella va acabar vivint a la residència de Gràcia, fet que farà que passi a anomenar-se popularment com el Palau de la Virreina.\nEls terrenys de la finca senyorial, a on hi havia el palau, anaven des del Torrent de l’Olla al Torrent d’en Vidalet i des del carrer de la Providència a la travessera de Gràcia. Rubén Padilla, del Taller d’Història de Gràcia, assegura que el carrer de Torrijos segueix el traçat que antigament arribava fins a la reixa principal d’entrada. Des d’allà es pujava el camí, tot recte, fins a arribar al Palau de la Virreina, on ara hi ha la plaça.\nL’únic vestigi que es conserva d’aquell Palau de la Virreina de Gràcia són uns medallons, en què apareixen representats els virreis. Precisament, segons Rubén Padila, hi ha una llegenda lligada a aquestes restes i a l’amant que tenia el virrei Amat. “Diuen que si et poses davant d’aquests medallons, que representen la cara del virrei i la virreina, a mitjanit i repeteixes el nom de l’amant del virrei, Perricholi, Perricholi, Perricholi, la cara d’ella adquireix una fisonomia enfadada.”\nEls medallons estan incrustats a la façana de l’església de Sant Joan, que es va construir junt amb la plaça de la Virreina el 1878, després que el palau, ja en decadència, fos tirat a terra per urbanitzar la zona. La virreina havia mort sobtadament el 1791. Des d’aleshores i fins al seu enderrocament, aquell majestuós edifici va tenir diverses funcions. Des de residència d’una comunitat religiosa el 1794, a acollir nobles fugitius de la revolució francesa el 1797 o ser un hospici durant la febre groga de la ciutat, el 1821. Als anys 40 va ser hospital militar, caserna d’infanteria i presó, que li va donar el nom de “casa forta de Gràcia”.\nÀrtic: Discos que surten per sorpresa\nSetmana plenament estiuenca


subterrani: d’abril 2012\nAvui el Ferran Palau, cantant dels Anímic, visitarà el Subterrani. L'entrevistarem, a ell i el Jordi Matas, productor del seu primer disc, L'aigua del rierol (Amniòtic Records). A veure si, a més, tenim la sort que ens regalin alguna cançó en directe.\nAixí enregistrarem el Subterrani, que emetrem diumenge vinent dia 29 a l'hora habitual, les 20h.\nAvui mateix tocaran en directe al Hot Blues d'Igualada. No us els perdeu! L'entrada és lliure. Ales 22'30h.\nPublicat per subterrani a 12:19:00 Cap comentari:\nSubterrani del 15-4-2012. M. WARD\nPublicat per subterrani a 9:27:00 Cap comentari:\nLAMBCHOP. Sala Apolo. Barcelona, 30-3-2012\nUna estona abans d’entrar a la sala on m’enamoraria dels Lambchop per primer cop, observava el joc d’un nen amb el seu pare asseguda a la primavera d’una terrasseta del Poble Sec. Embadalida amb l’espontaneïtat de l’escena pensava en el que ens impulsa a anar a escoltar música en directe. Pensava en les inèrcies, les fugides, el desatordiment i en com els concerts ens desperten la sensació tàctil de recuperar un present que se’ns escapa. Uns moments després, a través de la nena que també sóc, el present atrapat em regalava una experiència impagable.\nL’exquisida sala gran de l’Apolo estava mig plena i la banda de Nashville no es va fer esperar. “Give it” va ser la seva emocionant carta de presentació i de seguida em va quedar clar que la meva vital presència entre el respectuós silenci del públic encaixaria perfectament amb el benestar que encomanaven les sis persones que somreien entre mirades còmplices dalt de l’escenari.\nEn Kurt Wagner i la seva banda Lambchop presentaven a Barcelona un disc intens, “Mr. M”, nascut del dolor per la pèrdua del seu amic Vic Chesnut. Però malgrat la intensitat i profunditat de les cançons dibuixades amb una precisió artesana, semblava que un cop més, la creació sorgida del fons d’una ànima havia aconseguit transformar el patiment en catarsi i digestió. Em resulta difícil explicar l’emoció que vaig sentir. La pell se’m va eriçar irremeiablement i durant dues hores el meu rostre es va transformar en un somriure complert, salat a voltes. Va ser una lliçó magistral d’excel•lència i matís des de la humilitat i l’alegria, amb notes precises, petites i delicades que van aconseguir teixir de vellut tot l’espai que ens envoltava.\nEn un moment del concert, vam deixar de veure el perfil cobert amb una gorra d’en Kurt per obervar-lo fit a fit mentre demanava al públic si algú feia anys aquell dia i, en un gest de celebració de la vida i els seus cicles, va prendre de la mà una afortunada noia per asseure-la enmig dels músics i cantar-li una cançó a cau d’orella. Tampoc va faltar l’acudit del pianista Tony Crow i les ironies amb que la resta de músics el van rebre, per acabar nomenant-se entre riures i amb encert “the kings of relief”. Estaven molt contents de ser allà, van dir, i ho encomanaven.\nPoc després de fer-nos xiular “Up with people” del seu disc Nixon, es van encendre els llums. Els músics es van abraçar i el somrient Sr. Wagner va baixar entre el públic per signar vinils i fer-se fotografies amb els extasiats fans. Vaig apropar-m’hi amb timidesa i amb una mirada clara vaig poder donar-li les gràcies, profundament commoguda per les dues hores de present excepcional que havia viscut.\nLa mirada del nen és al nostre abast i si tenim la fortuna de posar-la en el fer dels savis el resultat final s’apropa –encara que només sigui durant una estona- a allò tan esmunyedís i rotund que anomenem felicitat.\nPublicat per subterrani a 13:56:00 Cap comentari:\nSubterrani de l'1-4-2012\nPublicat per subterrani a 11:00:00 Cap comentari:\nMargaret Atwood Releases an Unburnable Edition of The Handmaid’s Tale, to Support Freedom of Expression\nHappy World Turtle Day 🐢 - Amoeba Sisters #Shorts\nExtraño Weis – Rodrigo Laviña y su Combo\nEn el cor de les dones 76: Peggy Gou


Aquesta mateixa setmana ha vist la llum "UN SUEÑO, UNA GENERACIÓN" el primer treball dels castellonencs ARTE POP, banda la qual ja varem tindre el plaer d'entrevistar fa uns mesos enrere a l'Allnighter (entrevista ARTE POP). La banda castellonenca esta formada per Paco Vila veu i guitarra (Flechazos/Los Buhos), Pere Safont al baix (Los Buhos) i Jaume Tarrega a la bateria.\nA "UN SUEÑO, UNA GENERACIÓN" trobem des de Power pop a R&B, pasant pel Mod Revival de les bandes angleses de finals dels anys 70 i inclús algunes pinzellades de pre-psicodelia. La composició tant de la música, com de la lletra han estat obra de Paco Vila vocalista i guitarra del grup, encara que es fa patent l'experiència i qualitat de la resta de membres de la banda durant tots el temes el disc.\nEl treball com he dit abans s'ha posat a la venda aquesta mateixa setmana en format CD, editat per Bell Boy Records, segell propietat de la banda.\nSi estas interessat en adquirir aquest treball al preu de 10€ (més 2€ de despeses d'enviament) només cal que et poses en contacte amb l'Allnighter, escribint-nos al nostre correu, allnighterproduccions@gmail.com o al facebook del blog http://www.facebook.com/Allnighterproduccions i te'l farem arrivar.\nAltres punts de distribució a falta d'ampliar:\nDiscos Medicinales Castelló


Estiu d’obres a Banyoles. Des de fa uns dies, maquinària i operaris treballen en el soterrament del cable de fibra òptica a la zona nord de la ciutat. L’actuació es duu a terme aprofitant que la Diputació de Girona ha iniciat les obres per condicionar diversos indrets per on ha de passar el tram de via verda a la comarca del Pla de l’Estany.\nL’Ajuntament de Banyoles assegura que està treballant per intentar solucionar els problemes de connectivitat a internet\nL’Ajuntament de Banyoles està treballant per intentar solucionar els problemes de connectivitat a internet que pateixen alguns veïns de la ciutat.\nSumem Banyoles exigeix que la xarxa de fibra òptica s’estengui a tota la ciutat de manera urgent\nSumem Banyoles exigeix que la fibra òptica arribi a tota la ciutat de manera immediata. Així ho ha demanat en un comunicat emès aquest dilluns, arran de la carta que un centenar de veïns del Barri Vell van presentar a l’Ajuntament de Banyoles, en la que es queixaven dels problemes de connexió a internet.


Làser Thulium - Làser de Tulio. Institut d'Urologia Serrate & Ribal.\nHome / Especialitats / Unitat de pròstata / Làser Thulium\nEs tracta d’una tècnica segura amb molt bons resultats pel que fa al tractament de la hiperplàsia benigna de pròstata (HBP). S'adapta a la tècnica quirúrgica més adient per al pacient.\nAmb una longitud d'ona de 2013 nm, s'utilitza per a la vaporització amb làser (desintegració del teixit prostàtic excedent), i per a la vaporresecció, que a més de desintegrar el teixit sobrant, permet obtenir-ne fragments per poder-los analitzar.\nAquesta tècnica redueix el temps d'intervenció entre 30 i 45 minuts. Atès que el sagnat durant l'operació és mínim, el temps de sondatge i d'estada hospitalària no supera les 24/48 hores.


Porreres - Gastronòmicament\nAl restaurant es Centro de Porreres trobareu una àmplia varietat de plats. Read more [...]\nSorprenent, agradable i fresquet. Així és el restaurant n'Hereveta de Porreres.Us ofereix menús Read more [...]


Wikiloc | Ruta Riu i Vinya (Per Bot i Gandesa)\n621 64 40\nVolta per Prat de Comte, Bot, Gandesa i Benifallet\nVolta típica que es pot fer en 4 hores i que solen fer molts ciclistes de la zona els caps de setmana.\nSortim de Tortosa passant pel Pont de l'Estat i ens dirigim fins 4 Camins, on agafarem la carretera C-12 en direcció Jesús. Seguim durant uns 25 kms passant per l'EMD de Jesús, Aldover i Xerta. Aquesta primera part té algunes pujades curtes que trenquen el ritme. Després de passar l'Assut de Xerta, ens dirigim a Prat de Comte i la serra de Bot. Aquest tram són uns 16 kms de pujada amb uns 450 metres de desnivell. El tram de pujada entre Prat de Comte i Bot es coneix comla carretera dels espills, ja que a algunes corbes trobem un espill al ser molt tancades.\nUn cop a Bot, després de la baixada, girem a la dreta i marxem cap a Gandesa pujant suaument. Agafem la carretera que ens porta cap a Pinell de Brai que va fent baixada fins al riu Ebre. Girem a l'esquerra en busca de Benifallet passant el pont del Llaguter sobre el riu.\nHola, ha encontrado interesante esta ruta Riu i Vinya (Per Bot i Gandesa) https://es.wikiloc.com/rutas-ciclismo/riu-i-vinya-per-bot-i-gandesa-36016874 Saludos, Wikiloc - Rutas del Mundo


Una enquesta redueix a quatre punts la distància entre independentistes i unionistes a Catalunya - Nationalia\nUna enquesta redueix a quatre punts la distància entre independentistes i unionistes a Catalunya\nUn estudi encarregat per La Vanguardia mostra un avenç significatiu del sobiranisme al Principat, que se situa al 37%, molt aprop del 41% d'unionistes · L'any 2008, l'enquesta feta pel mateix institut Noxa assenyalava una distància de 14 punts percentuals entre les dues postures.\nCreix la suport a la independència i baixa el rebuig. Aquest és el resultat principal d'una nova enquesta feta pública pel diari La Vanguardia, i que reafirma la tendència manifestada per estudis similars fets darrerament. Segons el sondeig firmat per l'institut Noxa, els catalans enquestats favorables a la independència són el 37%, i els que hi estan en contra, el 41%.\nLa Vanguardia assenyala que aquests resultats donen a l'independentisme els millors resultats d'entre les enquestes que han encarregat els darrers tres anys. Per il·lustrar-ho, es basa no en els termes absoluts sinó en el marge existent entre les dues postures: si el novembre del 2008 la distància entre uns i altres era de 14%, amb avantatge dels unionistes, avui els independentistes han retallat distàncies i s'han quedat a quatre punts percentuals.\nPel que fa als resultats detallats en funció dels partits, l'enquesta mostra que el canvi es reflecteix molt especialment a les files socialistes. Entre aquells que es consideren votants del PSC, fa tan sols dos mesos hi havia un 22% d'independentistes: ara n'hi ha un 35%.\nA la resta de partits, les variacions són més modestes. A CiU, favorables i detractors a la independència estan entorn al 40%; a ERC, el percentatge d'independentistes se situa vora el 80%; a ICV-EUiA, quatre de cada deu electors són independentistes, mentre que cinc hi estan en contra; i finalment, entre les files populars, un de cada deu enquestat votaria per la independència.\nAltres aspectes analitzats per l'enquesta són el recolzament al procés de la Consulta sobre la independència que ja han celebrat centenars de municipis catalans, o la percepció del creixement de l'independentisme a Catalunya. Pel que fa al primer aspecte, un 54% dels catalans enquestats recolza els referèndums populars, mentre que un 34% hi està en contra.\nFinalment, un 48% pensa que l'independentisme és un moviment en creixement, contra un 20% que creu el contrari.\nLa Vanguardia: La independencia logra su mayor cota mientras cae el rechazo a la secesión\nNationalia:Una enquesta mostra per primer cop una victòria independentista en un referèndum a Catalunya


ARBRE DE FOC: de febrer 2011\nÉs l’únic home del local que seu tot sol en una taula, al fons, com un callat observador de l’ambient que l’envolta. Amb una mà sosté un got quasi ple de cervesa però el que crida l’atenció és el seu silenci que cau pesant, com una muda acusació, sobre cambrers i parroquians. També es pot fer mirar pel seu aspecte inconfusible, marcat per una forta identitat racial. Té espessos, negres i lluents els cabells que semblen d’una sola peça i que insinuen arran de les orelles una suau corba que pot ser una sorpresa. Per què m’inquieta tant l’home del fons ? Per què és com un guardià d’hermètica i insistent presència que contempla impertèrrit l’acolorida desfilada de clients que entren i surten mostrant l’eufòria d’una nit de divendres, a la gran ciutat. L’home del fons segueix amb el got quasi ple de cervesa a la mà, com si no l’importés el plaer de la beguda, sol, quiet i silent, viva escultura hipnòtica que, tanmateix, sembla que clami al cel. Els seus ulls són immensos com dos bassals d’aigua nocturna, fixats en un indret secret, només inexpressius en aparença. Ha vist que me’l mirava però ha seguit hieràtic i distant, entestat en mostrar una autoprotectora indiferència. M’aixeco del meu lloc per acostar-me a la vitrina, amb l’excusa d’agafar un suc de fruites i sé que, amb una maniobra tan senzilla, el podre veure d’esquena i de perfil. Per què me’l vull mirar? Quin interès em porta a resseguir-lo i conservar a la ment, gravat, el seu record? Ara li he vist el nas, que és suaument aquilí i li confereix un aire familiar d’au coneguda, retallat sobre el fons de la paret verdosa i, descobreixo el misteri del camí que els seus obscurs cabells em mostren, just darrere el clatell, la poderosa cua de jove cavall negre, lligada amb una goma rústica d’un marró clar que sembla cuir. Les espatlles són amples. Estàtiques com ho és tot ell. La seva posa és un interrogant pacífic i alhora poderós per persistent. Les immòbils pupil•les d’aigua negra són propietat d’un home que potser amaga un volcà inesperat. Inequívocament indígena d’una terra anomenada Amèrica per homes estrangers, l’home dels negres immutables ulls se sent estrany allà que, justament, és casa seva i, calladament, proclama el vell dolor de l’implacable genocidi constant. Jo l’acompanyo en la seva antiga queixa –aquell crit estripat que tots coneixem tant- i sense que ell ho sàpiga pregunto amb ell, inútilment: Per què? Però ningú ens ha sentit mentre s’escalfa la cervesa al seu got i jo he acabat la set.\nCafe Europan-42nd Street-Nova York\nPublicat per GLÒRIA a dimecres, de febrer 23, 2011 12 comentaris:\nPublicat per GLÒRIA a dijous, de febrer 17, 2011 15 comentaris:\nSummertime Number 9A de Jackson Pollock\nNo había quedado nada en entredicho, ni su amor por aquel hombre, ni la paciencia del general. Eran malos tiempos para la lírica, se decía entonces, malos tiempos también para que una mujer engañara a un capitan general de artillería, el arma más celosa de los Ejércitos. Pero no se había de encender la llama de los celos, ni el general Goitia lanzaría su rayo destructor para expulsarla del paraíso del Wellington y condenarla a errar por el mundo en busca de cobijo, a errar por Madrid buscando refugio, quién sabe si en la propia buhardilla del poeta, o en la trastienda de la camisería de donde años atrás el general la había rescatado. Nada de eso iba a suceder. El poeta era un hombre condenado a muerte, ella se había enamorado de un agonizante. Quizá el general hubiera pegado dos tiros al traidor con su pistola de reglamento de no haber sabido, como todo el mundo sabía, que un cáncer le devoraba el pecho. Pero de este modo, con la vida salvada por el propio mal que había de llevarle a la tumba, el poeta pudo responder al amor.\n(...) Les descubrieron abrazados, ella enlazada a su cintura, él con los brazos alzados, ambos empapados en nubes de vapor. El grupo compacto permaneció a la puerta del cuarto de baño, uno con un vaso en la mano, otro con un libro, otro con un cigarrillo y las gafas empañadas por el vaho, todos absortos y humildes como delante de una escena mística. El general se abrió paso hasta la bañera. "Ana Rosa, sal de ahí" Ella obedeció y el general la ayudó a salir ofreciéndole su mano. Luego la envolvió en una toalla. (...) El general la desnudó y la metió en la cama envuelta en seda y lana. Apenas acostada se durmió. (...)\nFragments de Bella en las tinieblas, Manuel de Lope, 1997\n(...) Hay mayor afinidad entre los retratos de Frans Hals y los retratos de Van Gogh que entre los retratos de Frans Hals y los retratos de Rembrandt, a pesar de que estos últimos fueron contemporáneos y vivierons a quince kilómetros de distancia.\nEs importante descubrir las afininades profundas. Van Gogh admiraba mucho al maestro de Haarlem. En una carta a su hermano Theo dice haber observado no sé si veinte o veinticinco matices de negro en los cuadros de Frans Hals. Es una retina con una extraordinaria capacidad de discernimiento. El hecho de que Van Gogh se interesara por el color negro no debe sorprendernos. El negro es la saturación de todos los colores, el agujero negro en el remolino de la paleta, el verdadero enigma del pintor. En cuanto a la afinidad de los retratos, no hay más que ver al cartero de Arles o al médico de Auvers-sur-Oise para intuir de inmediato la presencia de los burgueses de Frans Hals. Ser trataría de una óptica contrastada, como si debajo de cada figura de ropajes negros se escondiera otra figura refractada o descompuesta en el prisma de colores.\nFragment de Azul sobre azul, Manuel de Lope, 2011\nHi ha un salt de catorze anys entre les edicions de Bella en las tinieblas y Azul sobre azul de l’escriptor burgalès Manuel de Lope del qual es pot afirmar, sense temor a exagerar, que és un dels millors prosistes existents en llengua castellana. Manuel de Lope va venir al món a Burgos l’any 1949 i quan va tenir l’edat se’n va anar a Madrid on fa fer estudis d’enginyeria. La seva oposició a la dictadura franquista el va portar a estar un temps empresonat. Una vegada lliure, de Lope es va traslladar a França on ha viscut vint-i-cinc anys. Ha exercit de lector d’espanyol a la universitat de Montpeller i, durant molt temps, va treballar amb un marxant d’art. Podria dir que aquesta última feina fa que l’escriptor sàpiga molt de pintura –que en sap- però és que la cultura de Manuel de Lope és tan extensa que em fa pensar que si no ho sap tot –això és impossible- sí que sap força de moltes coses ben diferents. A l’excel•lent novel•la Bella en las tinieblas ficciona la vida d’una dona que va existir en la realitat, una bella dama morta no fa tants anys que de dependenta d’una camiseria madrilenya va passar a ser la protegée d’un general i a tenir un dels salons literaris més elegants i freqüentats de la capital espanyola. A Azul sobre azul trobem un gènere proper al dietari, encara que sense dates, i també comparable a les entrades que, de temes ben diversos, fem alguns blocaires d’aquest món.\nSi en la novel•la De Lope se’m va descobrir com un tramador de gran talent, indiscutible senyor de la paraula, a Azul sobre azul se’m revela ell mateix si bé mostrant-se reservat, quan no púdic, pel que fa a la seva vida personal. A Azul sobre azul l’escriptor ha declarat haver-se servit de la tècnica del dripping o esquitxada que va inventar el gran pintor estatunidenc Pollock. De Lope ha anat deixant anar esquitxos del seu pensament. Així ens podem trobar l’escriptor recreant la seva infantesa i primera joventut quan anava de pesca i de caça amb el seu avi, o bé fent una reflexió sobre alguns malvats costums islàmics totalment vigents. Quan Manuel de Lope ens parla d’un tema que ens resulta interessant, el que ens deixa escrit resulta breu i exactament a l’inrevés quan diserta sobre qüestions que potser no ens importen. A parer meu de Lope és sobretot un novel•lista extraordinariament sòlid, nascut amb la marca dels clàssics i la lectura de la seva obra pot ser el plaer de qualsevol lletraferit que no es conformi amb poca cosa. Azul sobre azul passa amb agradable suavitat, malgrat les seves 492 pàgines, i aquesta lleugeresa es deguda a que el ventall que l’escriptor ofereix permet que se’l compari a un nedador de superfície perquè el format que proposa no el deixa aprofundir gairebé en res.\nUna cosa tenen en comú totes les obres de Manuel de Lope: el llenguatge que en la justa mesura de sobrietat i sumptuositat verbal fa que mai cap paraula grinyoli i totes brillin en una prosa transparent d’infinites riquesa i precisió.\nManuel de Lope explica que era dotat per les matemàtiques i que, no obstant i això, sempre s'ha sentit més a prop dels artistes i ha esdevingut escriptor. Llegint-lo experimento com, conscientment o no, treballa el seu do que és una forma d'escriure matemàtica.\nAlgunes altres obres de Manuel de Lope:\n-Shakespeare al anochecer\nPublicat per GLÒRIA a dissabte, de febrer 12, 2011 14 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: escriptors llibres manuel de lope\nPublicat per GLÒRIA a diumenge, de febrer 06, 2011 11 comentaris:


Bargalló obre la porta a recuperar la sisena hora a les escoles públiques - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl conseller d'Ensenyament situa aquesta mesura entre les que permetran ''revertir les retallades''\nacn 30.11.2018 | 12:21\nUn grup d'alumnes de la Seu d'Urgell acn\nUn grup d'alumnes de la Seu d'Urgell\nEl conseller d'Ensenyament, Josep Bargalló, ha obert la porta aquest divendres a tornar a implantar la sisena hora les escoles públiques. En una entrevista a 'Els matins' de TV3, Bargalló ha assegurat que no es renuncia en aquesta mesura perquè considera que és una ''millora per l'escola pública'' recorda que va ser un dels aspectes que es van veure afectats per la crisi econòmica i la reducció de la despesa en educació. Bargalló ha explicat també pels propers pressupostos es tindran en compte part de les reivindicacions dels sindicats, que han fet una vaga aquest dijous, però ha reconegut que no es podran revertir aquest primer any totes les retallades perquè a la pèrdua de condicions laborals s'hi ha de sumar les ''noves necessitats'' del sistema.\nBargalló creu que els projectes educatius de centre han de plantejar aspectes om ara si l'escola necessita millorar els processos d'aprenentatge dels alumnes opta per una fórmula de sisena hora, o per exemple també, el treball per racons que necessita un tipus concret de professorat. Són aspectes que es fixa com a objectius propers. Reconeix que ''on hem d'anar'' és cap la reducció de ràtios o la reducció de la jornada lectiva dels professors per aconseguir una oferta educativa ''en un primer nivell d'alta qualitat''.\nEl conseller d'Ensenyament ha recordat que la sisena hora va ser implantada per ERC en la seva anterior etapa al capdavant del Departament d'Ensenyament.\nPel que fa a les reivindicacions sindicals, Bargalló s'ha mostrat convençut que els pressupostos que s'estan preparant contenen moltes de les mesures que s'han demanat. Recorda que per exemple, hi ha la convocatòria de 5.000 places d'oposicions, però ha recalcat que en un primer any no serà possible revertir-les totes perquè a la pèrdua de condicions laborals s'hi ha de sumar les noves necessitats, com poden ser la construcció de noves construccions. Per això, Bargalló creu que són necessaris els pressupostos, ja que si s'hagués de recórrer a la pròrroga només es podria ''anar tirant, però no fer més''.


Jollibre, el nou segell de literatura infantil i juvenil de Santillana – Educació press\nA les 19 hores en el Museu de Ciències Naturals dels Jardins de Vivers tindrà lloc la presentació del segell editorial Jollibre.\nSantillana presenta avui en la 52 edició de la Fira del Llibre de València tradicionalment celebrada en els Jardins de Vivers el seu nou segell de literatura infantil i juvenil en català, Jollibre.\nA partir de les 19 hores, en el Museu de Ciències Naturals que es troba dins de les instal·lacions dels Jardins de Vivers es donarà a conèixer aquest segell que porta per lema “Som el que llegim, som llibres”. Aquest nou segell de literatura infantil i juvenil naix amb el propòsit d’establir-se a Catalunya, Comunitat Valenciana i Balears, publicant títols sol en català.\nA l’acte acudiran diversos editors i autors com Gemma Pasqual, Carles Talles i Esperança Camps, alguns dels quins són els primers escriptors que col·laboren sota aquest nou segell editorial. També assistirà el director regional de Santillana, Juan José Granell, la directora nacional de literatura infantil i juvenil de Santillana, Maite Malagón així com el cap de vendes, Luis Lajara, entre altres membres de l’editorial.\nJollibre publicarà en català i el seu objectiu és proporcionar novel·les per a totes les edats compreses entre un públic infantil i juvenil, abastant temes socials i impregnant sentiment i passió per la lectura com a eina per a ser lliures, obtenir pensament crític, oferir moments d’entreteniment, potenciar la imaginació, la cultura, el propi i la llengua, el català. Jollibre naix com a projecte literari per a apostar per la qualitat i el compromís de les publicacions literàries tant infantils com a juvenils.\nAutors internacionals i nacionals\nEl segell es va estrenar al novembre passat a Barcelona, avui dia ja compta amb 47 títols d’autors entre els quals podem trobar a escriptors clàssics com Michael Ende, Gianni Rodari i Roald Dhal i altres autors més propers com Jordi Serra i Fabra, Miquel Arguimbau o María Carme Roca.\nEl catàleg, que inicialment comptava amb 33 títols però que no deixa d’incorporar noves obres de literatura, pretén seguir creixent amb nous títols, amb nous temes i gèneres variats per a cada tipus d’edat i per a lectors amb interessos diversos, així com també incorporarà progressivament obres d’actualitat que permeten reflexionar sobre el món en el qual vivim des d’una perspectiva que dibuixa la nostra cultura i la nostra pròpia identitat.\nDe la mateixa manera que Jollibre naix per a establir-se a Catalunya, Comunitat Valenciana i Balears per a proporcionar una literatura de qualitat per al públic infantil i juvenil en català, també existeix el mateix segell en castellà, anomenat Loqueleo i que està present tant a Espanya com a Llatinoamèrica, també en gallec Oqueleo i pròximament naixerà la versió en basca, que es dirà Begiko.\n← Innovació educativa i noves metodologies d’aprenentatges\nKiVa, el mètode finlandés per a fer front a les situacions de bullying en les escoles →


Dilluns, 21 de novembre del 2016 | 12:11\nDemà es farà presentació pública d'un manifest en suport al doblatge en català.\nL'acte organitzat per l'AADPC tindrà lloc demà a l'Auditori del Campus de la Comunicació de la Universitat Pompeu Fabra de Poblenou (c/ Roc Boronat, 138). Intervindran els periodistes Quim Morales i Manuel Cuyàs, i el crític de cinema i membre de l'executiva de Plataforma per la Llengua, Josep Maria López Llaví.\nEspada: "Existeix a Espanya una incapacitat manifesta d'entendre que les nacions són construccions polítiques i no administratives"\nEn un article al Punt Avui el periodista Ferran Espada afirma en relació a la dotzena legislatura que acaba d'arrencar que "la gènesi real d'aquesta nova etapa crec que estarà en la contraposició nacional".


41 Eglantine Avenue, Belfast, BT9 6EW, Regne Unit\nAssegura't un bon preu al Brookhill Serviced Apartments - els clients que s'hi han allotjat fa poc li han posat un 8,7.\nThe apartment was fantastic, clean, warm, comfortable and fully equipped with everything we needed and also on a really lovely street close to the Botanic Gardens and the University, the location was perfect!\nThe app wuz gr8 very spacious n cud sleep more 4 wat we paid 4 really enjoyed my stay n wud defo stay again 😉\nApartments were modern and stylish. They didn't have the double room which was booked however they gave us 2 single room apartments which was just as good. Staff were very friendly.\nAll it just a lovely spot\nWe liked the layout, spaciousness and facilities. They upgraded us to a two-bedroom at no extra charge when they heard of my sister's medical issue.\nFelt like were at home. Amazing location, close to nightclubs and the city centre! We went to Belfast for new years and for my friends birthday and we had an amazing time\nA great-value alternative to a traditional hotel, Brookhill offers freedom, independence and convenience. Aquest allotjament és a Booking.com des del 4 de juny de 2009.\nQuan vols allotjar-te al Brookhill Serviced Apartments?\nLa reserva més recent en aquest allotjament és del 14 de febr. a les 14:34 des del Regne Unit.\n5 raons per triar el Brookhill Serviced Apartments\n94 establiments a Belfast\nInstal·lacions del Brookhill Serviced Apartments\nLa situació del Apple Apartments Belfast té una puntuació de 9,3\nEl Tara Lodge té una puntuació de 9,3\nMira les 15 millors cases i apartaments de vacances de Belfast, segons 3.730 opinions de cases i apartaments de vacances autèntiques a Booking.com.\nEls clients que han consultat el Brookhill Serviced Apartments també han consultat: Apple Apartments Belfast\nApple Apartments Belfast is located in both the Obel Tower and the building adjacent to the Obel Tower, offering high-quality accommodation in Belfast’s waterfront district. Hi ha 3 persones mirant aquests apartaments.\nAquests apartament de luxe tenen vista sobre les muntanyes Negres i ofereixen aparcament vigilat gratuït i Wi-Fi gratuïta. Hi ha 5 persones mirant aquests apartaments.\nEl Park Inn by Radisson Belfast està ubicat al centre de la ciutat de Belfast, a prop de la Milla d'Or. Als voltants trobareu bars, restaurants, cafeteries i botigues. Hi ha 2 persones mirant aquest hotel.\nThe Malone Lodge Apartments are located in Belfast’s University Quarter, a 5-minute walk from the Botanic Gardens. La reserva més recent en aquest hotel és d'avui a les 15:53\nMostra més apartaments a Belfast\nMostra més hotels familiars a Belfast\nMostra més hotels de luxe a Belfast\nMostra més allotjaments a Belfast\nMostra més hotels romàntics a Belfast


Dosos - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nS'ha proposat fusionar aquesta pàgina amb «Pom de dalt». (vegeu la discussió, pendent de concretar). Data: gener de 2021\nEls dosos aguanten l'aixecador i l'enxaneta\nEl pis de dosos és l'antepenúltim pis d'un castell, sobre el qual s'enfilen l'aixecador i l'enxaneta. Juntament amb l'aixecador i l'enxaneta formen el pom de dalt, compost normalment per canalla.\nPer extensió també s'anomenen dosos (sing. dos) els castellers que formen aquest pis. Sempre pugen per parelles, d'aquí el seu nom, i s'encaren mútuament amb els braços agafats. En els castells compostos poden haver-hi més d'una parella de dosos, com és el cas en el 5 o en el 9, tot i que en els castells d'estructura simple sempre són una única parella.\nEls dosos acostumen a ser nens i nenes de 9 a 14 anys, prou fort per aguantar el pes de l'aixecador i l'enxaneta, però prou lleugers i àgils per enfilar-se a alçades que poden arribar a les del setè pis d'un castell.\nEn els pilars no es considera que hi vagin dosos.\nLa posició de les cames dels dosos pot variar en funció del castell.\nS'anomena dos obert o dos eixancarrat el dos que té les cames separades, amb un peu al damunt d'espatlles de castellers diferents en el pis inferior. És el cas dels dosos en el 4, i un dels dosos del 3 i del 5 (que sol pujar per la rengla dreta).\nS'anomena dos tancat o dos dret el que té els dos peus sobre les espatlles del casteller del pis inferior. És el cas dels dosos al 2 (o torre), un dos del 3 (el que puja per la rengla) i tres dosos del 5 (el de la rengla i els dos de la torre).\n↑ «Definició de dos, significat de dos en català». [Consulta: 8 juliol 2018].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Dosos&oldid=27411883»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 juny 2021 a les 11:11.


Mapa mut – Quadern de mots\nInici / Editorials / Angle Editorial / Mapa mut\narxivat el 23/05/2011 per Carme a Angle Editorial, Editorials, Escriptors, ressenyes, Rubèn Intente with 7 Comments\nRubèn Intente (Castellar del Vallès,1971)\nQuan jo estudiava fèiem servir mapes muts per omplir-los de noms i colors. Hi dedicàvem força temps, i cadascú el feia a la seva manera, tots eren diferents. Els meus estaven escrits amb “plomilla” i acolorits amb “Goya” de tons suaus. Fer-los eren una delícia.\nEls mapes muts són buits. Omplir-los depèn de cadascun de nosaltres i el com els omplim, també; sensacions, sentiments, experiències, remordiments, dolor, coneixements, amistats…\n“Los Angeles no és un destí de vacances per a la Judit Bonjoch. Hi viatja empesa per l’esperança de retrobar-hi la Marta, la germana gran, desapareguda fa treze anys. Perquè… com es pot conviure amb el record fantasmal d’una germana ni morta ni viva, només absent ? Amb retalls de vida intensos, d’una rar lluminositat, Ruben Intente reconstrueix el món d’aquestes dues noies entre 1991 i 2005 en indrets com Vic, Estelí (Nicaragua), Barcelona, Los Angeles i el petit poble de Twentynine Palms a tocar del desert de Joshua Tree.”\nAllò que diem prou sovint què les aparences enganyen en Mapa mut ens adonem que no anem tan desencaminats quan ho afirmem. Som com realment ens veuen els altres? Fingim constantment, aparentant el què no som ? Som com aparentem, però són els altres que no ens veuen com som ? Qui som ? i els altres , són com els veiem ? ens ensenyen els altres només el què volen mostrar-nos ? Ens enganyem mútuament ? Buf, no pararia, de preguntes n’hi ha moltes. Pàg. 18 “-Ens pensem que coneixem a les persones i a vegades sembla que no en sabem res de res.”\nMapa mut ens parla de la identitat i la soledat. Una identitat formada a trossets, els trossets que els altres han anat confeccionant de nosaltres, i nosaltres que difícilment podem viure fora d’aquest motllo, aparentment ens adaptem, aprenem a viure amb això. I la Judit què té una imatge formada de la seva germana desapareguda, li costa adonar-se que la Marta no és la Marta idealitzada i segura. La Marta són moltes Martes, tantes com gent que l‘ha tractat, cadascú s’ha format una imatge i, en realitat totes juntes són una.\nI la Judit, què en un principi es vol definir com un contrari, tota ella és com una Marta al inrevés, de mica en mica s’anirà adonant que ella és ella, amb les seves pors, els seus dubtes, els seus neguits, les seves necessitat la seva fortalesa i les seves capacitats. En el fons, la Judit, què viu en el record permanent de la germana absent, també serà la Judit dels trossets de Judits què han anat confeccionant tots els què l’envolten.\nLa novel·la també ens parla de la soledat. La soledat de qui viu amb un llast feixuc penjat a l’esquena, un llast que només es pot dur sol. Un llast que pot ser moltes coses; un secret, un dolor, una pena, un remordiment… i a vegades quan creus que te’n pots alliberar n’apareix un altre, per això quan pots compartir-lo, la càrrega sense deixar de ser, s’alleugereix.\nLa força del llibre són els salts en l’espai i en el temps. El passat i el present s’intercalen d’una manera brillant per ajudar-nos a resoldre el neguit i el turment que fa més de tretze anys que persegueix a la família Bonjoch. Els breus capítols ens ajuden a teixir el món de les dues germanes, el de la Marta desapareguda i el de la Judit, que de mica en mica haurà de seguir endavant, malgrat el dolor familiar. Els curts capítols són, com diu el mateix Rubèn Intente, “petits universos” , que ens parlen de coses concretes, de pensaments, d’estats d’ànim, de realitats….Aquest petits universos són contundents i en alguns casos poden arribar a ser demolidors, crus, d’una sinceritat quasi dolorosa. Però, per el meu gust, hi ha cops que arriben a ser brillants, lúcids – no oblidem que l’autor és llicenciat en filosofia – . L’espai també fa salts, igual que el temps, dos món tant distants com Vic i Barcelona de Nicaragua i Califòrnia, que s’uneixen per una absència.\nÉs un llibre de lectura fàcil, d’aquells que mantenen al lector atent. El fil del suspens de què és el que li ha passat a la Marta es manté fins el final. Però és un llibre de capítols densos, plens de reflexions i detalls que et fan pensar. Es adonar-nos que davant d’un fets greus, importants, els mecanismes de defensa que pot arribar a desplegar l’ésser humà són diversos, o si més no tants, com individus es vegin afectats. Ningú és igual.\nCom diu el mateix Rubèn Intente en l’entrevista enregistrada que se li fa per presentar el llibre, a vegades quan un ja s’ha acostumat a una crua realitat “quan ja has agafat un ritme i has reestructurat en certa manera el cor” canviar, ni que sigui per tancar definitivament amb el passat, pot ser molt més cruel que mantenir-se a l’espera.\nUn dels aspectes que més m’ha atret del llibre és la relació que hi ha entre la Judit i en Mateu, amics de l’adolescència i dels moments durs. El Mateu, el racional, l’intel·lectual, el segur, el dels discurs àgil, ràpid i cínic, el de la façana freda, el que sap guardar els sentiments i el que té por de mostrar-los per no ser ferit. La Judit també té un discurs àgil però no tan segur ni reflexiu, és més espontània i dubitativa, és la que no se n’adona del què té fins que ho ha perdut.\nAmb aquests diàlegs podreu adonar-vos com eren les seves tardes al Bar Snack de Vic.\nPàg. 43 “-Barrejar el que és racional amb el que és emocional és perillós-\n-Què vols dir amb això?\n-Que tothom sap perfectament si li agraden o no li agraden els macarrons. (…) Personatges que improvisant una dissertació sobre el caràcter pervers del macarró comú poden fer que comencis a dubtar del teu propi paladar i acabis convençut que, efectivament els macarrons són abominables…(…) Qui és més savi en qüestió de gustos, el guru de la barba blanca o el teu paladar?”\nPàg. 51 “-No, Judit. No es pot ser tan simplista; no pots pensar que el que no coneixes no existeix. Tothom té moltes capes. Tu, de la Marta, com de tothom, només n’has flairat la superfície (…) Interpretem la gent coneixent esqueixos del que són i el joc d’equívocs va creixent fins a l’infinit.”\nPàg. 121 “Allò de <si vaig al Tibet i m’interesso pel budisme, sempre més viuré en harmonia i bon rotllo> és una idea força típica. Sembla fabulós, però a mi m’acolloneix. Jo dic. <a la puta merda el budisme i l’harmonia>. De què em serveix canviar coses que van malament si després ja no seré jo?”\nPàg. 246 “Tornen a deixar que el silenci encoixini la caiguda de les idees.\n-Quan algú et necessita, el millor és la sinceritat, no creus? –diu la Judit encenent-se un cigarret.\n-La sinceritat –repeteix lentament -. No ho sé… Ser sincer no és només cosa de no caure en hipocresies. Cal saber què es pensa d’una cosa per donar-ne una opinió. (…)\n… El que et vull dir és que la immensa majoria de les coses que ens passen són poc clares, estan carregades de matisos.”\nQuè més m’ha sorprès ? Califòrnia. Les dues germanes viatgen a Califòrnia, la Marta hi troba el seu destí, la Judit les respostes. Aquí Rubèn Intente també ens ensenya una altra Califòrnia, no és la dels referents típics de les pel·lícules; sol, platja, colors, exuberància, glamur… La Judit es troba amb una Califòrnia tendra, sensible, comunicativa. El seu viatge serà seré, sense preses, com en càmera lenta, i gaudirà del tracte amb la gent, el Dan, la Cynthia, i sobretot amb la Patt. Descobrint que la Patt i ella tindran molt més en comú del que en un principi es pensaven.\nPàg. 338 “La Patt s’aixeca i l’abraça impotent. Es fonen en l’abraçada, estrenyent d’un sol gest les distàncies d’edat, d’idioma, de país, de caràcter, de rols. La Judit se n’adona que la Patt també plora.”\nPàg. 345 “Les darreres paraules de la Patt li recorden una conversa que va tenir fa molts anys amb en Mateu. Cap ferida dolorosa no se supera, li havia dit ell, ens adaptem a les noves situacions per mera supervivència, però portem les nafres ben marcades al cor per sempre més.”\nPàg. 349 “-La Marta que jo coneixia –continua- no era la mena de persona que se’n va a l’aventura a cooperar en un país perillós. No era la mena de persona que es lliga un nord-americà prenent un cafè. (…) que s’arrisca a entrar en un suburbi on hi ha un esclat de violència. Hi ha mil aspectes que no casen amb el clixé. Res casa amb el clixé. Fins i tot el llibre que s’estava llegint (…) Tinc la sensació que la Marta que jo vaig conèixer no va morir mai, perquè mai no va existir.”\nPàg. 85 “És tot un vici això d’alçar dos dits la tapa de l’olla d’una vida aliena, i viatjant sola s’agreuja.”\nPàg. 198 “Ara t’entenc. Ara entenc que expressessis amb tanta intensitat el desig de conèixer el color de les parets de casa meva (…) Ara començo a entendre que la vida són detalls.”\nPàg. 301 “Només cal anar a un funeral per veure com s’activa la gran maquinària de la mistificació. Tothom és bo, tothom és humà, humil, coratjós, bon pare, bon veí… Qui som doncs? L’anònim que duem dins nostre o el personatge èpic que glossaran els nostres néts?”\nDes de Deixalles i el Blog de la llibreria l’illa de Mollet també n’han parlat.\n>> desert de Joshua Tree\nHi ha dos lloc que uneixen a les germanes; un és la seva estimada vila natal Vic, i l’altre segurament aquest enigmàtic i acollidor desert californià, Joshua Tree.\n“Ressegueixen un camí invisible, els espais entre els grans blocs geològics que s’alcen aquí i allà van guiant la inèrcia d’una passejada sense punt de destí. (…) La Judit s’atura sovint, projecta mirades a dreta i esquerra captivada per la immensitats i el silenci i per la inventiva quasi pueril dels monòlits. (…) Li assenyala blocs de granit amb textures orgàniques, rostres de mirades ombrívoles o de rialles monstruoses traçats per les esquerdes i els forats atzarosos. (…) La fruïció evident de la Judit l’exhorta a compartir la mena de sentiments que habitualment manté desats i tancats en les capsetes de la intimitat.”\nBagatel·la Cosa sense vàlua, insignificant\nPàg. 113 “Situats en una taula desacostumada, en una hora desacostumada, es perden en diàlegs sobre bagatel·les abans no s’adonen que se’ls està tirant a sobre l’hora de dinar.”\n“No sabem res dels altres, ni ens importa; en canvi, voldríem que els altres ens coneguessin a fons. El nostre afany de ser compresos només pot comparar amb la nostra desgana per comprendre ningú.”\nEns recorda l’autor abans de començar la novel·la.\nAl meu entendre aquest és un llibre obert a la reflexió, no és estrany, l’autor és llicenciat en Filosofia i lletres per la UAB, i això s’ha de notar. El llibre ens parla de la identitat, la dels altres, la de qui tenim al davant, la de la germana, l’amic, els pares. Però també de la nostra , ens hem acostumat a ser com som perquè sempre ens han vist així, però nosaltres no som sempre així. Canviar és difícil. Canvia la manera de com et perceben els altres es complicat, per això, el millor és afrontar-nos a nosaltres mateixos tal com som, i després, els altres que pensin o ens dibuixin com vulguin. Aquesta és la seva primera novel·la, i espero que no sigui la darrera. És un bon llibre.\nEl mot: llançar\nllança (llançar) Deixar anar amb fort impuls una cosa per inútil, per no poder-la retenir, per dur-la a perdre, etc.\npàg. 189 “En Mateu no respon. Tomba el cap i llança una mirada ben lluny, riu enllà, procurant evitar creuar-se amb els ulls de la Judit.”\nLa fitxa: Rubèn Intente, Mapa mut 2010. 1ra ed. 2010 Angle Editorial 365 pàg.\nPrevious Previous post: llançar\n> Next post: esgarrinxar\n7 thoughts on “Mapa mut”\nPilar 23/05/2011 at 14:21\nJo crec que som mapes que ens anem dibuixant a mesura que vivim, amb moltes cruïlles, molts stops i carreteres amb molt carrils i moltes direccions.\nCrec que m’agradarà recórrer la geografia que ens presentes.\nInsuperable resenya…Com totes les que fas.\nJpmerch 23/05/2011 at 15:57\nAra els mapes no paren de xarrar, “…a trescientos metros cruce la rotonda, tercera salida…”\nElfreelang 24/05/2011 at 20:51\nja veig que aquest mapa mut parla i molt bé un llibre a tenir en compte doncs…gràcies per la ressenya!\nQuadern de mots 25/05/2011 at 6:03\nPilar, Jpmerch gràcies.\nElfreelang, té aquell punt que el fa atractiu.\njomateixa 25/05/2011 at 9:24\nQuina casualitat. Ahir la meva filla gran estudiava geografia i li vaig imprimir uns quants mapes muts per ajudar-la…\nmontsellado 26/05/2011 at 12:56\nSembla molt prometedor. M’ha agradat especialment la reflexió que fa de la sinceritat: “Ser sincer no és només cosa de no caure en hipocresies. Cal saber què es pensa d’una cosa per donar-ne una opinió”. M’hi he sentit identificada… sóc de digestió -mental- lenta 😀\nQuadern de mots 26/05/2011 at 14:59\nMontse Lladó, la frase és bona, però el context s’ho val, com tants d’altres. Els diàlegs entre els dos amics no tenen pèrdua: lúcids, brillants, agres, vitals… ella tocada per l’absència de la germana, ell en una cadira de rodes per un accident, però la força sobrepassa aquests dos dolors (i en algun moment els tapa). Genial.\nEts de digestió mental lenta, jajaja Jo sempre dic que sóc diesel. 😀\nÚltimament tinc sort amb els llibres.


El Congrés del Baix Llobregat i el pati del darrere | El Llobregat\nmartes 26 de enero de 2016, 06:37h\nCap al mes de juny està prevista la celebració del Primer Congrés del Baix Llobregat que organitza el Centre d’Estudis Comarcals i una vintena d’entitats i institucions de la comarca. El propòsit, ambiciós, és “crear un espai de reflexió i debat, obrir un procés de diagnosi i anàlisi i donar-nos una oportunitat col·lectiva per dissenyar en comú els objectius estratègics que han de permetre afrontar els reptes de futur”, com explicita la principal entitat convocant.\nÉs curiós que es proposi ara un gran congrés comarcal per dissenyar en comú uns objectius estratègics que ens blindin de cara al futur, quan fa dècades que la comarca pateix totes les servituds metropolitanes que l’han deixat com el que avui és: el pati del darrere, parafrasejant el documental del mateix nom que ha fet, sorprenentment, fortuna, aquestes setmanes passades. Si som el pati del darrere —i efectivament ho som— és perquè no hem tingut possibilitat —no ens l’hem fabricat mai— de reunir-nos per debatre què som i què volem. I si no hem tingut possibilitat és perquè els que han tingut poder no han estat interessats en debatre col·lectivament res que ens impliqui a tots. Cadascú ha fet la guerra pel seu compte i les solidaritats han funcionat molt més per la via de l’adscripció partidària que no pas per la territorial. Som el pati del darrere, perquè no hem participat mai, perquè no tenim veu pròpia, amb els que dissenyen i construeixen —han dissenyat i han construït— el jardí del davant.\nSi no hi ha alcaldes, seran paraules però no fets\nÉs curiós que es proposi ara un espai comú de debat que vagi més enllà del municipi de cadascú i encara serà més curiós que l’experiència sigui profitosa. Voldrà dir que, en efecte, estem superant el localisme implícit per parlar per primera vegada, tots plegats, del Baix Llobregat, com una realitat superior que ens implica. Ja s’ha vist que els resultats de fer la guerra cadascú per la seva banda deixa derrotes incontestables i, si no, només cal mirar què queda del nostre paisatge, del nostre riu, del nostre delta, dels nostres camps i de les nostres muntanyes. I com està la nostra gent i els nostres serveis i el nostre aire pur, i la nostra aigua...\nPerquè la trobada —el Congrés, amb majúscules— no sigui una pura expressió retòrica, caldrà dirimir amb el poder. És a dir, si en el congrés no hi ha els alcaldes i no hi ha compromisos amb els alcaldes, el que surti del congrés, seran paraules però no fets. Serà magnífic debatre amb els professionals, els intel·lectuals, els tècnics, els estudiosos, els treballadors, els empresaris, els activistes. Tothom és necessari, però si no es parla amb els alcaldes i no hi ha compromisos dels alcaldes, seguirem sent el pati del darrere durant els futurs 30 anys.\nÉs curiós que el Congrés apareixi en el moment en què es fa explícita una qüestió que els baixllobregatins sabem de fa anys: que som el pati del darrere de la metròpolis i, sobretot, de la idea de la metròpolis i de la metropolitanització del territori. És curiós que es produeixi a quatre dies de la pitjor amenaça dels darrers temps, quan semblava que teníem suficientment blindat el territori: l’afer Eurovegas. L’evidència que uns quants polítics podien carregar-se el que ens queda de territori i, sobretot, l’evidència que des del mateix territori una colla d’alcaldes amb la curtíssima mirada localista de sempre, ho veien relativament bé, és el que ha permès, amb una certa urgència, organitzar un gran debat que destil·li compromisos.\nI és curiós finalment que tot això es produeixi ara, quan el panorama polític fa preveure canvis a curt termini també als municipis, després d’haver-se produït a les autonomies i al conjunt de l’Estat. La pressió de la nova política sobre els vells partits, sobre els partits dels vells alcaldes, també ha de ser un revulsiu important perquè el Congrés serveixi per alguna cosa.\nFa uns dies, Barcelona Content Factory i el nostre Llobregat organitzaven al Prat un debat sobre mitjans de comunicació, en presència de l’alcalde Tejedor. Sobre la taula, l’eterna digressió: som una de les tres úniques comarques de Catalunya sense una referència pròpia de comunicació comarcal, segurament en la comarca de Catalunya amb més periodistes en exercici i amb una experiència més dilatada de premsa, no solament ara sinó des de la Transició. Les raons cal buscar-les en què sempre hem estat el pati del darrere. Mai hem tingut premsa pròpia amb el pes necessari perquè mai hem tingut empresaris propis dignes d’aquest nom i perquè mai s’ha plantejat seriosament cap altra alternativa.\nI en canvi hi ha una alternativa: un grup públic comarcal de comunicació i, en l’intermig —o potser de manera consolidada— la col·laboració público-privada en aquest àmbit. Imprescindible, per cert, per deixar algun dia de ser el pati del darrere. Tejedor va afirmar que això, que seria lloable, és avui un somni irrealitzable. Tenia raó. Per això és imprescindible que el Congrés, més enllà de paraules, representi un compromís d’acció. O ho fan aquests alcaldes, o ho faran els alcaldes del futur, sobre la onada de la nova política...\nI mentre tant, com es va dir també a la taula rodona, si els mitjans de comunicació locals volen tenir una dimensió una mica més perfilada, cal que superin la curta volada localista i apostin per una realitat més amplia, tan real com els seus estrictes límits municipals: un Baix Llobregat de Montserrat al mar i del Garraf a Barcelona. En aquest mitjà que esteu llegint, ja ho hem fet. III


El grup està format per diferents nuclis familiars, un d'ells procedents de Lleida, i no hi ha cap afectat amb gravetat\nL'Hospital General de Castelló.\nValència — 29 de junio de 2020 18:56h\nLa conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública ha confirmat aquest dilluns un brot de coronavirus a la ciutat de Castelló. Es tracta d'un grup format per diferents nuclis familiars en el qual s'han confirmat 16 casos positius, cap d'ells greu, segons ha informat la conselleria en un comunicat.\nTots els positius es troben aïllats i Salut Pública contínua el seguiment de contactes. Segons la investigació realitzada per Salut Pública, l'origen del brot ha sigut una reunió familiar durant la celebració de Sant Joan. Una de les famílies participants procedeix de la ciutat de Lleida, i un dels seus membres va presentar símptomes el passat dia 22 de juny.\nRespecte al brot detectat en una empresa de Rafelbunyol, Salut Pública ha confirmat que sis dels primers set casos positius ja han sigut donats d'alta. La resta, altres set persones, continua pendent de la confirmació definitiva a través de la prova sanguínia ELISA d'alt rendiment per a determinar si es consideren part del brot per ser casos actius o es confirmen com a infeccions anteriors. El president de la Generalitat, Ximo Puig, ha considerat innecessari realitzar un nou confinament en la zona.\nAquest dilluns es compleix la segona jornada consecutiva sense defuncions per COVID-19, encara que la malaltia suma 4 casos confirmats per PCR, que eleven a 11.543 el total de positius des que va començar la pandèmia. En aquests moments resten actius 2.099 casos, la qual cosa suposa un 11,4% del total de positius.\nEl nombre de pacients ingressats als hospitals valencians en aquests moments és de 57 persones, 7 d'elles en les Unitats de Vigilància intensiva: 5 a la província de Castelló, 1 d'ells en UCI; 24 a la província d'Alacant, d'ells 4 en l'UCI; i 28 a la província de València, d'ells 2 en l'UCI.\n29 de junio de 2020 - 18:56 h


L'experiència d'emprendre als 50\nEdició/ 4 de April de 2012\nSembla que els emprenedors, sobretot els del món digital, són només joves brillants amb set d'èxit. Però cada vegada més professionals amb molta experiència decideixen provar sort pel seu compte.\nLluny dels estereotips de la televisió, del cinema o fins i tot d'Internet, els emprenedors no són només joves amb ganes de menjar-se el món. L'experiència també és un grau. Als Estats Units, la major part dels empresaris d'èxit en els sectors de més ràpid creixement munten les seves companyies amb els 40 anys ja complerts. I no ho fan per necessitat, la majoria, segons un estudi de la Universitat de Duke, afirma que el que volia era deixar la seva companyia i treballar pel seu compte.\nA Espanya, els professionals de més de 50 anys que es converteixen en empresaris cada dia són més. Segons l'informe Global Entrepreneurship Monitor 2011 (GEM), els majors de 45 anys han engegat el passat any més de la quarta part de les noves empreses (26%), mentre que un any abans havien estat el 19%. En la fase de consolidació de les noves empreses els emprenedors en aquesta franja d'edat són més de la meitat, el 56%. L'edat mitjana dels emprenedors a Espanya va en augment i s'ha situat ja en més de 38 anys.\nAl nostre país conviuen dues realitats: d'una banda, un bon nombre de treballadors s'han apuntat a la fórmula de l'autoocupació per necessitat, més que vocació, davant la difícil situació del mercat laboral.\nPer un altre, la dels professionals altament qualificats que han arribat a llocs directius en les seves trajectòries i en un moment donat decideixen aprofitar per a si mateixos la seva experiència, coneixement, xarxa de contactes i el matalàs financer que han acumulat, engegant el seu propi negoci. "Hi ha un gran talent desaprofitat, per exemple, en el sector de les grans consultores", afirma José Manuel Casado, que va deixar la seva posició de soci en Accenture amb 52 anys per crear la seva pròpia signatura, 2C Casado Consulting.\nTambé en el sector financer s'ha viscut, i sembla que se seguirà vivint, una situació similar. Immobiliàries que venen pisos embargats per la banca, consultores que orienten als bufets d'advocats en assumptes financers o assessories en banca d'inversió i gestió d'actius o en canvi de models de negoci, són algunes de les empreses creades per antics professionals del sector financer que s'estableixen pel seu compte.\nPaco Gimena, un exdirectiu del sector turístic ficat a business angel i emprenedor als seus 51 anys, afirma que "sóc l'enveja dels meus amics, que em diuen que he rejovenit. I m'estic trobant cada vegada més persones amb experiència que estan cansades d'una gran organització i tenen la valentia de deixar el seu lloc, al que et lliga moltes vegades un bon salari, per posar-se a treballar pel seu compte".\nPilar Jericó, sòcia directora de Be Up, pensa que estem perdent molta capacitat professional en les empreses amb el criteri d'enaltir la joventut i pensa que emprendre és una de les possibilitats per als majors de 50 anys per aprofitar el seu futur laboral.\nEl mite de l'edat en Silicon Valley\nEn la creixent economia digital que està determinant el món dels negocis, sol associar-se la imatge dels emprenedors d'èxit amb la de joves molt brillants i precoços que van trobar la pócima màgica a molt primerenca edat i es van convertir ràpidament en multimilionaris al mateix temps que aparcaven o abandonaven els seus estudis en prestigioses universitats.\nAquí estan les populars històries personals de Marc Zuckerberg, creador i president de Facebook amb només 19 anys i que es va convertir en el multimilionari més jove de la llista de fortunes mundials que publica anualment la revista Forbes.\nEl venerat Steve Jobs, cofundador de la fàbrica d'èxits Apple, recentment mort. Aquest cèlebre californià va engegar aquesta empresa avui multimilionària al costat d'un amic de l'adolescència, Steve Wozniak, en el garatge de la seva casa amb només 21 anys i després d'haver abandonat els seus estudis.\nZaryn Dentzel, un dels cofundadors de Tuenti, la principal xarxa social d'origen espanyol. Un altre californià que va arribar amb 15 anys a un poble d'Extremadura en un programa d'intercanvi per aprendre espanyol, i als 23 va acabar muntant aquesta xarxa adquirida per Telefònica per 72 milions d'euros.\nTambé Bill Gates i Paul Allen van fundar Microsoft quan tenien 20 i 22 anys respectivament. Michael Dell va crear la multinacional que porta el seu cognom als 22.\nNo obstant això, aquí està també el cas de Arianna Huffington, que va fundar el seu innovador Huffington Post als 54 anys, per exemple. A pesar que els joves cerebritos dominen la primera plana mediàtica, la major part dels emprenedors d'èxit en dotze sectors de ràpid creixement van engegar les seves companyies havent aconseguit ja els 40 anys, segons un estudi coordinat per Vivek Wadhwa, director del Center for Entrepreneurship and Research Commercialization de Duke University i columnista de The Washington Post.\nEn aquesta investigació s'han analitzat més de 500 casos d'empresaris d'èxit a Estats Units: hi havia el doble d'emprenedors amb 50 anys que amb 25, i també doblegaven els de 60 anys als de 20, posant en qüestió el mite del jove en el seu garatge de casa.\nFont: notícia de www.expansion.com 02/04/2012\nrecerca empreses cotxe elèctric CECOT Cerdanyola Oberta; Ajuts i Subvencions TIC Empresa i Promoció Econòmica mòbil formació ocupació cerdanyola Servei Municipal d'Ocupació, Empresa i Promoció Econòmica Cerdanyola Oberta; atur; economia App universitat Internet Servei Municipal d'Ocupació PTV; Cerdanyola Oberta; Innova PRUAB economia mundial Ajuntament de Cerdanyola del Vallès; Cerdanyola Oberta Cerdanyola Oberta; Pruab empresa notícia càpsula alta tecnologia aeptv Cerdanyola Oberta; feina finançament Cerdanyola Oberta; feina; Polítiques Socials Municipals economia catalana jornada Cerdanyola Oberta; emprenedoria biotecnología emprenedors ASCAMM premi xarxes socials Sincrotó Alba Cerdanyola Oberta; FCIS web Semàfor econòmic emprenedors ajuts ajuts i subvencions AB-BIOTICS ajuts recerca i innovació notícia Cerdanyol Oberta Cerdanyola empresarial atur Cerdanyola Oberta; PRUAB; Innova PRUAB; Cerdanyola oberta; Innova Ajuntament Cerdanyola sostenibilitat B30 pimes forma't gamification Carme carmona atur; Cerdanyola talent UAB; Cerdanyola oberta; Innova Cerdanyola Oberta; Eurecat Ajuts i subvencions; PRUAB; Cerdanyola oberta; Innova Cerdanyola Oberta; innova Cerdanyola Oberta; UAB; Innova UAB; Cerdanyola oberta; Talent fira Ajuntament de Cerdanyola del Vallés; Servei Municipal d'Ocupació Empresa i Promoció Econòmica Cerdanyola Oberta; UAB UAB; Cerdanyola Oberta mòbils comerç ajuts TIC llibre networking internacional investigadors Cerdanyola Oberta; Cerdanyola Empresarial Empren coopera PTV; Parc Alba; Cerdanyola Oberta; Sener; Innova innovació CIT PTV innova sincrotró Alba tip format Cerdanyola Oberta; PTV exportacions UAB Cerdanyola Oberta cooperació 2.0 internacionalització Atur; ocupació; Cerdanyola Oberta; Servei Municipal d'Ocupació


Sis graus de separació: Exemple de criptografia\nExemple de criptografia\nUna possible via per interpretar la criptologia, o bé, com podem utilitzar-la arriba de la mà de'n Matt Blaze. Blaze és un criptòleg conegut arreu del món (a paritr d'ara, encara més..) que ha conseguit resoldre un desafiament adreçat a tots aquells que confessaven tenir poder psíquics. La Fundació James Randi (dedicada a promoure l'escepticisme científic davant de les disciplines paranormals) va posar en marxa un repte en el que s'havia d'esbrinar, a canvi d'un premi d'un milió de dolars, el contingut d'una caixa forta situada en una oficina de la Fundació a Florida.\nCom si del teorema de la navalla d'Occam es tractés, hi ha qui diu que els problemes complexos s'han de tractar pel seu punt més feble... Aquesta teoria en mans de'n Matt Blaze es va veure aplicada en el moment en que va veure una especie de criptograma, a mode de pista, qu e la Fundació James Randi va penjar en la seva pàgina web. En veure aquesta seqüència, en Matt Blaze hi va reconèixer un protocol bit commitment, on 0-679-43886-6 va resultar ser el codi ISBN del Random House Webster's College Dictionary on, en la pàgina 275 (/275), es pot comprovar que l'entrada 14, començant pel final de la pàgina (-14) correspon a 'Compact Disc', és a dir, allò que hi havia dins de la caixa forta del repte.\nTal i com comenta en Matt Blaze en el seu blog, no ha acceptat el premi (per ara; Ell diu que se'l deuen..). Fins i tot, es pren la llicència de indicar que la funció en forma de pista penjada en la web no estava del tot ben especificada. En Blaze argumenta que, amb una mica de creativitat, algú podria demostrar que, seguint la pista, si s'interpreta el '14' un pèl diferent, es podria adreçar a la primera columna (1) i, a continuació, cercar la quarta entrada (4) i afirmar, en conseqüència, que la caixa forta contenia el 'Communist Manifesto'.\nPublicat per Oriol el 19:25:00\nEtiquetes: criptografia, Matt Blaze


Polo's - Ready to wear - Made-to-measure - Belize Corporate\nPoloshirt SHELLDEN Men\n€ 28,10 VAT excl.\n€ 34,00 VAT incl.\nPoloshirt ANDERSON Men\n€ 28,90 VAT excl.\n€ 34,97 VAT incl.\nPoloshirt LARKFORD Men\n€ 37,10 VAT excl.\n€ 44,89 VAT incl.\nPoloshirt SUNSET REGULAR Men\n€ 20,50 VAT excl.\n€ 24,81 VAT incl.


ALIMENTOS PAMPA Y MAR rep el certificat de qualitat empresarial CEDEC - Blog de CEDEC\nL’adequació dels controls interns i d’organització funcional, i el control de gestió i d’estratègia empresarial van ser les àrees d’actuació en les quals ALIMENTOS PAMPA Y MAR, S.L.U. i CEDEC van col·laborar per aconseguir les màximes cotes d’excel·lència empresarial i de qualitat en el servei, així com el progrés i desenvolupament en el seu mercat.\nDesprés que intervingués CEDEC, amb la finalitat de cohesionar el creixement de l’empresa, i que es realitzés una avaluació posterior, s’ha acreditat l’estricte compliment de les normes i dels estàndards de qualitat que la consultora estratègica té establerts, i això l’ha fet mereixedora del certificat de compliment de la norma de qualitat empresarial CEDEC en aquestes àrees.\n← El departament de recursos humans pot ser el motor de la digitalització de les empreses\nLes pimes no han d’oblidar-se del big data →


Sant Llorenç-Obac - Taller Energies renovables: Fem un forn solar! - Agenda\nEl taller l'imparteix Bioeduca.org és gratuït i només caldrà que porteu una capsa de sabates buida.\nPer a infants de 7 1 12 anys acompanyats d'una persona adulta


Puntuació a MyAnimeList: 7,41/10\nMostra'n la fitxa a MyAnimeList Comenta-ho a Tadaima.cat (77 comentaris)\nTemporada 1: Bola de Drac Súper. La batalla dels déus\nTemporada 2: Bola de Drac Súper. La resurrecció de Freezer\nTemporada 3: Bola de Drac Súper. El torneig de l'Univers 6\nTemporada 4: Bola de Drac Súper. Black Goku\nTemporada 5: Bola de Drac Súper. El torneig del poder (no hi ha contingut disponible)\nTemporada 2: Bola de Drac Súper. La resurrecció de Freezer (no hi ha contingut disponible)\nTemporada 3: Bola de Drac Súper. El torneig de l'Univers 6 (no hi ha contingut disponible)\nTemporada 4: Bola de Drac Súper. Black Goku (no hi ha contingut disponible)\nFansub independent Baixada


Política de cookies - Numis Hero\nUna cookie es un petit fitxer de text que s’emmagatzema al seu navegador quan visita quasi qualsevol pàgina web. La seva utilitat es que la web sigui capaç de recordar la seva visita quan torni a navegar per aquesta pàgina. Les cookies acostumen a emmagatzemar informació de caràcter tècnic, preferències personals, personalització de continguts, estadístiques d’us, enllaços a xarxes socials, accès a comptes d’usuari, etc. L’objectiu de la cookie es adaptar el contingut de la web al seu perfil i necessitats, sense cookies els serveis oferts per qualsevol pàgina es veurien reduïts notablement. Si desitja consultar mes informació sobre que son les cookies, que emmagatzema, com eliminar-les, desactivar-las, etc., li preguem es dirigeixi a aquest enllaç.\nSeguin les directrius de la Agència Espanyola de Protecció de Dades procedim a detallar l’us de cookies que fa aquesta web amb la fi d’informar-li amb la màxima exactitud possible.\nCookies de sessió, per garantir que els usuaris que escriguin comentaris al blog seguin humans i no aplicacions automatitzades. D’aquesta manera es combat l’spam.\nGoogle Analytics: Emmagatzema cookies per poder elaborar estadístiques sobre el tràfic i volum de visites d’aquesta web. Al fer servir aquest lloc web està consentint el tractament d’informació de vostè per Google. Per tant, l’exercici de qualsevol dret en aquest sentit haurà de fer-ho comunicant directament amb Google.\nXarxes socials: Cada xarxa social utilitza les seves pròpies cookies per que vostè pugui clicar a botons del tipus M’agrada o Compartir.\nEn qualsevol moment podrà executar el seu dret de des-activació o eliminació de cookies d’aquest lloc web. Aquestes accions es realitzen de forma diferent en funció del navegador que estigui fent servir. Aquí li deixem una guia ràpida per els navegadors mes populars.\nNi aquesta web ni els seus representants legals es fan responsables ni del contingut ni de la veracitat de les polítiques de privacitat que poden tenir els tercers mencionats a aquesta política de cookies.\nEls navegadors web son las eines encarregades d’emmagatzemar les cookies i des d’aquest lloc a d’efectuar el seu dret a eliminació o des-activació de les mateixes. Ni aquesta web ni els seus representats legals poden garantir la correcta o incorrecta manipulació de les cookies per part dels mencionats navegadors.\nA alguns casos es necessari instal·lar cookies per a que el navegador no oblidi la seva decisió de no acceptació de les mateixes.\nEn el cas de les cookies de Google Analytics, aquesta empresa emmagatzema les cookies a servidors ubicats als Estats Units i es compromet a no compartir-la amb tercers, excepte en els casos en els que segui necessari per el funcionament del sistema o quan la llei obligui a tal efecte. Segons Google no guarda la seva direcció IP. Google Inc. es una companyia adherida a l’acord de Port Segur que garanteix que totes les dades transferides seran tractades amb un nivell de protecció acordes a la normativa europea. Pot consultar informació detallada a aquest respecto a aquest enllaç. Si desitja informació sobre l’us que Google dona a las cookies li adjuntem aquest altre enllaç.\nPer qualsevol dubte o consulta d’aquesta política de cookies no dubti en comunicar-se amb nosaltres a través de la secció de contacto.\nImatges Actualitzades14 septiembre, 2014 - 14:14\nNou Bitllet de 10 Euros14 octubre, 2014 - 20:08\nEuros de Finlàndia9 julio, 2017 - 22:55


Jordi Iparraguirre: “És fonamental conèixer la tecnologia per saber com no deixar rastre” | elCugatenc\nDes del 9 de març i fins al 7 de maig el Centre d'Art Maristany acull l'exposició Immersos en les Dades, una adaptació de la mostra que va acollir el Centre de Cultura Contemporània de Barcelona anomenada Big Bata. L'exposició que arriba a la ciutat vol ser una acció de promoció i difusió de la cultura del segle XXI i les grans transformacions de l'era digital. Amb la voluntat d'oferir recursos per als visitants que vulguin aprofundir en el tema, ofereix diversos tallers complementaris. El Cryptoparty és un d'aquests tallers i tracta la privadesa i protecció de dades personals a Internet. L'activitat es va realitzar el passat dissabte i el Jordi Iparraguirre, organitzador del taller, ens explica que s'ha de fer per no deixar el nostre rastre a la xarxa.\n– Què has explicat, a grans trets, als assistents al taller?\n– Ensenyem, bàsicament, els procediments per controlar una mica més la informació que deixem anar per internet, saber què passa i estar-ne informats perquè a partir d'aquí cadascú faci el que cregui convenient. A part de les xerrades, el que recomanem és que la gent porti els seus ordinadors o mòbils per aplicar el que expliquem en els aparells que fem servir. D'aquesta manera, tant el primer pas teòric com pràctic el fem durant el taller perquè qui vulgui aprofundir més ho pugui fer a casa.\n– Quins temes informàtics i de protecció són els que heu tocat més?\n– Primer parlem de la gestió de les contrasenyes, ser més conscients que les contrasenyes són com les claus de casa i, per tant, les hem de cuidar una mica més. Després també aprenem a configurar els navegadors, sobretot centrant-nos amb Firefox, ja que és de programari lliure. Al llarg del taller expliquem la importància del codi obert perquè quan parlem de seguretat només amb el software lliure podem saber realment que està fent aquell codi. El codi propietari no ho podrem saber. Dins d'aquest apartat del navegador expliquem què són les cookies, com es poden esborrar i també mostrarem cercadors alternatius al Google. Analitzem el rastre que anem deixant amb el navegador i què es pot fer per controlar-lo. També resaltem la necessitat de tenir còpies de seguretat i com realitzar-les amb facilitat a la vegada que s'agafa un hàbit per no perdre res. Finalment també expliquem alguna aplicació per fixar els nostres arxius perquè estiguin protegits de tercers. Tot plegat molt pedagògic i jugant-hi per aconseguir perdre-li la por.\n– Com va néixer la idea de realitzar aquests tallers de formació informàtica?\n– El taller no el faig jo sol. El Jordi Delgado, professor d'informàtica, és el company amb el qual fem tots els tallers. Portem fent tallers de seguretat bàsica des de ja fa quatre anys i el Big Data estava interessat en nosaltres i vam decidir participar-hi. Tots fem servir la tecnologia molt alegrament perquè és molt atractiva però no som conscients de l'altra cara de la moneda. Aleshores és quan entrem nosaltres. Sense fer por ni crear cataclismes, expliquem com funciona tot perquè cadascú pugui decidir fer el que cregui convenient, saber el que passa mai està de més.\n– La generació que ha nascut amb la tecnologia sota el braç està més preparada o és més vulnerable?\n– No creiem que sigui un tema d'edat, sinó un tema d'interès. Malgrat que els joves sàpiguen fer servir els aparells molt més que la generació anterior, això no vol dir que siguin conscient del rastre digital que està deixant, una cosa és dominar l'eina i l'altra entendre com funciona. És molt fàcil i atractiu fer servir la tecnologia actual. El que passa és que darrere d'aquesta facilitat hi ha un software que és una caixa negra i no sabem què fa. De fet, el navegador identifica hora, dies, quina pàgina demanes, des d'on ho fas, etc. perquè el servidor ho ha de saber. A l'establir-se aquest diàleg entre les màquines provoca que tot sigui molt més complex del que realment sembla i també molt fàcil de restrejar i identificar patrons per a cada persona. Això pot generar beneficis o prejudicis, depèn com s'utilitzi.\n– Amb les noves tecnologies estem més exposats?\n– Tot el que és digital és analitzable pels ordinadors. Aquesta, segurament, és la gran sort i el gran problema alhora. La tecnologia de per si no és bona ni dolenta, sinó que l'ús que es donin a aquestes dades ho marcarà. Fa cinc anys a Turquia la gent feia servir la xarxa com la fem servir actualment aquí. Quan el poder va canviar, la xarxa de comunicació es va utilitzar per perseguir aquelles persones que estaven en contra del nou poder. Per tant, tota la tecnologia, que normalment ens aporta beneficis com la possibilitat de comunicar-nos amb qualsevol persona, també es pot fer servir malament i pot comportar problemes. Per això és fonamental entendre que a vegades t'interessa desconnectar el mòbil, no portar-lo, apagar el wifi o esborrar els missatges que has enviat, per tal de no deixar rastre. És fonamental apoderar-se i saber què passa amb la tecnologia quan l'utilitzem per decidir molt millor el que volem fer.\n– Les multinacionals que s'aprofiten del rastre que deixem per ampliar els seus beneficis pressionen perquè aquest apoderament no sigui una realitat i no es faci gaire difusió del que podem fer per eliminar el nostre rastre?\n– Evidentment les empreses pressionen perquè no es canviïn les lleis però els ciutadans no som responsables i no tothom té temps ni ganes per dedicar-li. És cert, però, que les empreses s'aprofiten d'unes dades que produeix l'usuari i que els hi aporten grans beneficis i, en canvi, l'usuari no es veu repercutit de manera beneficiosa en cap cas. En el cas d'estar disposat a donar les teves dades, el mínim seria que l'empresa ho retornés amb beneficis.\n– Durant el taller què és el que més us han preguntat els assistents? Quines inquietuds tenen?\n– Sobretot volen saber quina és la quantitat de rastre digital que podem deixar i no en som conscients. Tot el que pot passar amb un navegador és el que crida més l'atenció.\n– Ens podries recomanar algun truc fàcil i ràpid per eliminar part del nostre rastre que deixem quan utilitzem el navegador?\n– N'hi ha molts. Però en plan ràpid puc dir que és important deshabilitar les cookies de tercers i intentar posar extensions que bloquegin la publicitat i el seguiment. Això sí, hem de saber que quan visitem algun diari digital o una pàgina web que viu de la publicitat, els provoquem un greuge molt gran. Si volem que continuï funcionant és fonamental treure de la llista de bloquejats aquella pàgina en concret.\nEl model de zonificació així com la seguretat esdevenen els principals temes de debat a l’Audiència pública del juny.


Clor granulat ràpid - Poolquimia.com\n> Productes per a piscines>Clor piscines>Clor granulat\nClor granulat Hi ha 10 productes.\nClor granulat... Clor granulat ràpid Q-CHLOR\nClor granulat ràpid per aplicar principalment en tractaments de xoc. Especialment indicat per a piscines de liner. Diclorisocianurat sódic. Formats disponibles: -Caixa 4 pots de 5KG -Tambor de 25KG Clor granulat ràpid per aplicar principalment en tractaments de xoc. Especialment indicat per a piscines de liner....


L’art de Zachari Logan - Your disco needs you - Time Out Barcelona\nL’art de Zachari Logan\ndilluns, 19/07/2010 | Exposicions, General\nA partir de l’1 d’agost es podrà veure a Barcelona l’exposició Duality de l’artista canadenc Zachari Logan. La mostra forma part del programa del Circuit Festival que -tot i que ho sembli- no és només una sèrie de festes sense parar. També hi ha unes quantes activitats culturals previstes. I algunes no estan gens malament. Una d’elles és aquesta exposició d’un artista fins ara inèdit a Espanya.\nLogan utilitza el seu cos com a subjecte i objecte de totes les seves obres. A les seves pintures sempre apareix despullat, amb els seus altres jo. Són imatges contemporànies (el podem veure amb texans, amb ulleres o amb el seu gat) i molt realistes. Al mateix temps el seu estil recorda als clàssics i això fa que sigui encara més interessant. De fet, el pintor reconeix sentir-se inspirat per personatges com Caravaggio, el seu artista favorit.\nLes seves obres són de gran format i costa deixar de mirar-les. De fet, al veure les seves pintures, em dóna la sensació que l’artista, tot i ser alt i gros, ens està mostrant de forma subtil la seva vulnerabilitat. Podria ser un exercici molt egocèntric però resulta molt interessant. Fins el 29 d’agost es podrà veure bona part de la seva obra a la Galeria Artevistas (Passatge del Crèdit, 4).\nEtiquetes: Artevistas, Circuit Festival, Zachari Logan


El futur desenvolupament de la indústria de la Xina 4.0 - Notícies - Pinsheng Electronics Co, Ltd\nEl desenvolupament futur de la indústria de la Xina 4.0\nA Alemanya, Industry 4.0 es refereix a l'ús de sistemes de física de la informació, confiant en xarxes de sensors, programari industrial, sistemes de comunicació en xarxa i noves interaccions entre humans i ordinadors per permetre el reconeixement mutu, la comunicació en temps real i la comunicació eficaç dels elements de fabricació i recursos com persones, equips i productes. Els intercanvis promouran una estreta integració de la R + D industrial, la producció, la gestió, els serveis i Internet, promouen la personalització dels mètodes de producció, la flexibilitat, el desenvolupament verd i la xarxa i continuaran enriquint, actualitzant i recreant els nous avantatges competitius globals de fabricació.\nIndustry 4.0 és una revolució de models de producció que utilitza la informació proporcionada per l'IOT per transformar la fabricació, fabricació i venda d'informació en dades i intel·ligència, i millorar el nivell de la tecnologia de fabricació i convertir la indústria manufacturera en un objectiu intel·ligent. En altres paraules, "intel·ligent" serà el tema de la revolució industrial de quarta generació. Les empreses fabricants tradicionals volen continuar amb la seva pròpia competitivitat i s'han de transformar de forma intel·ligent.\nA partir de l'avanç de la història, podem veure que la fabricació és el pilar de l'economia social. Des de la revolució industrial fins a la revolució de la informació, hi ha un vincle necessari amb la indústria manufacturera. Amb la quarta revolució industrial, els països de la indústria manufacturera, la inversió ha augmentat any rere any, incloent fons, recerca i desenvolupament tecnològic, mà d'obra, polítiques, inversions a l'estranger i fusions i adquisicions, etc. Tots els països esperen ocupar una alçada de comandament a l'ona de la indústria 4.0.\nUn parell de: Veterà del fabricant de PCB Huatong Següent: Els 10 errors de DFM que superen tots els fabricants de PCB


Àrea de pícnic de la font de les Bagasses al Congost de Terradets - YouMeKids\nHomeExcursions amb nensÀrea de pícnic de la font de les Bagasses al Congost de Terradets\nÀrea de pícnic de la font de les Bagasses al Congost de Terradets\n08/09/2016 Barbara Vastenavond Excursions amb nens 0\nDes d’aquesta àrea a cavall entre la comarca de la Noguera i el Pallars Jussà, es pot apreciar la força de la natura. Durant milers d’anys el riu Noguera Pallaresa ha anat excavant la roca, fins a partir el Montsec en dues parts, deixant-nos a la vista les impressionants parets de més de cinc-cents metres d’alçada conformant el Congost de Terradets.\nSi penseu trobar una font clàssica a l’àrea, aneu ben errats. L’aigua de la font de les Bagasses actualment està canalitzada per sota de la carretera i brolla per diversos brolladors d’una estructura metàl·lica. Per als més petitons veure com cau l’aigua i intentar agafar-la es converteix en tot un joc.\nA més d’aquesta particular “font”, la zona disposa d’un gran aparcament, taules de fusta amb bancs distribuïdes en una esplanada poc ombrívola i papereres. Tot i que no hi ha gronxadors, hi ha prou espai per jugar a la pilota.\nUs agradarà si voleu visitar la cova dels muricecs, un forat en el congost de Terradets que alberga la quarta colònia més gran de ratpenats a Catalunya. Des de l’àrea també esteu a dues passes de l’embassament de Terradets on podreu fer caiac, tir a l’arc o fer un tomb en boogie. I per als que aneu amb nens petitons, podreu vorejar l’embassament amb bici o amb cotxets.\nArribareu a l’àrea de pícnic de la font de les Bagasses per la C13. L’àrea es troba a l’alçada del km 705 entre el poble de Camarasa i Cellers.\nÀrea de pícnic Font de les Bagasses\nkm705 de la C13, Camarassa\nTel. 973 420 009


Exportaciones de Distribucions Sagati Tools sl | CESCE\nInformación de exportaciones de Distribucions Sagati Tools Sl · Barcelona\nLa empresa Distribucions Sagati Tools Sl forma parte del ranking nacional de empresas exportadoras según su facturación. A continuación, podrá consultar los principales datos de contacto y comerciales sobre Distribucions Sagati Tools Sl, así como la posición de la empresa dentro de los diferentes rankings de empresas nacionales, provinciales y sectoriales. Consulte toda la información de su interés:\nInformación general de Distribucions Sagati Tools Sl • Comercio al por mayor de otra maquinaria y equipo\nRazón social: Distribucions Sagati Tools Sl\nObjeto Social: Distribución de recambios para maquinaria de electroerosión.\nDirección de la empresa: CALLE NARCIS MONTURIOL , 1 - BIS NAV 5\nWeb principal: www.sagati.com\nInformación comercial de Distribucions Sagati Tools Sl\n2017 2.150.219 €\n2018 1.832.963 € -14,75 %\n2019 1.718.308 € -6,26 %\nResumen del ranking de Distribucions Sagati Tools Sl\nDistribucions Sagati Tools Sl, en base a los datos del año 2019, se encuentra dentro del Ranking Nacional de Empresas Exportadoras en posición 25.898.\nLa principal actividad económica de Distribucions Sagati Tools Sl es Comercio al por mayor de otra maquinaria y equipo. Dentro de Ranking Nacional de Empresas Exportadoras está en posición 712 para su actividad antes mencionada.\nA continuación le mostramos la evolución de posiciones entre 2018 y 2019 de Distribucions Sagati Tools Sl por cada uno de los rankings según sus ventas:\nNacional 24.594 25.898\nBarcelona 4.761 4.990\nSector CNAE 4669 677 712\nSector Comercio al por mayor de otra maquinaria y equipo: Posición 712\nProvincia Barcelona: Posición 4.990\n4.988 (ND) VILANOVA SHIPYARD S.L. 5222 mediana\nQUANTIUM MEDICAL SL 3250 mediana\nEmpresas exportadoras de España: Posición 25.898\nCENTRO DE PINTURAS DECORAL SL Badajoz 4752 mediana\nABRASTEEL SL. Barcelona 4618 mediana\nVer el informe completo de Distribucions Sagati Tools Sl


Preguntes per respondre - La República Esportiva\nEl Girona ha de replantejar-se el seu futur després d'un descens que deixa el club en una situació molt complicada\nEls jugadors del Girona lamenten el descens. / EFE\nEl xiulet final ha ensorrat el Girona. No només els futbolistes, que han vessat llàgrimes damunt la gespa de Montilivi, sinó un club sencer que ara està obligat a replantejar-se el seu dia a dia després d’haver planificat el seu futur basant-se en la continuïtat a la Primera Divisió del futbol estatal. El descens a la Segona Divisió ho trenca tot i marca un punt d’inflexió de cara a la gestió dels propers mesos, en els quals els propietaris de l’entitat hauran de resoldre diverses qüestions que ara comencen a surar en totes les parcel·les del club.\nLa primera d’elles s’enfoca en la banqueta. Eusebio Sacristán se sent responsable d’aquest descens, tal i com ha admès en una roda de premsa accidentada per la tristor de les seves expressions, però no ha confirmat si seguirà a la banqueta del Girona la propera temporada. Tot indica que Eusebio abandonarà Montilivi, però ni el mateix entrenador ni la direcció esportiva han avançat cap dels esdeveniments que s’aniran succeïnt a partir del proper cap de setmana, un cop s’hagi disputat la darrera jornada de Lliga.\nAmb Eusebio o sense, la plantilla del Girona patirà una sacsejada important. Encara no es coneixen els noms dels futbolistes que faran les maletes, però sembla una evidència que homes com Cristhian Stuani, Pedro Porro, Cristian Portu, Borja García, Juanpe López o Yassine Bounou tindran ofertes temptadores per quedar-se a l’elit del futbol europeu, ja sigui a la Primera Divisió espanyola o en d’altres clubs del panorama continental. També caldrà resoldre si el Manchester City seguirà cedint jugadors com Douglas Luiz, Aleix García o Patrick Roberts.\nPrecisament aquesta relació s’haurà de seguir de ben a prop. Actualment, els propietaris del Girona són City Football Group, la societat ideada pel Manchester City amb delegacions a tot el món; i Girona Football Group, l’empresa fundada i presidida per Pere Guardiola, germà de l’actual mànager del conjunt citizen. Tots dos disposen de l’accionariat a parts iguals des que l’equip català va ascendir a la Primera Divisió l’estiu del 2017, després d’haver mantingut una aliança verbal en la darrera etapa dels gironins a Segona, amb la cessió de diversos futbolistes com Pablo Maffeo, Florian Lejeune, Rubén Sobrino, Marlos Moreno o Kayode.\nEl projecte dels propietaris del Girona passava indestriablement per mantenir l’equip i apuntalar-lo com un dels fixos sense discussió a la Lliga Santander. És un guió a llarg termini i ara el descens impactarà directament sobre el disseny d’aquest esquema empresarial. La inversió no podrà ser la mateixa, com tampoc els ingressos per esponsoritzacions, drets televisius i acords comercials, que cauran en picat de cara a la propera temporada. El futur del Girona queda actualment en l’aire, sense encara cap resposta per part dels seus màxims responsables. En les properes setmanes, els esdeveniments es precipitaran.


portes corredisses automàtiques en acer inox:cerrajeros san juan:Ajuntament de Sant Joan d'Alacant::Directori comercial de la Comunitat Valenciana\nPortes Corredisses Automàtiques en Acer Inox\nManyans Sant Joan d'Alacant (localitze'ns en este enllaç) presenta en esta secció una porta d'entrada per a vehicles a una comunitat de veïns. És una porta corredissa i està fabricada en acer inoxidable brillant. Els seus acabats són de molt bona qualitat i és un treball de manyeria professional. Com poden observar està automatitzada amb un motor elèctric i pot obrir-se siga amb una clau magnètica que s'introduïx en el xicotet pal que esta a mà esquerra de la foto, davant de la porta, o bé amb comandament a distància.\nEls factors favorables de l'acer inox són molts; la seua resistència als elements exteriors (pluja, sol, vent, humitat, etc.) , dura molt en el temps i és molt resistent a l'oxide, i sent un metall molt dur, també als colps.\nCal destacar el seu excel·lent estètica: simple, lineal, brillant, fort. Per a un bon manyà els treballs que es realitzen en acer inox són un repte quant a professionalitat, bellesa i resistència.\nÉs un metall que no pot treballar qualsevol i requerix coneixement, experiència i bon gust. En Manyans Sant Joan d'Alacant sabem com fer-ho i la nostra llarga trajectòria professional ens ha proporcionat el coneixement necessari per a treballa este metall amb perícia i saviesa.\nEls preus d'este tipus d'articles dependran de les mesures i del disseny que demanen els nostres clients.\nPoden visitar la nostra pagina en el Directori de l'Ajuntament de Sant Joan d'Alacant o la nostra web


Ajuntament de Vilassar de Dalt/Concurs 'Cartell jove' per commemorar el 8M\nData i hora oficials: 07/05/2021 00:57\nÚltima revisió 26-02-2021 13:33\nL'Espai Jove i el Centre Obert organitzen un concurs de cartells en commemoració del 8M. Del dibuix guanyador, se'n farà un grafit en una paret de Vilassar de Dalt\nEl jovent que vulgui participar, haurà de tenir entre 12 i 20 anys (ambdós inclosos) i viure o estar vinculat a Vilassar de Dalt i haurà de presentar un dibuix commemoratiu del Dia Internacional de les Dones.\nEl termini de presentació de dibuixos és fins al 8 de març i cal fer-ho de forma presencial, a l'Espai Jove o Centre Obert (Espai Cïvic les Escoles – Servei Educatiu Can Pons).\nPodeu trobar les bases del concurs clicant aquí. Per més informació, podeu contactar al telèfon 638 009 411 (Espai Jove) o bé al 673 729 907 (Centre Obert).\nBlog de l'Espai Jove