Reflexions a l'aire – Aquest és el meu espai de reflexió sobre temes que m'interessen. Un recull d'opinions personals que vull compartir amb aquells a qui els pugui interessar.\nReflexions a l'aire\nAquest és el meu espai de reflexió sobre temes que m'interessen. Un recull d'opinions personals que vull compartir amb aquells a qui els pugui interessar.\nNovembre 2, 2017 by Marc Casanova\nAvui, al llit abans d’anar a dormir he plorat. He plorat imaginant l’angoixa de les persones valentes que han posat la cara per tots nosaltres. Pels que s’ho estan jugant tot per unes idees. Gent amb fills, família, amics, projectes, vides, que ho han arriscat tot per una causa que pot agradar més o menys però que és legítima, pacífica. Què pocs polítics poden dir que estan disposats a anar a presó per dur a terme el projecte polític que encarna els somnis i anhels de centenars de milers de persones. Què pocs representants poden dir que representen en majúscules la seva gent i no només a ells mateixos i els seus interessos partidistes i personals. Hi ha gent que no pot entendre què vol dir fer sacrificis personals per causes col·lectives perquè no estan disposats a moure ni un dit per res que no sigui el seu propi interès, i així tenim el món i Europa.\nTinc el cor en un puny de pensar que en poques hores puguin detenir al Govern i als membres de la Mesa del Parlament, que són per sobre de tot persones i m’atreveixo a dir que bones persones, per posar urnes i fer una votació al Parlament. Estic esgarrifat de pensar que això és possible en un país que diu ser democràtic, en una Europa en la que creia, en ple segle XXI. Em sento desemparat davant l’arbitrarietat dels qui detenten el poder, davant de tant d’odi. Demà podria ser jo, o el de més enllà a qui vinguessin a buscar.\nHem vist vulneracions de drets gravíssimes, prohibició d’actes, identificacions per repartir publicitat, registres a mitjans de comunicació, intimidació constant, violència, càrregues policials, dues persones a presó per organitzar una manifestació, per l’amor de Déu! La Policia Nacional mullant-se políticament, querelles surrealistes que no s’ajusten a dret, agressions feixistes impunes, però per les autoritats espanyoles això no és sedició, això no és violència, no importa perquè va dirigida contra els seus enemics, contra nosaltres. Segons ells la violència és la resistència pacífica.\nQui no vegi que això no va d’independència o no està sent còmplice per omissió del major retrocés en drets democràtics de la història recent a casa nostra, i això avui ens pot afectar als independentistes, però quan es retallen els drets fonamentals d’uns quants s’estan retallant els de tothom. Estem relativitzant i normalitzant una situació de repressió gravíssima i encara em pregunto perplex on és la gent del PSC i del PSOE, on és la indignació sense matisos de gent de Podemos i els Comuns, on és la bona gent votant de PP i C’s que no pot ser que accepti una situació tan greu. Em nego a pensar que els sembla bé, em nego a pensar que no senten empatia, em nego a pensar que visc en una societat que accepta el que està passant. On punyetes és la solidaritat internacional, on és la UE dels valors democràtics? Quina merda de món.\nJa sabia quin tipus d’estat era l’estat espanyol i quin tipus de gent controla les seves institucions, però observar-ho de tan a prop amb tanta cruesa m’està impactant. Estic estupefacte, trist, enrabiat, indignat. Mai més viuré amb normalitat en aquest estat, mai oblidaré tot això, mai els perdonaré.\nNo tenim cap alternativa que no sigui guanyar, resistir. Junts, com ho hem fet fins ara, per ells i perquè no ens podem permetre perdre. Quin missatge donaríem si perdem davant de tot això? No ho podem consentir. Per defensar-nos, per defensar a les víctimes de la repressió de l’estat, hem de sortir i guanyar, i guanyar amb contundència, perquè si no guanyem ens destrossaran. Fem-ho, recuperem la força que hem demostrat tenir, recuperem la il·lusió i la iniciativa, denunciem davant del món el que està passant i demostrem la nostra voluntat. Organitzem-nos, mobilitzem-nos, fem una campanya com la de l’1-O, convertim la ràbia i la indignació en energia i vots. No podem fer cap pas enrere, no ens faran abaixar la cara, no acceptarem viure agenollats, no els deixarem guanyar. Que ningú es desanimi, a guanyar!\nPer últim, als represaliats: gràcies per tanta dignitat. Gràcies per tant. Us tinc als meus pensaments, tota la força, tot l’escalf, tot el carinyo. No estareu mai sols. Molta força i molts ànims.\nSetembre 17, 2017 by Marc Casanova\nJa no ens fan por\nAquest matí la policia m’ha identificat i m’ha requisat material que cridava a votar sí al referèndum de l’1 d’octubre. Estava repartint aquests tríptics amb un altre voluntari de l’ANC del barri on visc, a Barcelona. La resposta de la gent del carrer ha estat magnífica, a excepció d’un senyor molt crispat i enrabiat que ens ha dit que allò que fèiem era il·legal i que estava prohibit. Li he dit que teníem permís per estar allà i ell m’ha insistit que això estava prohibit pel Tribunal Constitucional. Li he respost educadament que no estàvem fent res dolent i m’ha dit que trucaria a la policia, visiblement nerviós. Li he dit que fes el que hagués de fer i he seguit repartint. Al cap d’una estona han vingut dos cotxes de la Guàrdia Urbana i m’han identificat i requisat els tríptics. Els agents estaven força avergonyits d’haver de fer cas a una ordre de fiscalia que atempta contra la llibertat d’expressió i els drets polítics més fonamentals, i quasi ens han demanat perdó per fer-ho. A mi també em cauria la cara de vergonya, però l’estat espanyol és així, no s’hi pot fer gaire més, no és culpa dels agents.\nEscric aquest article per intentar transmetre confiança, serenitat i molts ànims a tothom. Això que m’ha passat avui a mi (i a moltíssima altra gent) serà el pa de cada dia pels milers de persones organitzades arreu del país durant els propers dies. Que ningú s’espanti. L’estat està molt més espantat que nosaltres, estan frustrats perquè veuen que la seva autoritat a Catalunya s’està diluint cada cop més, estan perdent el control sobre el nostre país i la nostra gent, que les seves amenaces no ens intimiden, ja no ens fan por, som un poble determinat a ser lliure i estem exercint com a tal. Estem actuant, de facto, com un país lliure, perquè ser lliure vol dir no tenir por, i menys d’aquells que ens voldrien callats i tancats a casa. Els carrers són nostres i ho seguiran sent. Per cada identificació d’un voluntari farem 10 repartides més, per cada pancarta retirada en penjarem 10 més, per cada cartell requisat n’imprimirem molts més. La resposta serà aquesta, desobeir les ordres absurdes que recorden al franquisme més ranci. Estem desbordant tot un estat, que es veu incapaç d’aturar-nos si no ens acovardim i si seguim endavant, això els genera molta impotència, els fa tornar bojos, perquè estem impugnant col·lectivament la seva legitimitat a Catalunya, els estem destituint del poder que han exercit sempre sobre nosaltres. Ells ens requisen propaganda però no saben que amb això s’estan requisant l’autoritat a sí mateixos. No poden aturar els milers i milers de persones que cada dia dedicarem gran part del nostre temps a fer campanya pel sí, però sobretot campanya per la democràcia, pel referèndum. Qui ens havia de dir que a Europa en ple segle XXI hauríem d’estar reivindicant democràcia i llibertat d’expressió. Han caigut moltes caretes, però tranquils, la gent ho està veient, cada vegada tenim més legitimitat per fer el que estem fent. És preciós estar vivint un procés de desobediència civil massiva, estar qüestionant la seva autoritat pacíficament, amb un somriure i tots junts, sense esquerdes. Si continuem així ja hem guanyat. Estan quedant en evidència davant del món i de la seva pròpia gent.\nM’agradaria dir-li al senyor que ha trucat a la policia que l’únic que ha aconseguit, enlloc d’intimidar-me, és que tingui encara més ganes de sortir als carrers, més il·lusió per fer campanya, de demanar el vot al referèndum. Em sento profundament orgullós i agraït de poder viure un procés que poca gent a Europa tindrà l’oportunitat de veure durant la seva vida. No estem sols, som molts, si el President, el Govern, la Mesa del Parlament, els diputats, els centenars d’alcaldes, els voluntaris estan disposats a arriscar-ho tot, nosaltres podem assumir aquest petit risc, és el nostre deure. Ho hem de fer per tots aquells que en temps molt més difícils també van haver de defensar la democràcia, ho hem de fer perquè mai més ningú hagi de defensar el dret a vot. Aquesta està sent la campanya més intensa i apassionant de les nostres vides, i ho ha de seguir sent, encara més, hem de fer una campanya abassegadora, massiva, més potent que mai. No ho podran impedir, la gent està il·lusionadíssima i el carrer ens dóna suport. Per això, sense cap tipus de por, em vull reafirmar i fer una crida a participar l’1 d’octubre, a votar Sí per dir PROU a aquest estat autoritari, dir prou a aquestes pràctiques del passat i dir rotundament SÍ a una nova República democràtica de veritat. Endavant companys i companyes, molta força, la seva desesperació és la nostra victòria, ens veiem l’1 d’octubre a les urnes.\nAgost 25, 2017 by Marc Casanova\nEl fals mite de la immigració àrab a Catalunya\nAquests darrers dies, després del tràgic atemptat a Barcelona, molta gent s’ha adonat de com de mentidera, manipuladora i mancada d’ètica professional por arribar a ser la premsa de l’estat espanyol i també determinats mitjans nostrats. Ha sigut més que evident per la gent a Catalunya de com s’ha intentat desprestigiar als Mossos i a les autoritats catalanes pel fet d’haver estat exemplars i no haver necessitat l’estat per solucionar els nostres propis problemes. Les institucions catalanes han demostrat ser fortes i professionals, i a l’altra banda hem vist gent que ha vingut a fer-se la foto molt després que passés tot i que, en el millor dels casos, han sigut irrellevants. No cal mencionar la baixesa moral i política que han demostrat al jugar amb la seguretat de la ciutadania a Catalunya no transmetent informació rellevant als mossos, bloquejant l’accés de la policia catalana a l’Europol, boicotejant la convocatòria de noves places al cos i no volent convocar la Junta de Seguretat en una situació de màxima alerta a tota Europa. No tenint-ne prou amb això, els propagandistes del règim, mal anomenats periodistes o tertulians (jo més aviat els diria xarlatans), han fet de tot: culpar als mossos de manca de prevenció, de no col·laborar amb la policia estatal, a l’Ajuntament per no posar pilons, al Conseller per informar als ciutadans de quants catalans hi havia entre les víctimes, al Major dels mossos per atendre en català a les preguntes de la premsa en català, han intentat vincular els terroristes amb l’independentisme, han assenyalat un regidor del govern Colau i un diputat de la CUP per haver fet la seva feina com a advocats, etc.\nNo obstant, no és de tot això del que vull parlar. Ja ha quedat ben clar als ulls dels mitjans internacionals i, el més important, davant de la ciutadania catalana, com són aquesta gent i n’estic segur que tota aquesta intoxicació que han intentat els tornarà com un boomerang a tots aquells que han volgut aprofitar aquesta trista ocasió per fer política de la manera més baixa i miserable. Pagaran un preu ben alt per això, la gent no és imbècil i se n’ha adonat de qui tenim al davant, igual que se’n van adonar de les mentides del govern i els mitjans afins l’11M.\nDel que vull parlar en aquest article és d’una de les mentides repetides des de fa molt de temps pels pallassos de la caverna mediàtica en televisions i pamflets d’ultradreta. Aquest mite del que parlo és allò de que “els nacionalistes/separatistes/secessionistes catalans han volgut promoure la immigració de països àrabs enlloc de la llatinoamericana perquè els primers no parlen castellà”. Havia pensat en fer un article desmuntant això i fer-lo en castellà, però he decidit fer-lo en català, ja és tard per obrir els ulls a la gent d’allà, ja no és temps de més pedagogia i d’intentar canviar Espanya, ja ho hem intentat prou, no en traurem res. Ara el que ens cal és combatre les intoxicacions que ens envien, amb informació, i dirigir-nos a la ciutadania catalana per no deixar-nos enganyar, per estar convençuts que l’única alternativa és marxar d’aquesta gàbia, per cohesionar-nos i per consolidar la nostra determinació de votar peti qui peti.\nLa primera raó per la qual aquest mite no pot ser cert és ben senzilla. Qualsevol persona mitjanament informada sap que les competències en immigració les tenen els estats i comparteixen algunes atribucions amb la UE. Les comunitats autònomes no tenen competències en política migratòria, i per tant difícilment poden promoure o desencoratjar la migració d’uns grups o uns altres. La Generalitat tampoc pot discriminar segons l’origen o religió en ajudes socials o programes d’atenció, seria il·legal. Per tant, més enllà d’una hipotètica predisposició a acollir a uns enlloc d’uns altres, no pot fer cap acció substancial per tal de promoure uns grups i no uns altres.\nLa segona raó per la qual aquest mite és fals, és la més evident i contundent. Es tracta senzillament de mirar les xifres oficials, una cosa que pot fer qualsevol persona, també aquests suposats periodistes que pregonen mentides sense contrastar.\nÉs cert que la població àrab (fonamentalment marroquina) a Catalunya té molt més pes que a la resta de l’estat. Però també hi ha més immigració en general a Catalunya que a la resta de l’estat, pel simple fet que Catalunya ha estat i és una terra relativament pròspera, que ofereix més oportunitats, i que ha atret immigració d’arreu des de fa dècades. Dels 7.522.596 habitants que hi ha a Catalunya (dades de 2016, Idescat), n’hi ha 2.641.609 que no han nascut a Catalunya. Aquesta xifra representa aproximadament un 35% de la població total. Per contextualitzar, aquesta xifra a Espanya és aproximadament un 13% (inclosa Catalunya, si miréssim la resta d’Espanya sense Catalunya seria un percentatge encara menor). És evident, doncs, que hi ha més immigració a Catalunya que a l’estat espanyol. Però no només Catalunya té més immigració que la resta de l’estat, sinó que té més immigració que qualsevol altre país comparable del món. Traient casos especials com Luxemburg, Andorra, etc., Catalunya és el país amb més immigració dels països desenvolupats. Els següents països després de Catalunya són Suïssa i Austràlia amb aproximadament un 28% d’immigració. A Europa els països amb més immigració són Bèlgica, Eslovènia, Àustria, Suècia i Irlanda, que estan al voltant del 16%*!!! La mitjana de tots els països europeus, per tant, ha de ser encara menor.\nVist això no ha d’estranyar que hi hagi més població d’origen àrab a Catalunya que a la resta de l’estat, perquè també n’hi ha més població estrangera en general, i és a això al que vaig.\nCertament, el principal grup d’immigrants a Catalunya són els d’origen marroquí. Segons el padró municipal de l’any 2016, hi ha 210.272 persones nascudes al Marroc i que viuen a Catalunya. Els marroquins són, amb moltíssima diferència, el grup principal entre els immigrants provinents de països àrabs, que sumen en total 227.431 persones. (Font: Idescat )\nEl mite s’acaba d’ensorrar quan mirem quanta gent nascuda a països llatinoamericans hi ha a Catalunya. Tenint en compte només els països hispanoamericans, on es parla castellà, el nombre total és de 480.326 persones. És més que evident doncs, que hi ha molta més població hispana entre els immigrants a Catalunya que no pas d’origen àrab. Per tant, queda més que comprovat que la teoria que els separatistes de la Generalitat promouen la immigració àrab no és certa i el que és pitjor, no pot ser certa al no tenir la Generalitat cap competència en matèria d’immigració.\nPer últim, per acabar de tancar la boca als intoxicadors professionals de la caverna, recordar que tot això és només tenint en compte la immigració provinent de fora de l’estat espanyol. Perquè el principal grup immigrant a Catalunya segueix sent gent nascuda a altres territoris de l’estat espanyol, en concret hi ha 1.348.713 persones nascudes a altres llocs de l’estat que viuen a Catalunya. La xifra seria encara més espectacular si miréssim els orígens de pares o avis de la població catalana actual, ja nascuda a Catalunya. (Font: Idescat ).\nTot això posa de manifest que Catalunya és, ha estat, i serà, un país atractiu i d’acollida. I n’estem profundament orgullosos de la nostra diversitat. Un país que no pregunta l’origen, ni la religió, ni la llengua dels seus ciutadans, sinó que es pregunta on podem arribar tots junts. Això és el que més els dol, la nostra cohesió i convivència en la nostra diversitat, diversitat que ells, la caverna mediàtica, l’extrema dreta nacionalcatòlica, no poden suportar ni entendre.\n*Dades extretes de diferents fonts:\nJuliol 6, 2017 by Marc Casanova\nLa Dictadura de Veneçuela\nFa temps que tenia ganes d’escriure sobre el gran tema: Veneçuela. Tothom a Occident parla de Veneçuela, constantment. Com a referent de la lluita social en alguns casos o com a arma llancívola per desqualificar l’adversari polític en la gran majoria dels casos.\nVeneçuela fa mesos que viu moments molt difícils econòmicament i política, amb una divisió social i uns nivell de protestes i violència als carrers preocupants, una crisi econòmica gravíssima, a les portes d’una hiperinflació, amb un conflicte institucional obert amb el govern per una banda, l’Assemblea Nacional controlada per l’oposició per una altra i un enfrontament entre la fiscal general, el govern i el Tribunal Suprem.\nFa mesos que hi ha protestes organitzades per l’oposició als carrers, contra-protestes partidàries del govern i enfrontaments amb la policia que han deixat 90 morts d’un costat i de l’altre. És habitual veure a les xarxes socials denúncies d’uns cap als altres d’actes de violència, brutalitat policial, en què els uns justifiquen els actes propis com a resposta als dels altres en un exercici pueril de l’ “i tu més”. Faria riure si no es tractés d’un assumpte tan greu amb desenes de morts i ferits pel mig.\nEspecialment greus són dos fets que s’han produït recentment, el primer, l’atac militar des d’un helicòpter robat a l’exèrcit contra el Tribunal Suprem, dut a terme per part d’un oficial contrari al govern. El segon, ocorregut ahir mateix en què un grup de civils aparentment partidaris del govern de Maduro van irrompre a l’Assemblea Nacional i van atacar i ferir diputats opositors amb una facilitat impròpia d’un règim democràtic. Els poders de l’estat, i en especial el legislatiu, no pot ser assaltat tant fàcilment per ningú, i menys per un petit grup de civils sense que les forces de seguretat siguin capaces d’impedir-ho. Semblaria raonable pensar que el govern ha sigut poc eficaç en el seu deure de garantir la seguretat per intimidar l’oposició, i més després de les declaracions del vicepresident de la república en què animava a actuar contra l’Assemblea Nacional.\nL’objecte d’aquest article no és tant analitzar la situació de Veneçuela, sinó parlar de com es tracta el tema des de casa nostra. Tant per part dels mitjans de comunicació com per part dels simpatitzants del chavisme, el que millor definiria com tracten el tema seria el simplisme i el reduccionisme més absurd. Bons i dolents, blanc i negre, els nostres i ells.\nNo voldria posar al mateix a uns i altres perquè l’equidistància és odiosa i pròpia de gent que no es vol mullar, i és per això que en primer lloc voldria denunciar el que considero més greu: l’absoluta manca de rigor i professionalitat dels grans mitjans de comunicació espanyols i catalans respecte Veneçuela. Sempre han tractat el país com si fos una dictadura, parlant del “règim”, d’autoritarisme i utilitzant imatges i talls de declaracions que acompanyen aquest relat. També els governs dels països occidentals han estat hostils i han assetjat el govern veneçolà, demonitzant la figura de Chávez (i més tard la de la seva caricatura, Maduro). Està clar que no ha agradat als grans poders internacionals que un país ric en recursos naturals deixés d’estar sota el seu control i deixés d’estar al servei dels Estats Units per passar a plantar cara i defensar els seus propis interessos. Dir que Veneçuela és una dictadura és mentir, ras i curt. Afirmar això no resisteix el més senzill dels anàlisis. On s’és vist que en una dictadura hi hagi una Assemblea Nacional, escollida democràticament, controlada per l’oposició? On s’és vista una dictadura en què els ciutadans han recolzat massivament el govern durant dècades, elecció rere elecció? Ignorar aquesta realitat és insultar la voluntat del poble veneçolà que va confiar en una revolució que inicialment va representar un aprofundiment democràtic, amb una democràcia més participativa, amb la possibilitat de revocar el President en referèndum, que es va exercir i va confirmar Chávez al govern en una ocasió. Una revolució que va prometre repartir la riquesa del país entre la seva gent i no doblegar-se davant interessos estrangers, s’hi pot estar més o menys d’acord, et poden agradar més o menys les formes, però és legítim, i és democràtic. Crida l’atenció aquesta doble vara de mesurar i pretesa superioritat moral venint d’un país on la qualitat de la democràcia és baixíssima, amb una corrupció sistèmica, les clavegueres de l’estat que actuen contra adversaris polítics i una Constitució feta sota l’amenaça de l’exèrcit, però bé, això és un altre tema.\nPel que fa al tractament que fan certs sectors de l’esquerra catalana i espanyola simpatitzants del chavisme lamento haver de dir que també han tendit a ser massa benèvols, poc crítics i sovint simplistes. Amb el pretext de que els grans poders internacionals hi estan en contra, que els mitjans de comunicació els ataquen o que els Estats Units són molt dolents, han sigut poc exigents amb les sortides de to i tics autoritaris del govern, que hi són. I el més greu, han passat per alt una evident pèrdua de suport popular al chavisme des de la mort de Chávez. Ja el 2013 Maduro va guanyar pels pèls, lluny dels folgats resultats de Chávez i a partir de llavors el que ha vingut és una agonia dels chavistes, que intenten mantenir el poder per sobre de tot, erosionats per la greu crisi econòmica, per un líder que no és tan carismàtic com el seu predecessor, per un autoritarisme creixent, per excessos evidents del govern. I això no es pot justificar de cap de les maneres. Mai a la vida justificaríem els abusos policials, ni la corrupció, ni els atacs a l’Assemble Nacional, ni els morts, ni el militarisme ni res de tot això si ocorregués aquí, si ho fes “la dreta”. Tampoc ho podem justificar, de cap de les maneres, si ho fa un senyor que parla en nom del socialisme. No em val que el context sigui diferent, no em val que l’oposició intenti desestabilitzar el govern amb mobilitzacions (òbviament, és la seva funció, en tenen tot el dret i és el que fem quan hi ha un govern d’un color diferent al nostre). No és acceptable i em fa vergonya veure que gent que pensa com jo justifica aquesta mena de coses, no ens podem rebaixar d’aquesta manera, no perquè vagin de vermell els ho hem de consentir tot.\nEl que li cal a Veneçuela, des del meu humil punt de vista, és diàleg entre els dos blocs tan allunyats i rebaixar la tensió. Calen eleccions immediates i que s’accepti el resultat, sigui quin sigui, i treballar per consensos. No pot ser que un país partit per dues meitats es mati als carrers, això no és socialisme ni és res. No podem ignorar el que pateix la població, sigui del bàndol que sigui, amb un poder adquisitiu minvant, amb una crisi econòmica gravíssima que cal afrontar. O comencen a dialogar, o estem a les portes d’una guerra civil.\nAbril 13, 2017 by Marc Casanova\nHe vist recentment aquest breu documental sobre les relacions entre el País Valencià i Catalunya, des d’un punt de vista econòmic, sobretot, però també polític. Hi ha testimonis de valencians, valencians que viuen a Barcelona, catalans que coneixen el País Valencià i catalans que no el coneixen tant.\nÉs molt interessant i deixa en evidència tant aquells que fan tot el possible per girar l’esquena i evitar un contacte que és desitjable i imprescindible, i també a aquells que tenen una concepció unitària i dogmàtica dels Països Catalans que no ajuda precisament a construir-los. Molt recomanable.\nEnllaço aquí un post on parlava fa quasi tres anys sobre com entenc els Països Catalans.\nfebrer 20, 2017 by Marc Casanova\n¡Basta de mentiras, Inda!\nHace escasos días, Eduardo Inda, el bufón por excelencia de las tertúlias low cost de las degradadas televisiónes españolas, hacía unas repugnantes declaraciones diciendo:\n“Creo que este nivel de violencia, no se ha vivido ni en el País Vasco en los años duros. Ni en el País Vasco, porque claro, allí podían matar a algún juez o a algún fiscal, que tampoco mataron a muchos pero…”.\nEsto lo dijo en EsRadio, la radio donde el otro gran bufón destronado de la caverna mediática española, Federico Jiménez Losantos, tiene su espacio matutino para escupir odio y rencor hacia todo aquello que no le gusta, en especial el proceso político que vive Cataluña. Una combinación explosiva de reaccionarios donde es fácil que se retroalimenten en sus tóxicas opiniones y se acaben diciendo barbaridades como las que se dijeron. Sólo faltaba Alfonso Rojo para tener un aquelarre completo de retrógrados indocumentados.\nEs culpa de los medios de comunicación que estos charlatanes sean los referentes más visibles del “periodismo” para gran parte de la población. Lo que ellos hacen no es periodismo ni se le parece, es política, es confusión y es desprestigiar una profesión imprescindible en democracia como es el periodismo.\nLo que ha dicho Inda es de una gravedad tan escandalosa que parece mentira cómo puede decirlo en directo y quedarse tan ancho, sin que tenga ninguna consecuencia. ¿Cómo se puede banalizar tan descaradamente el terrorismo? ¿Cómo se pueden utilizar muertes para hacer política? ¿Cómo se puede insultar a toda una sociedad, como es la catalana, pacífica y demócrata, sin ningún pudor?\nETA mató a 829 personas des de la muerte del dictador fascista Franco. En los años más duros, 1979 y 1980, mató 84 y 93 personas respectivamente. La gente tenía miedo, no se podía vivir en paz en el País Vasco, y tú, Eduardo, ignorante como eres, tienes la poca vergüenza de compararlo con un movimiento pacífico que no sólo no ha matado a nadie, sino que no ha quemado un solo contenedor ni ha tirado un papel al suelo. De hecho, si lo que has dicho fuera mínimamente cercano a la realidad, tú y la gente como tú no podríais dormir tranquilos. Por suerte, eso no es así, y hasta las burradas más bestias y más ofensivas, pueden ser dichas sin miedo a ninguna represalia que amenace vuestra integridad. Y así tiene que ser, porque nosotros, los independentistas catalanes, sí que creemos en la libertad de expresión.\nMe pregunto dónde están las famosas y mediáticas asociaciones de víctimas del terrorismo después que las hayas insultado de esta manera. ¿No piensa hacer nada la AVT después de este desprecio? Sólo la Asociación Catalana de Víctimas de Organizaciones Terroristas ha dicho estar estudiando medidas contra usted. Los medios y la política española habéis usado siempre la tragedia del terrorismo para hacer propaganda, habéis usado el dolor políticamente y eso es absolutamente despreciable.\n¿Sabéis qué? Ya no nos importan vuestras mentiras. Ya no esperamos ningún gesto. No hay nadie que viva en Cataluña o que la conozca mínimamente, que no se dé cuenta que lo que decís en los medios y la realidad que se vive allí es absolutamente distinta. Y eso nos da la razón, porque cada vez más y más gente harta de este Estado maltratador donde algunos pueden difamar contra un país entero, bien tranquilos, porque la justicia no les hará nada, pero cuidadín que alguien haga un chiste sobre Carrero Blanco. Hartos de que la justicia persiga a cargos electos por poner urnas para que la gente vote (menuda violencia). La justicia no condenará una hija y hermana de rey, pero sí perseguirá la presidenta de un parlamento por dejar que se debata una cuestión en un pleno (debatir en un parlamento, ¡qué barbaridad!). La justicia no perseguirá al Gobierno central por desobedecer 34 sentencias del Tribunal Constitucional pero sí a un concejal por decir que para hacer tortilla hay que romper los huevos. Qué vergüenza de país, qué esperpento.\n¿Sabes lo que pasa en Cataluña, Inda? Y aprovecho también para responder a Arrimadas, de un partido que a ti te gusta mucho, que hizo una insinuación hace unos meses en un sentido que muchos interpretaron en la misma línea que tu comentario. Lo que pasa en Cataluña, señores, es que Enric Millo (PP) y su hermano pueden quererse con locura a pesar de que uno es independentista y el otro no.\nEn Cataluña pasa que Arrimadas o Andrea Levy (PP) pueden estar casadas y enamoradas de independentistas, sin ningún problema.\nEn Cataluña pasa que un señor nacido en Córdoba fue presidente de la Generalitat. ¿Se imagina alguien a un nacido en Rumanía o Ecuador presidiendo España? Es más probable que les encerraran en un CIE.\nEn Cataluña pasa que la primera diputada en el Congreso español que es nacida en el extranjero es independentista, diputada por Barcelona, por Esquerra Republicana, y lo mismo en el Senado, el primer senador nacido fuera del estado lo es por ERC.\nEn Cataluña pasa que un 70% o más de los catalanes tienen sus orígenes immediatos fuera de Cataluña y a pesar de eso hay un 80% de la ciudadanía a favor de votar en un referéndum de autodeterminación, incluidos muchísimos que votarían no y que votan al PP al PSC o a usted, Arrimadas, porque somos un país de demócratas. Las identidades nacionales son personales y complementarias, y eso os duele.\nEn Cataluña pasa que usted, señora Arrimadas, llegó a Cataluña hace tan solo 7 años, en 2010, y es la jefa de la oposición. Usted es un ejemplo perfecto de integración. Habla un catalán perfecto, es una política de primera línea y nadie cuestiona que pueda ocupar el puesto que ocupa, porque catalán lo es quien quiere serlo, y puede sentirse 100% española al mismo tiempo, eso es lo que pasa en Cataluña.\nEsta es la realidad, así que Inda, hazte un favor a ti mismo, no seas tan cínico y tan miserable, ya basta de mentiras.\nfebrer 3, 2017 by Marc Casanova\nFuga d’empreses catalanes\nL’altre dia llegia aquest article del diari Expansión sobre els moviments d’empreses entre autonomies. Ells titulaven “Se acelera la fuga de empresas de Cataluña a otras comunidades”.\nAmb pocs dies de diferència (no he sapigut contrastar si va ser previ o posterior), es publicava aquest altre article, que recollia unes declaracions de Javier Vega de Seoane, president de DKV Seguros, que parlava en qualitat de President del Círculo de Empresarios i deia que “los empresarios huyen de Cataluña como de la peste”.\nCom la impressió que tenia en base a altres informacions no és precisament que l’economia catalana estigui patint tant i aquestes dades d’Expansión anaven en sentit contrari em va picar la curiositat. Escric aquest article precisament per això, per intentar clarificar-ho una mica i veure què hi ha de veritat i què hi ha d’intent de crear un relat que convingui a l’establishment de l’estat per crear un estat d’opinió o de por, per erosionar el procés d’alliberament nacional català.\nLa font que utilitza la notícia és Axesor, que es presenten com la primera agència de ràting espanyola i que és la font que utilitza Expansión però també molts articles similars de diaris com El Mundo o La Vanguardia.\nL’article d’Expansión remarca que Catalunya ha rebut 531 empreses noves d’altres territoris de l’estat i n’ha perdut 802 durant l’any 2016, per tant una pèrdua neta de 271 empreses. El diari no dubta en atribuir causalitat directa de la fuga d’empreses al “desafio secesionista”, sense despentinar-se. I en canvi, subratlla que Madrid rep 1.437 empreses, per 1.013 que en perd, el que vol dir que en guanya 424. Com a motius explicatius destaca l’estabilitat institucional (òbviament en contraposició a l’estat inestable de Catalunya), els beneficis a les empreses i l’efecte capitalitat. L’article prossegueix fent un repàs de la història recent en matèria de fuga d’empreses a Catalunya, començant per l’any 2008, el primer del qual Axesor té dades, intentant lligar les dades amb la seva interpretació de la situació política. Des d’aquell mateix any Catalunya perd empreses i Madrid en guanya, cada any sense excepció. El balanç total del període és d’una pèrdua neta de 2.522 empreses segons Expansión.\nLes dades són les que són i no les poso en dubte. Les dades són objectives, però els relats i les interpretacions que se’n fan no.\nEl relat comença a grinyolar quan vincula la situació política a les dades amb una manca de rigor absoluta. Si atribueixen la fuga d’empreses al procés sobiranista, no té cap sentit que aquesta pèrdua constant d’empreses comenci al 2008, època del Tripartit en què els independentistes eren molt minoritaris i no hi havia cap procés independentista ni se l’esperava. Tampoc té sentit que ja es produís entre el 2010 i el 2012, època daurada de CiU, en mode autonomista, capdavanter en l’austeritat i l’ordre i amb el suport del PP al Parlament. Si això és així, vol dir que potser la fuga d’empreses no es produeix per aquest procés polític que viu Catalunya. I podria acabar l’article aquí, la causalitat que atribueixen no s’aguanta per enlloc si l’efecte fuga existeix des d’abans del factor que ells asseguren que el causa.\nÉs cert que les empreses volen estabilitat política i que a Catalunya vivim moments convulsos, però fer una lectura simplista de les primeres dades que passen, i atribuir causalitat de forma que et quedi una història ben maca és d’una mediocritat brutal, impròpia de qualsevol gènere de periodisme amb una mica de rigor.\nPer analitzar si les empreses són tan sensibles al Procés com asseguren alguns seria interessant mirar altres dades rellevants per veure si coincideixen amb el relat de la por unionista.\nPerò abans, una apreciació important és que les dades d’Axesor parlen de canvis de domicili social, la qual cosa no implica necessàriament canvi de domicili fiscal. Segons la Llei general tributària, el domicili fiscal serà generalment el domicili social, sempre que en ell estigui efectivament centralitzada la gestió administrativa i la direcció dels negocis. I en defecte d’aquests criteris, prevaldrà aquell on radiqui el major valor de l’immobilitzat. (Article 48). Per tant, hi ha d’haver una relació entre el lloc on es duu a terme l’activitat de l’empresa i el domicili fiscal i no sempre està clar. Caldria veure a què es dediquen aquestes empreses, per què els és tan fàcil deslocalitzar-se, si són societats patrimonials que no tenen activitat real etc. Hi ha molta enginyeria fiscal i financera al darrere i és molt complex, així doncs, per provar una tesi com la que defensen potser seria millor mirar altres indicadors.\nRecaptació impost de societats\nSi hi hagués una fuga d’empreses catalanes cap a d’altres comunitats de l’estat, el que cabria esperar és que la recaptació en impost de societats a Catalunya caigués en relació al total de l’estat. Per tant, agafant dades de l’Idescat d’aquesta ràtio des de l’any 2006, que és el primer any amb dades disponibles, fins al 2015, i representant-les gràficament, observem el següent:\nHe agafat una ràtio del pes català sobre el total de l’estat i no valors absoluts per aïllar possibles canvis en la recaptació deguts al context econòmic o a canvis en els tipus impositius. Com és un impost estatal, si canvia el tipus canvia per tots iguals, i la ràtio manté aquests factors constants.\nÉs fàcil veure que aquesta ràtio no ha variat gaire amb el temps, s’ha mantingut al voltant o lleugerament per sobre del 20% del total de l’estat, amb valors més elevats precisament els anys 2014 i 2015, quan la tensió política entre Catalunya i Espanya s’incrementava sensiblement. És curiós veure que el valor màxim de la ràtio és el 2014, l’any de més incertesa política fins al moment, amb un 9N a l’horitzó i que no se sabia ben bé què passaria. Per tant, és bastant evident que aquesta informació objectiva no quadra de cap manera amb el relat unionista de la fuga d’empreses per culpa del Procés.\nUn altre dels indicadors que poden resultar interessants de cara a avaluar si les empreses tenen por a la situació actual és la inversió. És un molt bon indicador, tant la inversió privada en general (la que fan empreses d’aquí més la que fan les de fora) com, especialment, la inversió estrangera. Una decisió d’inversió només es fa després d’una anàlisi de costos i beneficis esperats, havent contemplat diferents escenaris possibles i valorat les incerteses, i és un compromís a llarg termini, per tant és una decisió que no es pren a la lleugera.\nA més, és molt més fàcil cancel·lar una decisió d’inversió abans d’executar-la, que no pas desmuntar un negoci ja creat i emportar-te’l a un altre lloc, que és el que alguns diuen que passa a Catalunya. Per tant, cabria esperar que si “els empresaris fugen de Catalunya com de la pesta”, la reacció de les inversions fos molt més pronunciada que la deslocalització d’empreses ja presents al país. Agafant dades de l’Idescat sobre Inversió estrangera bruta efectiva a Catalunya i representant-les en una gràfica veiem el següent:\nEl primer que cal tenir en compte és que la inversió és un factor de la demanda agregada molt volàtil. Varia molt segons els anys per la facilitat de cancel·lar projectes d’inversió davant la incertesa econòmica o política i també perquè si hi ha projectes concrets d’inversió molt grans en un any determinat, fa que fluctuï molt. Si la tesi del discurs de la por fos certa, cabria esperar una relació entre els anys de Procés i la inversió. No obstant, és fàcil veure que no només no hi ha una relació negativa, sinó que s’observa una certa tendència ascendent, i l’any 2015, en ple procés, la inversió estrangera presenta un dels seus valors històrics més alts. No sembla que els empresaris estrangers fugin gaire.\nAquí enllaço alguns articles amb informació sobre inversió estrangera recollides pel diari ARA on destaca que Catalunya ha captat el 31% de la inversió estrangera del total de l’estat els darrers 5 anys o també que si es neutralitza l’efecte seu Catalunya capta més inversió estrangera que Madrid.\nAra passem a veure com es comporten els inversors en general, ja siguin locals o estrangers. Per això he agafat dades de l’Idescat sobre els components de la demanda agregada i m’he fixat en la Formació Bruta de Capital (és la Inversió que fan les empreses), ho he representat i m’he trobat això:\nAquí podem veure com la inversió a Catalunya, en termes absoluts, ha baixat la darrera dècada. Però com es pot veure per les dates, no coincideix amb cap procés polític sinó amb el cicle econòmic. La baixada comença a partir del 2008, any que comença la crisi econòmica, i com ja hem dit, la inversió se’n ressent molt de les crisis. A més, a Catalunya i a Espanya teníem una bombolla immobiliària, i la formació bruta de capital inclou tant la construcció com la inversió en béns d’equipament i altres (maquinària, vehicles, instal·lacions etc.). Al gràfic he inclòs tots dos components perquè es veu força bé com el que millor explica la baixada general de la inversió és el col·lapse de la construcció, i no tant els béns d’equipament, que són inversions productives que fan les empreses, i que a més, veiem com pugen els darrers anys, coincidint amb el Procés. No sembla que les empreses hagin deixat d’invertir a Catalunya per por als separatistes.\nEn aquest punt algú podria pensar, d’acord, sembla que hi ha inversió a Catalunya i que no ha baixat tant com diuen, però potser la inversió no creix tant com a la resta de l’estat perquè els empresaris, malgrat invertir, prefereixen invertir més a altres llocs on hi ha més estabilitat política. Per comprovar si podria ser el cas, he agafat també dades de l’INE, sobre la inversió al conjunt d’Espanya, he fet una ràtio de la inversió a Catalunya sobre la total espanyola i l’he representat aquí:\nSi Catalunya rebés menys inversió, relativament, que la resta d’Espanya, el pes català sobre el conjunt espanyol hauria de baixar. Tanmateix, l’evolució és pràcticament plana. Això vol dir que la inversió ha variat en la mateixa mesura a Catalunya que a la resta de l’estat, ni més, ni menys.\nPer acabar amb el tema de la inversió, volia fer referència a aquest estudi del prestigiós diari Financial Times on Catalunya consta com la destinació més atractiva per invertir de tot el Sud d’Europa pels anys 2016 i 2017, o també, citant al propi diari Expansión que recull una informació de FDI Markets (del grup Financial Times) Catalunya ha estat la quarta regió europea en captació d’inversió estrangera.\nEn resum, no només no sembla haver-hi una fuga d’empreses sinó al contrari, Catalunya és un pol d’atracció d’inversió estrangera de primer nivell a Europa. La inversió estrangera creix, més que a la resta de l’estat, sobretot en sectors d’alt valor afegit. La formació bruta de capital es recupera de la crisi, especialment la inversió en béns d’equipament i per últim, la recaptació per impost de societats, i per extensió els beneficis empresarials, no han baixat en relació a la resta d’Espanya a causa del Procés.\nVist tot això, vull fer unes reflexions. Si Catalunya s’independitza no seran tot flors i violes. És més, cal estar preparats per assumir que un procés d’independència té incerteses i pot tenir costos, més o menys elevats segons les circumstàncies. Hem de ser-ne conscients i estar preparats per assumir-los i explicar-los a la gent perquè prengui les decisions de forma conscient i raonada i no generar confusió com fan altres. Dit això, els relats i les interpretacions són això, relats. I en el cas que ens ocupa sembla evident que no hi ha cap fuga d’empreses important, i en tot cas, si hi ha moviments, és perquè d’altres comunitats més ben finançades es poden permetre fer competència fiscal de forma deslleial, i en aquest sentit, la independència no només no seria causa del problema sinó més aviat una solució.\nEns intentaran espantar, ens intentaran desinformar i hem d’estar preparats per respondre. Però al final la propaganda cau pel seu propi pes, una cosa és la realitat i l’altra el wishful thinking. No ens arronsem, no serà fàcil, però tampoc serà l’apocalipsi que alguns pregonen. Preparem-nos i estem orgullosos, no es veu nàixer un estat cada dia.\nEstudio Economia a la UPF perquè vull entendre el món que m'envolta. Sóc addicte a l'actualitat i m'agrada reflexionar, de vegades en veu alta i de tant en tant ho deixo escrit perquè ho llegeixi qui vulgui. Benvinguts!\nFollow Reflexions a l'aire on WordPress.com


Recerca Departament de D... Articles publica... Cerca\nMedir i Huerta, Rosa M.  \nAra es mostren els documents 1-24 de 235\n1 2 | … 10\nDiseño, construcción y validación de una pauta de observación de los significados de la probabilidad en el aula de Educación Primaria\n2019-10-17 Article \nAdvancing towards a transformational professional competence model through reflective learning and sustainability: the case of mathematics teacher education\n2019-07-26 Article \nAlsina, Angel Mulà Pons de Vall, Ingrid \nCompetences to Address SDGs in Higher Education A Reflection on the Equilibrium between Systemic and Personal Approaches to Achieve Transformative Action\n2019-07-03 Article \nDlouhá, Jana Heras Colàs, Raquel Mulà, Ingrid Salgado, Francisca Perez et al. \nTeachers' involvement and students' self-efficacy: keys to achievement in higher education\n2019-05-24 Article \nAyllón, Sara Alsina, Angel Colomer, Jordi \nAnalysing Emotions and Social Skills in Physical Education\n2018-05-16 Article \nCañabate Ortiz, Dolors Martínez, Georgina Rodríguez Cañabate, David Colomer, Jordi


Inici - FC Calldetenes\nSEGUEIX L'ACTUALITAT DEL CLUB\nNotícies 6 hores enrera\nNotícies 3 dies enrera\nRecull d'imatges del partit que van disputar el diumenge 19 de juny durant la Festa de Cloenda de Final de…\nDiumenge el dinar final de temporada vam aprofitar per fer un petit homenatge a l'equip campió de lliga.Feia molts anys…\nDissabte 18 de juny vam participar amb dos equips alevins al Toneig Alt Congost. Un dels tornejos amb més nivell…\nAhir vam celebrar el final de temporada.Tot i que encara ens queden 3 dies d'entrenament: dimarts 21 de juny, dimarts…\nJa hem estrenat la segona equipació!El disseny ha estat realitzat per el calldetenenc Marc Escalé i l'equipatge ha estat fabricat…\nEl FC Calldetenes té com a principal objectiu que els seus jugadors i jugadores puguin aprendre a jugar a futbol, desenvolupar les seves habilitats, millorar la tècnica i fer nous amics i amigues.\nAjudem els nostres jugadors i jugadores a convertir-se en uns campions en tots els sentits, tant a nivell futbolístic, com també a nivell humà.\nInforma't sobre com pots venir a provar-ho sense cap tipus de compromís. Vine, disfruta i Inscriu-te!\nUna formació eficaç a càrrec dels nostres entrenadors/es del club.\nUn programa opcional d'entrenament més indiviual del jugador/a.\nUna setmana intensa de futbol i piscina amb els companys de Project Player.\nAprendre a captar el joc més ràpidament, millorar la tècnica i la coordinació.\nAprendre a ser un jugador/a d'equip. Fer noves amistats a través de l'esport.\nParticipar en partits i campionats de lliga contra altres entitats esportives.\nCOL·LABORA amb el fc calldetenes\nBig Mat Gil\nBar Ca La Nena


Devil May Cry 3 Dante Figure by Good Smile Company 1 6 nygkgs817-Military & Adventure - www.bubblepopblog.com\nDevil May Cry 3 Dante Figure by Good Smile Company 1 6 nygkgs817-Military & Adventure\n1 6 scale toy WWII - Japanese Infantry Arms - Asian Male Head Sculpt | 1 6 SCALE US AIRFORCE.PILOT HELMETS FOR ACTION FIGURES SUPER LOT\n1 6 Scale Weapon Model AK47 Weapon Set Assault Rifle Toy Gun For 12 Figure Posted on August 7, 2018 by LLORENÇ\nBrand: good smile Year: 2018\nFa una setmana que ens assabentem que per la Festa Major, la Comissió de Festes proposa engalanar els carrers.1 6 SCALE WW2 BRITISH STERLING L2A3 WEAPONS SET Ens trobem a peu dret i decidim aprofitar el que tenim i amb pressupost zero avançar fins deixar clar un canvi de vista.\n1 6 SCALE, DRAGON, WW2 USA AIRBORNE GUNNER JEB SPECIAL VERSION MIMBLa calor fa estralls i els voluntaris estan assedegats, per sort la Salut ens fa un líquid vegetal, que com el beuratge dels druides ens dóna força i la tasca decorativa avança a bon ritme.\nEl divendres, tot i la calor al garatge-taller del Llorenç hi ha moguda… ens dona suport el pintor Lluís Bosch Martí, pel tema del color i aprofita per fer-me l’enèsima lliçó sobre l’art i l’evolució del color… però jo segueixo en el romànic i el còmic… de totes maneres la goja fa un goig que enamora. 1 6 Sideshow Collectibles Star Wars Mouse Droid First Order Stormtrooper LooseEl Neptúter no vol ser menys i amb els seu trident xapoteja pel Ter, el posarem a la zona de Llevant Sud, que hi ha una paret lletjota i allà no hi ha cap vilatà que la decori.\nEn aquestes un altre Ramon, vol ajudar i s’encarrega d’anar a buscar 2 dotzenes de canyes i convertir-les en canyes de pescar amb una traça d’artesà.1 6 Skytube Sexy Alphamax Tony Action Figure toys Sexy Cover Girl Adults Toy\n1 6 Standard NAVY Business Suit for 12 NARROW SHOULDER MALE body WORLDBOX COOQuan visitem les famílies fem petar la xerrada i perdem el ritme… fins que toquen les 8 del captard i a recollir s’ha dit… que nosaltres som aprenents, oficial i mestres i de tot s’ha de fer una mica… i deixar el material recollit és una manera de millorar el món.\nAbans de seguir us convidem a escoltar el cant dels ocells… sols heu de clicar l’enllaç i posar-vos damunt de l’ocell desitjat i escoltareu el seu cant, gràcies als amics del museu del Ter,1 6 Sword Art Online Asuna vacation mood Ver. Figure Japan Import Toy Hobby Doll\n1 6 scale toy GI JOE - Cobra Commander - Hand Set Aquí tenim al nº 10, començant per dalt esquerra: la polla d’aigua, la tórtora, la truita i la carpa… és una imatge després de la pedregada posterior a la festa del carrer.\nEn el nº 8, de la mateixa época: mallerenga, mussol, cranc de riu i corb marí. Aprofitem per comentar que les corbs marins que vivien des de feia anys damunt un arbre de la Pilastra, degut al soroll de les màquines i camions de les obres (que ja fa temps haurien d’haver acabat) han agafat la maleta i han sortit de vacances… esperem que tornin aviat).1 6 The Avengers Scarlet Witch Clothes Set DIY Accessory Crimson Witch 2.0 Són unes aus extraordinàries a l’hora de pescar i majestuoses quan estenen les ales per assecar-se de la remullada mentre fan la digestió.\n1 6 Scale Toy GI JOE - General Hawk - OD Green Uniform Setara és el torn del nº 6: un desaparegut pit-roig, ànec collverd, senglar amb llaç groc (políticament correcte i al dia) i un esplugabous que és independentista blau.\nUs avancem unes dades sobre aquest interessant ocell: El seu període de nidificació va d’abril a agost, fent una o dues postes l’any amb cinc o sis ous per posta (d’un color blanc amb taques brunes), que incuba la femella durant 13 o 14 dies. La còpula es produeix a partir del desembre. Generalment la femella va a trobar el mascle en el seu territori. Fan el niu a forats d’arbres o de murs, tant a jardins com al bosc. Construeix un niu hemisfèric a base de molsa, herbes i fulles seques, fent un coixí amb plomes i pèls. Hem de concloure que es va enamorar i ha anat a fer una nova vida. Igual torna per la festa proper, el desembre sortirem de dubtes, que és quan festegen.1 6 Toy center CEN-M05B Gentleman Clothes Access Figure F 12 Male Strong Body\n1 6 VERY HOT MILITARE SET ACCESSORI - Marina US VF-101 Grim MIETITORI Set vh1049ja pel nº 7 tenim una llúdriga, mascota del barri (amb 6 anys entre nosaltres) i un oriol (un ocellet ens ha comentat que l’Oriol dorm a l’habitació que dóna a aquest balcó… coses de l’idioma.\ndesprés de treballar de valent el grup PLIS – PLAS: en Lluís Bosch Martí i en Llorenç Carreras, aquell fragment de toldo de rebuig llueix de manera notable una guapa i enigmàtica dona d’aigua del riu Ter que viu a la illa del ter a la zona de la Pilastra, ara ja batejada com la GOJA de la PILASTRA. Confiem poder-la batejar ben aviat…1 6 Winson x Hot Toys - Ice & Laser Action Figure Special Version Limited 400pcs el vilatans ja poden començar a posar les ampolles de cava a refredar i preparar el regal pel bateig que es farà algun cap de setmana aviat.\n1 6 scale toy GI JOE - Snake Eyes - Robinson XCR PDW Rifle W M203però no tot han estat flors i violes… aquest passat dimarts s’ha girat un vent que Déu n’hi do… i el deu Eolo ha tingut gelós de la Goja de la Pilastra… i com que ella, molt formal no li feia cas als seus requeriments… ha acabat atacant com qualsevol amant gelós i l’ha agredit, esquinçant-la a l’altura de la mà. Ep! nosaltres, bons ciutadans enseguida hem anat a ajudar-la… i mentre l’Eolo seguia atacant entre en Joan, en Pere i en Llorenç, lluitat com senglars (en la llengua del Cervantes: “jabatos”) fins aconseguir baixar-la i en una operació delicada de més d’una hora de rellotge retornar-la a la zona de confort com si no hagués passat res. Ep! que van venir molts veïns a ajudar… cadascú proposava un remei… però al final va quedar guarida mentre en Pere, l’Andreu i en Llorenç esmolaven les mans fins deixar-hi part de la pell… però la Goja es mereix això i més.\nEn Pere fa cara de cansat i satisfet alhora, la feina ben feta no té frontera!1 6 XM Series Sakata Gintoki XM001 Action Figure Collection Model Toy\n1 65 DX Macross 7 Blazer Valkyire VF-19Al meu ordinador hi ha 9 minuts però és un fitxer masa gran per a poder-lo compartir.\nLLORENÇ on 1 6 Scale Toy Hot Toys Deadpool Head Sculpt w Changeable Magnetic Eyepie\n© 2018 m*power | Casinostraße 1b | 56068 Koblenz | Telefon: 1 6 scale toy STAR WARS - Rey Jedi Training - Arm w blueeLight Up Lightsaber | 1 6 scale toy THE MATRIX - Neo - Head Sculpt in Keanu Reeves Likeness | 1 6 Scale Toy US Army Ranger - Male Base Body w Head Ewan Mcgregor| 1 6 Scale Toy Very Rare USA MACV-SOG Vietnam Chest Rig | Webdesign: Hinterhofagentur


Compromís pregunta a Sanitat per les retallades en el PAS del Toscar i la UCI infantil – Compromís\nPublicat el 14 de juliol de 2014 en Sanitat i Benestar\nLa diputada i portaveu de Compromís per Elx, Mireia Mollà, ha assegurat hui que “anem a registrar una pregunta parlamentària per a que la Conselleria de Sanitat explique per què s’ha produït una retallada de personal en el PAS del Toscar, just quan els centres de salut tanquen per les vesprades i cap de setmana, i, per tant, este es converteix en l’únic punt d’urgències, junt als hospitals”.\nMollà ha apuntat que “segons les informacions que hem conegut hui, al suprimir el zelador de reforçament amb que comptava este punt d’atenció sanitària, només ha quedat un professional sanitari a este centre que cumplisca estes funcions durant el servei de guàrdia”.\nAlhora, la portaveu local ha destacat que “també anem a demanar al conseller de Sanitat, Manuel Llombart, que explique si s’està estudiant la creació d’una UCI infantil a l’Hospital General d’Elx, un servei que els mateixos caps de Pediatria i Ginecologia d’este centre porten temps reclamant i que, segons els professionals, evitaria el perill de traslladar de centre els xiquets”.\nEn este sentit, Mireia Mollà ha destacat que “des de Compromís anem a seguir reclamant al Govern valencià que solucione totes les deficiències que pateix el nostre municipi en matèria sanitària, tant en atenció primària com especialitzada, ja que no podem tolerar el desmantellament d’un servei bàsic per a la ciutadania, com ve intentant el PP des de les diferents administracions on governa”.\ncompromis elche elx mollà Retallades sanitat


Creando juegos con cajas\nPosted on octubre 29, 2016 by evaaracil86\nEsta semana propuse a los niñ@s reconvertir una caja en un juego. Debate, reflexión, creatividad lecto-escritura y participación infantil !!!!\nJuegos con palos !\nPosted on octubre 18, 2016 by evaaracil86\nvols tindre xiquets bons a la classe?\nImagen | Posted on octubre 3, 2016 by sergi32\nUna escola oberta, una escola Reggio\nPosted on octubre 2, 2016 by sergi32\nLa setmana passada tinguérem la sort de poder visitar un escola amb inspiració Reggio, entre d’altres pedagogies partcipatives i respectuoses amb els infants. Ubicada a la localitat de Torrent, és una molt bona opció si has de matricular el teu fill o filla a un espai de confiança, que acompanye el desenvolupament natural de l’aprenent: Aprenent de la vida!\nNomés entrar i, a través de la tanca, podem veure ja el seu majestuós “tipi”, que deixa clar que els projectes no són efímers sinó que deixen empremta en l’organització espacial de l’escola.\nUn cop al hall, veiem com les composicions són altra de les construccions participatives que impliquen tota la comunitat educativa. No és un racó fet pels mestres i /o el alumnes sota supervisió adulta sinó que cada membre que s’acoste a l’escola pot moure, modificar, classificar i fer gran aquesta entrada acollidora amb sols un tema: la tardor.\nS’observa també com al material de rebuig se li canvia la dimensió per donar-li una funciona bella i decorativa, altra de les inspiracions reggionianes.\nTot adaptat, espais íntims, racons màgics per compartir temps amb els familiars, zones belles per a moments íntims i educatius…\nSi voleu saber-ne més sobre l’escola o sobre el mètode i pedagogia reggio, no dubteu en contactar-nos, com sempre feu.


L’ex-secretari autonòmic de Medi Ambient i Canvi Climàtic de la Generalitat Valenciana Julià Àlvaro –del partit VerdsEquo– ha presentat la seva dimissió com a coportaveu de la coalició Compromís 11 dies després de ser cessat del seu càrrec a causa de les seves diferències amb la consellera, Elena Cebrián. Segons que han confirmat fonts de Compromís, la comissió executiva de VerdsEquo ha nomenat el regidor de Mobilitat de l’Ajuntament de València Giuseppe Grezzi com a substitut. La decisió haurà de ser ratificada en la pròxima reunió de la Mesa de País de l’organització.


Trump surt viu del segon debat en el pitjor moment de la seva campanya - Diari de Girona\nEl magnat assegura que si ell estigués al capdavant dels EUA Hillary Clinton "seria a la presó"\nwashington | miriam burgués (efe) 11.10.2016 | 07:22\nEl candidat republicà a la presidència dels EUA, Donald Trump, va sortir viu del segon cara a cara amb la seva rival demòcrata, Hillary Clinton, que no va ser capaç d'atacar-lo de manera eficaç malgrat que el magnat va arribar al debat afectat pel pitjor escàndol de la campanya. Les polèmiques han acompanyat Trump des de l'inici de la seva campanya al juny de 2015, però cap li havia fet guanyar tantes crítiques dels seus companys republicans com la que va esclatar divendres amb la difusió d'un vídeo de 2005 en el que es veu i escolta el magnat fent comentaris denigrants sobre les dones, en un to vulgar i ofensiu.\nEl vídeo protagonitzat per Trump va sortir a la llum ja en la primera pregunta i el magnat es va defensar qualificant-lo de "conversa de vestidor", va dir no sentir-se'n "orgullós" i va negar haver atacat sexualment dones, a les quals "respecta".\nA Trump se'l notava nerviós en els primers compassos del debat, movent-se per l'escenari mentre Clinton parlava, però a poc a poc va anar recomponent-se, especialment després de pronunciar la que va ser, per a molts, la frase de la nit.\nQuan Clinton va afirmar que s'alegrava que "algú amb el temperament de Donald Trump no estigui dirigint el país", el magnat va replicar: "Perquè llavors tu series a la presó". El candidat republicà va amenaçar de nomenar un fiscal especial que investigui Clinton pel seu ús d'un servidor privat per gestionar els seus correus electrònics professionals quan era secretària d'Estat (2009-2013) si arriba a la Casa Blanca.\nEl president de la Cambra de Representants dels Estats Units, el republicà Paul Ryan, va assegurar als seus companys de bancada que no retirarà el seu suport al candidat del seu partit a la Casa Blanca ,però no farà campanya a favor seu com a conseqüència del darrer vídeo en el qual Trump fa afirmacions sobre les dones.


En creixement | L’Esportiu | BARCELONA | Bàsquet Europeu | L'Esportiu de Catalunya\nEn creixement En creixement En creixement En creixement + En creixement E-mail\nEuropeu. Espanya posa el punt final a la preparació amb bones sensacions i preparat per aspirar al màxim\nMarc Gasol i Valanciunas, divendres FEDERACIÓ LITUANA.\nEn creixement En creixement En creixement En creixement En creixement E-mail\nTancada la preparació, Espanya s’ha agafat el cap de setmana de descans, i cos tècnic i plantilla no es tornaran a trobar fins dilluns a la tarda a Madrid, ja amb la vista posada en l’europeu. Està previst que dimecres es viatgi a Romania, seu de la primera fase. L’estrena serà divendres, amb Montenegro de rival.\nLa lesió de Llull a principi d’agost va ser un cop molt dur. No només en l’aspecte psicològic –el dia que es va fer mal, contra Bèlgica, va suposar també l’única derrota (balanç 6-1)–, sinó perquè va trastocar els plans de Scariolo. El balear estava cridat a ser la principal via de productivitat des de l’exterior, i el tècnic ha treballat buscant una fórmula per minimitzar la seva baixa.\nPer dins, i s’ha vist especialment en els dos últims amistosos (Lituània i Bèlgica a fora), el potencial és immens i els rols estan definits. Amb els germans Gasol dominant –Pau està agafant el to que el converteix en imparable en competicions FIBA–, i Oriola i Willy aportant relleus qualitatius, sobretot el segon. A la línia exterior, la batuta se la repartiran sobretot entre Ricky i Sergio Rodríguez –Vives és clarament tercer base–, si bé fins ara el del Masnou parteix com a titular, amb més minuts. En les posicions exteriors, Scariolo ha anat fent proves per buscar l’encaix idoni de les peces, i la decisió final dependrà de cada rival o situació. A Bèlgica va donar la titularitat a Abrines i Sastre, i a Lituània, a San Emeterio i Juancho. I també hi ha Navarro, que, ara des d’un paper secundari, sempre pot tenir a punt la seva qualitat i canell per desembussar partits travats.\nPunts rebuts 75\nTirs de dos 59,7% (42/72)\nTriples 42,1% (16/38)\nTirs lliures 80,5% (33/41)\nPunts Pau Gasol (16)\nWilly Hernangómez (14)\nRebots Marc Gasol (7)\nPau Gasol (6,5)\nAssistències Marc Gasol (4)\nMinuts Pau Gasol (26,5)\nMarc Gasol (24,5) (*) - xifres dels dos últims partits, ja amb la llista definitiva de dotze\nL'Esportiu. Nacional 27-08-2017, Pàgina 23\nL'Esportiu. Girona 27-08-2017, Pàgina 27


Espai Vital: Confessa't amb l'Anskar i guanya't el Mulla't!!!\nConfessa't amb l'Anskar i guanya't el Mulla't!!!\nEl popular còmic cerdanyolenc, Anskar, participarà enguany activament al Mulla’t per l’Esclerosi Múltiple, sent una de les principals novetats d’aquesta nova edició de la campanya. Ho farà vestit de clergue explicant acudits a la carta a qui vulgui confessar-se amb ell al bar irlandès 1916.\nEn aquest local escoltarà a qui el visiti i l’obsequiarà amb acudits exclusius de la seva collita, en funció dels donatius que el feligrès faci al “raspall” del Mulla’t per l’Esclerosi Múltiple. Seran miniactuacions a mida que es faran el dilluns 5 i el dimecres 7 de juliol a partir de les 22h.\nLa iniciativa Confessa’t amb l’Anskar i guanya’t el Mulla’t! és una activitat emmarcada en el Mulla’t 2010 que tindrà la seva activitat central d’aquesta jornada solidària l’11 de juliol. Ahir, però, es realitzava la tradicional foto de suport a la campanya a l’escenari del Teatre Ateneu.\nEl voluntari de la Fundació Esclerosi Múltiple (FEM) i dinamitzador de la jornada a la ciutat, Xavier Cases, agraeix la implicació dels que any rera any s’impliquen en aquesta iniciativa i avança com a principals novetats la desaparició de l’Altis com a piscina adherida a la campanya, degut al seu tancament, i l’actuació d’Anskar.\nEl còmic local, que ja ha participat en diverses ocasions amb altres iniciatives realitzades a Cerdanyola a favor dels afectats per esclerosi múltiple, augura unes miniactuacions molt divertides al 1916 Irish Pub i assegura que de la quantitat del donatiu dependrà la qualitat de l’acudit.\nAltra actuació prevista dins la campanya serà la de l’Aula de Teatre de l’Ateneu com ja ve sent habitual. El grup oferirà petites actuacions humorístiques a les piscines adherides però el seu contingut és encara una sorpresa, segons assegurava una de les integrants de l’Aula, Lluïsa Blanca.\nLa responsable de comunicació de la Fundació Esclerosi Múltiple, Mercè Sancho, explica que el Mulla’t és una campanya de sensibilització a la que s’adhereixen més de 600 piscines de Catalunya. A Cerdanyola, durant el matí del dia 11 de juliol, a les diferents piscines del municipi es podrà comprar marxandatge de la iniciativa, fer un donatiu o nedar uns metres en solidaritat amb els afectats per aquesta malaltia. Segons explica Sancho, tot el que es recapti es destinarà íntegrament a l’assistència dels malalts i a la investigació.\nEl voluntariat local de la Fundació Esclerosi Múltiple demana a tota la ciutadania que participi en aquesta iniciativa. A Cerdanyola en els darrers anys s’han organitzat activitats específiques dedicades al Mulla’t, com el FEM Monòlegs (show de monologuistes solidaris amb la Fundació) o la publicació del llibre Contes Coordinats, un recull de contes amb textos, entre d’altres, dels reconeguts escriptors Màrius Serra, Matthew Tree i Isidre Grau.\nPer posar-se en contacte amb el voluntariat de la FEM a Cerdanyola es pot fer a través dels correus electrònics casespx@gmail.com o jorbabj@gmail.com.\nEtiquetas: Confessat amb l'Anskar


Comprar Baklava Palace amb pistatxo a la safata | Gran Basar ist\nPalau de Baklava amb pistatxo en quantitat de safata\nEl palau de Baklava amb pistatxo a la safata és un meravellós i especial postre elaborat amb materials de les ciutats turques que són els famosos festucs pertanyents al Gaziantep i amb oli normal pertanyent a la Şanlıurfa.\nMenjar la baklava té un mètode especial. En primer lloc, per tastar la baklava, convé deixar la forquilla a part. I heu de posar la part esponjosa de la baklava a la boca perquè us toqui la llengua. Pots mossegar així i gaudir-ho millor.\nSi vols descobrir sabors tradicionals i compartir amb els teus éssers estimats el palau Baklava amb el pistatxo a la safata, és millor per a tu.\nEs pot entendre un bon postre de Baklava provant-lo amb cinc sentits.\nSi Baklava cuina bé, el seu color és vist com a or.\nSi el so és tan cruixent quan s'aproxima amb una forquilla.\nSi hi ha l’olor de mantega quan s’acosta a la boca.\nSi es descompon a la boca durant el menjar baklava.\nSi deixa un gust deliciós.\nEl palau Baklava amb pistatxo a la safata s’envia a tot el món amb seguretat i neteja.\nTrossos de rodanxes: 16\npart: 16 Persones\nTipus de safata: anell\nEl vaig demanar per primera vegada i va quedar molt satisfet, el producte és molt fresc i més saborós del que esperava


Data: 16/02/2012 Ubicació: Collmorter Temàtica: Cultura tradicional (balls, festes, etc.) La casa de cal Soldat de Collmorter rep aquest nom perquè durant l’època dels maquis se n’hi va amagar un. Actualment, encara s’hi conserva l’amagatall: un forat en una paret.\nData: 02/2012 Collmorter\nLlegenda de Mur o el bosc que camina Data: 16/02/2012 Ubicació: Collmorter Temàtica: Cultura tradicional (balls, festes, etc.) Diu la llegenda que en temps antics el castell era ocupat pels moros i que els exèrcits cristians havien intentat diverses vegades de conquerir-lo en un atac de sorpresa, però com que aquella muntanya és gairebé pelada de vegetació, eren descoberts immediatament pels defensors. Després de molt cavil·lar, se’ls va ocórrer finalment un enginy per tal de poder-s’hi atansar, sense que des de dalt els descobrissin. L’exèrcit cristià es revestí de branques i ramatge i, dissimulats així, els soldats van anar avançant muntanya amunt.\nLa filla petita del castellà moro, una bordegota de pocs anys, els va veure pujar de la finestra estant i ho anà a explicar al seu pare.\n—Papa, com és que les mates avui caminen? —li preguntà amb inquietud infantil.\n—No tinguis por, filleta, que els arbres no caminen mai. És el vent de port que els sacseie –li contestà amorosament el pare.


pessoa i la pluja: Expressant el dolor\nQue séjo si et ve bé fer un meme. Te'l deixo a punt.\n31 de gener de 2009 a les 1:38


Linedance Country: Boot Scootin' Boogie\nPatty Booker - With Jane Browne\nDustin Sanchez - Better hang on girl\n1 - 2. Pas endavant amb el peu esquerre i fem 1/2 volta a la dreta.\n3 - 4. Pas endavant amb el peu esquerre i fem 1/2 volta a la dreta.\n8. Stomp amb el peu dret al costat del peu esquerre.\nTALÓ, HOOK I SALTS ENDAVANT\n17. Marquem el taló del peu esquerre davant.\n18. Apugem el peu esquerre per davant de la canya de la bota del peu dret.\n19 - 20. Amb el peu esquerre aixecat, fem dos salts cap endavant.\nTALÓ, HOOK, SALTS ENDAVANT I PAS\n21. Marquem el taló del peu esquerre davant.\n22. Aixequem el peu esquerre per davant de la canya de la bota del peu dret.\n23 - 24. Amb el peu esquerre aixecat, fem dos salts cap endavant.\nBRUSH AMB 1/4 DE VOLTA I PAS EN SEMICERCLE\n26. Brush amb el peu dret al costat del peu esquerre fent 1/4 de volta cap a la dreta.\n27. Pas a la dreta amb el peu dret marcant un semicercle cap endavant.\nBRUSH I PAS EN SEMICERCLE\n28. Brush amb el peu esquerre al costat del peu dret.\n29. Pas a l’esquerra amb el peu esquerre marcant un semicercle cap endavant.\nSCUFF, 1/2 VOLTA AMB CROSS I PICAR DE MANS\n30. Scuff amb el peu dret al costat del peu esquerre.\n31. Fem 1/2 volta a l’esquerra creuant el peu dret per davant del peu esquerre.


Cròniques Infantil Masculí A i B - Club Handbol Igualada\ncroniques 2019-2020, Infantil / 15/01/2020 20/02/2020\nSAFA HORTA – 32 / ACADEMIA IGUALADA CHI A – 23\nPrimer partit de la segona fase del nostre equip en el qual no hem pogut veure un bon joc, on els nostres jugadors els hi ha faltat intensitat en defensa i més moviments en atac.\nEl partit va començar molt igualat, on els dos equips van mostrar les seves armes, on l’ intensitat en defensa i un atac amb poc moviments va ser la tònica de la primera part, sense que cap dels dos equips controles el joc, però on l’ afició vam gaudir d’aquesta primera part que va acabar amb el resultat de 13 – 13.\nLa segona part va començar molt malament pel nostre equip, l’ Acadèmia Igualada CHI, va sortit molt adormida, sense l’ intensitat de la primera part, amb 3 pilotes perdudes en atac que van aprofitar l’ equip rival per per fer les contres, i un atac sense moviments ni una idea clara de com fer mal a la defensa rival. Així amb un parcial de 6 – 0 l’Horta va de cantar el partit el seu favor, i els nostres jugadors ja no van poder cap girar el resultat, per aquesta diferència tant gran.\nHo van intentar però els hi va faltar alguna cosa més en atac, i més intensitat en defensa.El partit va acabar amb el marcador de 32 -23. Ha sigut la primera derrota de la temporada, no hem de patir pel nostre equip.\nHem de millorar els errors que hem fet en aquest partit, i continuar fen totes les coses que fins ara ens havia portat en aquesta senda guanyadora que portàvem.\nJugadors; Guillem Cabré, Alex Arribas, Damia Pou, Adrià Nogales, Anton Aguilera, Jordi Morales, Raul Marin, Quim Amich, Jan Riba, Jan Parramona, Marc Velez, Sito Menache.\nHANDBOL RIBES – 31 / ACADÈMIA IGUALADA CHI B – 19\nAquest dissabte 11 de gener de 2020, al migdia, en el Pavelló Municipal de Sant Pere de Ribes, l’equip de l’Acadèmia Igualada-Handbol Igualada Infantils Masculí B no va jugar malament, no va fer un mal partit, encara que va jugar nerviós en totes les seves posicions, i també amb falta de concentració, aspectes que va aprofitar molt bé l’equip local del Sant Pere de Ribes per guanyar (merescudament) el partit per 31 a 19 gols.\nDesitgem als jugadors de l’Acadèmia Igualada-Handbol Igualada Infantils Masculí B el millor dels encerts a partir del proper partit. Força Igualada !\nEntrenadors Pol Calvet Porta i Edgar Marí Esclusa.\nDelegats: Maria Jesús Garcia Ruiz i el Xavier Alonso Luquero.\nJugadors: Xavi Alonso Márquez i Miquel Baró Garcia com a porters i, com a jugadors de camp: Roc Esteve Domènech, Biel Homs Esteve, Eloi Puig Bisbal, Bru Margalef Vilaseca, Guiu Gómez Costa, Jan Rojo Hornos, Lluc Pons Places, Èrik Angel Calopa, Oriol Minguito Mas, Roger Enrich Baya, i Martí Aguilera Gabarró.


Septiembre 2017 | Grupo IZER\nIZER construye el nuevo “Zoo Club” en el ZOO de Barcelona\n2018-06-18T09:52:47+00:00Por Grupo IZER|\nIZER va a construir el nuevo Zoo Club en la entrada del Zoo de Barcelona para Barcelona Serveis Municipals. Se trata de un nuevo edificio situado en la entrada del recinto que tiene como objetivo el servicio personalizado de atención a los usuarios de zoo. Las obras abarcan una superficie de 230 m2 de nueva


Del 27 de febrer de 2022 al 04 de març de 2022\nPlaces limitades!! Inscripcions fins a 14 de gener de 2022.\nIndústries salut, Sistemes industrials, Alimentació, Indústries culturals.\n? Reunió amb el responsable del mercat de Mèxic de la Cambra de Comerç de Terrassa per avaluar l’activitat i l’objectiu de l’empresa participant.\n? Mèxic: 1.100 € + IVA\n4. Forma de pagament: Per transferència bancària on figuri com a concepte “Missió Directa a Mèxic 2022” al compte número:\n– La penalització del cost de l’agenda de contactes serà del 100% en cas que el nostre col·laborador a destí hagi començat les tasques de preparació de l’agenda.


Vaig veure aquestes albergínies escabetxades en conserva i em vaig engrescar! No vaig tardar gens en fer-les i us he de dir que ja les he repetit unes quantes vegades. La darrera en vaig fer prou quantitat per fer com fa la Núria al seu blog ben remenat.cat , uns quants pots en conserva.\nUn got i mig de vinagre de poma\nUna cullerada de "pimentón de la Vera" dolç\nUna cullerada de "pimentón de la Vera" picant\nUn got d'OOVE\nPelem les albergínies i en fem tires d'un cm de gruix. Les posem en un bol amb un bon grapat de sal, els dos gots d'aigua i el got i mig de vinagre de poma. Ho tapem amb paper film i ho deixem a la nevera fins l'endemà.\nEscórrem les tires d'albergínia i les rentem bé, amb força aigia. Per qque eliminin tota l'aigua possible les he centrifugat amb la centrifugadora de l'enciam; si no en teniu, premeu-la bé amb les mans perquè deixi anar el màxim d'aigua possible.\nEn una cassola posem les albergínies amb els ingredients de l'escabetx (un got d'OOVE, un d'aigua i mig de vinagre de poma), ho tapem i ho deixemcoure a foc ben baix fins que les tires estiguin tendres.\nPreparem l'adob amb els alls, el pebre en gra, l'orenga, el "pimentón de la Vera"dolç i picant i el barregem amb les tires d'albergínia que ja tenim cuites.\nHo deixem refredar, ho posem en un bol de vidre, el tapem i el deixem a la nevera, fins l'endemà, com a mínim, que el podem posar a taula, acompanyat per unes torrades com si es tractés d'un paté.\nI per conservar-la al rebost hem d'omplir pots esteril·litzats després d'haver barrejat les tires d'añbergínia amb l'adob. Els tapem bé i els posem al bany maria uns 15 minuts.\nI ja tenim unes altres provisions al rebost que ens faran servei en aperitius o per acompanyar un tall de carn o de peix a la planxa, perquè no?\nEtiquetes de comentaris: Acompanyament Aperitius conserves Escabetx oli verdures VINAGRE\nEl pare 14 de novembre de 2016, a les 8:44\nNo n'havia sentit a parlar i em sembla una molt bona manera de preparar les albergínies d'una nova-per a mi- manera.\nHo faré aviat, sens dubte.\nNo tot són postres 15 de novembre de 2016, a les 23:42\nVal la pena, de veritat\nJo tampoc l'havia vist mai i ara en sóc molt fan de l' escabetx d"albergínies!\nMiquel 14 de novembre de 2016, a les 9:39\nGloria original escabeche, no lo había visto nunca.Desde luego es muy versátil este escabeche de berenjena y desde luego puede servir tanto para un aperitivo como para un acompañamiento de carne o pescado.\nNo tot són postres 16 de novembre de 2016, a les 20:00\nOriginal jo també li vaig trobar quan el vaig llegir per primera vegada Miquel.\ntrifasic de baileys 14 de novembre de 2016, a les 9:48\nostres han d'estar boníssimes segurr! jo les he provat encurtides, a les parades d'olives del mercat, i no estan mal però així han d'estar molt millor! sóc molt fan de les albergínies! petons\nNo tot són postres 16 de novembre de 2016, a les 20:01\nNo tenen res a veure amb les encurtides, són una altra cosa Roser!\nJuan Hernández 14 de novembre de 2016, a les 14:43\nHola Gloria. Soy un fan de las berenjenas y las preparo de muchas maneras pero he de decirte que tal como las has hecho nunca he probado a hacerlas.\nLeyendo su preparación estoy seguro de que tienen que estar deliciosas.\nNo tot són postres 16 de novembre de 2016, a les 20:02\nJuan, si eres muy fan no tienes excusa para no hacerlas. Te gustarán.\nPalmira POM 14 de novembre de 2016, a les 15:19\nCrec que mai n'havia sentit parlar d'alberginies en escabetx! Però l'idea m'agrada i quan en fiquinal cistell ecològic ja probarem!\nNo tot són postres 16 de novembre de 2016, a les 20:04\nA mi m'agraden moltíssim fetes així Palmira, i un mes enrere no les coneixia!\nCristina 14 de novembre de 2016, a les 17:37\nEt faig la !ola!. Ami tot el que porta albergínia em posa, jejeje...Escabetxada no l´he provada mai. Quin descobriment!\nNo tot són postres 16 de novembre de 2016, a les 20:05\nTot un descobriment... I ho pots tenir en pots o a la nevera per agafar-ne quan et vingui de gust Cristina.\nTeresa 14 de novembre de 2016, a les 17:41\nOooh! què bones han d'estar! no sóc massa de vinagres però l'albergínia està súper!petó\nNo tot són postres 16 de novembre de 2016, a les 20:06\nÉs un escabetx suau Teresa. No domina gens el vinagre.\nlolines 14 de novembre de 2016, a les 19:26\nJo taambè preparo alberginia amb escabetx, pero diferent manera.\nLes teves segur que estan boniiiiiissimes\nNo tot són postres 16 de novembre de 2016, a les 20:07\nTens la recepta al blog?\nLa buscaré Lolines.\nMarta Padenous 14 de novembre de 2016, a les 21:45\nMai n'he fet escabetx de l'albergínia. Això q m'encanten! Quan l'hagi de fer faré alguna versió, pq no puc amb el pimentón de la Vera picant, al.lèrgia, per tant no en puc posar. Ja t'explicaré!ptnts\nNo tot són postres 16 de novembre de 2016, a les 20:08\nSempre em.poses alguna pega Marta!!!!😂😂😂😂\nPotser una punta de bitxo farà el mateix efecte picant.\nCANAL COMO SE HACE 15 de novembre de 2016, a les 8:03\nM'agrada molt la recepta i poder fer conserva, és tot un encert, un beset\nNo tot són postres 16 de novembre de 2016, a les 20:20\nSiiiii, es pot fer en conserva i queda perfecte!\nLa Cuina de l'Olga 15 de novembre de 2016, a les 22:31\nDesconeixia totalment que es podia fer escabetx d'albergínia! El que no facis tu....\nJo no sóc molt d'albergínia però m'agradaria molt tastar-ho! Trobo que ha de ser molt original!\nNo tot són postres 16 de novembre de 2016, a les 20:22\nEm sembla k es pot escabetxar gairebé tot Olga 😊😊😊\nEva 16 de novembre de 2016, a les 12:32\nEm guardo la recepta per quan l'estiu vinent l'hort estigui a ple rendiment, que sempre tinc problemes d'excedent d'estoc i poder fer-ne escabetx i guardar-lo en conserva és genial!! T'has animat amb el pollastre etíop? tu que tens la sort de tenir les espècies berber!! un petó!\nNo tot són postres 16 de novembre de 2016, a les 20:33\nEncara no l'he fet el.pollaste, però el faré segur Eva\nJavier 17 de novembre de 2016, a les 10:34\nCon lo que me gustan las berenjenas, madre mía, quién pudiera probarlas solas con una buena rebanada de pan\nMagdalena Troncoso Espinar 17 de novembre de 2016, a les 12:39\nPero que propuesta tan apetecible con la que descubro tu blog, delicioso.\nSopa de Sopa (Pepi) 17 de novembre de 2016, a les 13:41\nEs una receta nueva para mí y pinta de que debe de estar muy rica!!\nMjsalla 19 de novembre de 2016, a les 7:08\nHola Glòria, em sembla molt original i a la vegada molt bona idea. M'agraden molt les albergínies, segur que ho faig. Petonets!!!\nSilvia T. Clarasó 19 de novembre de 2016, a les 19:56\nMolt bo!! M'encanten les alberginies :) segur que son boniisimes!!\nAmadeu (LaFábricaDeCemento) 7 de juny de 2017, a les 13:54\nSoc un gran fan de l'albergínia i m'agrada de totes maneres. Tinc molt costum de fer-la escalivada i després en faig una amanida amb ceba i tomàquet que queda ben bona, o també en mutabal. Havia sentit a parlar de fer-les escabetxades i feia temps que ho volia provar. Ara de segur que amb la teva recepta m'animaré a provar-ho. Petons!


MÉS lamenta que sense la col·laboració del Govern espanyol les Illes Balears no podran acollir dones refugiades de l’Afganistan\nMÉS per Mallorca ha registrat al Parlament una Proposició no de Llei reclamant al Govern espanyol i les autoritats europees eliminar l'exigència de visat per a les dones afganeses que arribin a Europa. De la mateixa manera, la iniciativa contempla paralitzar les deportacions dels ciutadans d'origen afganès. Tot, segons el portaveu parlamentari Miquel Ensenyat, perquè l'oferiment del Govern per acollir dones i nines refugiades de l'Afganistan «no podrà ser efectiu sense la participació directa i activa del Govern espanyol».\nEn aquest context, Ensenyat ha explicat que d’acord amb les primeres estimacions, s'espera que més 800.000 persones intentin fugir del país i, per tant, ha dit, «caldrà fer front a un dels majors moviments migratoris dels darrers anys». En aquest context, ha recalcat que aquesta situació «requereix la participació activa i coordinada dels poders públics, institucions, agents socials i ciutadania per a garantir i protegir els drets de les persones desplaçades, així com adoptar les mesures necessàries a mitjà i llarg termini perquè aquestes puguin viure amb seguretat i dignitat».\nD’acord amb Ensenyat, «la gravetat i magnitud de la situació, però, fa necessària la unitat i també la solidaritat dels països europeus en l'adopció d'una estratègia comuna d'ajuda als refugiats. De fet, cal mobilitzar totes aquelles agències europees d'asil, immigració i protecció civil que poden contribuir a la implantació d'un sistema d'acolliment eficient». En aquest context també ha insistit en que davant una situació com aquesta, «cal combatre, amb més intensitat si cap, les xarxes de tràfic d'éssers humans, principals beneficiàries d'aquesta mena de situacions, mitjançant la cooperació internacional i amb l'objectiu principal de la protecció de les víctimes».\nLa iniciativa de MÉS també inclou una petició perquè el Parlament condemni tota violació de la Convenció de Ginebra de 1951 i les successives normatives nacionals i europees. Així mateix la proposta inclou una crida a la participació activa de les Illes Balears i els seus agents socials, polítics i econòmics en la resolució d'aquesta crisi de refugiats.