Cineclub: Barrio | L'Atlàntida\nFernando León de Aranoa. Espanya, 1998\nJavi (Timy Benito), Manu (Eloi Yebra) i Rai (Críspulo Cabezas), són tres amics a mig camí entre la infància i la vida adulta. Viuen en un d’aquests barris situats al sud de les grans ciutats, on no arriba el metro ni els diners: fosc, depriment i ple de grans blocs d’habitatges socials. Sense cap altre pla alternatiu, passen la major part del temps al carrer.\nMés de 20 anys després de la seva estrena, el segon treball del director Fernando León de Aranoa segueix captivant per la seva força, tensió i veracitat. El retrat d’aquests tres nois, anquilosats en el seu barri sense cap escapatòria possible esdevé una mirada punyent i veraç per la seva proximitat i atenció al detall. El treball del seu director i guionista, combinant el drama social amb un cert humor i uns diàlegs plens d’enginy acaben conformant un mecanisme únic que encara avui funciona a la perfecció.\nDirector, guionista i productor de cinema i escriptor nascut a Madrid el 1968. Va estudiar imatge a la Universitat de Madrid i va debutar amb el curtmetratge Sirenas (1994). Va treballar com a guionista a televisió i cinema i va debutar al cinema amb Familia (1996), que li va valer Goya al millor director novell. Posteriorment va dirigir Barrio (1998) i Los lunes al sol (2002), ambdós guanyadors de diversos premis. Entre les seves premiades obres cinematogràfiques es troben Princesas (2005) y Amador (201) i els documentals Sabina(2010) y Caminantes (2011).\n19 octubre 2021Dt20:00\nProducció: Canal+ España, Elías Querejeta Producciones Cinematográficas, Esicma S.R.L. Guió: Fernando León de Aranoa. Fotografia: Alfredo Mayo. Muntatge: Nacho Ruiz Capillas. Idioma: VO en castellà. Intèrprets: Críspulo Cabezas, Timy Benito, Eloi Yebra, Marieta Orozco, Alicia Sánchez, Enrique Villén, Francisco Algora, Chete Lera.


El davanter del Barça Ousmane Dembélé acaba contracte el juny del 2022. Per tant, el futbolista té permís legal per negociar amb qualsevol club a partir del dia 1 de gener. Fins i tot, el francès es podria comprometre a fitxar per algun altre equip durant els sis mesos previs a l’extinció del seu contracte. La directiva del Barça fa dies que està força molest amb el jugador, ja que encara no ha accedit a allargar el seu contracte amb l’entitat blaugrana. Ara, sembla que l’empipada del club amb el davanter ha augmentat per l’actitud del jugador durant els últims dies.\nOusmane Dembelé va decidir no assistir a l’acte de comiat del ‘Kun’ Agüero en què el davanter va anunciar la seva retirada. A més, el francès tampoc va formar part de l’expedició del primer equip que va visitar l’Exposició de l’Espai Barça. Aquestes dues absències per part de l’extrem haurien molestat bastant a la directiva barcelonista segons el diari Sport.\nQui sí que sembla satisfet amb el rendiment i l’actitud de Dembélé és l’entrenador del Barça, Xavi Hernández. El tècnic blaugrana va assegurar en la roda de premsa prèvia al partit davant l’Elx que creu que el francès seguirà vestint la samarreta blaugrana i que és un jugador molt important pel club: “Vaig parlar amb ell i sóc positiu. És feliç i té ganes de continuar. Li falta gol per marcar la diferència, però ens està aportant molt”.\nTot i que Dembélé encara no ha renovat, sembla evident que el Barça no el castigarà sense jugar tal com va fer amb Ilaix Moriba el passat estiu. El francès és un dels pals de paller de l’equip de Xavi Hernández en l’actualitat i la seva participació és clau pel futur dels blaugranes aquesta temporada. Per tant, ni el tècnic ni la directiva culer contemplarien l’opció d’apartar el jugador.\nJoan Laporta Ousmane Dembélé Xavi Hernàndez\nEl Tito Cruyff desembre 18, 2021 | 20:03\nClar que sí, a una estrella com el Timbalé no es pot molestar!!!


Ref. No.: 1196976-6


Servei d'Acupuntura Veterinaria | SURVET Veterinaris Barcelona\nAra, a SURVET, disposem del Servei d’Acupuntura i Implants d’Or. Els dijous al matí, de 9am a 2pm, Francesc Minguell, veterinari especialitzat en la matèria, passa visita a les nostres instal.lacions.\nL’Acupuntura és la tècnica terapèutica més coneguda de la Medicina Veterinària Tradicional Xinesa. Amb Acupuntura i medicina natural tractem a més dels processos de dolor, qualsevol malaltia tant de forma preventiva com pal·liativa. Especialment útil en malalties cròniques o de repetició (al·lèrgies, otitis, insuficiència renal,…) i en animals poli-medicats o tractats de forma crònica. L’Acupuntura permet oferir-los-hi una millor qualitat de vida.\nLa tècnica d’inserció d’Implants d’Or és la opció més avançada per tractar processos d’artrosis i dolor articular. És una solució no-traumàtica que garanteix la desaparició del dolor de forma definitiva. SURVET forma part de la xarxa europea de clíniques Goldtreat. Veure www.goldtreat.com


November 19, 2020 BETPAS 450 BETPAS450 4\nEn perdre els partits de Leipzig i el PSG a la Lliga dels Gegants, Başakşehir és al camp per aconseguir el primer punt.\nS’ha anunciat l’àrbitre que gestionarà aquest partit crític dels blau marins taronja que s’enfrontarà al gegant britànic Manchester United.\nLa UEFA ha anunciat que l’àrbitre italià Davide Massa xiularà en la lluita.\nBETPAS450 BAŞAKŞEHİR-MANCHESTER UNİTED MAÇININ HAKEMİ BETPAS450 BAŞAKŞEHİR-MANCHESTER UNİTED MAÇININ HAKEMİ BETPAS450 BAŞAKŞEHİR-MANCHESTER UNİTED MAÇININ HAKEMİ BETPAS450 BAŞAKŞEHİR-MANCHESTER UNİTED MAÇININ HAKEMİ BETPAS450 BAŞAKŞEHİR-MANCHESTER UNİTED MAÇININ HAKEMİ BETPAS450 BAŞAKŞEHİR-MANCHESTER UNİTED MAÇININ MUHTEMEL 11’LERİ BETPAS450 BAŞAKŞEHİR-MANCHESTER UNİTED MAÇININ MUHTEMEL 11’LERİ BETPAS450 BAŞAKŞEHİR-MANCHESTER UNİTED MAÇININ MUHTEMEL 11’LERİ BETPAS450 BAŞAKŞEHİR-MANCHESTER UNİTED MAÇININ MUHTEMEL 11’LERİ BETPAS450 BAŞAKŞEHİR-MANCHESTER UNİTED MAÇININ MUHTEMEL 11’LERİ\nBURAK November 19, 2020 at 6:40 am\nOKTAY November 24, 2020 at 9:20 am\nFATMA BEGÜM November 25, 2020 at 11:40 pm\nbetpas casino tavsiye ettiğiniz betpas var mı\nZERRİN November 28, 2020 at 8:40 pm\nS’ha anunciat l’àrbitre que dirigirà aquest partit crític dels blau taronja i blau marí que s’enfrontaran al gegant britànic Manchester United.\nBETPAS450 BAŞAKŞEHİR-MANCHESTER UNİTED MAÇININ HAKEMİ BETPAS450 BAŞAKŞEHİR-MANCHESTER UNİTED MAÇININ MUHTEMEL 11’LERİ BETPAS450 ŞAMPİYONLAR LİGİ’NDE BAŞAKŞEHİR’İN RAKİBİ MANCHESTER UNİTED İSTANBUL’A GELDİ BETPAS450 ŞAMPİYONLAR LİGİ’NDE BAŞAKŞEHİR’İN RAKİBİ MANCHESTER UNİTED İSTANBUL’A GELDİ BETPAS411 GİRİŞİ NASIL OLUYOR BETPAS411 CASİNO FİRMALARI BETPAS450 TEK MAÇ KUPONU BETPAS450 CANLI CASİNO OYUNLARI BETPAS450 MARTİN SKRTEL: ARTIK GRUPTA PUANLA TANIŞMAMIZ GEREK BETPAS450 GÖKSEL GÜMÜŞDAĞ: TÜRKİYE İÇİN TARİHİ BİR GALİBİYET\nZAFER November 15, 2020 at 6:30 pm\nFUNDA November 17, 2020 at 2:50 am\nMEHMET ÖZGÜR November 25, 2020 at 3:10 am\nGÖKÇEN November 27, 2020 at 6:30 am


Andorra compta amb 515 efectius de policia, bombers i cos penitenciari\nEl ministre Xavier Espot dona a conèixer les dades que ha recollit el departament d'Estadística del Govern\n2 min. Andorra la Vella 07/11/2018 19:18\nSegons les dades del departament d'Estadística del Govern que ha donat a conèixer aquest dimecres el ministre Xavier Espot en la roda de premsa posterior al consell del ministres, a 31 de desembre del 2017, hi ha un total de 310 efectius policials al Principat d’Andorra, amb una variació anual del 7,6% (288 efectius). A la mateixa data de referència, hi havia 70 efectius penitenciaris (els mateixos que l’any anterior) i 135 efectius dels bombers (2 menys que el 2016).\nQuant als efectius penitenciaris, 61 formen part del personal penitenciari i 9 corresponen a personal administratiu/tècnic. El 84,3% dels efectius penitenciaris són homes i el 15,7% restant són dones. El rati d’efectius penitenciaris se situa en 94 per cada 100.000 habitants, és a dir, que disminueix el 2,3% respecte a l’any anterior. Per últim, els 135 efectius dels bombers es distribueixen en 118 del Cos de Bombers (CPEIS) i 17 són administratius o tècnics. Únicament el 9,6% dels efectius dels bombers són dones respecte al 90,4% d’homes. El rati d’efectius dels bombers és de 181 per cada 100.000 habitants, el que suposa una variació negativa del -3,7% comparat amb l’any 2016


P4.ELS PLANETES | Sagrada Família Avinyó\nPàgina d'inici curs 2018-2019 Grups cooperatius. P-4 Planetes P4.ELS PLANETES\nExperts en el planeta...\nPer parelles o trios cooperatius els nenes i nenes de la classe de P4 hem buscat informació amb l'ajuda de les nostres famílies del planeta que ens havia tocat. Primer hem buscat les lletres per confegir el nom del nostre planeta, les hem enganxat al nostre mural i hem compartit la informació que havíem portat de casa. Si voleu veure el resultat feu clic a la següent imatge.\nEtiquetes de comentaris: curs 2018-2019, Grups cooperatius., P-4, Planetes


Lara BV, escort Barcelona amb telèfon 632002182 (632-002-182 )\nCom pots veure a les fotos, Lara és una jove model teen alternativa, amant dels tatuatges i de la il·lustració, i que s'acaba d'introduir en el món de les escorts. Veuràs que és una noia apassionada per tot el que fa, amb moltes ganes de conèixer-te i de gaudir intensament en la teva companyia de plaers com el del sexe.\nLa dolçor i la innocència estan molt presents en la seva personalitat. Et contagiarà el seu bon ànim, la seva frescor i la seva energia. Una noia molt natural, bonica i sense retocs, que, sens dubte, et sorprendrà.\nA què esperes per conèixer-la?\nGirlsBarcelona presenta a Lara BV, una escort d'agència a Barcelona amb telèfon 632002182 (632-002-182 ) i que realitza els següents serveis: Atenció a parelles, Atenció a senyores, GFE, Lèsbic, Dúplex, Trios, BDSM, Petons a la boca, Cubana, Disfresses i fetitxisme, Ejaculació corporal, Ejaculació facial, Fantasies, Joguines eròtiques, Sexe oral natural, Pluja daurada, Massatges, Striptease, Tantra... Lara BV és una escort catalana d'ulls blaus, cabell negre, pits naturals, mesures 90-64-90, pell blanca, alta alçada i una edat de 20 anys. La seva nacionalitat és Espanyola i ens facilita el següent correu electrònic de contacte: bluevelvetbarcelona@gmail.con. Atén a: apartament per hores, hotel, domicili client, vetllades... També està disponible per a viatges.


Andactan bareos-Juntos crecemos. Desenvolupament integral de menors en risc o situació d’exclusió social - Fundació ”la Caixa”\nAndactan bareos-Juntos crecemos. Desenvolupament integral de menors...\nFUNDACIÓ ACUARELA DE BARRIOS. Premi 2014.\nEl projecte vol donar resposta a l’absentisme, el fracàs i l’abandó escolar dels menors en risc d’exclusió social de procedència romanesa-gitana, i també cerca solucionar la seva escassa adaptació i participació a la vida local. Té l’objectiu de contribuir al seu desenvolupament integral mitjançant cinc línies d’actuació: acompanyament escolar, esport, activitats socioeducatives, intervenció psicològica i pla de voluntariat.


Premios Nacionales de Innovación y de Diseño · Premis disseny · Promoció i Internacionalització · BCD Barcelona Centre de Disseny\nInici > Promoció i Internacionalització > Premis disseny\nEls Premios Nacionales de Innovación y de Diseño són el més alt guardó que s'atorga a Espanya com a reconeixement a empreses i professionals que han destacat per la seva trajectòria excel·lent i exemplar, en uns casos en el camp del disseny i en altres en el de la innovació.\nAquests premis reconeixen tant la innovació com el disseny com a factors essencials per augmentar la competitivitat i el rendiment econòmic, així com per aportar qualitat de vida als ciutadans. Amb ells es tracta de fomentar la cultura del disseny i la de la innovació a Espanya, tant en l'àmbit empresarial com en el conjunt de la societat en general.\nEls Premios Nacionales de Innovación y de Diseño són lliurats per SS.MM els Reis. A la imatge, del 12 de febrer de 2018, la cerimònia que va tenir lloc a Móstoles.\nEn cada convocatòria dels Premios Nacionales de Innovación y de Diseño s'estableix a quines modalitats de les previstes per l'Ordre de Bases vigent es pot accedir i les condicions per fer-ho.\nL'avaluació de les candidatures presentades es realitza per dos jurats diferents, un per als Premios Nacionales de Innovación en totes les seves modalitats i un altre per als Premios Nacionales de Diseño en totes les seves modalitats. Aquests jurats estan formats per professionals de reconegut prestigi en l'àmbit de la innovació així com en el del disseny.\nPremio Nacional de Diseño “Profesionals” a Manuel Estrada: El jurat ha destacat la seva intensa activitat professional compromesa amb la comunicació a través de les imatges, així com la seva extraordinària capacitat per al desenvolupament de diferents línies projectuals com són la identitat corporativa, el disseny editorial, i la definició d'espais expositius i comunicatius. A més, el jurat ha ressaltat la seva creativitat rigorosa i resolutiva que ha manifestat de manera coherent amb el seu estil i personalitat al llarg de tota trajectòria professional. A més, s'ha destacat la seva capacitat per connectar eficaçment la cultura amb el teixit empresarial, contribuint de manera significativa a professionalitzar el món del disseny. També s'ha valorat de manera especial les seves aportacions en el sector editorial, que han provocat un canvi radical en la línia gràfica i comunicativa, el que l'ha convertit en un referent del disseny gràfic espanyol, donant-li reconeixement internacional. Finalment, s'ha posat en valor el seu compromís amb la promoció del disseny i la formació de les noves generacions i amb el paper i la imatge d'Espanya al món.\nPremio Nacional de Diseño “Empreses” a Actiu Berbegal y Formas: Iniciant la seva activitat com un petit taller, és un exemple de superació i de progressió basat en el valor estratègic del disseny, fet que li ha permès posicionar-se al mercat com a referent en el sector de mobles de col·lectivitats a nivell internacional. El jurat ha valorat especialment el seu creixement continu i sostingut destacant la seva capacitat per valoritzar el disseny conjugat amb la comunicació, el disseny gràfic i la seva habilitat de gestió en tots els àmbits. També s'ha tingut en compte en la seva candidatura la seva forta aposta pel disseny i la R+D+I, ja que compta amb un departament de disseny propi, col·labora amb professionals experts de l'àmbit de l'arquitectura, el disseny de producte, gràfic i interiorisme, i compta amb una forta inversió de recerca i desenvolupament compromesa amb el medi ambient. A més, el jurat ha valorat la seva notable penetració internacional resultat de l'execució d'una ambiciosa estratègia que els ha permès estar presents amb els seus productes i els seus showrooms a més de 90 països dels cinc continents.\nEl jurat d'aquesta edició ha estat presidit pel secretari general de Ciència e Innovació, Juan María Vázquez, i l'han format Vicente Gallega, Clara Eugenia García, Itsaso González, Salvi Plaja, Raquel Pelta i Mario Ruiz. El lliurament ha tingut lloc al Teatro del Bosque de Móstoles.\nPer ampliar informació sobre l'edició 2017 dels Premios Nacionales de Innovación y de Diseño, així com d'altres edicions, podeu consultar el web del Ministerio de Ciencia, Innovación y Universidades.\nAtorgats els Premios Nacionales de Innovación y de Diseño 2017


Festa de les Flors a Vimbodí | SERRA de PRADES CAMPING - BUNGALOW PARK\nAQUOPOLIS POOL PARTY\nFesta de les Flors a Vimbodí\nTot està a punt. Quedem pocs dies perquè els carrers de Vimbodí i Poblet s’omplin de llums, colors i el sentiment d’una població que, durant els dies 7, 8 i 9 de setembre viurà totalment immersa en la celebració de les Festes Quinquennals de la Mare de Déu dels Torrents 2019.\nEnguany, la cita coincideix amb el 75è aniversari de la restauració de l’ermita i de la imatge de la verge, i de l’inici de la festa mateixa, que se celebrarà per primera vegada des de la inclusió d’aquesta festa tradicional en el Catàleg de Patrimoni Festiu de Catalunya per part de la Generalitat, que es va certificar el mes de març d’enguany. Aquesta consideració Aquesta consideració oficial reforça el caràcter especial d’una celebració dedicada a la copatrona del municipi que aconsegueix transformar la localitat en una veritable festa per als sentits.\n“La unió i l’esforç d’aquests dies ens ajuden a créixer com a comunitat”, explica l’alcalde de Vimbodí i Poblet, Joan Canela, que descriu les Festes Quinquennals com una manifestació que omple els carrers de “llum i de colors” i també una ocasió de “respectar la nostra història i tradicions, de retrobar-nos, de treball a contrarellotge i també de compartir moments i passejades per la nostra vila”.\nCom cada edició, les Festes Quinquennals arriben després de l’esforç constant de les entitats organitzadores –la Parròquia de la Transfiguració del Senyor i la Comissió de les Festes Quinquennals– que s’han unit per a confegir un programa d’actes que s’iniciarà amb les cites prèvies previstes pels dies 30 i 31 d’agost, els dies centrals de les festes, del 7 al 9 de setembre, i l'aplec a l'ermita, el 15 de setembre.\nCONSULTEU EL PROGRAMA EN PDF\n- 22 hores: Espectacle d’obertura de les Festes Quinquennals 2019 a les fonts dels Gorg\n- 8 hores: Neteja general de l’ermita\n- 17:30 hores: Eucaristia dominical a l’ermita dels Torrents i benedicció de la nova medalla per la veneració dels fidels\n- 12 hores: Repic solemne de campanes i les dotze salves anunciant la Festa\n- Tarda i vespre: Inici de l’ornamentació dels carrers i places de la vila\nActes de les Quinquennals 2019:\n- 20:15 hores: Solemne Processió de Benvinguda. Trasllat de la Mare de Déu dels Torrents des de l’ermita a l’església parroquial amb la Processó dels Fanalets. Rosari, benvinguda institucional i veneració dels fidels.\n- A partir de les 11 hores: Ofrena floral a la Mare de Déu\n- 12 hores: Ofrena floral de les entitats de la vila\n- 12:30 hores: Solemne Eucaristia\n- 18 hores: Recepció a les Ma. dels Torrents\n- 18:30 hores: Pregària de les Segones Vespres solemnes de la Nativitat de la Mare de Déu.\n- 19 hores: Processó dels carrers de la vila\n- 12 hores: Ofici Solemne a la parròquia presidit per l’abat de Poblet, P. Octavi Vilà Mayo\n- 19 hores: Processó de retorn de la Santa Imatge fins a l’ermita\n- 12:30 hores: Eucaristia d’Acció de Gràcies i clausura de les Festes. Ofrena de l’ornamentació dels barris de la vila i Dinar de Germanor\n- 18 hores: Cant de la Salve, besamans i cant dels goigs\n75 anys de solemnitat\nAixí, s’hi poden veure catifes de flors de paper i naturals, elements vegetals, fanals i altres ornaments que converteixen Vimbodí en un esclat de llum, color i originalitat. Els dies centrals de les quinquennals inclouen processons de portada de la verge des de la seva ermita i de retorn, altres celebracions religioses, un aplec festiu, ofrenes florals, o una recepció municipal a les dones que duen el nom de Torrents, entre altres actes.\nUn cop assolit aquest reconeixement oficial, les festes dels Torrents són susceptibles de ser declarades amb un grau de protecció encara superior–Festa Tradicional d’Interès Nacional– previ tràmit oficial per part dels seus impulsors.\nSigues el primer a conèixer totes les nostres ofertes !!\nAPART HOTEL DE LUXE\nBungalow de Pedra 4 Persones Luxe


SOLIDARIDARTS: Gabriel Mestre Oliver també a SolidaridArts\nEl pintor, escriptor, pensador i "pagès" de Felanitx, l’amic Gabriel Mestre Oliver també ha confirmat la seva participació en el projecte “SolidaridArts”, una instal·lació escultòrica que anirà creixent gràcies a la intervenció dels autors que han entès la idea, que no es altre que demostrar que no es cert que la solidaritat, la llibertat i la cultura, en aquests temps tan estranys, siguin una utopia.\nPoc a poc anirem donant comptes de la gent que creu en el nostre (de tots) projecte.\nMestre Oliver diu:\nPutualitzem, amic Pep Roig: de cap manera puc dir-me pagès, tal cosa suposa conéixer la ciència de conrear el camp, i jo d'això no en sé gaire. Visc a foravila, per tant puc dir que som foraviler, però a pagès me sembla que no hi arribaré mai.\nPep diu: els ciutadans "panellets" sempre confonem el viure fora vila, amb el fet de ser pagès.\nPublicat per Pep Roig a 0:22\nGabriel Mestre Oliver 18 de gener de 2012 a les 10:06\nLa condena de Iñaki Urdangarín y otros “saldos” y prebendas”.\n"Última Hora"- Atención


Les casualitats II\nFa uns anys vam fer en família un viatge pel nord. Una de les ciutats que vam visitar va ser Santander. Vam arribar a darrera hora de la tarda, vam anar a deixar les maletes a l'habitació i vam sortir del lloc on ens allotjàvem amb pressa. Teniem interès en veure la catedral i intuíem que si no ens afanyàvem trobaríem les portes tancades. Vam sortir al carrer i la meva mare -tota decidida- es va dirigir a la primera persona que es va creuar per demanar que ens indiqués el camí, era una senyora. Es van mirar als ulls i de cop totes dues es van quedar com congelades. A continuació -amb una gran exclamació- la meva mare va dir el nom de la dona i tot seguit es van fer una abraçada pròpia de dues persones que es retroben després de molts anys. Nosaltres observàvem l'escena amb ulls com a taronges, no enteníem res, no sabíem què els havia agafat a aquelles dues dones.\nResulta que havien treballat juntes feia més de 20 anys i havien perdut el contacte quan ella va marxar a viure a Santander. El que segurament no es podien imaginar és que el retrobament seria tan inesperat i sorprenent. Quines coses té la vida!\nPublicado por Cris en 21:09 No comments:\nLes casualitats I\nJo ja no sé si les casualitats existeixen, però és que a vegades passen unes coses ben curioses. Dissabte vam tenir la sort de gaudir d'un concert magnífic en el qual hi participava el meu germà, va ser una ocasió ben especial i emotiva.\nDurant el breu descans que van fer entre la primera i la segona part una dona se'm va acostar, va venir directe cap a mi, i em va preguntar: Que hi ha un concert? Que saps qui actua? Just passava per aquí, he vist un munt de gent i he decidit entrar. En un principi no em va pas reconèixer, però a mi aquella cara em resultava ben familiar, era una companya del postgrau que vam fer plegades ara ja fa uns anys. Des d'aleshores no ens havíem tornat a retrobar i em va resultar curiós que -amb la gentada que hi havia- just es dirigís a mi.\nCasualment el dia anterior havia coincidit en una conferència amb una altra companya del mateix curs i que feia exactament el mateix temps que no veia.\nPublicado por Cris en 20:42 1 comment:\nEl perro que no tengo\nEscucho el contestador poco después de llegar a casa. La luz roja parpadeante me indica que hay un mensaje. Es del veterinario. Me informa de que los análisis de las heces del perro son correctos, aunque sería recomendable seguir haciendo controles de forma periódica.\nImagino que el mensaje pretendía ser tranquilizador. Realmente lo sería si tuviera perro, pero no es el caso.\nPublicado por Cris en 11:42 2 comments:\nSi fuera supersticiosa...\nHace un par de días hice una compra que tenía pendiente. Me disponía a pagar, pero como los 20 euros que llevaba encima no eran suficientes, decidí pagar con tarjeta. La saqué de la cartera, iba a hacer lo mismo con el DNI para hacer la comprobación pertinente, pero..... ¡no estaba donde siempre! Igual lo había puesto en algún otro lugar. Miré en los bolsillos de la chaqueta, en los del pantalón, en el bolso...¡Ni rastro!\nLa dependienta, algo incómoda, me dió la opción de enseñarle algun otro tipo de documento identificativo. Acto seguido procedió a pasar la tarjeta por la máquina y, para sorpresa de las dos, parecía no funcionar. Lo intentó dos o tres veces con el mismo resultado. La situación resultaba un tanto embarazosa.\nSi fuera supersticiosa pensaría que el hecho de que fuera martes 13 igual tuvo algo que ver. Como no lo soy, opté por aceptar la pérdida y hacer lo pertinente en estos casos.\nPublicado por Cris en 18:10 2 comments:\nEls petits descobriments\nUna gran reixa al terra deixa sortir amb força l'aire calent procedent del laberint subterrani del metro. L'aire fa enlairar unes quantes fulles d'arbre que la tardor ha fet caure. Una nena -amb gran sorpresa i un entusiasme contagiós- juga amb les fulles que s'alcen del terra una i altra vegada. Les intenta agafar amb les mans, se li escapen, riu... Què màgics són aquests petits descobriments!\nPublicado por Cris en 21:26 No comments:\nCada vegada que hi ha un pont o alguna festivitat em dóna la sensació que s'acaba el món.\nAhir vaig anar al supermercat i hi havia una gentada impressionant que omplia els carros fins dalt de tot, com si calgués assegurar-se les reserves per gairebé mig any! Per Nadal la cosa ja em sembla insuperable, cada any em segueix sorprenent i això que ja començo a tenir una edat!\nPublicado por Cris en 17:01 1 comment:\nA veces uno va tranquilamente andando por la calle y de repente se ve obligado a reaccionar con algún movimiento extraño para esquivar alguna paloma que se acerca volando a gran velocidad y que no parece tener ninguna intención de cambiar la dirección de su vuelo. La verdad es que uno se queda algo descolocado y a veces también se siente algo ridículo después de agacharse de forma refleja, desplazarse con un salto o hacer cualquier otra pirueta para evitar chocar con el animal.\nMi conocimiento sobre las palomas es bastante escaso, pero me pregunto cómo deben vivirlo ellas y si es algo que hacen todas o si es propio de las que disfrutan con el riesgo y la aventura.\nPublicado por Cris en 16:52 No comments:\nUn grafit en família\nVeure una família de quatre membres fent un grafit no és una imatge gaire habitual. Probablement per això em va sorprendre veure -tot passejant pel barri de Gràcia- dos adults (pare i mare) i dos infants (nen i nena) fent la seva pròpia obra d'art. Amb lletres ben grans escrivien i els seus noms en una porta de ferro, dedueixo que era la porta de casa seva, una vivenda unifamiliar.\nEls pares no portaven cap indumentària especial, els petits -d'edats entre 6 i 8 anys- anaven equipats amb una bata i una mascareta que els tapava el nas i la boca i cadascun d'ells subjectava amb força un esprai dels que jo fins ara associava més a altres col·lectius.\nLa porta quedava dividida en quatre quadrants: al quadrant inferior esquerre es podia llegir el nom de la nena (Ona) i a la dreta el nom del nen (Max). La part superior encara no havia estat pintada, però dedueixo que a hores d'ara s'hi deuen poder llegir els noms de tots quatre.\nNo sóc ningú per decidir si és una activitat especialment educativa. Diria que -com en moltes altres situacions- depèn de quin hagi estat el plantejament i de les explicacions que els pares donin als nens.\nPublicado por Cris en 15:52 3 comments:\nWe decided to drop by the cinema and see what was on. There was a film that we felt like seeing. We had missed a show at 16:05h and the next one was at 18:20h so we would have to wait for a bit more than an hour. In the end, we decided to get the tickets and then go for a walk and maybe a drink.\nWe got the tickets. I don't usually check them but today I did, I don't know why. I saw "16:05" written on the tickets and I pointed it out to the girl behind the counter, assuming that she would realize quickly that there was a mistake, we were already too late for the early session. She gave us a very strange look, obviously she didn't understand what was wrong.\nSuddenly the answer came to us.\n- We forgot that the clocks changed last night!!!\n- Oh, you're right! And what time is it now?\n- So... there's nothing wrong with the tickets!\nWe rushed to our seats and just as we sat down the opening credits appeared on the screen! I think it's the first time that I forgot to change the clocks but I'm glad that it's the first time that I checked the tickets at the cinema.\nPublicado por Cris en 19:51 No comments:\nReflexió sobre la xocolata\nPer què agafo només una presa de xocolata si l'experiència em demostra que després de la primera n'acabaré agafant una altra?\nPublicado por Cris en 17:42 2 comments:\nNo he fet un estudi científic -ni molt menys-, però amb el temps he arribat a la conclusió que les magranes menys atractives per fora solen ser les més exquisites. Són aquelles que en principi un no escolliria, no entren pas pels ulls. Un només té la certesa que l'elecció ha estat la correcta quan mira dins i descobreix els granets d'aquell color vermell tan intens, un autèntic regal pel paladar.\nL'analogia de la magrana em fa reflexionar sobre allò que rebutgem per l'aspecte extern o fins i tot allò que ens passa desapercebut. Mirant més enllà de la superfície potser descobriríem algun petit o gran tresor.\nPublicado por Cris en 16:51 No comments:\nVignettes of love II\n- I'm quite affectionate today. Have you noticed?\n- Yeah.. and it's good... could you go and be affectionate with someone else?\nPublicado por Cris en 15:49 No comments:\nEn busca de leche\nEn casa hay a quien le gusta desayunar cereales con leche, pero no vale cualquier clase de leche. Tiene que ser leche fresca.\nVoy a hacer la compra y encuentro sin problema todos los productos anotados en mi lista, excepto la leche. Decido probar en otra tienda y tampoco hay suerte. Hoy me siento especialmente detallista y amorosa y decido hacer un nuevo intento. Pruebo en un tercer supermercado, llego a la nevera donde suelen estar los productos lacteos y veo que no cabe ni un alfiler. Sólo en una esquina hay un pequeño hueco y ¿qué se supone que tendría que haber allí en condiciones normales? ¡La leche fresca, por supuesto!\nParece que haya algún duendecillo escondido entre los pasillos esperando mi llegada y cuando cruzo la puerta del supermercado.... ¡zás, hace desaparecer lo que estoy buscando!\nDe acuerdo... acepto que debe haber algún problema con el proveedor de la zona. Ya de vuelta a casa entro en un establecimiento en el que no había reparado antes. Definitivamente va a ser mi último intento. Me planto delante del gran frigorífico y me parece ver una botella de leche. ¿Serán visiones? Es de una marca desconocida y no es entera, que es la que solemos tomar, pero después de toda mi ruta... no voy a andar con pequeñeces. ¡Ya puede ser desnatadísima!\nNo comento nada en casa. Quizá como a la hora de desayunar uno todavía está medio dormido... Pero inevitablemente llega el comentario sobre la nueva adquisición. Ahora ya no me siento tan detallista y amorosa, pero como es importante escuchar...\n- ¡Ummm, me gusta esta leche... es más suave!\n- ¡Respuesta correcta! - Me limito a responder. De repente me viene a la mente el duendecillo imaginario cargando sigilosamente con un saco inmenso y no puedo resistir reírme!\nA lot of kids tend to do their homework at the last minute, sometimes they finish writing when the teacher is at the door. Does this sound familiar?\nAre adults much better? If we are taking a language course for example, how many times have we done our homework in advance? Or even better... how many times have we done our homework? Let's blame procastination!\nPublicado por Cris en 15:19 No comments:\nDe vez en cuando me gusta ir sola a una cafetería y tomar algo. Es como un tiempo que me regalo a mí misma en el cual aprovecho para leer el periódico, revisar la agenda, escribir pensamientos, observar a la gente o simplemente pensar.\nAyer no fue una cafetería sino una conocida cadena donde hacen bocadillos. Era la hora de comer. Había bastante espacio libre y me senté en una mesa al lado de la ventana. Comí mi bocadillo mientras miraba a través del cristal, luego hojeé el periódico y acabé enfrentándome al que fue mi primer sudoku. Nunca lo había intentado antes, aunque parezca difícil de creer.\nEstuve totalmente enfrascada en los números durante un rato. En un momento determinado levanté la mirada y encontré una mujer sentada en mi mesa, casi enfrente de mí. Estaba comiendo su bocadillo tranquilamente. En el momento que me di cuenta de que estaba acompañada dejé mi sudoku en un segundo plano. Habiendo tantas mesas libres pensé que igual la mujer se había sentado allí porque tenía ganas de interactuar con alguien. Con mis ojos busqué su mirada algunas veces, pero no parecía estar mucho por la labor. Al final intercambiamos sólo unas pocas palabras y cuando acabó su bocadillo se despidió, se levantó y se fue.\nReconozco que al principio me sorprendió que se hubiese sentado allí, incluso diría que durante unos instantes me sentí algo incómoda. ¡Como si la mesa me perteneciera...! Sé que en algunos países compartir mesa es algo muy habitual, aquí no es una costumbre tan extendida. Lo que hice fue suponer que tenía que haber alguna razón detrás. Si la mujer no buscaba conversación, igual lo que quería era estar cerca de la ventana. No lo sé, pero pensándolo bien tampoco tiene que haber una explicación para todo. Es verdad que había mucho espacio libre, pero igual a la mujer le apetecía estar allí y ya está.\nDespués del paréntesis retomé el sudoku, me volví a concentrar en los números y, finalmente, conseguí resolverlo.\nDos pardals d'un tret!\nHe de reconèixer que sóc de les persones que paguen un gimnàs, però que no hi van massa. De fet, gairebé gens! Fins i tot em fa vergonya dir-ho, però és el que hi ha! Jo que creia que era una persona amb força de voluntat...\nLa setmana passada no sé ben bé què em va passar que, en un atac d'eufòria o potser de lucidesa, vaig agafar la bossa i al gimnàs em vaig plantar. Vaig pensar que -com a pas inicial- seria més prudent no participar en una sessió dirigida com hagués fet temps enrere (realista sí que ho sóc!) i vaig estar a la sala de màquines. Mentre feia córrer les cames (tampoc no excessivament) vaig aprofitar per fer una repassada a la programació de TV. Segurament no és la manera més aconsellable de fer esport, però va anar així. Com que a casa no tenim tele... vaig matar dos pardals d'un tret!\nLa cosa podria haver quedat aquí, però avui hi he tornat! Hi haurà un tercer dia? I un quart? Veurem!\nPotser és que tinc "mono" de tele!!!\nBlog Action Day I\nBefore I started this blog I didn't know that there existed a Blog Action Day. I just found out a couple of days ago.\n- And when is it?\n- Today, October 15th!\n- Bloggers around the world unite to put a single important issue on everyone's mind. This year the issue is... the environment! The idea is that every blogger posts about the environment.\n- And what is the goal?\n- To get everyone talking about a better future.\nAnd now my question is... what am I going to write about?\nI'll just say that we live in a 36.5 m² appartment. It's obvious that we don't have a lot of spare room, but we have our four distinct recycling bins. It's a matter of priorities! We do a few other things and I'm sure that we could do a lot more... but every little thing counts. Our flat is tiny but what's really important is our other home: the whole planet! It's much bigger and we need to keep it the way it is or even better.\nPublicado por Cris en 18:40 2 comments:\nComença a passar els articles a la caixera i s'adona que només ha agafat tres paquets de llet i resulta que en volia quatre. Li demana a la caixera que li'n cobri un més. Dubta un moment, mira el seu fill de 4 o 5 anys i decideix encarregar-li la tasca.\n- Bernat, vés a veure si trobes una altra llet com aquesta. Mira-te-la bé!\nEl nen sembla estar en el seu món, però es mira la llet un segon i s'endinsa cap al supermercat. Passa una estona i no torna, ni amb la llet ni sense la llet. La mare comença a impacientar-se. Nosaltres anem just darrera d'ella i avui no tenim pressa.\n- Tranquil·la, vaig a a ajudar-lo. - Se m'acut dir.\nVeig que el petit tot just acaba de passar pel passadís de la llet, però passa de llarg. Sembla rendit. Sense dir res assenyalo el prestatge on hi ha la llet.\n- És aquí! - Exclama tot content.\n- Però n'hi ha tres que són molt semblants! Era la vermella, la verda o la blava? - Li pregunto confiant que ell sàpiga la resposta. Jo dubto. Només varia el color d'una petita línia que hi ha dibuixada a l'envàs en funció de si correspon a llet sencera, semidesnatada o desnatada.\n- És la vermella! - Contesta tot segur de si mateix!\n- Perfecte! Ja ho tens doncs!\nTornem tots dos cap a la caixa. Jo faig veure com si no hi hagués tingut res a veure i veig la cara de satisfacció del nen entregant el paquet de llet a la seva mare. Em fa l'efecte que aquests petits èxits són importants!\nPublicado por Cris en 21:44 4 comments:\nGaudeix i aprèn!\n"Confia... gaudeix i aprèn... fes allò que t'ajudi a connectar amb el cor... i practica l'agraïment!\nI jo em dic a mi mateixa:\n"Quantes vegades he sentit aquestes paraules..., però de què em serveix només sentir-les? D'acord, serà el meu objectiu pel dia d'avui. GRÀCIES!"\nPublicado por Cris en 09:35 4 comments:\nSi falta el respeto...\nAyer volvía a casa en metro. Iba concentrada en mis cosas, reflexionando sobre la interesante conversación que acababa de tener con una amiga..., pero unas voces procedentes del otro lado del vagón interrumpieron mi conversación interior.\nUn hombre y una mujer de edad avanzada parecían estar discutiendo. Deduje que eran pareja, aunque por lo poco que oí, diría que no era una relación muy sana. Ni siquiera se miraban a los ojos, hablaban mirando al frente y él no hacía más que repetir en un tono claramente despectivo: "¡Tú que vas a saber, si tú no sabes ná"! Casi prefiero no reproducir el resto de comentarios que escuché, todos iban en la misma línea. Sentí pena... y pensé: "¡Si falta el respeto, falta todo...!\nPublicado por Cris en 08:58 No comments:\nHe was getting all the equipment ready for his sailing trip. He ordered a special pair of trousers on the internet but they didn't arrive in time. The trip was over and he still didn't have any news about the trousers. In fact he had already forgotten about them but in the end they arrived, after four months! I wouldn't call that efficiency but I suppose it could have been worse!\nPublicado por Cris en 19:38 1 comment:\n¡Lo mío tiene mérito!\nSuelo llevar un paraguas plegable en el bolso. No pesa, ocupa poco espacio y como no suelo consultar la previsión meteorológica... ¿Dicen que mujer prevenida vale por dos?\nPues no sabría qué decir porque la cuestión es que cuando llueve y hago uso del paraguas que me acompaña allá donde voy, me acabo mojando igual. ¡Por poco que llueva acabo con los pantalones mojados hasta las rodillas! Será que no ando bien, no lo sé. Estoy segura de que incluso un niño saltando y haciendo chapotear los pies en un charco no conseguiría mojarse como lo hago yo cuando llueve. Hasta diría que... ¡lo mío tiene mérito!\nPublicado por Cris en 18:10 3 comments:\nConversa al metro II\nPARE: Ho he mirat i ja no queden entrades per veure l'obra.\nFILLA: Doncs mirem en un altre teatre, però jo la vull veure!\nPARE: El teatre no és com el cinema, filla. La mateixa obra no es fa a molts teatres diferents al mateix temps.\nPublicado por Cris en 23:47 2 comments:\nConversa al metro I\n- FILLA: El Marc va a la nostra classe, però ha repetit dos cops.\n- PARE: Això vol dir que hauria d'estar fent 4t de Batxillerat?\n- FILLA: No hi ha 4t de Batxillerat!!! No saps gaire com va, oi?\n- PARE: Doncs no massa. Potser m'ho hauràs d'explicar de nou.\nPublicado por Cris en 23:39 No comments:\nLa població que havíem escollit per passar uns dies de descans just celebrava la seva Festa Major. Com que més aviat buscàvem tranquil·litat només vam veure la cavalcada de gegants i una competició de pesca que vam descobrir per casualitat.\nPassejàvem per la vora del riu i ens va cridar l'atenció que hi hagués tanta gent pescant. Cada 15 metres hi havia algú amb un parell de canyes i la resta d'equipament necessari. Quan algun peix picava... corredisses i cap a la galleda! Vam pensar que igual era l'activitat habitual dels diumenges al matí. Res a dir! Després d'una estona vam decidir seguir fent turisme pel poble. Un parell d'hores més tard tornàvem a ser de nou a la vora del riu. Ara els pescadors ja no estaven perfectament distribuïts cada 15 metres sinó que s'havien aplegat al voltant d'una balança de considerables dimensions. Què feia tota aquella gent? Ens hi vam acostar una mica més i llavors ho vam entendre tot plegat.\nSeguint un ordre estricte anaven pesant el peix que cadascú havia pescat durant el matí i anotaven en una pissarra el nom de la persona i els quilos de peix acumulats. El que ens va semblar més estrany és que un cop havien pesat el peix el tornaven a llançar a l'aigua, ara ja sense vida, és clar! Ara 15'300 quilos de peix, ara 12'750, ara 16'120... així una galleda darrera l'altra... Inevitablement s'anava formant una inacabable filera de centenars de peixos morts que a poc a poc el corrent arrossegava riu avall. Alguns dels peixos eren ben petits.... la veritat és que l'escena era força patètica.\nRealment contrastava veure uns metres enllà, en una taula guarnida i especialment preparada per l'ocasió, el gran trofeu que seria entregat a la persona que més peixos havia matat amb l'únic objectiu de guanyar una competició. No dic que no sigui una activitat legítima, tradicional, popular... o el que sigui, però jo no li acabo de trobar pas el sentit. Algú m'ho pot explicar?\nPublicado por Cris en 17:26 No comments:\nAvui és 1 d'octubre! Buf! Només pronunciar O-C-T-U-B-R-E ja sento un calfred. No tinc pas cap problema amb el mes en concret, simplement em fa pensar. Com passa el temps! De nou l'estiu ha quedat enrere, el curs escolar ha tornat a començar... A aquestes alçades de l'any les vacances ja han quedat oblidades i sembla que definitivament tornem a agafar una certa "rutina". Uns més que altres, però en termes generals...\nRecordo que cada any -quan començava l'escola- ens deien: "Vinga, que d'aquí a no res... Nadal!". En aquelles èpoques em semblava una afirmació una mica exagerada. Havien de passar molts dies d'escola abans no arribava Nadal!\nDe gran el pas del temps es viu de forma ben diferent i ara realment penso: "D'aquí a no res... Nadal!" Buf!\nPublicado por Cris en 10:43 1 comment:\nEstoy siendo atendida y de repente una señora con evidentes signos de alteración interrumpe "mi momento":\n- "¡Haga el favor de contactar inmediatamente con el servicio técnico! ¡Como usted me ha dicho he introducido mi DNI en la máquina y se me lo ha tragado!"\n- "Señora, yo no he dicho eso."\n- "Claro que me lo ha dicho. ¡Y por su culpa perderé mi vuelo!"\n- "Sólo tenía que marcar el número."\n- "¡Pues debería haberlo explicado más claro!!! ¡Y ahora haga el favor de contactar inmediatamente con el servicio técnico o pongo una denuncia!"\n- "Señora, yo no estoy autorizada para contactar con el servicio técnico y puede usted poner las denuncias que quiera, pero nunca introduzca su DNI en la ranura de ninguna máquina."\nPublicado por Cris en 00:20 2 comments:\nMissing a plane is not an experience that I would recommend! You feel pretty stupid when you are at the check-in desk and the man behind it says: "This flight is already closed". Hoping for a different answer you say: "Closed???" He doesn't react at all and just repeats the exact same words: "This flight is already closed."\nIt's not funny at all, especially when you've been queuing for a long time and you know that the plane is not going to take off for a while. The departure time is in 50 minutes and there's nothing you can do! The only option is trying to find (and of course pay for) another flight to get back to your home, sweet home!\nPublicado por Cris en 23:42 3 comments:\nSave the lollipop!\nThe little boy was playing while holding a lollipop. His father was beside him. Suddenly the kid lost his balance and fell down.\nAnd what did he save? The lollipop, of course!\nThe kid made sure that the lollipop didn't touch the ground but I don't think that his father realized that. So maybe he had to throw it away anyway! No lollipop after all his effort!\nPublicado por Cris en 08:51 No comments:\nEsta semana voy a estar unos días en Madrid. Hace poco ya estuve allí, pero sólo unas horas. Llegué por la tarde de un lunes y cogí otro vuelo de madrugada. Por lo menos pude compartir algo de tiempo con un amigo que vive allí.\nVino a recibirme al aeropuerto. Mi avión llegó con retraso. Le llamé nada más aterrizar para que supiera que ya estaba en la capital y que en cuestión de minutos saldría por la puerta de llegadas. No quería demorarme más, así que avanzaba ligera por los largos pasillos. Una breve parada para enseñar el documento de identidad y a seguir por el laberinto. Sólo llevaba equipaje de mano, así que podía ir directa hacia la salida.\nYa en el último tramo pasé cerca de una mujer joven. La veía haciendo filigranas con su equipaje. Llevaba un cochecito con un bebé de apenas un mes de vida. Al mismo tiempo intentaba empujar un carro con maletas y algunos utensilios para el bebé como una sillita de viaje y varias cosas más. La mujer se apañaba bastante bien, manteniendo los dos carros en paralelo, pero en un punto el pasillo dibujaba un giro hacia a la izquierda, y entonces cada uno de los carros se le iba por un lado diferente. Me acerqué y me ofrecí para ayudarle. Agradecida por el detalle me cedió confiada el carrito con el bebé. Lo llevé toda satisfecha hasta la salida mientras admiraba la preciosa criatura. De repente se abrieron las puertas y salí yo toda triunfante con el pequeño, con toda naturalidad.\nVi la cara de mi amigo entre la multitud. No olvidaré su expresión de sorpresa. Sólo con la cara decía algo así como: "¡Creo que me he perdido algo, igual hay algo importante que no me has contado!"\nPublicado por Cris en 11:02 1 comment:\nComo cuando termina una obra de teatro y los actores saludan aliviados agradeciendo los aplausos de un público satisfecho.... O como cuando uno llega a la meta después de una larga maratón y los espectadores aplauden como reconocimiento al esfuerzo realizado...\nYo no he terminado una obra de teatro ni he corrido una maratón... Era otro el objetivo. Y en este momento no son los aplausos lo que he agradecido, sino... ¡vuestros cálidos abrazos! ¡GRACIAS!!!\nPublicado por Cris en 11:09 2 comments:\nLa grua i el sol\nDes de la finestra de casa veig una grua. És immensa. S'alça més amunt de l'edifici en el qual visc i no és pas petit. Fa mesos i mesos que la grua, d'un color blau apagat, forma part del paissatge. Potser fa més d'un any.\nUna llarga i esbelta base sustenta un braç més o menys de la mateixa longitud. I a la part superior de la base hi ha una petita cabina blanca des de la qual algú controla tots i cadascun dels moviments. Ara cap a la dreta, ara cap a l'esquerra...\nD'entrada la grua no és el que escolliria com a paissatge ideal, no em va fer pas cap gràcia quan la van intal·lar. "Quin monstre!" -Vaig pensar. Però d'alguna manera, després de tant de temps, ja m'hi he acostumat. Fins i tot a vegades -amb un petit gest- saludo la persona que tantes hores passa enclaustrada dins la petita caixa blanca que controla la gran màquina.\nFa pocs dies, em vaig llevar i com habitualment faig... vaig obrir la finestra tot just posar els peus a terra. Evidentment la grua era allà, immutablable, un dia més... però alguna cosa la feia diferent. El sol tot just estava sortint i quedava perfectament emmarcat entre els ferros que conformen l'estructura de la grua, com si fós un bonic quadre. El color blau semblava diferent... Brillava...! El sol donava una bellesa especial a aquell conjunt de peces metàl·liques que mai hagués definit pas com a belles. I el braç de la grua girava i girava com si cel·lebrés la sortida del sol. Era com si la grua estigués contenta de poder mostrar-se amb tota la seva esplendor! Semblava agraïda de que per fi algú hagués descobert la bellesa que fins llavors havia estat latent.\nNo em vaig poder estar de fotografiar l'escena. Em va agradar poder apreciar que, fins i tot allò que d'entrada sembla poc atractiu, pot ser bell i brillar de forma especial. Quina diferència quan s'il·lumina amb la llum adequada i amb ganes de descobrir tot el seu potencial!\nDiria que amb les persones passa exactament el mateix!\nPublicado por Cris en 11:53 No comments:\nEls peus nus per la finestra\nPassejàvem pel poble. I tal com un sol fer quan visita per primera vegada un lloc desconegut, aixecàvem la mirada amb curiositat i la intenció de no perdre cap detall. La meva mirada just va topar amb uns peus nus que descansaven a l'ampit de la finestra d'aquella casa blanca encarada al mar. No sé si eren els peus d'un home o d'una dona, d'una persona jove o d'un adult..., però tant se val! Algú descansava a l'altre costat de la finestra.\nUna mica cansada de voltar, em vaig aturar un moment a observar aquella imatge i de cop i volta, com si m'hagués contagiat, em va embolcallar una agradable sensació de relaxació. No sé si eren els peus d'un home o d'una dona, d'una persona jove o d'un adult..., però tant se val!\nPublicado por Cris en 12:01 No comments:\nPREGUNTA: Què tenen en comú la nit abans de començar l'escola i la nit de Reis?\nRESPOSTA: Doncs que molts nens i nenes no poden aclucar l'ull!\nPREGUNTA: I què tenen en comú l'endemà de començar l'escola i l'endemà de la nit de Reis?\nRESPOSTA: Que molts pares i mares comencen a poder aclucar-lo!\nPublicado por Cris en 08:23 1 comment:\nUn pare empeny el cotxet de la que deu ser la seva filla. La nena és prou gran. Segurament podria caminar sense cap mena de dificultat, però va còmodament asseguda. Potser només és avui.\nCreuen el carrer. El pare no sembla estar massa al cas. És la nena que s'adona que el semàfor està a punt de cambiar de color. Els cotxes semblen tenir pressa per emprendre la marxa. La nena crida: "corre papa!!!" Pel to de la seva veu sembla preocupada i perfectament conscient del perill. Amb el cos fa moviments endavant amb la intenció de col·laborar i arribar abans a l'altre costat del carrer, però no serveixen de gaire. En el fons no està a les seves mans. L'única cosa que pot fer és confiar en el seu pare. No deu ser pas fàcil perquè -des del cotxet estant- ni tan sols el pot veure.\nMai m'ho havia plantejat, però això sí que és confiar!\nPublicado por Cris en 13:34 No comments:\nEstoy en una calle peatonal donde la gente habitualmente pasea, toma el aire o simplemente pasa el rato. Me siento en uno de los bancos para hacer una llamada de teléfono. A estas horas del día tengo para escoger donde sentarme.\nMe dispongo a marcar el número cuando veo que una mujer mayor se dirige directamente hacia mí. Viene de frente y tiene la mirada fija puesta en mí. Parece que tiene clara la ruta y el destino. Si no se desvía un poco creo que "se me va a comer". ¿Me querrá pedir algo? ¿Será que no ve bien? Igual se quiere sentar, pero con los bancos vacíos que hay... No debe ser eso.\nEstá ya a pocos centímetros de mí y finalmente se sienta justo a mi lado. Yo, que me había sentado casi en el borde del banco, tengo que desplazarme hacia un lado para que la mujer pueda descansar bien su cuerpo. Estamos "pegadas" la una a la otra. El espacio de cortesía que habitualmente dejamos entre personas aquí es inexistente. Yo no es que sea antisocial, pero interiormente me pregunto si no había otra opción.\nLa señora parece algo más relajada ahora que ya esta sentada. Inicio una breve conversación. Entre otras cosas le pregunto: "¿vive usted por aquí?" Acompañando sus palabras con un movimiento de cabeza, me responde: "justo ahí en frente y todos los días a esta hora salgo un rato y me siento aquí."\nAhora lo entiendo. Sin yo saberlo "le robé" el espacio a la señora. Por supuesto mi intención no era -ni mucho menos- interferir en la rutina diaria de nadie, pero me hace pensar.\nPublicado por Cris en 12:42 1 comment:\n- Cris, ¿cómo estás? Me has llamado, ¿no?\n- Pues....no. Ahora quedaré mal, pero no te he llamado...\n- Tenía una llamada perdida. Debo haberme confundido.\n- Tranquila, no hay problema. Ya que estamos... ¿cómo estás?\nPasa justo una hora. Vuelve a sonar el móvil.\n- Perdona Cris, no me ha dado tiempo de coger el teléfono.\n- Pues que estaba justo entrando por la puerta y no he llegado.\n- Hmmm... perdóname tú ahora. ¿Entonces yo te he llamado?\n- Sí, ¿no? Tengo una llamada tuya...\n- Pues debe ser que no he bloqueado el móvil y habré apretado algo sin querer... Ahora miraré. Oye, ¿cómo estás?\nColgamos. Intrigada miro el teléfono y... está bloqueado. Por curiosidad miro las llamadas realizadas y la última llamada que hice es de ayer a última hora. ¡Qué cosa tan curiosa y extraña al mismo tiempo! No entiendo nada de nada, pero no doy más vueltas.\nNOTA: poco después las dos personas me aclaran que se confundieron. Fue un placer hablar con ellas (y más cuando no lo esperaba), pero también está bien que haya quedado resuelto el misterio. Bueno... ¡por lo menos algo más resuelto!\nPublicado por Cris en 16:46 2 comments:\nÉramos pequeños, no sabría concretar la edad que tendríamos. Puntualmente pasamos un día en casa de mi tía. Seguramente fuimos al parque o estuvimos jugando en casa... no recuerdo apenas. Sólo me quedó grabada una pequeña anécdota, quizá porque me la contaron años después.\nCasi era la hora de comer y fuimos juntos al supermercado a comprar cuatro cosas. Ya en la cola de la caja mi tía dijo apresuradamente: "id corriendo a buscar algo de postre, escoged lo que más os guste y ya pagamos." Obedientes fuimos a la nevera donde había los yogures, las natillas, los "petite suisse", las copas de chocolate... ¡Era inmensa! Tantos colores, tantas opciones..., todo parecía tan apetecible... ¡Mmmmm! Yo creo que no podíamos tener los ojos más abiertos ni la cara más iluminada. ¡Era como si hubiésemos entrado en universo mágico!\nYo no sé el tiempo que habríamos pasado allí plantados (probablemente mucho más de lo que sería esperable), cuando de repente oímos la voz de mi tía. Como si no pudiera creer que todavía estuviéramos allí sin haber decidido algo tan sencillo como un postre, dijo: "pero bueno...¿todavía no habéis cogido nada? ¡Lleváis un montón de tiempo ahí y yo en la cola esperando!!! ¡Si ya pronto va a ser la hora de cenar! ¿Es que no sabéis lo que queréis?"\nPues puede que fuera eso. Probablemente no sabíamos lo que queríamos. O quizá tal universo de posibilidades nos saturaba.... o quizá es que si escogíamos las natillas de vainilla significaba renunciar a la copa de chocolate que tan buena pinta tenía... ¿Y si no era la decisión correcta?\n¡Ahora me río cuando me imagino inmóvil delante de la gigantesca nevera! Actualmente son otras las decisiones que me hacen dudar, aunque tambien confieso que ya no suelo comer ni natillas de vainilla ni copas de chocolate. ¿Será porque así no tengo que tomar la decisión?\nPublicado por Cris en 11:16 No comments:\nLa ciutat daltònica\nHavíem anat a conèixer el nen d'uns amics, tot just feia sis dies que havia nascut. Un nen preciós, igual que els seus pares i la seva encantadora germana. A partir d'ara... la germana gran.\nTornàvem de l'entranyable visita en cotxe. Ja era fosc. Per uns moments la ciutat sencera semblava haver-se convertit en daltònica! Els semàfors en verd de la Gran Via de Barcelona ens donaven pas, però a cada encreuament algú temptava la sort: ara un cotxe que gira i -tot i tenir vermell- no es vol aturar; la senyora que creua el carrer com si fós el passadís de casa i no hagués de demanar permís a ningú; el noi de la bicicleta que -tot i estar aturat- envaeix la calçada amb la roda; el camió que s'incorpora imprudentment.... En qüestió de segons... un darrera l'altre havien posat en perill la seva integritat! I la nostra, és clar!\nEl cotxe el conduia una bona amiga. Jo era al seu costat. Semblava que fóssim invisibles als ulls dels altres. O que tothom s'hagués posat d'acord. O que la lluna -o vés a saber què- estigués conspirant. Sort que érem dues persones al cotxe i vèiem exactament el mateix perquè sinó avui hagués canviat els meus plans per anar a fer-m'ho mirar!\nPublicado por Cris en 10:16 5 comments:\nI started this blog a month ago. I was not sure if I would even last a week! Let's see if I keep going for an other month!\nPublicado por Cris en 22:50 2 comments:\nVignettes of love I\n- "Will you forgive me for that?"\n- "I will forgive you. I don't know if I will forget it."\n- "But I always do! Do you remember the time you did that thing.... or the time you did the other thing...?"\nPublicado por Cris en 22:33 1 comment:


CURS DE DIVEMASTER PADI | DIVERSUB\nEl curs de Dive Master està basat en un gran nivell d’aprenentatge i compromís amb el busseig. És la primera titulació que ofereix PADI per poder treballar, cosa que comporta una gran responsabilitat.\nAlgunes de les feines que pot oferir un Dive Master són:\nAjudar en el muntatge de l’equip de busseig\nSupervisar els alumnes en diferents cursos\nPreveure possibles problemes que poden sorgir\nRealitzar immersions guiades per submarinistes titulats\nUn Dive Master necessita saber resoldre problemes en els quals ha d’aplicar el bon judici, ja que no sempre és blanc o negre i s’ha de ser flexible a l’hora de prendre algunes decisions per poder resoldre alguns problemes. Perquè això sigui possible, és necessari un gran ventall de coneixements i experiències, utilitzant sempre el sentit comú i una bona actitud.\nEl curs està format per diferents parts: La part teòrica i d’estudi independent, en què cada alumne/a haurà d’estudiar i repassar amb el seu material d’estudi propi; La part pràctica, en què haurà de participar de la feina al costat de l’instructor, fent classes amb alumnes reals tant en parts teòriques com en pràctiques de piscina i de mar, i en diferents cursos de nivell d’iniciació, d’avançat i d’especialització.\nExercicis a la piscina com a demostració\n12 temes teòrics des de física aplicada en el busseig fins a assistència als alumnes en cursos\nControl i supervisió d’alumnes\nFuncionament de càrrega de botelles i manteniment de material\nTitulació PADI avançat o equivalent\nTitulació PADI rescue o equivalent\n40 immersions registrades\n18 anys d’edat mínima\nLlibre Dive Master\nMotxilla portamaterial PADI\nDVD standers PADI\nSi t’interessa treballar, posa’t en contacte amb nosaltres.


Inici | Vall d'Hebron Barcelona Hospital\nA l’Hospital Vall d’Hebron tenim cura de la teva salut\nConsells de salut Serveis i unitats Tu i l'Hospital El Meu Vall d’Hebron\nCerques habituals: Malaltia, Serveis i Unitats, Urgències, Consultes externes, Professionals, Proves, Tractaments, Consells de salut, Hospitalització, Naixement d'un fill, Hospitalització a domicili,\nEls residents sou el futur de Vall d'Hebron\nCompra el mocador solidari #SumaContraElCancer\nConeix com és l’atenció al part a Vall d’Hebron\nSom el centre de referència de la salut i la qualitat de les persones. Oferim atenció sanitària d’alta complexitat des d’un hospital públic, universitari i comunitari. Ubicats a Barcelona, des de les nostres instal·lacions treballem per la recerca, la docència i la innovació.\nCirurgia d'alta especialització\nDescobreix tots els serveis i unitats\nEt guiem durant la teva visita a l'Hospital\nEl Vall d'Hebron Barcelona Hospital Campus és un parc sanitari de referència mundial on assistència, recerca, docència i innovació es donen la mà.\nConsultes externes Urgències Hospitalització Hospitalització a domicili El naixement d'un fill\nEl talent humà de l'Hospital\nPatologia Mamària, Hospital Infantil i Hospital de la Dona\nEcografia Ginecològica, Hospital Infantil i Hospital de la Dona\nTrasplantaments, Hospital Infantil i Hospital de la Dona\nDirecció de Sistemes de la Informació, Serveis transversals\nLa Recuperació Intensificada en Cirurgia aconsegueix que el procés perioperatori de les pacients de ginecologia oncològica millori, escurçant l'estada hospitalària, els reingressos, les complicacions postoperatòries i el confort de les pacients.\nL’Hospital Universitari Vall d’Hebron és la suma dels nostres quatre hospitals: el General, l'Infantil, el de la Dona i el de Traumatologia, Rehabilitació i Cremats. Som centre de referència de l’Àrea d’Atenció Integral de Salut Barcelona Nord, que comprèn cinc districtes de la ciutat de Barcelona i una població de més de 430.000 persones. A més, treballem conjuntament amb l’atenció primària de Barcelona i donem servei especialitzat.\nTotes les especialitats mèdiques i la majoria de les especialitats quirúrgiques d’adults. Especialitzats en malalts greus i casos clínics del màxim índex de gravetat i complexitat.\nDonem resposta a totes les patologies de l’aparell locomotor i processos que generen discapacitat, sobretot els d’alta complexitat.\nEns centrem en l’infant per tal d’oferir una assistència completa. Som un hospital de nens i nenes d’excel·lència reconeguda en l’àmbit internacional i de referència a Catalunya.\nHospital de la Dona\nPosem la dona al centre, respectant sempre els seus desitjos, i podem oferir una assistència d’alta complexitat sense haver de traslladar a un altre centre la mare o el nadó sota cap circumstància.


Diada de L’Hospitalet de l’Infant – Colla Castellera Sant Pere i Sant Pau\nDiada de L’Hospitalet de l’Infant\njunio 28, 2016 Noticies\nUs fem cinc cèntims de la diada corresponent a les Festes Majors de Sant Pere de la bonica població de L’Hospitalet de l’Infant (Baix Camp).\nDiumenge, set de la tarda i un calor espatarrant compartiem plaça amb els nostres fillols, els Xiquets de Vila-seca.\nUn cop trobat el lloc idoni a la plaça, a primera ronda vam descarregar el tres de set amb els segons d’un hipotètic tres de vuit i amb estrenes al pom de dalt (felicitats a la canalla i joiosos que estan els pares). Sense més historia d’un castell parat i tranquil.\nSegona ronda, quatre de set amb agulla descarregat, el quart de la temporada. Una bona forma de posar el toc de gamma alta de set a la diada i de mostrar la bona salut del nostre pilar.\nA la tercera ronda, amb una mica menys de calor, descarregàrem el quatre de set. En aquest cas el vam fer amb una estructura lleugera amb segons al terra treballant els reptes de futur.\nEls tres castells els hi va acompanyar un vano de cinc que tancava la nostra actuació.\nEls nostres fillols, Xiquets de Vila-seca, van descarregar el tres de set, el cinc de sis, el quatre de sis amb agulla i el pilar de cinc. Vam recordar amb els nostres companys, que fa dos anys, en aquesta mateixa plaça feien el seu primer castell de sis en ronda, podriem dir, de repetició.\nDiada tranquila després d’un Sant Joan de màxims i dedicada a treballar pels reptes de futur. Aquesta setmana amb assajos als horaris habituals i dissabte actuem al nostre barri, dins de les festes de l’Associació de Veïns i Veïnes de Sant Pere i Sant Pau i on ens acompanyaran els Xiquets de Vila-Seca i els companys de Castellers d’Altafulla.\n📌Trobada del @fetatarragona amb 4 joves castelleres #Tarragona\nMar Pascual @marbarrilet @CCSPISP\nYaiza de la Cruz @yaizadelacruz @XiquetsSerrallo\nMontse Prats @quenosacabimai @JoveDeTarragona\nPili Fernàndez @xiquetstgn\nUn reportatge de @bielroquet\nReply on Twitter 1317726858423783424Retweet on Twitter 13177268584237834249Like on Twitter 131772685842378342433Twitter 1317726858423783424\nConcurs de Castells@concurscastells·\nL’evolució castellera dels @CCSPISP en els darrers anys també es va evidenciar al @concurscastells de 2018, on els tarragonins van completar el 3de8 i el 2de7, i van carregar el 4de8.\n👏Ganes de veure-us, el 2022, al Concurs, superant nous reptes!\nReply on Twitter 1312409645697437698Retweet on Twitter 13124096456974376985Like on Twitter 131240964569743769819Twitter 1312409645697437698\nRecordeu que avui i demà hi ha la mitja marató @donarsang al Palau Firal de #Tarragona #MsangTgn\nReply on Twitter 1309453741494501377Retweet on Twitter 1309453741494501377Like on Twitter 13094537414945013778Twitter 1309453741494501377\nSorpresa per acabar la @SantateclaTGN castellera més íntima.\nEn parlem en aquest nou article de @dprats91:\nReply on Twitter 1309371637922398208Retweet on Twitter 13093716379223982083Like on Twitter 13093716379223982089Twitter 1309371637922398208\n#castellers | Les colles de Tarragona despleguen quatre imatges simbòliques al balcó de l’Ajuntament en la diada dels Pilars Caminants https://www.elmoncasteller.cat/les-colles-de-tarragona-despleguen-quatre-imatges-simboliques-al-balco-de-lajuntament-en-la-diada-dels-pilars-caminants/ @CCSPISP @JoveDeTarragona @xiquetstgn @XiquetsSerrallo\nReply on Twitter 1309391719423713280Retweet on Twitter 130939171942371328013Like on Twitter 130939171942371328027Twitter 1309391719423713280\n🎙 L'@AlexAlonsoMar ha explicat en directe un 24/9 atípic sense els pilars però amb les colles presents, simbòlicament, al balcó del consistori. #Tarragona #SantaTecla2020 @SantateclaTGN @TGNAjuntament @CCSPISP @XiquetsSerrallo @JoveDeTarragona @xiquetstgn https://www.tac12.tv/tarragona/arxiu-tarragona/item/14596-uns-pilars-caminant-simbolics\nReply on Twitter 1309162552270753792Retweet on Twitter 13091625522707537926Like on Twitter 130916255227075379211Twitter 1309162552270753792\nEn un any atípic, en una Mercè del tot estranya, amb un sentiment de nostàlgia, les quatre colles i els seus #PilarsCaminant arriben (tots) simbòlicament a l'@TGNAjuntament\n@XiquetsSerrallo @xiquetstgn @CCSPISP @JoveDeTarragona #castells\nReply on Twitter 1309104147430543365Retweet on Twitter 13091041474305433655Like on Twitter 130910414743054336542Twitter 1309104147430543365\n👣 El recorregut amb els colors de les colles castelleres de #Tarragona que avui ens emocionarien de nou amb els Pilars Caminant. @SantateclaTGN @TGNAjuntament @XiquetsSerrallo @CCSPISP @xiquetstgn @JoveDeTarragona #SantaTecla2020 https://www.tac12.tv/tarragona/arxiu-tarragona/item/14588-tarragona-recorda-el-recorregut-d-uns-pilars-caminant-absents\nReply on Twitter 1309081238754426882Retweet on Twitter 13090812387544268825Like on Twitter 13090812387544268828Twitter 1309081238754426882\nSanta Tecla TGN@SantateclaTGN·\nReply on Twitter 1309102533328211974Retweet on Twitter 130910253332821197414Like on Twitter 130910253332821197472Twitter 1309102533328211974\n🩸 Només falta 1 dia perquè #Tarragona demostri, de nou, la seva solidaritat en una edició molt especial de la Marató de @donarsang!\n📅 25 i 26 de setembre, de 9 a 21 hores.\n📍 Recinte Firal (carrer d'Orosi).\n✍ Inscripcions: http://donarsang.gencat.cat/MSangtgn\nReply on Twitter 1309050172849168384Retweet on Twitter 13090501728491683843Like on Twitter 13090501728491683841Twitter 1309050172849168384\n© 2020 Colla Castellera Sant Pere i Sant Pau


Una canadenca congela els seus òvuls perquè la seva filla estèril de 7 anys pugui usar-los en el futur. – Dones en Xarxa\nUna canadenca congela els seus…\nUna nena de 7 anys de Montreal (Canadà) que sofreix una malaltia genètica –síndrome de Turner– que li ha ocasionat esterilitat podria tenir descendència quan arribi a l’edat adulta gràcies als òvuls de la seva mare que han estat congelats perquè la seva pròpia filla pugui utilitzar-los en el futur.\nSi la jove Flavie decideix dintre d’uns anys utilitzar els òvuls de la seva mare, Mélanie Boivin, podrà concebre i donar a llum a un bebé que seria el seu germanastre. “Aquesta donació d’òvuls de la mare a una filla seria la primera que es produiria en el món”, ha explicat el professor Seang Lin Tan de la Universitat McGill de Montreal, que ha atès a Boivin. Lin Tan ha explicat que va sotmetre aquest cas inhabitual al comitè d’ètica del centre hospitalari de la universitat, que va donar el vistiplau.\nSi Flavie arriba a donar a llum, Melanie Boivin es convertirà en mare i àvia alhora. Fins a ara sí s’havien produït casos en els quals les mares havien prestat els seus úters a les seves filles per a gestar als seus néts, però no els seus òvuls.\nIncapaç de concebre fills\nMelanie Boivin és una advocada de 35 anys que té tres fills. Una d’ells, Flavie, sofreix la síndrome de Turner, una malaltia genètica que provoca que la nena sigui menopàusica des de molt jove i per tant incapaç de concebre fills. El professor Lin Tan ha donat una conferència sobre aquest tema en una reunió de la Societat Europea de Reproducció Humana que s’ha realitzat en Lyón (França).\n“El comitè va aprovar la congelació perquè la donació d’òvuls de la mare a la filla és un acte d’amor. A més, la decisió final d’usar-los o no dependrà de la nena i la seva futura parella”, segons ha assenyalat Lin Tan. “Que la gent s’acostumi a la idea requereix temps. Una generació abans que nosaltres l’homosexualitat era il·legal a Canadà. No som nosaltres els quals hem de prendre decisions ètiques per a la pròxima generació”, segons ha afegit.\nCategoria: PolíticaPer donesenxarxa 5 Juliol, 2007\nAnteriorPrevious post:Obsessió per aprimar-seSegüentNext post:Concentració a favor de la igualtat de la dona i contra postura ‘ultramasclista’ del PP


Veïns de Les Fonts i Can Parellada, cansats dels botellots en places del barri\nAmpolles llençades en un parc de Les Fonts de Terrassa | R.P.\nDos punts negres on l'incivisme es fa present a la nit i on de dia se'n recullen les evidències\nLes queixes per la proliferació de botellots i mostres d’incivisme de veïns dels barris de Les Fonts i Can Parellada de Terrassa no s’aturen. Aquesta setmana, Món Terrassa ha rebut una carta de denúncia d’un veí de Les Fonts en què es mostra cansat que cada dilluns i dimarts “ens trobem amb la mateixa història a l’esplanada del vell camp de Les Fonts”. Una història que no és gens agradable: “tot ple d’ampolles de vidre, vidres trencats, llaunes i restes de gots de plàstic”, lamenta R.P. Les dues imatges que va arribar es pot veure com les restes de les festes noctures passen factura al paisatge urbà, i sobretot, posen en perill a les criatures que utilitzen aquest espai per esbargir-se i practicar esport.\nA no massa metres de distància es troba un altre dels punts negres quant a incivisme que pateix Terrassa. Les denúncies pels continuats botellots que pateix una de les places de Parellada s’ha convertit en un trist disc ratllat. Durant la pandèmia i el corresponent confinament, la situació era preocupant per la sensació d’inseguretat que causava al barri. Ara, amb la progressiva recuperació de la normalitat la problemàtica no ha marxat ni desminuït. S’ha convertit ja en una rutina o hàbit.\nEs tracta de la plaça Joan Santamaria que, dia sí, dia també, és un dels punts de trobada de desenes de persones que hi passen la nit amb la música alta i bevent alcohol. Com a resultat, l’endemà, tot està escampat pel terra i les restes de la farra del dia anterior fan mal als ulls. En aquest cas, els veïns també es queixen de la poca presència de la Policia Municipal de Terrassa, ja que asseguren que és lloc que es té coneixement de l’alta concentració de personal i que no s’actua per evitar-ho.\nUn dels perfils més actius en denunciar aquesta situació és @CanParelladaT que no es cansa de demanar més policia i més mà dura per posar fre a les festes i maldecaps per als veïns de la zona:\nApa una altra vegada #botellot, ara davant de la parada del bus a plaça Joan Santamaria. Fixeu-vos si arriben a ser porcs i truges, però mentre @PoliciaTrs @XaviFdezRivero @jordi_ballart @ajterrassa els doni impunitat no res #Canparellada #Terrassa #Botellón pic.twitter.com/rFVMi8jS8q\n— #CanParellada 😷 #Terrassa (@CanparelladaT) October 3, 2021\nCan Parellada incivisme Les Fonts


Properties - HousingBudapest\nCity Any Budapest\nType Any Apartment Family House Lot Garage Vacation Home Office Store/shop Warehouse\nDistrict Any I. District II. District III. District IV. District V. District VI. District VII. District VIII. District IX. District X. District XI. District XII. District XIII. District XIV. District XV. District XVI. District XVII. District XVIII. District XIX. District XX. District XXI. District XXII. District XXIII. District\nMin. Area 50 100 200 300 500 1000 1500\nMax. Area 50 100 200 300 500 1000 1500\nBuilding Type Any Brick Block Flexible Formwork\nFurnishing Any Furnished Unfurnished Partly Furnished\nComfort Level Any Luxury Double Comfort Comfort\nCondition Any New Built Newly Built Refurbished Good condition\nGarden Internet TV Air Condition Alarm system Equipped Walk-in-closet Elevator Dishwasher Balcony\n60 Properties were found.\n3bedroom apartment to rent at Jókai square! 1 000 EUR\nArea 117.8 sqm\nRooms 4 room(s)\n3 apartment bedroom is for rent in Paulay Ede street. 220 000 Ft\nArea 64 sqm\nRooms 3 room(s)\nFlat for rent in Kálmán Street! 169 000 Ft\nRooms 1 room(s)\nApartment for rent in Mester utca! 160 000 Ft\n3 bedroom aparmtent is for rent form 15th of November in Viola utca! 900 EUR\nArea 74 sqm\nROOM for Rent in front of the Semmelweis Uni! 450 EUR


Ahir mares, pares, alumnes, professors i molta gent vinculada a l’escola va fer la ja habitual caminada de la Magic Line. Van ser 10 km de solidaritat, en què tothom que hi va participar va gaudir d’un dia en companyonia. Aquest any, a més a més, unes quantes alumnes de 4t d’ESO van participar com […]


havaneres | Associació de Veïns de Bellvitge\nEl divendres l’AV invita a Rom Cremat\nFiled under: >>AGENDA,ACCIÓ SOCIAL,Festa major — AVVBellvitge @ 12:01 am\nTags: costa brava, festa major de Bellvitge, havaneras, havaneres, rom cremat\nFesta Major del Barri del Centre\nFiled under: >>AGENDA — AVVBellvitge @ 2:55 pm\nTags: aemi, ama dablam beyond the void, amics de l'esmorzar, arc vell can bori, ari torres, associació d'amics del ferrocarril de l'hospitalet, associació musical flotats, associacio de dones del centre, associacio de veins del centre, ateneu de cultura popular, bacalla a la recollone, ball de diables, barri del centre, can sumarro, capsa de somnis tramoies, carrer de la mare de deu de montserrat, carrer de la reforma, carrer de la riera de l'escorxador, carrer de les roselles, carrer de sant joan, carrer de santa anna, carrer del princep de bergara, carrer del xipreret, carrer digoine, centre cultural barradas, cercavila de la flama del canigo, club muntanyenc de l'hospitalet, cobla vila d'olesa, coca de sant joan, col·lectiu verba del centre catolic, colla infantil de diables els patunyetes, concurs d'allioli, concurs d'aparadors, coordinadora catalana d'usuaris de la bicicleta, coordinadora sardanista de l'hospitalet, correfoc, dani flaco, david jou, depo, diables fills de la flama, domino, elisenda gil, ensemble d'acordions, escola l'estel, esplai xixell, festa major, foc de solstici, foguera, foguera de sant joan, folcat diabolic, fundacio la roda, genaro otero, grup berganti, grup de botiguers del centre i sant josep, grup de teatre banyes, havaneres, jaume reventós, jo-set, joan margarit, josep ribas i vinyals, la tribu, laura codina, mac flay, marina flotats, memorial antoni monros i valls, monami, montserrat velazquez ventura, nicotines, orquestra casolana, penya barcelonista de l'hospitalet, penya barcelonista repartidor, plaça de la reforma, plaça de la talaia, plaques de cava, play gravity, poliesportiu municipal del centre, revetlla, ron cremat, santi arisa, sardanes, show bergara, sopar de germanor, tabalada, teate del centre catòlic, tiki phantoms, tu madre, ultraplaybak, vermut, xavi torico, xocolatada\nsi piqueu surt el programa!\nFesta Major de Sant Josep\nFiled under: >>AGENDA — AVVBellvitge @ 1:08 am\nTags: agrupament lola anglada, amics de la musica de bellvitge, antonio gata, concert jove, diablons i tabalers d'esjep, el celler d'en pep, escola de ball sergio i lurdes, geganters de sant josep, gegants capgrossos, havaneres, jaume centelles pastor, kabra, ladridos, parc de la serp, sala salamandra, sant josep, sant josep-el pi\n19.04.2009 – XVII Jordiada 2009 de Cornellà de Llobregat\nFiled under: >>AGENDA — AVVBellvitge @ 11:55 am\nTags: amics del ferrocarril de cornella, biciletada, campanes, caramelles, concert coral, cornella de llobregat, delta del llobregat, festa del foc, fotografia, havaneres, jordiada, llibres, mongetada, rocodrom, sant jordi, sardanes, xaranga, xvii jordiada\nAquest diumenge als municipis més propers no sols tenim la Carxofada del Prat de Llobregat, també al Parc de Can Mercader de Cornellà del Llobregat (a 2,5 Km del barri) tenim molts dels actes que formen la XVII Jordiada: des de les 11 del matí a les 9 del vespre, hi haurà parades de llibres. A les 11.00 h repicament de campanes; seguici d’entrada al parc; els Trenets d’Amics del Ferrocarril de Cornellà, el Rocòdrom i el Concurs de Fotografia Jordiada; a les 11.30 h, Xaranga Sarau; a les 12.00 h, ballada de Sardanes; a les 12:15 cant de Caramelles i Concert coral; a les 12.30 h, exhibició castellera; a les 14.30 h mongetada popular. I per la tarda, a partir de les 17.00 h, danses populars, ball, cantada d’havaneres i impressionant festa de foc.\nTambé un passeig en bicicleta per la via verda del voral del riu Llobregat. 25 km fins el Delta del llobregat on cal portar beguda i recanvi per punxades. L’edat mínima és de 10 anys, i hauran d’estar acompanyats pel pares. Lloc d’inici: Passarel·la del riu del carrer Verge de Montserrat.\nI més activitats…


XXVIIè CURSET:TÈCNICA RESTAURATÒRIA, EL DEBAT PENDENT. LES ESTRUCTURES HISTÒRIQUES…SUBSTITUCIÓ O CONSERVACIÓ - AADIPA\nXXVIIè CURSET:TÈCNICA RESTAURATÒRIA, EL DEBAT PENDENT. LES ESTRUCTURES HISTÒRIQUES…SUBSTITUCIÓ O CONSERVACIÓ\nTÈCNICA RESTAURATÒRIA, EL DEBAT PENDENT. LES\nESTRUCTURES HISTÒRIQUES…SUBSTITUCIÓ O CONSERVACIÓ\nXXVIIè Curset sobre la Intervenció en el Patrimoni\nDel 16 al 19 de desembre de 2004\nDirector: José Luis González Moreno-Navarro\nEl punt de partida del XXVII Curset va ser el convenciment estès arreu els que intervenim en la conservació del patrimoni arquitectònic de que moltes de les tècniques emprades ara o els darrers anys, sigui de diagnosi com d’intervenció, no han donat o donen el resultat positiu que se n’espera. Però també que una bona part de les fallides amb que ens trobem no ho han estat solament per una aplicació imprudent d’un nou material o d’una nova tècnica constructiva o estructural, sinó per una diagnosi equivocada de la patologia que es volia resoldre.\nTot indica que unes de les raons de que hagi esta així és una confiança cega i excessiva, que va començar cap els anys trenta del segle XX, en les possibilitats que ofereixen les ciències o les tècniques pròpies d’aquest segle. Avui, com a conseqüència de tot això s’està estenent entre tot tipus de especialistes un criteri més prudent que, sense renunciar en absolut a les aportacions ben contrastades de les tècniques actuals, confia més en les tècniques i els materials sobre els quals la mateixa historia actua com a millor mètode de contrast, que no són altres que els materials i les tècniques històriques o tradicionals.\nAra bé, no podem oblidar, en absolut, que la indefugible seguretat estructural de les nostres intervencions també ens aconsella en determinats casos no deixar de banda els procediments més contundents, com ara el formigó armat. Òbviament, les solucions mai no són úniques, sinó que, com ja sabem, en restauració cada cas és cada cas. Així doncs, el Curset es va organitzar de manera que totes les opinions van estar presentades. El debat va ser un objectiu prioritari.\nAmb tot, l’elaboració final del Programa va portar a comprovar definitivament que, de tots els àmbits de la tècnica restauradora el que està realment mancat d’un autèntic debat entre nosaltres és el referent a la part dels edificis històrics que, fent servir una paraula no massa històrica, anomenem estructura.\nÉs per això que la orientació definitiva es va dirigir a abordar no més temes relacionats amb els problemes que planteja la seguretat estructural de les intervencions que obliga a una reflexió cabdal sobre la disjuntiva bàsica: conservem estructures que no coneixem prou bé o les substituim per d’altres que sí coneixem però que deixen de ser les autèntiques i a llarg termini poden arribar a ser agressives amb la fàbrica restaurada.\nLa recent aprovació per part del ICOMOS de les Recomanacions de la ISCARSAH a tal efecte va ser un més dels motius per a iniciar el massa posposat debat.\nEn la tria dels casos concrets es va fer donant prioritat, a més de la seva representativitat dels conceptes a debatre, a que eren també representatius del màxim de tipus d’edificis, de manera que hi van ser les grans catedrals però també les petites esglésies, o grans palaus i petits habitatges rurals. La diversitat de procedències, catalanes o de la resta d’Espanya, europees o americanes, també va ser un dels criteris emprats. La volta a la catalana, joia de la nostra manera de construir, però ben desconeguda i maltractada, va rebre una atenció molt especial. El Curset es va estructurar en quatre blocs: Criteris generals, Diagnosi, Intervenció, i la volta de maó de pla.\nEn el primer bloc es va comptar amb una ajustada introducció a la que van seguir dues conferències sobre la irrupció del formigó armat en la restauració en el segle XX que van aportar prou dades rigorosament documentades, per als que las vulguin sentir, per poder afirmar definitivament que el formigó armat pot suposar una greu agressió a l’edifici que suposadament reforça Els criteris que caldria seguir pel segle XXI van estar representats per les recomanacions de la ISCARSAH-ICOMOS\nEl segon bloc sobre la diagnosi es va dividir en quatre blocs, dos d’ells segons si les tècniques emprades eren usuals o avançades. En tres de les conferencies es va veure que amb les primeres, les usuals, es poden diagnosticar edificis habituals, com ara El Monestir de San Ramón o la mesquita del Cristo de la Luz o extraordinàriament complexos com el Palau Güell de Gaudí. En aquest cas, mitjançant tècniques usuals però ben orientades, es va poder fer 21 aixecaments a 1:100 que van aportar dades de les càrregues en 1242 punts aportant un coneixement de l’edifici de Gaudí mai assolit (fig. 2). L’objectiu d’aquet bloc va ser defensar que, en general i mentre no es demostri el contrari, és més important el rigor en l’aplicació del mètode que la sofistificació de les tècniques. Òbviament, les conferències sobre la façana del Duomo de Milà, la modelització i anàlisi d’estructures històriques i la aplicació de la tècnica dels blocs rígids a l’església de Santa María del Mar (fig. 3) van demostrar en determinats casos les tècniques de diagnosi més avançades tecnològicament poden ser extraordinàriament útils.\nUn dels criteris de diagnosi sobre les estructures més desenvolupats els darrers anys ha estat donar un valor preminent a les dades sobre el comportament en el passat de l’edifici analitzat aportades per recerques històriques especilitzades a tal efecte. Les tres conferències a aixó dedicades, una de genèrica sobre l’aportació de l’arqueologia i dues de concretes sobre l’església de Sta. Maria de Cervelló i diferents edificis de italians, van suposra un notable aportació en tal sentit.\nLa diagnosi es va completar amb tres casos, les cúpules de l’església parroquial de Lloret de Mar (fig. 4), la façana de la Catedral de Barcelona i la catedral de Mallorca, que van palesar la decisiva importància que arriba a tenir la coordinació entre els diferents especialistes en el moment de la diagnosi.\nEl bloc de tècniques d’intervenció va comptar amb una introducció metodològica que a favor de les tècniques tradicionals aplicades a edificis domèstics amb els cas del Rincón de Ademuz. (Premio Europa Nostra) i un seguit de intervencions de consolidació de diferents edificis fetes amb materials tous..\nEl debat que va seguir a les presentacions de les intervencions en tres grans edificis similars, la catedral de Vitoria, la Seu de Manresa, y la catedral de Noto (Sicíla) va ser un dels moments més intensos del Curset, ja que va permetre la comparació entre les dues maneres oposades d’intervenir. Front a la màxima utilització de les tècniques més avançades de diagnosi i la mínima intervenció sempre amb tècniques i materials tradicionals de Vitoria (fig. 5) es va presentar el cas totalment oposat de Manresa, la qual cosa va donar peu a debat molt punyent. El cas singular de Noto, una reconstrucció de nou, va ser també un extraordinari exemple de posada de les eines de coneixement més depurat al servei de la utilització al màxim de les tècniques tradicionals (fig. 6).\nLa volta a la catalana va ser l’objecte d’estudi del quart bloc i va comptar amb tres conferències sobre aspectes genèrics, la seva modelització, les modalitats de la seva restauració a Itàlia i una visió crítica dels casos en que per diferents raons s’ha produït la seva destrucció. Com a document per evitar que això torni a passar es van presentar una prova de càrrega feta a Ca l’Aranyó a càrrec de la Universitat Pompeu Fabra (UPF) (fig. 7) en la que es demostrà la seva extraordinària capacitat portant. Es va complementar amb la presentació del llibre que recull el magnífic manuscrit d’Àngel Truñó sobre la volta.\nL’estudi de casos concrets va comptar amb diversos edificis, dos d’ells a Barcelona, la reconversió en hotel de la Casa Fuster, que, malauradament, no va quedar explicada des del punt de vista estructural, i la intervenció en Ca l’Aranyó que com va ser objecte a més de visita el diumenge va quedar perfectament explicada (fig. 8). Els altres edificis van ser obres del mestre d’obres valencià Rafael Guastavino, un, la cúpula del teatre La Massa de Vilassar i les altres fetes ja en la seva estada a Nova York, diverses voltes i cúpules i, en concret, la restauració de les voltes del pont de Queensboro casos dels que mai s’havia parlat al nostre país. El Curset va finalitzar en la seva faceta de teòrica amb una alliçonadora visió de conjunt final. Les vistes del diumenge van servir per a complementar el dit a les denses sessions anteriors.


Baix Penedès: Protocol d'intervenció coordinada contra la violència masclista - Esguard de Dona\nBaix Penedès: Protocol d'intervenció coordinada contra la violència masclista\nBy Esguard de Dona - dilluns, de març 30, 2015\nAquest matí al Consell Comarcal del Baix Penedès, s’ha signat el primer Protocol per una intervenció coordinada contra la violència masclista de la comarca. L’acte ha estat presidit per al Presidenta de l’Institut Català de les Dones, Montserrat Gatell. President del Consell Comarcal, Joan Olivella. Coordinadora territorial de l’ICD A Tarragaona, Lídia Vargas. Tècnica del Serveis d’Informació Atenció a les dones del Consell Comarcal, Maribel Zabal. Representants de diversos serveis territorials de al Generalitat, Regidors de la comarca, entre altres.\nDes de l’Àrea de Benestar Social del Consell Comarcal del Baix Penedès s’ha impulsat un Equip de Treball per tal de definir els actuals circuits d’atenció en situacions de violència a la comarca,enfortin la Xarxa d’Atenció existent, milloran els mecanismes de coordinació i consensuan un document comú .\nEsdevenin els Protocols, un material professional per establir el procediment de les actuacions, garantir la prevenció, la detecció, l’atenció i la recuperació de les dones que es troben en situació de violència masclista. Aquest protocol marc ve determinat pel treball que ha realitzat l’Institut Català de les Dones, amb diferents departaments de la Generalitat de Catalunya. Els protocols inclouen un conjunt de mesures i mecanismes de suport, coordinació i cooperació destinats a les institucions públiques i altres agents implicats, que defineixen les formalitats i la successió d’actes que s’han de seguir per executar-lo. Objectius dels protocols: a) Garantir l’atenció coordinada. b) Establir els mecanismes de coordinació i cooperació , per una transmissió continuada i fluïda. c) Metodologies d’intervenció per evitar la revictimització. d) Garantir la continuïtat del protocol. e) Circuits adequats a les diferents situacions de violència. f) Un model únic de recollida de dades per garantir el coneixement de la realitat.\nEn l’àmbit local, alguns municipis de Catalunya han elaborat plans o programes específics contra la violència masclista. Molts ajuntaments, bé individualment, o bé agrupant-se a través de Consells Comarcals, han signat acords amb entitats i institucions per tal d’assolir, en alguns casos, un circuit d’actuació contra la violència masclista; com és el cas del Baix Penedès, on els professionals dels diferents serveis vetllaran per detectar situacions de risc de violència masclista i intervindran en els casos concrets seguint les pautes establertes en aquest document. Per finalitzar es farà el seguiment des dels Serveis Socials Bàsics d’Atenció Primària en el cas que la persona es derivi a una casa d’ acollida o retorni al nucli familiar.


Què en farem, del Consell?\nDesprés d'una legislatura al Consell Insular de Mallorca que, al meu parer, es va significar molt per marcar un discurs i uns acords favorables sobre protecció de territori, llengua i cultura, tot i que després en ocasions no s'acabà de veure en l'aspecte pràctic, molts cops segurament a causa de la conjuntura d'un govern entre diferents partits; i altres, potser per manca de decisió, es va arribar a les eleccions que donaren majoria al Partit Popular, un fet que, com ja és sabut, ha suposat un canvi de govern a totes les institucions.\nVaig poder seguir el discurs d'investidura de la senyora Salom i no em va sorprendre el seu tarannà, propi d'una persona que està allà on creu que pot tocar poder, però va deixar anar algunes perles que em preocupen:\n1.- Que el Consell Insular de Mallorca ha de perdre greix, però poc després ha aprofitat la possibilitat de nomenar consellers no electes per donar càrrecs a persones que no anaven a les llistes electorals, curiosa forma de fer perdre greix a una institució, és a dir, nomenar més gent quan es disposa d'una ampla majoria per formar un govern. Per altra banda, no entenc com un partit que en un moment determinat considera que el Consell Insular és innecessari, pot després presidir aquest mateix consell.\n2.- Es veu que al discurs va parlar de recuperar el català prenormatiu; o sigui que ara resulta que totes les llengües del món van cap a un ús normatiu de les llengües, i ella pretén tornar endarrere! A més, en aquest moment en va deixar anar una de bona, es veu que algú li degué escriure al discurs que les rondalles de M. A. M. Alcover, amb referència a l'il·lustre manacorí, Mossèn Antoni Maria Alcover, eren escrites en un català no normatiu, i aquí esdevingué el lapsus: ens va parlar de recuperar el mallorquí prenormatiu de Maria Antònia Maria Alcover, si aquesta línia és la de preservar la nostra cultura, anem bé.\n3.- Finalment, no vull deixar de dir que segons el Partit Popular sembla que el problema de tot plegat és la televisió de Mallorca, un mitjà que ha duit a terme una feina de difusió que no ofereix cap altre mitja de comunicació, i que per això mateix crec que justificava la seva existència. Vull agrair a tots els qui han fet possible que molts haguem gaudit de programes i informatius, la seva bona tasca, i dir que si es consuma la desaparició, enyorarem una televisió plural i, tal vegada, molesta per als consellers del Partit Popular?\nVeient el discurs d'investidura, només dir que desitj molts d'encerts a la senyora Salom, i que es llegeixi alguna rondalla, que sempre ajuden a veure més a prop el poble, i que no es preocupi, pot llegir tranquil·la, no hi trobarà ni túnels de Sóller, ni Mapau, ni Palma Arena... tot això fou després de Mossèn Antoni Maria Alcover.\nEsper que a finals de legislatura puguem trobar una illa amb un territori preservat a la vegada que accessible per a residents i visitants, a més d'una identitat i una llengua que siguin defensades per les nostres institucions.\nJOAN RAMON. Palma.\nSobre els serveis sanitaris\nDimecres dia 13 de juliol, el servei d'infermeria del PAC de Búger comunicà que no podria venir perquè tenia molta feina al poble veí de sa Pobla. Però hi havia una senyora d'edat avançada a qui havien de practicar una cura. Jo, que estava esperant els serveis, vaig protestar enèrgicamente, i després vingueren a la una en punt i de l'endugueren. La infermera va explicar que estava carregada de treball i que en aquells moments gairebé no podien atendre tothom. Aleshores sembla que el cas correspon a la Conselleria.\nSembla que aquests errors es produeixen perquè hi ha massa gent de vacances, però què té a veure una cosa amb l'altra. Estaria bé que la Conselleria corresponent s'encarregàs d'administrar el personal quan l'altre se'n va de vacances, i no deixar sense servei els malalts de Mallorca siguin d'on siguin. Els criats de Bauzá haurien de prendre nota perquè això no passi. La salut és la salut. I no poden deixar d'administrar-la encara que el personal estigui de vacances\nJ. PONS BUADES. Buger.\nTremola Pedro J.\nDesprés d'anys de desgavell, de 23 anys de suposades violacions i d'anys infinits de construir vora la mar, primer amb coneixement i llavors de qualsevol manera, ara a la fi s'aplicarà la Llei de costes. Al·leluia Sr,. Pedro J. La seva piscina-coret Agata Ruiz de la Prada, apta per a visites escolars (Déu meuet!) i violada també per un servidor per passar a l'altra banda (no es malpensi), se n'anirà en orris segons Francisco Sánchez, responsable de la Secció Tècnic del Domini Públic de la Demarcació de Costes, també pagat nostre. Ja era hora! Vajam quantes en cauran abans de la seva.


Fa anys vaig passar alguna temporada a la presó (vistos els temps que corren, em veig en la necessitat de precisar que fou per culpa de Franco). A la presó vaig fer un descobriment sensacional. Conversant amb els que aleshores eren denominats presos comuns, per distingir-los dels presos polítics, una distinció que avui ha desaparegut, [...]


Born Montcada 4 Barcelona Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPrincesa, 24, Gòtic, Barcelona, Espanya, 08003 - Veure al mapa\nMés informació sobre Born Montcada 4\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Born Montcada 4 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Barcelona. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nBorn Montcada 4 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Barcelona, faci de Born Montcada 4 la vostra llar.\nL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: Carrer Princesa 24, 08003 Barcelona. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Born Montcada 4 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Go2Barcelona t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Número de llicència: HUTB-001244