Concurs de podcast Sentits en 2 minuts\nEl Departament d'Educació de la Generalitat de Catalunya, el programa “L'altra ràdio a l'escola” de Ràdio 4 i Podcatalà convoquen la primera edició del concurs de podcast “Sentits en 2 minuts”.\nL'objectiu és crear peces d’àudio de dos minuts que comuniquin sensacions, emocions i sentiments relacionats amb els sentits. Es vol fomentar i difondre la creativitat i l’originalitat del llenguatge radiofònic, mitjançant les paraules, els sons, la música i el silenci.\nPodran participar al concurs totes les escoles de Catalunya d'educació infantil, primària i secundària i totes aquelles persones, sense límit d'edat, que, a títol personal, s'interessin per la proposta.\nEls participants s'hauran d'inscriure en una de les categories següents:\nEls participants hauran de facilitar les seves dades personals omplint el formulari electrònic d'inscripció que es troba al web www.altraradio.cat Cada escola i cada autor podran presentar més d'un podcast.\nEl tema a tractar en cada podcast ha de ser una paraula que tingui relació amb els sentits i el seu univers.\nL’idioma del podcast serà el català però també es poden incloure fragments en altres llengües emprades en el sistema educatiu català.\nL'estil radiofònic és lliure i es pot utilitzar qualsevol recurs artístic sonor que es consideri adequat.\nLa durada del podcast no podrà superar els dos minuts.\nEl fitxer d’àudio del podcast presentat a concurs ha de ser en format MP3. Es recomana fer l’enregistrament en una freqüència de mostratge de 44,1 kHz o a 128 kbps.\nEl podcast serà, obligatòriament, original, inèdit i estarà sota la llicència Creative Commons.\nLes obres que no superin un mínim de qualitat tècnica per a ser difoses podran ser excloses del concurs.\nInscripció, tramesa i calendari:\nLes inscripcions s'hauran de realitzar abans del 28 de febrer de 2009 omplint el formulari electrònic que es troba al web www.altraradio.cat.\nCada podcast presentat tindrà un títol i el seu fitxer de so MP3, un nom. El fitxer de so MP3 del podcast inscrit en el formulari s’enviarà tot seguit, adjunt a un correu electrònic, a l’adreça sentitsen2minuts@gmail.com. En el camp de l’assumpte del correu s'hi posarà el títol del podcast presentat. Si no es rep en un breu termini de temps el fitxer de so MP3, la inscripció no serà vàlida.Podran ser exclosos tots aquells podcasts que no s'ajustin a les bases del concurs o que no respectin els valors de tolerància i convivència promoguts per la comunitat educativa.\nLa inscripció en el concurs suposa l'acceptació de les seves bases i les decisions del jurat.\nQuan els organitzadors rebin els podcasts començaran a difondre aquells que siguin acceptats en el web www.xtec.cat/sentitsen2minuts\nUna tria dels podcasts presentats s’emetrà dins del programa “L’altra ràdio a l’escola”, de Ràdio 4, els mesos de març i abril de 2009. Els oïents podran votar pels podcasts al web www.podcatala.org fins el dia 26 d’abril de 2009.\nEl jurat estarà format per vuit professionals relacionats amb el món de la ràdio, Internet i l'ensenyament.\nUn d'ells actuarà com a secretari.\nCap de programes de Ràdio 4.\nDirectora i presentadora del programa “No es un día cualquiera”, de Radio Nacional d’España. Premi Ondas 2008.\nJoan Arenyes i Mariola Dinarés,\nDirectors i presentadors dels programes de Ràdio 4 “Què està passant?” i “Catalunya Express”.\nCreadora de Podcatalà, portal de la comunitat catalana de podcast.\nResponsable de projectes col.laboratius del Departament d'Educació.\nTècnic del CRP de Les Corts.\nMestra del CEIP Drassanes.\nEl jurat concedirà tres premis per a cada categoria:\nEducació secundària i Lliure.\nLa primera setmana del mes de maig de 2009, el jurat farà públic el seu veredicte que difondrà des de les pàgines web de la convocatòria www.podcatala.org, www.xtec.cat/sentitsen2minuts i www.altraradio.cat i en l’edició del 9 i 10 de maig de 2009 del programa “L’altra ràdio a l’escola”, de Ràdio 4.\nLes decisions del jurat seran inapel·lables. Si s'escau és podran declarar desertes les categories que no tinguin creacions de prou nivell o qualitat. El jurat tindrà la facultat i la competència exclusiva per interpretar qualsevol dubte o resoldre qualsevol incidència que es produeixi durant la vigència del concurs i que no estigui prevista en les bases.\nA través del web www.podacatala.org el públic podrà votar pels podcasts presentats. Els tres podcast més votats el dia 26 d’abril de 2009, guanyaran els Premis del públic.\nEls podcasts podran optar als premis següents:\nUna càmera fotogràfica digital Panasonic DMC-FS3, cedida per Salvador Serra.\nUna impressora multifunció HP Deskjet F4280, cedida per Pont Reyes.\nUn dictàfon digital RR-US950 o RR-US750, cedit per Panasonic.\nUn receptor de ràdio IP OXX Digital model Alto, cedit per OXX Digital.\nUna impressora multifunció HP Deskjet F4280, cedida per Pont Reyes .\nUn dictàfon digital Panasonic RR-US950 o RR-US750 cedit per Panasonic.\nEl lliurament de premis es farà en un indret que es comunicarà prèviament de la ciutat de Barcelona el dijous 7 de maig al matí.


Digital Salvador Vilaseca: L'assetjament escolar\nAquests últims anys s’ha detectat un augment de l’assetjament escolar en instituts i escoles. Alguns joves d’avui en dia agredeixen els seus companys.\nEn moltes ocasions, el perfil de l’agressor es correspon amb el d’un individu que pot haver patit maltractaments en primera persona o pot haver presenciat o viscut escenes de violència masclista durant la seva infantesa. Això li pot haver provocat un trauma tan gran que condicioni el seu comportament i li faci reproduir ara, o més endavant, el rol de l’agressor. També, la facilitat amb la qual el jovent accedeix a videojocs de continguts violents i catalogats per a majors d’edat poden estar entre les causes que expliquen que aquests casos d’assetjament escolar vagin en augment.\nJo penso que les víctimes del bullying necessiten rebre atenció psicològica i, en alguns casos, fins i tot, psiquiàtrica per culpa de les agressions físiques i/o psicològiques que estan patint.\nLes víctimes de l’assetjament escolar ho han de comunicar d’immediat als pares, professors, germans i persones del seu entorn immediat per poder trobar una solució i que no pateixin més, perquè poden, fins i tot, pensar en el suïcidi si no es troba una solució que posi fi a l’infern que estan vivint.\nLes autoritats educatives i socials haurien d’actuar d’immediat i establir les sancions o càstigs pertinents als agressors i a aquells que els encoratgen o els animen a continuar amb aquestes conductes violentes i agressives. No sembla normal, per exemple, que hagi de canviar de centre la víctima d’una agressió, sinó l’agressor.\nWiam Abouch Bouich, 3r ESO B\nPublicat per Revista digital Institut Salvador Vilaseca a 2:17


La Barceloneta amb l'aigua al coll: 12/09/10 - 19/09/10\nPublicat per aigua al coll a 0:24:00 Cap comentari:\nDissabte 18 de setembre, 12 h. Plaça Universitat. Convoquen: CGT, CNT (Joaquín Costa) i Solidaritat Obrera\n>>> Adjuntem cartell i díptic.\n- Els aturats són el 20 % de la població activa de l’Estat espanyol i d’aquests 1 milió i mig no tenen cap tipus d’ingrés; 550.000 subsisteixen amb 426 € al mes i 11 milions de treballadors perceben un salari inferior a 9.000- € anuals o sigui 750- € mensuals.\n- En l’actualitat ja hi ha més de 30.000 persones sense habitatge mentre existeixen 3.000.000 d’habitatges buits.\n- La repressió va en augment fins al punt que no paren de construir més presons. En l’actualitat, hi han 70.000 presos.\n- La contaminació creix i es subvenciona a les fàbriques de cotxes en detriment del transport públic. Els residus dels envasos dels aliments i indústries estan destrossant el medi ambient –efecte hivernacle, contaminació radioactiva, destrosses forestals, etc.\n- Les ajudes i subvencions a l’església ascendeixen a 15.000 milions de €, als bancs 9.000 milions de €, als partits polítics 200 milions de €, ONGs, Fundacions de partits, d’empresaris i empreses, etc., són ja incalculables.\n- Els lladres d’alt rang estan estafant a administracions i contribuents, que se sàpiga: PUJOL (Banca Catalana) 24 milions de €. MILLET-MONTULL (Palau de la Música) 36 milions de € de moment. CAMPS (president de la Comunitat València) 14 milions de €, MATAS (expresident de Balears) 50 milions de €, l’exalcalde de Sta. Coloma de Gramenet i els seus sequaços, DIAZ FERRAN (president CEOE), etc. etc. centenars de milions de €.\n- L’abolició dels privilegis a l’Església i qualsevol altra religió, als banquers i als militars.\n- La retirada de les subvencions a la monarquia, partits polítics, ONGs i Sindicats –CCOO i UGT els anys 2.008 i 2.009 van rebre de l’estat o sigui dels nostres impostos la suma de 171.109.367- €\n- El dret al treball i a un salari mínim, inclosos aturats i jubilats, de 1.200- € mensuals.\n- L’extensió a la població de serveis socials gratuïts i universals.\n- El respecte a la immigració i a la llibertat de l’individu.\n- Un model econòmic i social del sistema, racional, solidari i sostenible, incidint en l’ensenyament, el camp, el consum, l’habitatge, en les tecnologies no agressives ni contaminants…\nPublicat per aigua al coll a 0:11:00 Cap comentari:\nLos vecinos tiran de internet y creatividad para dar a conocer sus reivindicaciones\nPara reivindicar, la imaginación al poder. Este es el lema que cada vez más usan las asociaciones de vecinos para hacerse oir y que sus quejas lleguen lejos. Las manifestaciones y las recogidas de firmas siguen a la orden del día pero ahora comparten espacio con las nuevas tecnologías, el entretenimiento y el sentido del humor como nuevas fórmulas de protesta. Las agendas de actos de las entidades se llenan de chorizadas populares (para quejarse de la corrupción), excursiones que recorren zonas donde se especula o colectas de dinero para llevar a cabo nuevas acciones. "Hacemos todo lo que podemos, abrimos la mente y cogemos todo lo que tenemos a mano", explica Àngels, de Salvem La Rotonda. Ellos repartieron 10.000 puntos de libro para denunciar el estado del mítico edificio de Sant Gervasi y preparan el nuevo curso reivindicativo con actividades literarias. Otras entidades han hecho de internet sus armas de batalla. Los vecinos de L'Òstia en Barceloneta graban videos y los publican en Youtube, además de usar Facebook como canal de comunicación. "Las nuevas tecnologías nos ayudan mucho a difundir proyectos", explican.\nEl elemento diferenciador es clave\nPara que una buena idea, o en este caso reivindicación vecinal, llegue lejos "siempre se busca el punto de innovación y diferenciado para que así, con puntos novedosos, sea fácil de recordar", explica Josep Maria Brugués, profesor de Comunicación Corporativa de la Facultat Blanquerna. A día de hoy, muchas de las diferencias las marcan las nuevas tecnologías y formas de comunicación, un punto con el que se tiene que ir con mucho cuidado "porque la gente joven las controla" pero a los mayores les puede quedar un tanto alejadas\nArticle publicat en el diari QUÉ\nFACUA-Consumidores en Acción apoya la huelga general y convoca un Día sin Compras el 29 S\nFACUA-Consumidores en Acción apoya la huelga general y promueve un Día sin Compras el mismo 29 de septiembre, bajo el lema "Contra una Europa dominada por el mercado".\nFACUA convoca esta huelga de consumo ante la puesta en marcha de medidas para que la crisis la paguen las víctimas y no los culpables.\nLos consumidores debemos decir no al cuestionamiento permanente del Estado del bienestar y a los recortes que viene sufriendo, advierte la asociación, que plantea esta movilización de los consumidores como una respuesta contra las medidas acordadas por el Gobierno que no persiguen un modelo económico y productivo ni más sostenible ni más ético.\n"Padecemos una crisis causada por la desregulación de los mercados y la avaricia del sector financiero más especulativo, que en nuestro país ha sido agravada por el fin de la burbuja inmobiliaria", señala el manifiesto elaborado por FACUA, que puede leerse en la web FACUA.org/diasincompras.\nFACUA ha remitido el manifiesto a decenas de organizaciones ciudadanas, a las que pide que se sumen a la convocatoria del Día sin Compras en apoyo a la huelga general. Y hoy es el punto de partida de la campaña con la promoverá esta acción reivindicativa entre los consumidores.\nFACUA denuncia que en lugar de buscar soluciones cuestionando "un modelo económico y productivo basado en la especulación y en patrones irracionales de consumo", se quiere utilizar la crisis que éste ha provocado "para justificar recortes sociales, recortes a los derechos de los trabajadores y recortes en las garantías y derechos de los consumidores, debilitando con ello las conquistas de la ciudadanía, las conquistas del Estado del bienestar".\n"Durante los años de crecimiento", continúa el manifiesto, "nuestro modelo económico se basó en el consumismo de bienes y servicios y en la construcción de viviendas como sistema de inversión especulativo, cuyo fin era conseguir en poco tiempo grandes beneficios, generando con ello profundos desequilibrios sociales, solapados bajo un bienestar que se sustentaba en el endeudamiento familiar, la creación artificial y artificiosa de mercados poco transparentes y un abuso en la posición de las empresas frente a los ciudadanos (banca, telecomunicaciones, energía, etc.)".\nFACUA advierte que "el consumismo parece seguir siendo el único valor y motor de nuestra economía, y la desregulación de determinados sectores estratégicos en pro del mercado puro y duro y en detrimento del ciudadano siguen siendo fines en sí mismos".\nEl manifiesto por el que se promueve este Día sin compras el 29 de septiembre recuerda que "son muchos los ejemplos y muchas las consecuencias sufridas estos años por miles de ciudadanos", y cita entre ellos la escalada demencial del precio de la vivienda, el endeudamiento familiar, los fraudes bajo productos de pseudoinversión, las quiebras de grandes compañías, las irregularidades continuas de las compañías aéreas, las cláusulas abusivas en contratos bancarios, las cláusulas suelo-techo de las hipotecas, los abusos de las telefónicas, la liberalización de los servicios energéticos de espaldas al consumidor, etc.\nPublicat per aigua al coll a 0:38:00 Cap comentari:


Dispositius exemplars. Prototipus distòpics. Breu història de la infàmia o una genealogia inversa del progrés - Quadern de les idees, les arts i les lletres\nDispositius exemplars. Prototipus distòpics. Breu història de la infàmia o una genealogia inversa del progrés\nFoto: Domènec, Voyage en Icarie, Ingràvid, intervenció a la Rambla de Figueres, 2012. Rètol pirotècnic i estructura de fusta, 840 x 300 x 150 cm. Taula amb documents. Instal·lació a la Rambla de Figueres, a prop del monument a Narcís Monturiol, d’un rètol pirotècnic, text lluminós que il·lumina de manera efímera aquest intent utòpic: Voyage en Icarie. En paral·lel es desplega una «petita biblioteca icariana», un senzill display que recull material, documents, textos, imatges, de l’aventura icariana, així com d’altres projectes utòpics de l’època. Foto de capçalera:Domènec, Superquadra casa-armário, Museu Nacional da Republica, Brasília, 2007. Dos prototips de 220 x 80 x 65 cm cada un. Fusta, mantes i objectes de plàstic.Recreació a escala de dos edificis de les illes de cases del sector habitacional de Brasília, anomenades superquadras; dissenyades per Lucio Costa. Convertides en prototips de refugi individual per als moradores da rua.\nEnlloc és, en la retòrica pròpia de la modernitat, l’espai de la utopia (del grec οὐ, ‘no’, i τόπος, ‘indret’, literalment: ‘enlloc’). Sempre instal·lat enllà de l’horitzó, en un esdevenidor perpetu, irrealitzable.\nDes de principis del segle XIX, en paral·lel al desenvolupament de la revolució industrial i del capitalisme i, en conseqüència, del creixement del proletariat urbà, sorgeixen un seguit de textos, propostes i discursos ideològics que Marx i Engels anomenen en el Manifest del Partit Comunista, «El socialisme i el comunisme critico-utòpics»: St-Simon, Fourier, Owen, Étienne Cabet.\nAquestes propostes utòpiques es caracteritzen, tot i les diferències entre elles, pel fet que plantegen la superació de la injustícia social provocada pel capitalisme a través de l’exemplificació i conseqüent contaminació de les seves idees de societat igualitària i justa, a partir de la construcció de comunitats reals, amb els seus subsegüents models arquitectònics, on portar a la pràctica aquestes societats ideals, i que esdevinguin així dispositius exemplars.\nÉtienne Cabet, filòsof francès i socialista utòpic, va exposar les seves idees a Voyage en Icarie1 (1839), una novel·la de gènere utòpic, inspirada en Utopia de Thomas More, que planteja una futura societat justa i igualitària. A Icària, l’illa imaginada per Cabet, les cases dels seus habitants són magnifiques, ja que la comunitat proporciona a tothom allò que és necessari, no hi ha propietat, ni moneda i tots els icarians són iguals.\nEl projecte icarià va tenir un gran ressò en els ambients obreristes i esquerrans de Barcelona. Alguns dels més destacats seguidors foren Narcís Monturiol i Josep Anselm Clavé.\nDes de l’agost de 1941 fins a l’agost de 1944, el camp de concentració de Drancy va ser l’eix de la política antisemita d’expulsió a França. Situat al nord-est de París, a la localitat de Drancy, aquest camp fou durant tres anys el principal centre d’internament de jueus abans de ser deportats als camps d’extermini nazis, la majoria a Auschwitz: nou de cada deu deportats de França van passar pel camp de Drancy.\nEl camp de concentració de Drancy es va crear en un gran edifici en forma d’U que formava part del complex d’habitatges socials per a la classe treballadora conegut com la Cité de la Muette, dissenyat pels arquitectes Marcel Lods i Eugène Beaudouin, amb la col·laboració, entre d’altres, de Jean Prouvé. La Cité de la Muette —construïda entre 1931 i 1934 i que també incloïa cinc torres de setze plantes, així com diversos edificis de tres i quatre plantes en forma de pinta que contenien apartaments i espais comunitaris— és considerada un dels primers grans projectes habitacionals dissenyats segons els principis del CIAM recollits a la Carta d’Atenes del 1934. Aquest complex va ser descrit per l’arquitecte i urbanista català Josep Lluís Sert a Can our Cities Survive? com el model desitjable per a la vida moderna, una «ciutat jardí» que combina l’habitatge assequible amb la vida comunitària.\nLa forma de l’edifici, conegut com la «ferradura», va facilitar la seva transformació en camp de concentració, un cop tancat amb filferro de punxes i instal·lades torres de vigilància a les quatre cantonades del recinte.\nFruit de l’amistat de Josep Lluís Sert i els membres del GATCPAC (Grup d’Arquitectes i Tècnics Catalans per al Progrés de l’Arquitectura Contemporània) amb Le Corbusier, i de les bones relacions amb les noves autoritats republicanes, s’organitza el 1932 a Barcelona una reunió del CIRPAC (Comitè Internacional per a la Resolució de Problemes de l’Arquitectura Moderna), organisme encarregat de preparar el CIAM (Congrés Internacional d’Arquitectura Moderna). Le Corbusier es reuneix amb Francesc Macià, president de la Generalitat de Catalunya, al qual convenç d’aplicar a Barcelona les seves teories urbanístiques. El resultat va ser el Pla Macià, un projecte urbanístic dissenyat entre 1932 i 1935 pels arquitectes del GATCPAC i per Le Corbusier, pensat per transformar radicalment la ciutat de Barcelona. Finalment el projecte no va ser executat, va quedar com un esbós de la «Barcelona futura».\nPodríem dir, però, que la Casa Bloc és l’únic fragment construït d’aquest projecte. La Casa Bloc (1933-1939) és un immoble amb cinc blocs d’apartaments per a obrers a Sant Andreu, encarregat per la Generalitat al GATCPAC, dissenyat pels arquitectes Josep Lluís Sert, Josep Torres Clavé i Joan Baptista Subirana. La Casa Bloc és una prova pilot per resoldre el barraquisme i les condicions de vida indignes del proletariat barceloní. Representa una nova manera de pensar l’habitatge obrer i la vida en comú: espais oberts i equipaments col·lectius, escola, cooperativa de consum, banys públics, biblioteca popular, espai de jocs infantils. La Casa Bloc: una Dom Kommuna, la Casa Comuna.\nDesprés de la guerra civil i la instauració de la dictadura militar, als més de 200 pisos de la Casa Bloc hi van anar a viure militars i les seves famílies, orfes i vídues de la guerra del bàndol feixista, i pocs anys després, policies nacionals.\nFa aproximadament un any, quan estava treballant en la peça Conversation Piece: Casa Bloc2 per al projecte «Dom Kommuna. Manuals d’arquitectura domèstica per a la vida en comú», vaig consultar la documentació sobre la Casa Bloc conservada en els arxius del Col·legi Oficial d’Arquitectes de Catalunya. La documentació és escassa, només algunes fotos, algunes cartes dels arquitectes, poca cosa… i no existeixen els planells originals. L’arxiu guarda, però, uns documents molt sorprenents, uns grans plànols a escala 1:100 sobre paper vegetal dibuixats el 1943. Aquests plànols plens de detalls constructius incorporen, però, totes les modificacions com si fossin originals: tallers de la policia, clínica dental militar, farmàcia militar, edifici de la policia armada (el futur Bloc Fantasma), capella…\nFoto: Domènec, Conversation Piece: Casa Bloc, 2016. Maqueta de fusta i tres cadires de fòrmica. Taula, vidre, impressió digital. Una producció d’ADN, per a l’exposició individual «Dom Kommuna. Manuals d’arquitectura domèstica per a la vida en comú». ADN Platform, Sant Cugat.\nEn una conversa entre Josep Lluís Sert i el president Lluís Companys, aquest, parlant del barri del Raval i dels seus grans problemes socials, digué: «Podeu ben creure’m: si pogués, ho enderrocaria a canonades». Una de les grans paradoxes del projecte modern és la idea de la tabula rasa: per a construir una nova societat més justa, més humana, cal construir una nova ciutat, una nova llar per a un home nou. Les velles ciutats són els foscos contenidors de la malaltia, la degradació moral i la irracionalitat… Planificació, higiene, llum, més llum, i aire pur!\nAquestes noves ciutats poden ser projectades sobre les antigues, com el Pla Macià de Barcelona (que, de fet, proposa l’enderroc de tot el Raval) o projectades de nou sobre un terreny verge, la ciutat «utòpica» feta realitat. D’aquestes últimes en tenim alguns exemples molt interessants, com Brasília, Tel Aviv, Chandigarh o Nova Gorica.\nEl 21 d’abril de 1960 s’inaugura la ciutat de Brasília, la nova capital del Brasil, construïda del no-res enmig del no-res en 41 mesos. Dissenyada per Lúcio Costa i Oscar Niemeyer aplicant els principis establerts en la Carta d’Atenes de 1933. La ciutat planificada pretenia solucionar d’una vegada per totes tots els mals de les velles ciutats, la pobresa i la marginació, i desenvolupar un model de ciutat «utòpica» on es pretenia eliminar les diferències socials. Coneguda, també, com la Capital de l’Esperança, avui, però, afronta quasi tots els problemes de qualsevol megalòpolis del capitalisme global.\nEl 2007, a Brasília, mentre treballava en el projecte Superquadra casa-armário3 vaig conèixer en Pedrinho. En Pedrinho viu al carrer, dins una capsa de fusta en un descampat darrere de l’edifici del Ministeri de Justícia, viu de reciclar els residus produïts per l’estructura burocràtica. En Pedrinho va néixer el 1960, el mateix any que la ciutat.\nFoto: Domènec, «Baladia Ciutat Futura», 2011-2015. 41 fotografies sobre paper i maqueta (2011), vídeo, 46’ 40” (2015). La instal·lació «Baladia Ciutat Futura» es planteja com un display i arxiu documental que acumularà imatges, la majoria produïdes pels mateixos soldats i trobades a Internet i Facebook, i una maqueta de la ciutat recreada a partir de les fotografies de Google Earth. El 2015 s’incorpora al projecte un vídeo enregistrat a Tel Aviv, en el qual tres soldats de l’exèrcit israelià a la reserva expliquen la seva experiència a Baladia City.\nA finals del segle XX, en ple aquelarre neoliberal —«la societat no existeix, sols existeix l’individu» proclama Margaret Thatcher mentre massacra els sindicats i privatitza el transport públic—, les utopies habitacionals de la Carta d’Atenes naufraguen per complet en les perifèries empobrides de les megalòpolis globals. La ciutat igualitària i justa imaginada per les utopies col·lectivistes o la ciutat pacificada somiada pels reformistes, la que permetria un flux «harmoniós» del capital, el treball i la vida domèstica, ha mutat en una distòpia suburbial d’escala mundial. Trencat definitivament el fràgil contracte entre el capital i el cos social, plena de guetos i murs, de fronteres i exclosos, d’enclavaments i zones fortificades per als privilegiats, aquella ciutat somiada és avui un camp de batalla.\nEn l’assaig «Slouching towards dystopia: the new military futurism», publicat a Race & Class, Matt Carr analitza el fet que en els últims anys, els think tanks militars dels EUA i el Regne Unit han produït una sèrie d’informes que tracten d’imaginar les futures amenaces per a la seguretat d’Occident. Sovint extravagant en les seves profecies, però sempre distòpic, aquest nou futurisme militar veu amenaces per a la forma de vida occidental que emanen no només dels estats delinqüents, les armes de destrucció massiva i el terrorisme, sinó també dels conflictes per l’escassetat de recursos, les grans migracions i el creixement de les macrociutats fallides on el desordre social és un fet quotidià. Les fosques prediccions dels futuròlegs militars plantegen un escenari de guerra eminentment urbà, de lluita barri per barri, carrer per carrer, casa per casa, proposen invertir la major part de la I+D militar a desenvolupar les tècniques i les armes per a la lluita urbana, i proporcionen una justificació per a la interminable guerra contra els desposseïts. Tal com afirma Mike Davis: «Per al Pentàgon s’han identificat les “ciutats fallides” dels països del Sud Global com “el camp de batalla clau del futur”».\nBaladia City4 National Urban Training Center és un centre d’entrenament militar situat a prop de la base militar de Tze’elim, al desert del Nègueb, al sud d’Israel. És utilitzat per les Forces de Defensa d’Israel per planificar la guerra en zones urbanes de Gaza, Cisjordània o el Líban. La instal·lació és una ciutat model de 7,4 quilòmetres quadrats que consta de 1.100 mòduls bàsics que poden ser reconfigurats pels planificadors de la missió militar per recrear a escala 1:1 totes les diferents tipologies de ciutat palestina, la casba, els carrers estrets, els mercats densos o el camp de refugiats.\nBaladia és una ciutat construïda del no-res enmig del no-res, un prototipus distòpic de la ciutat futura, una ciutat simulacre per assajar la guerra urbana del futur on els enemics seran els seus habitants i els escenaris de guerra, els espais domèstics.\nArtista visual. Ha realitzat nombroses exposicions i projectes in situ a diferents llocs com Irlanda, els Estats Units, el Brasil, Israel, Palestina, Finlàndia o el Japó. El seu treball ha estat exposat al MACBA, al Museu d’Art Modern de Varsòvia, al Laboratorio Arte Alameda de Mèxic DF, al Musée d’Art [...]


L'Ànima del Corb Cec: Qui és la teva Mare?\nLa Mare és aquella senyora que porta a la bossa un mocador amb els meus mocs, un paquet de tovalloletes, una pipa i un boluqer d'emergéncia.\nLa Mare és aquell coet tan ràpid que va per casa disparat i que està en totes bandes al mateix temps.\nLa Mare és aquella malabarista que posa la rentadora amb l'abric posat mentrestant obre la porta al gat amb l'altre, sostenint el correu amb la barbeta i apartant-me del cubell de la brossa amb el peu.\nLa Mare és aquella maga que pot fer desaparéixer les llàgrimes amb un petó.\nLa Mare és aquella Taekuondista forçuda capaç de fer xixines a qualsevol per defensar a les seves criatures de 0 a 50 anys, i agafar amb u sol braç els meus 15 kilos mentres amb l'altre entra el carro ple de la compra.\nLa Mare és aquella campiona d'atletisme capaç d'arribar en décimes de segon de 0 a100 per evitar que em descorni per les escales.\nLa Mare és l'heroïna que guanya sempre als meus malsons amb una carícia.\nLa Mare és aquella senyora amb el cabell de dos colors, que diu que en el moment que tingui un momentet, només un, va a la pelu.\nLa Mare és aquella explica-contes que llegeix i inventa les históries més divertides només per a mi.\nLa Mare és aquella cheff que es capa´ç de fer-me un sopar boníssim amb dos tonteríes que quedaven a la nevera perqué se li ha oblidat comprar, encara que ella es quedi sense sopar.\nLa Mare és aquella metge que sap amb només mirar-me si tinc febre, quanta i el que ha de fer.\nLa Mare és aquella economista capa´de posar-se roba de fa centenars d'anys per a que jo vagi ben maco.\nLa Mare és aquella cantant que totes les nits canta la cançó més dolça mentres m'acarona una estoneta.\nLa mare ésa quella pallassa que fa que em trenqui de riure només movent la cara.\nLa Mare ésa quella sonàmbula que pot aixecar-se dormida a les 4 de la matinada, mirars i me fet pipi, cambiar-me el bolquer, donar-me el xarop de la tos, una mica d'aigua, posar-me la pipa, tot a les fosques i sense despertar-se.\nLa Mare és aquella dona que mai s'adonar que envellix per veure els seus fills realitzar-se, plorant de nit perqué ja tenen ales i dintre de poc deixaran el niu per buscar-ne un altre, i de dia somriu per veure que els seus fills no tinguin remordiments en deixar-la perqué ella se sent feliç.\nLa veus? És aquella, la més maca, la que somriu.\nTot i que un dia tard, FELICITATS A TOTES LES MARES!!!\nPersonalment, em sento identificada en moltes d'aquestes coses, i sobretot la recompensa val la pena en tot.\nPensat per la Silvana en 11:28\nMaria Jesus 2 de mayo de 2011, 11:54\nTot aixó i molt més,jejejejejeje!!!!\nUn cop vaig llegir no se on que deia; "Quan ets mare, et coverteixes un poquet en mare de totes les criatures"\nFELICITATS PER SER MARE!\nSílvia 2 de mayo de 2011, 12:51\nQuè bonic, m'he emocionat i tot... snif!!\nSilvana 2 de mayo de 2011, 14:18\nJo també em vaig emocionar al llegir-ho i ho he posat pq val la pena.


ESCOLTA i DESCARREGA!\nPer als qui us incorporeu al nadalet, penjo la idea original del Nadalet que vam elaborar el 2006. És una primera declaració de principis que va servir d'empenta per a la promoció i divulgació de l'empenta que dóna a la història el nado de Betlehem. També he afegit el primer text de presentació del web nadalet.net\nPROJECTE NADALET 2006\nTot un rotllo patatero per dir quatre coses que trobareu a la conclusió. Ho sento, cadascú és com és. Tots tenim les nostres coses, la família, la parròquia, l’escola, l’asseguradora, el bisbat, el seminari, els estudis... Per tant, queda clar lo primer per cadascú. Si hi estem interessats endavant. Si hi estem interessats i arribem on puguem, endavant. Si hi estem interessants i fem cap, endavant. Tot és possible i divertit. Aixó que ve a continuació és discutible, corregible, retallable i ampliable. Envieu-me per mail el que us sembla i el que s’ha de millorar.\nEstà pensat, però no tancat. El fet d’obrir aquest projecte és moooolt interessant. Es tracta que intentessim pensar algun tema i incloure’l en el “Projecte Nadalet”. Està molt obert. El que us passi pel cap. En Txema ha pensat una versió del “Petit Vailet”. Tampoc cal que tot siguin nadales, podem fer una versió... Penseu algo. El límit és un tema per persona, aprox. Ja direu el què. Jo ja ho he fet. El tema “Nadalet” que marca el rotllo temàtic. Per si de cas, he desenvolupat el tema a continuació. Crec que amb aquesta presentació s’obre molt el camp temàtic, sense perdre el nord que és una felicitació de Nadal, i permet més joc. Des d’una cançó sobre la immigració, fins a un tema d’animació infantil, passant per cançons antiguerra a lo bèstia... Tot hi cap.\nAmb el Txema i l’Albert, hem pensat dates per possibles presentacions... És una possibilitat interessant. Ja veurem. Estem en contacte per mail.\n1. PRIMERA FASE: Veure\n1.1. Punt de partença: Criteris\nEls qui formem part d’aquest projecte tenim una mateixa fe. Aquesta ens diu que Jesús és viu. Va morir a la creu, però va ressuscitar. Per tant; ni la mort, ni la injustícia, ni el mal, tenen l’última paraula. L’última paraula la té Jesús, que per algo és Déu, i la paraula és Vida i Amor.\nTenim una cultura i unes tradicions, i aquesta té les seves arrels. Jesús, de petitó va nèixer a Betlehem (casa del pa), de la seva mare, la verge Maria, que estava casada amb en Josep que es veu que era fuster i tal... Passats els segles, resulta que per Nadal això és el que ens ha mogut a la festa, ens entendreix, dona protagonisme als infants i la famíla, la caritat...\nEl nostre món pateix una sèrie de desfiguracions prescindibles. El nostre món pateix unes mutacions innecessaries, unes desfiguracions de les que podem prescindir, ni que semblin inevitables. No cal que tot sigui consum. Se’ns ha dit “no podeu ser servidors de Déu i del diner”, els salms canten “si augmentaveu les riqueses, no hi poseu el cor”. Com Jesús va tirar les taules dels mercaders del temple, tampoc cal que tirem els discos d'altres... ja ens entenem, oi?\nNo cal que acceptem que tothom està en guerra, i els qui no estan en guerra oberta estan en crispació constant. No cal que acceptem que l’amenaça nuclear, que sembla que ara es torna a despertar, ha de justificar tota acció i ens ha de marcar en termes de “política internacional” (que és aquella cosa que tothom en parla i no saps qui la decideix... la Santa Mare Democràcia s’esforça incansablement a demostrar-nos que decidim entre tots, però jo no decideixo la majoria de coses que fa el meu govern, sigui el que sigui. I encara hi pinto menys a nivell europeu, Otan, Onu i companyia). El nostre Déu sent el clam de l’injusticia i la mort, és un crit d’alarma que li indica que el món preciós que ha creat no camina cap a l’amor, sinó cap a la mort. Però Ell no calla mai, va enviar el seu Fill i li vam fer la pirula... Però l’Evangeli és l’eco diví en el pas dels segles. Terra Santa fa plorar... Betlehem real, el del segle XXI, fa por. Diu el salm “Ara reis tingueu seny, apreneu governants de la terra; venereu el Senyor, sotmeteu-vos-hi. Veniu tremolant a fer-li homenatge, no fos que el vostre intent acabi en la desfeta si de sobte s’inflamava la seva ira. Feliços els qui en ell es refugien”. La millor arma contra l’odi és l’amor. Jesús va ressuscitar així, i per Ell viurem nosaltres.\nNo cal que desfigurem la imatge de la infància. Els nens poden ser nens sense necessitat de fer-se petites estrelles mediàtiques en els seus jocs. No cal acceptar l’absurd que la canalla tingui les “il·lusions frustrades” dels adults com a somni (èxit, fama, triomf, poder adquisitiu, molta riquesa, domini sobre els altres...) i en canvi defugi de les responsabilitats que els farien ser adults de veritat. Diu l’Evangeli que “qui escandalitzi un d’aquests petits, més li valdria no haver nascut”, o bé “lligueu-lo a una roda de moli i tireu-lo al mar”, forçant un a mica. Tampoc es tracta de fer aixó a alguns... Les contradiccions evangèliques s’han d’entendre sempre en positiu, mai destructivament... je, je, je...\nNo cal acceptar que aquells de qui ens hem aprofitat durant segles, ara que venen a menjar del pastis que menjem nosaltres, els haguem de “controlar” amb escreix, ja que ells van posant encara els ingredients a la massa. L’Antic Testament ens diu que “tu també vas ser immigrant en terra estrangera”.\nJesús forma part de la proposta per a un món millor. Vivim en el món que vivim, des de dalt (panorama internacional) fins a baix (els qui pugen de petits, que són la societat del demà), però no cal amagar que un altre món és possible, i que Jesús (per a tothom com a model ètic, i per als creients com a Fill de Déu Ressuscitat i model ètic) forma part de la proposta per a un món millor. Nadal ens recorda que Déu es va fer de carn i ossos com nosaltres, sense deixar de ser Déu. Que la primera paraula del Fill de Déu va ser un plor. I la primera lletra una vocal o una consonant que només poden recordar Maria, Josep, el bou, la mula, els pastors i els angelets que cantaven tota la nit pel pessebre.\nTEXT PRESENTACIÓ WEB\nAquest lloc que visites, és una felicitació de Nadal. Hi ha tres cançons gravades a casa (a casa el Carlos) el pont de la Puríssima Concepció. Amb elles volem desitjar-te molt bon Nadal i celebrar un any més, amb renovada alegira, el naixement de Jesús.\nSom en Carlos, l’Albert, el Txema i en Jordi. Tenim una cultura i unes festes i aquestes tenen unes arrels de fe. També són unes festes amb molta música popular. Ens uneix aquesta mateixa fe i les ganes de cantar i festa. Per aixó et volem felicitar el Nadal amb aquestes senzilles cançons.\nA NADALET, fem memòria del que celebrem per Nadal, que Déu s’ha fet persona humana, de carn i ossos, que estima i pateix amb cor personal. Ens recordem que el petit vailet que va néixer a Betlehem, ben segur que plora veient el seu poble avui, i el patiment dels homes i dones que pren cert protagonisme solidari en aquestes festes; és la versió lliure del XARRAMPIM!. Esperem que tot això, tal com és ara, ha de canviar, no pot seguir el final de HACIA LA LIBERTAD, tancar en fronteres la riquesa del fruit del treball dels homes i dones. La llibertat per a viure, créixer, jugar i aprendre en pau enmig d’aquest món, és possible per mitjà d’aquest infant sense sostre i sense papers que nasqué al pessebre.\nTinguis un Sant Nadal amb la família i els coneguts!\nTOUR D'ADVENT 2018\nAquest any pots escoltar NADALET en directe!\n27des19:00h CASTELLAR DEL VALLÉS\n2 gener 19:00h (lloc a concretar!!)\nPOTS VEURE LES FOTOS!\nLes mateixes bèsties diferents corretges...\nEscolta i descarrega't gratuïtament el Nadalet i altres cançons nostres!\n...making off 2011\naixò si que és un regal!\nhistòria del nadal...\nPer inserir aquest gadget al teu bloc o web, click! Codi font.


JIMMY - Pets for adoption - 11pets: Adopt - 234077\nEn Jimmy és un gos guapíssim i encara molt jove. És molt actiu i té molta energia, però també és un tros de pa, molt bo, i adora la companyia de les persones. A més a més conviu molt bé amb els altres gossos. Un molt bon gos que només té en contra ser de la seva raça... Si el voleu conèixer, podeu preguntar per ell escrivint a [email protected] . Indicant el vostre telèfon per poder contactar amb vosaltres.\nJimmy es un perro guapísimo y todavía muy joven. Es muy activo y tiene mucha energía, pero también es un trozo de pan, muy bueno, y adora la compañía de las personas. Además convive muy bien con los demás perros. Un muy buen perro que sólo tiene en contra ser de su raza... Si lo queréis conocer, podéis preguntar por él escribiendo a [email protected] . Indicando vuestro teléfono para poder contactar con vosotros.\nThank you for showing interest in adopting JIMMY. Please fill in the contact form below and a member of our team will get in touch with you are soon as possible.\nThank you for showing interest in sponsoring JIMMY. Please fill in the contact form below and a member of our team will get in touch with you are soon as possible.


'España al terminar el siglo XIX. Apuntes de viaje': Nules 1897 - Nulespèdia\n‘España al terminar el siglo XIX. Apuntes de viaje’: Nules 1897\nTreballant en la premsa històrica de Nules vam trobar, entre altres joies, estes pàgines sobre el poble escrites per l’escriptor i periodista Sinieso Delgado (1859-1928) en 1897 i publicades en el volum España al terminar el siglo XIX. Apuntes de viaje. A més dels paràgrafs que dedica al Nules finisecular, l’autor era un excel·lent fotògraf i ens deixa deu fotos precioses que mostren carrers i personatges d’aquell moment; una contribució al patrimoni gràfic de Nules que ens pareix molt valuosa i que comentem més avall.\nEstes pàgines les vam trobar a la Biblioteca Virtual de Prensa Histórica del Ministeri de Cultura, afegides a part d’una publicació còmica: Madrid cómico (un semanari d’humor que també va dirigir Sinieso Delgado durant un temps), suposem que per error.\nPer facilitar la lectura i la contemplació de les imatges, incloem ací les pàgines en què es parla de Nules, i a continuació les fotografies reproduïdes i comentades individualitzadament. També es pot entrar a la publicació completa des de la Biblioteca Virtual en l’enllaç: Madrid cómico: Madrid cómico – Año XVII Número 775 – 1897 diciembre 25 (25/12/1897); les mencions a Nules es troben de la pàgina 199 a la 201 en la numeració original de la publicació (pàgina 211 real). Forma part del pas de Sinieso Delgado per la província de Castelló baixant des de Barcelona.\nEspaña al terminar el siglo XIX. Apuntes de viaje: Nules. PDF\nLa Posada de las Almas, hostal de nom suggerent i misteriós, a on es va allotjar breument l’autor del text. L’historiador de Xilxes Ferran Valls Planes, recordava que segons l’almanac de Bailly Bailliere per a 1901, estava situada a la plaça Major i era regentada per Francisco Vedrí. Alguns companys (gràcies a Vicente Miralles i a Àngel Gavara Mariner per la seua col·laboració) ens diuen en canvi que s’anomenava popularment l’hostal del Roig, i estava situat a l’església de la Immaculada, que després de la desamortització es va utilitzar com a hostal.\nTípica la indumentària amb barrets d’ala ampla, bruses i faixes; i també el gat immortalitzat a la porta de casa.\n“No hay en el pueblo nada digno de mención”, diu Sinieso Delgado. L’arquitectura era pobra, i, com ara veurem, les cases més riques estaven al carrer Major.\nUna foto sense cap indicació. Molt pintoresc l’home amb el seu barret i la dona de negre rigorós -baix d’un sol de justícia- per algun dol familiar, amb nombroses capes de tela entre falda, gipó, sinagües i sobresinagües, etc.\nL’autor se sorprèn per la quantitat de carros d’alls que troba a l’entrar a Nules; veritablement la imatge del carro carregat de rasts o trenes de cabeces d’alls és molt espectacular. Pareix que en gran part s’ha oblidat el mercat de l’all que era molt propi de Nules i que exportava cap a diferents mercats. En la nostra publicació sobre Hemeroteca huitcentista de Nules (I): 1811-1850, trobàvem una sorprenent notícia de barques carregades d’alls que arribaven al port de Palma Mallorca publicada a El balear: periódico de la tarde el 5 de juliol de 1848: «Gacetilla comercial – Puerto de Palma: Buques entrados día 1º de julio: De Nules laud Rosario, patron Vicente Simon, con ajos». És a dir, que Vicente Simon portava un llaüt o falutxo -una barca llevantina- anomenat Rosario amb què carrejava alls fins a Palma de Mallorca.\nSobre l’activitat marinera de Nules estem trobant nombroses referències a la premsa històrica que publicarem en dies propers. Per exemple a El liberal: órgano democrático de la isla de Menorca, que el 28 de juliol de 1883 parlava de «los puertos naturales ó fondeaderos existentes en la península, islas Baleares y posesiones de Africa, ascienden á 134, á saber, (…) los de Playa de Moncófar, Núles, Burriana, Peñíscola y Benicarló, en la provincia de Castellon (…)». I el Boletín oficial de la provincia de Santander del 30 de desembre de 1884, en parlar de Ordenanzas Generales de la Renta de Aduanas menciona Nules «Para el embarque de frutos del país con documentación de la Aduana de Burriana».\nEl carrer Major de Nules ja tenia la seua categoria arquitectònica i social, com es pot veure en esta imatge. A més de la indumentària típica del país, sorprenen les estores a la porta de casa.\nL’home que està de cul va carregat amb un feix d’herba per als animalets de casa.\nEl carrer Ample amb l’ermita de Sant Miquel (“el Fort”) al final. La major part de les dones retratades en estes fotos pareix portar cistelles.\nDarrere del vianant retratat, creiem entendre diferents parts dels aparells de treball d’animals: selles o sellons del bast, algun colleró… però la poca qualitat de la imatge no ens permet afirmar res.\nPotser a la mateixa “Posada de las Almas”, retrat de senyor recolzat en un carret.\nLa imatge no té molta qualitat, però en principi no pareix que es tracte exactament d’una xiqueta. Darrere es veu la cúpula d’una església, potser la titular del poble, que caigué en la Guerra Civil.\nLa plaça i el carrer Major. El primer edifici per la dreta és l’ajuntament construït en 1881; al costat la casa fronterera està sent edificada a l’estil “modern” en aquell moment, una barreja de neoclàssic popular que aniria sobrecarregant-se d’ornamentació per influència del modernisme secessionista. El carrer es veu molt animat, amb trànsit de gent, carros i diligències.\nEspaña al terminar el siglo XIX. Apuntes de viaje: Nules 1897\nTítol España al terminar el siglo XIX. Apuntes de viaje: Nules 1897\nText i fotografies Sinieso Delgado\nFont Sinieso Delgado (1897), España al terminar el siglo XIX. Apuntes de viaje. Madrid: Hijos de M.G. Hernández, pp. 199-201.\nBiblioteca Virtual de Premsa Històrica del Ministeri de Cultura, entrada Madrid cómico – Año XVII Número 775 – 1897 diciembre 25 (25/12/1897)\nData de la publicació Dimecres 16 de desembre de 2020\n‘LA JUVENTUD ALEGRE: Semanario festivo bilingüe’ “Corresponsals estrangers de guerra. La visió de la destrucció de Nules”,...


Nou programa a TV3 sobre la vida als mercats municipals\nAvui mateix s'estrena una docusèrie a TV3 que, amb el títol 'Gent de mercats', es vol endisar en el món dels mercats municipals.\nEl programa mostrarà tots els racons de diversos mercats de Catalunya, a través de les persones que hi treballen i les relacions que s'hi estableixen. També es donaran a conèixer productes singulars de la Xarxa Productes de la Terra, impulsada per la Diputació de Barcelona.\nEl primer capítol s'emet avui, 3 de desembre a les 23.10 h, i està ambientat al Mercat de la Independència de Terrassa, però al llarg dels seus 6 capítols també viatjarà al Mercat de la Masuca d'Igualada, el Mercat Central de Sabadell, el Mercat de la Plaça de Cuba de Mataró i el Mercat de Sitges.\nEl programa compta amb el suport de l'Institut Municipal de Mercats de Barcelona, Mercabarna, la Diputació de Barcelona i la Diputació de Tarragona, la Generalitat de Catalunya, el Mercat de Tarragona, el Mercat Central de Reus, l'Ajuntament de Tortosa i l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú.


CDC denuncia endollisme a l'Ajuntament - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 2 de Juny de 2016. 12:44h.\nCDC denuncia endollisme a l'Ajuntament\nForn acusa Colau de convertir el consistori barceloní “en un club d’amiguets”\nEl portaveu del grup municipal de CiU a l'Ajuntament de Barcelona, Joaquim Forn, en la conferència ‘Barcelona perd oportunitats’, considera que “la degradació institucional també es percep quan es converteix l’Ajuntament en un club d’amiguets. Amb contractacions i nomenaments de personal afí, a sou de l’erari públic. Parelles, familiars, amics, una estreta teranyina de càrrecs de confiança que comparteixen alguna cosa més que afinitat política i professional”.\n“Una pràctica que s’estén també a la contractació d’empreses de familiars i amics per desenvolupar tasques que fins fa poc feia el propi personal municipal. Em refereixo a la dinamització dels òrgans de participació de l’Ajuntament, on es contracten empreses externes amb l’única concurrència i publicitat de vincles de família i amistat”, ha assegurat.\nForn recorda que “hi ha qui ha parlat de pràctiques de privatització de la participació, però és molt més greu, ja que de vegades aquests suposats processos de participació dinamitzats per experts serveixen per desfer consensos assolits prèviament amb els veïns i les veïnes o per aturar projectes iniciats el mandat anterior”.\n“Aquesta afirmació, avalada pels fets, és encara més greu quan la protagonitza algú que des d’una pretesa superioritat moral ha convertit la política municipal en una batalla de bons contra dolents. De casta i de no casta. Però el primer que fan és col·locar la família en l’estructura del govern municipal. Quina contradicció!”, ha lamentat.\nForn assegura que “això no acaba amb el nomenament de personal de confiança o empreses afins, sinó que s’utilitzen els concursos de mèrits entre el personal municipal per promoure l’ascens a nivell directiu de treballadors afins al seu projecte polític, tot i no tenir experiència directiva”.\n“Només podem pensar que hagués passat, si nosaltres haguéssim fet servir aquestes pràctiques, tan poc transparents. Fins a 35 llocs de responsabilitat s’han cobert a l’Ajuntament amb personal afí, que havia col·laborat en la campanya o format part de les llistes de Barcelona en Comú”, ha indicat.\n“Persones més interessades en complir amb el Codi Ètic del seu partit, que amb els principis ètics que ha de tenir un representant públic de la ciutat. Ho estem veient en l’actitud d’alguns regidors, que utilitzen la seva autoritat pública per la defensa d’interessos de partit, per sobre dels de la institució i del bé comú que diuen protegir”, ha sentenciat.\n#11 República catalana de Can Pixa, Lleida, 03/06/2016 - 13:15\nS'ha de tenir la cara molt dura per dir-ho precisament aquests.Per posar sols un cas,a l'anterior legislatura la consellera de la Barceloneta era una tal Homs,filla o germana del llavors portaveu del govern\n#10 pues claro!, bcn, 02/06/2016 - 19:32\no os pensábais que la NEO-CASTA sería diferente a la CASTA?\n#9 Vergonya Aliena Sento, Burundi del Nord, nou estat d'Europa, 02/06/2016 - 19:32\nFa 35 añys que Catalunya es el cortijo de CiU....Quines penques tenen aquests\n#8 botifler1914, Sintaca, 02/06/2016 - 18:15\nLo dice con una mezcla de envidia y nostalgia, supongo.\n#7 La hora de los egoistas, Bcn, 02/06/2016 - 17:40\nSi los catedráticos del enchufismo como CDC (CiU) dicen que hay enchufismo en el ayuntamiento ¿quién soy para llevarles la contraría?


Rúsia, exclosa de totes les competicions internacionals | EFE\nSanció històrica en el món de l’esport. Aquest dilluns, l’Agència Mundial Antidopatge ha anunciat que ha castigat la delegació russa sense prendre part en cap competició internacional durant quatre anys. Això implicarà que els esportistes russos no puguin participar en els Jocs Olímpics de Tòquio del pròxim estiu, però tampoc en els Jocs d’Hivern ni en altres tornejos com el Mundial de Qatar del 2022. Sí que ho podran fer a l’Eurocopa del 2020, del qual en són un dels amfitrions, perquè la sanció no afecta els tornejos continentals.\nL’Agència Mundial Antidopatge ha sancionat Rússia per la manipulació de la base de dades informàtiques i proves físiques del laboratori antidopatge de Moscou amb l’objectiu d’amagar presumptes casos de dopatge. En principi, els atletes que aconsegueixin demostrar que no estan implicats en el cas podran competir en competicions internacionals, però ho podran fer com a representants del seu país.\nLa decisió de l’Agència Mundial Antidopatge és ferma, però no definitiva, ja que Rússia té 21 dies presentar un recurs davant del Tribunal d’Arbitratge de l’Esport. Tampoc no és nova: als Jocs Olímpics de Rio la delegació russa no va desfilar en la cerimònia inaugural, tot i que els seus esportistes van poder participar-hi sota la bandera internacional.


Professionals de l’àmbit social, comunitari i esportiu assisteixen a la jornada “L’esport, una eina per a la inclusió social” – PDC St. Josep Obrer\nProfessionals de l’àmbit social, comunitari i esportiu assisteixen a la jornada “L’esport, una eina per a la inclusió social”\nUnes 130 persones que treballen en l’àmbit social, comunitari i esportiu han participat aquest dimarts, 2 d’abril, en la jornada “L’esport, una eina per a la inclusió social”, organitzada per les regidories de Benestar Social i d’Esports. Durant la sessió de treball, que s’ha fet a una sala de firaReus, s’han explicat quatre projectes innovadors que utilitzen l’esport com a eina d’inclusió social i que compten amb la corresponsabilitat d’entitats, administracions i equipaments del territori: Xarxa Esport als Barris de l’Ajuntament de Reus, Targeta Verda del Consell Esportiu del Baix Camp, FutbolNet de la Fundació Barça i Bàsquet Adaptat del Club Esportiu Costa Daurada. Unes experiències que mostren que l’esport és una eina eficaç per fomentar un seguit de competències personals i relacionals aplicables també a altres àmbits de la vida.\nPrèviament a l’explicació d’aquestes experiències concretes, el llicenciat en psicologia i màster en psicologia de l’esport, Àlex Gordillo Molina, ha destacat a la ponència central, titulada “Esports i valors”, l’oportunitat que ofereix l’activitat física i l’esport per a educar en valors als infants i adolescents i enriquir-los com a persones d’una manera atractiva.\nAquesta és la primera vegada que s’organitza a Reus una jornada que tracta sobre l’activitat esportiva com una via d’intervenció educativa i socialitzadora que permet treballar, de forma motivadora i constant, normes de convivència, valors i hàbits.\nAutor PDC ReusPublicat el 3 Abril 2019 5 Abril 2019 Categories Notícies - Premsa, PDC St. Josep Obrer, UDC Mas Pellicer\nAnterior Previous post: Els Bombers ens prevenen del foc\nSegüent Next post: SESSIONS DE VOLUNTARIAT PER LA LLENGUA EN GRUP AL CASAL CÍVIC SANT JOSEP OBRER DE REUS


Polèmica pel nom de la Biblioteca Popular de la Fundació Iluro\nel dia de desembre 23, 2021\nSembla que s’estan ultimant les obres per adaptar les instal·lacions de l’antiga Biblioteca Popular de la Caixa d’Estalvis (carrer d’en Palau, 18, de Mataró), avui Fundació Iluro, a les normatives de les biblioteques públiques, ja que l’Ajuntament de Mataró la integrarà a la xarxa de biblioteques de la Diputació de Barcelona. com a tercera biblioteca municipal de la ciutat.\nAquest traspàs ha generat un debat sobre el nom que se li ha de posar a la biblioteca un cop traspassada:\nPer la seva banda, vuit entitats del mon cívic i cultural de Mataró (Agrupació Científico-Excursionista de Mataró; Associació Amics de la Ciutat; Associació Amics de Ca l’Arenas; Aules Sènior de Mataró; Centre d’Estudis d’Arqueologia i Història de Mataró (CEAHM); Club d’Opinió Jaume Llavina; Museu Arxiu de Santa Maria i Òmnium Cultural Maresme) s’han dirigit a l’Ajuntament per proposar que s’imposi el nom de Biblioteca Popular Josep Garcia Oliver a la nova biblioteca. La Biblioteca Popular de la Caixa de Mataró ha estat sense nom específic des del moment que s’inaugurà. El motiu és que, en ser l’única de la ciutat, no s’havia de distingir de cap altra; així, durant llargs anys fou coneguda com «la Biblioteca Popular», o simplement, «la Biblioteca». Expliquen les entitats proponents que, si s’atribueix un nom a la biblioteca, tindrà la funció pràctica de singularitzar-la de les actualment existents, però, sobretot, constituirà un acte d’homenatge a la memòria de la personalitat a qui demanen que es dediqui:\n"Les entitats signants hem adreçat a l’Ajuntament la proposta de donar el nom de Josep Garcia Oliver a la Biblioteca Popular que està previst que la Fundació Iluro traspassi aviat a la xarxa municipal. La Biblioteca Popular de la Caixa de Mataró ha estat sense nom específic des del moment que s’inaugurà. El motiu és que, en ser l’única de la ciutat, no s’havia de distingir de cap altra. Així, durant llargs anys fou coneguda com «la Biblioteca Popular», o simplement, «la Biblioteca».\nAtribuir un nom a la biblioteca tindrà la funció pràctica de singularitzar-la de les actualment existents, però, sobretot, constitueix un acte d’homenatge a la memòria de la personalitat a qui es dedica.\nJosep Garcia Oliver (1834-1883), fou un autèntic precursor a la nostra ciutat de la difusió de la instrucció i els coneixements entre les classes populars, i concretament un avançat al país sobre els beneficis que reporten les biblioteques.\nVa ser empresari, polític liberal, il·lustrat i filantrop, i fundà el 1854 –als vint anys!– l’Ateneu Mataronès «el primer Ateneo que dedicara Cataluña a las clases proletarias», segons les seves pròpies paraules; el 1859 promogué la Caixa d’Estalvis de Mataró, per fomentar l’estalvi entre les classes treballadores; el 1866, fundà a Mataró la primera biblioteca popular de Catalunya i de l’Estat, inspirada en les que havia conegut de molt jove a l’Anglaterra de la Revolució Industrial «que tanto han contribuido al levantamiento moral e intelectual de su población laboriosa».\nApòstol de la instrucció, Garcia Oliver sabia que les biblioteques eren un poderós instrument per a la il·lustració de les classes treballadores, i que contribuïen al progrés econòmic del país. Va ser alcalde de Mataró i diputat a Corts i avui el seu retrat honora la Galeria de Mataronins Il·lustres. Va morir jove, prop de complir els quaranta-nou anys. El 1934 la caixa d’estalvis fundada per ell inaugurava a la plaça de Santa Anna la «Biblioteca Popular» de Mataró per antonomàsia, avui traslladada al carrer d’en Pujol i carrer d’en Palau. La Caixa fundada per Garcia Oliver ha estat sustentant fins avui mateix la Biblioteca Popular que dona continuïtat a la que havia fundat ell el 1866.\nÉs per això que pensem que, ara que l’Ajuntament de Mataró té previst assumir la Biblioteca Popular, és de justícia donar-li el nom de «Josep Garcia Oliver», en record i homenatge al prohom a qui Mataró deu tantes iniciatives, tan beneficioses per a la ciutat, i particularment la biblioteca i tot allò que contribueix al benestar i el millorament de la instrucció de la seva població."\nTambé és de la mateixa opinió l'exalcalde i exdiputat al Congrés dels Diputats Manuel Mas, on hi té un post dedicat en el seu bloc (Enllaç) en defensa del nom de Biblioteca Popular Josep Garcia Oliver. Segons la seva opinió, és possible compaginar la conservació del nom de "Biblioteca Popular" i al mateix temps es pot homenatjar aquest mataroní il·lustre que, tal com diu l'exalcalde, no ha rebut el reconeixement públic de Mataró que es mereix per tot el que va fer, i que avui encara en gaudim. El lloc més indicat per a fer-ho és la biblioteca, i si Mataró té alguna dona a qui se li hagin de reconèixer mèrits, sempre se li pot dedicar un carrer o un altre equipament, però desaprofitar la Biblioteca Popular per a Josep Garcia Oliver seria perdre una ocasió única.\nEn tercer lloc, Teixit de Dones, l’entitat feminista de referència a la ciutat, va exclamar-se de seguida que va sorgir la iniciativa de donar-li el nom del seu fundador a la biblioteca popular. L’entitat entén que amb les altres dues biblioteques de la ciutat amb nom d’homes importants de la llengua i la cultura com Pompeu Fabra i Antoni Comas, la tercera ha de tenir nom de dona. Per fer visible aquesta iniciativa ha promogut una votació en format de formulari obert a internet, no té caràcter oficial sinó que serveix per definir la proposta que l’entitat adreçarà a l’Ajuntament de Mataró perquè aquest, via Ple Municipal, doni nom al nou equipament. Entre altres noms es proposes difeents noms d’escriptores i representants de la política i la cultura de les quals hi ha quatre de mataronines, Núria Masafrets Aymà, mestra i escriptora (Mataró 1950- 2021); Care Santos Torres, escriptora i crítica literària (Mataró 1970); Encarnació Soler Alomà, mestra i historiadora (Mataró 1954 - 2021) i la bibliotecària Helena Jubany ((Mataró, 1974 - Sabadell,2001)\nRecentment, la Dra. Roser Salicrú, exrepresentant del Museu Arxiu de Santa Maria al patronat de la Fundació Iluro, opina en un comunicat difós per ella que hauria de ser el nom més apropieat hauria de ser el de Biblioteca Popular per les raons següents:\n"La integració de la Biblioteca Popular de la Fundació Iluro, antiga biblioteca de la Caixa Laietana, a la xarxa pública ha generat un debat ciutadà sobre el possible nom de la que, l’abril del 2022, després d’un llarg procés, esdevindrà la tercera biblioteca pública de Mataró.\nDes del màxim respecte a totes les iniciatives i, sobretot, al fet que una nova biblioteca pogués dur un nom de dona, cal prendre en consideració que aquesta no és pas una biblioteca nova, sinó una biblioteca amb història i amb un nom propi que fa honor a l’esperit dels seus orígens: Biblioteca Popular.\nEn un país amb una elevada taxa d’analfabetisme i amb l’ambició que totes les poblacions tinguessin accés a la lectura i al préstec de llibres, la Mancomunitat de Catalunya (1914-1925) va impulsar una xarxa de biblioteques a imatge i semblança de les pioneres biblioteques anglosaxones. Sota la responsabilitat d’Eugeni d’Ors, primer, que fou el responsable del projecte inicial que establí com havien de ser les biblioteques i la formació que havien de tenir les bibliotecàries, i de Jordi Rubió, després, que el succeí com a director de la xarxa i implantà definitivament un sistema bibliotecari a Catalunya, les biblioteques populars foren un model innovador i esdevingueren un referent dins del panorama bibliotecari espanyol.\nA Mataró, els primers contactes entre l’Ajuntament i la Mancomunitat per a la creació d’una biblioteca popular daten del 1922, i l’acord per a la seva obertura del 1923. Però el cop d’estat de Primo de Rivera va escapçar el projecte. Posteriorment, conscient de les necessitats dels mataronins i mataronines i amb voluntat de servei a la població, fou la Caixa d’Estalvis de Mataró qui, el 1928, resolgué crear una Biblioteca Popular.\nDes d’aleshores, la biblioteca ha estat oberta al públic amb la mateixa voluntat de servei. I, durant els darrers anys, la Fundació Iluro havia recuperat plenament el seu nom original de Biblioteca Popular.\nPer respecte a la història i al passat, per preservar l’esperit dels orígens de la biblioteca i perquè no se’n perdi la memòria col·lectiva, caldria preservar el nom de Biblioteca Popular. Un nom que, en el moment de la seva creació, ja era tota una declaració d’intencions. I que, avui, encara ho hauria de ser."\nDes d’aquesta plataforma defensem, que el nom no seria qüestió de quotes, en aquest cas, sinó que al ser una biblioteca amb una història pròpia s’hauria de respectar el nom de Biblioteca Popular i tot cas dedicar-ho a Josep Garcia Oliver com a pioner\nArxiu Comarcal del Maresme : Vuit entitats proposen el nom de «Josep Garcia Oliver» per a la Biblioteca Popular del centre de Mataró\nRevista Capgros - Una votació per escollir el nom de la tercera biblioteca de Mataró\nQuan l'Ajuntament de Mataró va decidir aixecar un gran monument al parc dedicat a Puig i Cadafalch, cap entitat feminista no es va pronunciar en contra argumentant que tots els monuments que hi ha al parc -Lluís Millet, Anselm Clavé, Juli Garreta, Pep Ventura, Honorat Vilamanya, Pau Casals- siguin monuments dedicats a homes. Mataró va fer molt bé d'erigir el monument al seu fill il·lustre Josep Puig i Cadafalch encara que no fos una dona.\nAra es vol descriminar Garcia Oliver per no ser dona. Això és descriminació per raó de gènere.\nVuit entitats arrelades a la cultura i a la societat mataronina proposen homenatjar un prohom a qui Mataró li deu molt. La mateixa Fundació Iluro on ha estat vocal la senyora Salicrú va ser fundada per Josep Garcia Oliver, ja que la Fundació Iluro és el resultat de la transformació de la Caixa d'Estalvis Laietana, abans Caixa d'Estalvis de Mataró fundada per Josep Garcia Oliver. Sap greu que qui li vulgui silenciar el nom sigui precisament una persona que havia estat a la Fundació Iluro.\nLa Fundació Iluro, el col·legi Josep Montserrat, el col·legi Jaume Recoder o Escola de Cirera, la biblioteca popular, l'Ateneu, el local social d'Òmnium Cultural a Mataró, edificis que ocupen la Fundació Maresme pro persones amb disminució psíquica, tot son equipaments que avui té Mataró gràcies a les iniciatives de Josep Garcia Oliver.\nD'altra banda, Garcia Oliver va ser un avançat en la instrucció de la classe obrera i un apòstol de les biblioteques populars: va fundar a Mataró la primera biblioteca popular d'Espanya. D'aquesta iniciativa n'hauria de presumir Mataró de la mateixa manera que presumeix d'haver tingut el primer ferrocarril de la península promogut per Miquel Biada. Tant que homenatgem Biada, per què en canvi aquest interès en oblidar Garcia Oliver?\nLa millor manera de fer-ho és donar el seu nom a la biblioteca que dona continuïtat a la que va fundar ell.\nÉs per aquest motiu que vuit entitats mataronines creuen que se l'ha d'honorar i que la biblioteca popular que ara assumirà l'Ajuntament porti el nom de "Biblioteca Popular Josep Garcia Oliver".\n24 de desembre de 2021, a les 11:42\nTal com diu la Sra. Salircú, s'ha de preservar el nom de Biblioteca Popular, però alhora s'ha de recordar Josep Garcia Oliver, que va fundar a Mataró la primera Biblioteca Popular d'Espanya.\nLa manera de fer-ho compatible és dir-ne "Biblioteca Popular Josep Garcia Oliver".\n24 de desembre de 2021, a les 12:31\n¿Això del Teixit de dones és "una entitat de referència"?\n24 de desembre de 2021, a les 17:01\nEs pot homenatjar Josep Garcia Oliver i al mateix temps mantenir el nom de Biblioteca Popular posant-li el nom de "Biblioteca Popular Josep Garcia Oliver"\n24 de desembre de 2021, a les 23:20\nQuatre professionals de la biblioteconomia s’han dirigit a l’alcalde de Mataró expressant-li que el nom més apropiat per a la nova biblioteca és el de «Biblioteca Popular Josep Garcia Oliver».–\nLa mataronina Mercè Bosch, antiga directora de l’Escola Universitària de Biblioteconomia i Documentació de la Universitat de Barcelona, continuadora de l’Escola Superior de Bibliotecàries fundada per la Mancomunitat de Catalunya el 1915 i també exbibliotecària de la Biblioteca Popular de Mataró, juntament amb Maria Elvira Silleras, antiga directora de la Biblioteca Popular de Mataró i posteriorment professora de la Facultat d’Informació i Mitjans Audiovisuals de la Universitat de Barcelona –nom actual de l’Escola Universitària de Biblioteconomia i Documentació–, al costat del professor d’aquesta Facultat el mataroní Amadeu Pons, i de la senyora Carme Mayol, professora i directora l’Escola Universitària de Biblioteconomia i Documentació, expresidenta del Col•legi Oficial de Bibliotecaris-Documentalistes de Catalunya, autora de les Normes per a biblioteques públiques a Catalunya i Creu de Sant Jordi pel conjunt de la seva aportació a la biblioteconomia, han dirigit un escrit a l’Alcalde de Mataró expressant-li que el nom més apropiat per a la nova biblioteca que obrirà l’Ajuntament de Mataró és el de Josep Garcia Oliver, a qui qualifiquen de «figura gegantina» no sols en la història de Mataró, sinó en la història de les biblioteques populars de l’Estat espanyol.\nEn l’escrit a l’Alcalde fan un ampli repàs de les primeres biblioteques populars, que tenen el seu origen a Espanya en la legislació de l’època del Sexenni Democràtic, després de la Revolució de Setembre de 1868, que va posar les bases per a estendre-les per tot el país amb la voluntat de fomentar la lectura pública i que, a Catalunya, varen rebre el gran impuls amb la política cultural de la Mancomunitat, que obrí la primera el 1918.\nAquests quatre professors universitaris posen de relleu el cas excepcional de Mataró, que, abans que es publiquessin les primeres lleis sobre biblioteques, la nostra ciutat ja en tenia una de perfectament organitzada i regulada. Era la Biblioteca Popular que havia fundat Josep Garcia Oliver el 1866 prenent com a model les que havia conegut de jove quan visità l’Anglaterra de la Revolució Industrial.\nLes primeres d’Espanya no es varen obrir fins el 1869, tres anys més tard que la de Garcia Oliver que, fins hi tot, ja s’havia avançat el 1854 amb un embrió de la biblioteca, el Gabinet de Lectura de l’Ateneu Mataronès, fundat també per ell, que tenia per objecte difondre la instrucció entre les classes proletàries.\nRessalten, a més, que quan el catàleg de les primeres biblioteques populars del país era d’una mitjana de només 150 a 200 volums, la de Garcia Oliver ja sobrepassava el miler obres.\nGarcia Oliver ha de ser qualificat, doncs, d’autèntic avançat i precursor de les biblioteques populars, amb el mèrit afegit que això no va fer-ho a la capital de l’Estat ni en cap capital de província, sinó, precisament a la ciutat de Mataró i sense cap suport oficial.\nUn motiu més perquè el Mataró d’avui reconegui el seu mèrit posant el nom de Josep Garcia Oliver al frontispici de la Biblioteca Popular.\n31 de gener de 2022, a les 16:22


1397 [Refinar la búsqueda]\n2 / 1397\n3 / 1397\n4 / 1397\nCorre, democràcia, corre. Mobilització i repressió a la Catalunya de la Transició / [ressenya de:] César Lorenzo\nEn: Segle XX : revista catalana d'història. Barcelona, núm. 13 (2020) , p. 404-407 (Ressenyes i notes de lectura)\n. Corre, democràcia, corre. Mobilització i repressió a la Catalunya de la Transició / Ballester, David, Vicente, Manuel. Barcelona : Editorial Base, 2019\nMatèries: Ressenyes ; Transició democràtica ; Conflictivitat social ; Moviments socials ; Repressió política\n6 / 1397\n7 / 1397\n8 / 1397\n9 / 1397\n10 / 1397\n11 / 1397\n13 / 1397\n14 / 1397\n15 / 1397\n16 / 1397\nModernització i crisi comunitària : estudis d'etnohistòria rural : la Catalunya occidental en el canvi dels segles XIX i XX [Fitxer informàtic] / Joaquim Capdevila Capdevila\nLleida : Edicions de la Universitat de Lleida, 2012\n1 recurs electrònic (261 p.) (Espai/temps, 59)\nConté: I La utopia material pagesa (...); 1. Les tradicions utòpiques i la utopia material pagesa (...) ; 2. La utopia material pagesa; 2.1 La utopia material pagesa (...); 2.2 Assoliment de la benaurança rústica i transgressió jocosa i còmica; 2.3 Les versions de "Xauxa" a partir de finals del segle XIX; 2.3.1 Les noves possibilitats de gaudi de la societat moderna vistes en termes de Xauxa. 2.3.2 Els greuges del moment actual com a situació contrautòpica. II Els cóssos de la cordera a les terres de Lleida en el tombant dels segles XIX i XX: entre el ritual agrari i l'esport atlètic; 1. A tall de breu introducció; 2.1 La competitivitat; 2.2 La rivalitat; 2.3 Els trofeus rústics (...); 2.4 La ceba com a tercer trofeu dels cóssos: inversió jocosa i follia; 2. Els cóssos de la cordera. Aspectes bàsics; 2.1 La competitivitat; 2.2 La rivalitat; 2.3 Els trofeus rústics (...); 2.4 La ceba com a tercer trofeu dels cóssos: inversió jocosa i follia. 3. La substitució dels cóssos: entre l'abandonament, la desrusticització i les assimilacions a esports moderns 3.1 La substitució dels cóssos de la cordera; 3.2 La modernització dels cóssos de la cordera (...); 3.2.1 L'assimilació a les curses atlètiques; III Fractura comunitària i conflicte (...); 1. Notes introductòries; 2. Primers estadis de modernizació de la societat rural: descomunitarizació i reaccions a la ruptura comunitària; 3. Caciquisme i rebel·lia rural (...); 3.1 Els successos de Miralcamp de 1916 i 1917 o la conflictivització del carnaval rural en termes sociopolítics. 3.2 Politització de sentits i formes de la protesta pagesa arcaica i subversió de l'ordre local: els fets de Barberà de la Conca (1894-1896) 3.3 Sant Martí de Maldà (1901-1909): fractura i conflictivitat local (...); IV Preservació de la propietat rural i conflictivitat (...); 1. Individualisme pagès i preservació de la propietat rural; 1.1 Exemples significatius d'individualisme i d'exclusivisme pel que fa (...); 2. Privacions i restriccions quant a l'entrada a la propietat rural (...); 3. Preservació de la propietat rural durant el tombant dels segles XIX i XX (...). 3.1 La repressió de les faltes comeses per pastors i ramaders 3.1.1 Els pastors com a grup d'ofici; 3.1.2 La repressió dels abusos comesos pels ramaders de Tàrrega (...),; 3.2 La repressió de les faltes a la propietat de canalla i jovent; 3.2.1 La canalla i el jovent; 4. Conflictivitat rural durant les primeres dècades de construcció de l'estat liberal (...); 4.1 Bans de bon ordre i bans de defensa de la propietat; 4.2 Bans de repressió dels abusos contra la propietat rural i bans de repressió de les manifestacions arcaiques de la protesta pagesa. V Caciquisme rural i contrautopies pageses (...).\nMatèries: Societat rural ; Pagesia ; Estudi antropològic ; Lleure ; Tradicions populars ; Esport ; Conflictivitat social ; Repressió ; Caciquisme ; Propietat rural\n17 / 1397\n18 / 1397\n19 / 1397\nEls Refugiats a les Arenes de Castellar del Vallès durant la Guerra Civil (1936-1939) / Roger Rocavert Homet\nEn: Plaça Vella : publicació de l'Arxiu d'Història de Castellar del Vallès. Castellar del Vallès, núm. 60 (desembre 2019), p. 47-57 : i.\nMatèries: Guerra civil espanyola ; Refugiats de guerra ; Hostals ; Conflictivitat social\n20 / 1397\n400 anys del procés de bruixeria al Vallès : una aproximació històrica al cas de tres dones castellarenques condemnades / Gemma Perich\nEn: Plaça Vella : publicació de l'Arxiu d'Història de Castellar del Vallès. Castellar del Vallès, núm. 59 (desembre 2018), p. 63-83 : il.\nMatèries: Bruixeria ; Bandolerisme ; Procés judicial ; Dona ; Societat ; Conflictivitat social ; Fonts documentals ; Edat moderna\nMatèries: Pèlags, Violant (1559-1620?) ; Omet, Jerònima (15??-1620?) ; Oliveres i Taulet, Eulàlia (15??-16??)\nÀmbit: Castellar del Vallès ; Vallès Occidental\nCronologia: [1550 - 1650]; esp. 1619 - 1620


Els municipis de la MICOD aproven el Protocol davant les violències sexual en espais festius de la Conca d’Òdena - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\nEls municipis de la MICOD aproven el Protocol davant les violències sexual en espais festius de la Conca d’Òdena\nLa Mancomunitat de la Conca d’Òdena (MICOD), ha aprovat en data 3 d’octubre i per Junta General, el nou Protocol d’actuació davant les violències sexuals en espais de festa. Les Àrees d’Igualtat dels municipis de la MICOD (Igualada, Vilanova del Camí, Santa Margarida de Montbui, La Pobla de Claramunt i Òdena) celebren haver sumat esforços per a fer front a una problemàtica que ja fa molts anys que existeix, però que fins ara no ha vist posar fil a l’agulla per a revertir-la\nAquest Protocol és un recurs per a professionals i per a la ciutadania, per a donar resposta a situacions molt arrelades com són les violències sexuals i els masclismes. Els contextos de festa en són moltes vegades facilitadors i és per això que cal prendre mesures específiques per entendre i detectar les dinàmiques que s’hi donen i fer-hi front, com a institució, entitats, serveis i societat.\nEl projecte, que es va iniciar ara fa un any i amb el suport de la Diputació de Barcelona, ha estat participat per diferents serveis implicats en la prevenció, detecció, atenció i recuperació de les violències masclistes i també per la ciutadania en general. Liderat per l’Àrea d’Igualtat de Gènere de la Mancomunitat i l’Observatori Noct@mbules, s’ha treballat de forma transversal des de diferents departaments dels ajuntaments de la MICOD, principalment en els àmbits de Cultura, Joventut, Igualtat i Salut, ha través d’un Grup Motor.\nS’ha reunit també, en tres ocasions, una Comissió Participativa que ha desenvolupat tot un seguit de propostes per donar forma i contingut al Protocol, i també per desenvolupar una guia de recomanacions a engegar i amb l’objectiu de donar resposta a les problemàtiques detectades.\nEl projecte s’implementarà el proper any 2019 durant les festes majors dels municipis de la MICOD, i estarà en constant revisió a través de comissions de seguiment, per tal d’adaptar-se a noves necessitats i situacions que puguin sorgir.\nMés d’una quarantena de famílies es beneficien del suport de l’Espai Jove per tramitar les beques per a estudis post obligatoris\nL’Espai Jove commemora el Dia Internacional de la Nena amb una exposició sobre la discriminació que pateixen les nenes arreu del món


Hostel Khabarovsk B&B Na Stantsionnoy Khabarovsk Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUlitsa Stantsionnaya 5, Jeleznodorojni, Khabarovsk, Rússia, 680021 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hostel Khabarovsk B&B Na Stantsionnoy\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Khabarovsk, no busqui més enllà de Hostel Khabarovsk B&B Na Stantsionnoy. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hostel Khabarovsk B&B Na Stantsionnoy és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, servei de bugaderia, servei de llançadora, lloguer de bicicletes.\nL'ambient de Hostel Khabarovsk B&B Na Stantsionnoy es reflexa en cada habitació. calefacció, servei de despertador, escriptori, despertador, mosquiter són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hostel Khabarovsk B&B Na Stantsionnoy és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Khabarovsk.\nComentaris de Booking.com (111)Comentaris d'Agoda (6)\nplace location is nice”\nvery kind staff. we can leave the baggage after check out that is free. location is nice. It is very close to the station.\n찾기가 힘들지만 위치는 좋습니다”\n구글맵으로 찾으면 수퍼마켓앞 멘션이 B&B호스텔이라고 나오는데요 입구는 뒷편에 위치해서 찾기가 힘듭니다 옆에 HOTEL Erofei라고 큰 건물이 보이는데 그 맞은편 골목으로 들어가서 우회전하면 입구입니다 저는 입구 못찾아서 40분을 근처에서 헤맸네요 찾기는 힘들지만 일단 위치는 기차역 도보 5분거리에 아무르가로수길따라 내려가다보면 중앙시장,무라비요프-아무르스키 공원, 성모승천사원,콤소몰광장 ...이 차례로 나와서 도보관광하기 좋습니다 가격이 워낙 저렴해서 시설면에서 기대하긴 어렵고 기차역근처 하루 숙박하기엔 딱 좋네요 저는 배낭여행을 하다보니 숙소에서는 샤워,수면,핸폰.디카충전 요정도만 하니까 가장 중요한게 위치와 가격인데 시설 고려하시는 분들은 가격 더 주고 딴데 찾아보시는게 낫겠네요


Alberto Górriz - FutbolBalear.es\nNoticias relacionadas con Alberto Górriz\nLa SD Formentera continua treballant intensament per donar forma al projecte esportiu de la temporada 2020/21. En aquest sentit, informa que ha arribat a un acord de renovació amb tres jugadors del primer equip; Agus Ojeda (lateral), Alberto Górriz (davanter) ...\nRelacionados: Agus Ojda, Alberto Górriz, Formentera, Laureano Spizzo\nEl debut soñado de Alberto Górriz\nAlberto Górriz, delantero vasco de 21 años que procede del Irún B, ha logrado en Sóller el tanto que le ha dado al Formentera los primeros tres puntos del tercer proyecto deportivo de Luis Elcacho. Hijo del mítico Górriz de ...\nRelacionados: Alberto Górriz, Formentera


Finances ètiques i Comunitats religioses | CEC Digital\nAlguna cosa està canviant al món. D’un temps ençà, els mitjans s’han anat fent ressò de propostes innovadores en l’àmbit econòmic, precursores d’un nou ordre més just i per tant amb un impacte social positiu. Diverses entitats han denunciat la perversió i les conseqüències de l’actual sistema financer. Les mostres de descontentament i d’incomoditat de gran part de la població revelen un desig de canvi, al qual les confessions religioses no en són alienes.\nLes entitats Grup de Treball Estable de Religions (GTER) i Justícia i Pau han organitzat una Jornada gratuïta sobre Finances ètiques i Comunitats religioses, el 28 de juny 2011, de 9:30 a 17 h. a l’Auditori del carrer València 244, 1r pis, a Barcelona.\nEl programa avança que al matí hi intervindran Arcadi Oliveres, president de Justícia i Pau, i Xavier Marin, professor de la Universitat Ramon Llull. En un altre apartat del programa, també al matí, es podrà conèixer les entitats de finances ètiques establertes a Catalunya – Coop57, FIARE, Oikocredit i TriodosBank- i l’Associació FETS. Per la tarda, s’obrirà un debat sobre les possibilitats de participació de les diferents comunitats religioses en les entitats de finances ètiques.\nTaller de formació en Comunicació per a entitats religioses\nCom fer més operativa la comunicació en una Comunitat? Com fer una pàgina faceboook? I un twit ...


Trobada del preinfantil femení – Club Bàsquet Blanes\nTrobada del preinfantil femení\nDivendres passat a la tarda el preinfantil femení va trobar-se virtualment amb els seus entrenadors/es, en Cesk i la Dina.\nLa trobada va servir per veure com està tothom, realitzar l’activitat que es va proposar en la darrera trobada de capitans/es del club, on s’havia d’escollir un objecte que fes pensar a les jugadores en l’equip i el bàsquet, i en parlar del futur de l’equip.\nA més, es van posar deures per veure, per treballar en posteriors trobades.\nPrevAnteriorEntrenar el caràcter\nSegüentEls jugadors del mini C masculí no parenNext


Minerva Grand Hotel - Kondapur Hyderabad Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAdjacent to Silicon Towers,Above Ghanshyam Supermarket,Kondapur, Gachibowli, Hyderabad, Índia, 500040 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Minerva Grand Hotel - Kondapur?\n"Good deal for the money. Room was clean compared to other pl..."\nTé alguna pregunta per a Minerva Grand Hotel - Kondapur?\nBarri Gachibowli Gachibowli Turons Banjara Gachibowli\nSituat a l'encantadora àrea de Gachibowli, Minerva Grand Hotel - Kondapur gaudeix d'una posició excepcional a la compres, els restaurants, els negocis de Hyderabad. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 05.00 Km, i normalment només es triga 30 minuts per arribar a l'aeroport. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Hitex Exhibition Centre, SLN Terminus, Business són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Hyderabad. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, servei de neteja diari, recepció 24 hores, servei d'habitacions 24 hores.\n57 habitacions que es distribueixen sobre 4 plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Minerva Grand Hotel - Kondapur no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (32) Viatger de Negocis (20) Parelles (6) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (4)\nTots els tipus de viatgers (76) Parelles (13) Viatgers en solitari (37) Famílies amb infants petits (12) Famílies amb infants grans (3) Grups (11)\nI don't recommend this hotel for early checkins or late checkout ”\nI requested for early checkin and they didn't told me they are charging double night price then the my booking site. They charged me more than 4000 for 3 hours early checkin and these guys didn't told me about the early checkin charge until I arrived. I don't recommend this hotel for anyone doing early checkin or late checkout because they are charging whole night price for even 1 or 2 hours early checkin and they always told your room is not ready yet. You have to pay for early checkin and checkout\nThe hotel it's self was acceptable the staff on the other hand was not. Paid in cash for all room service including tips only to be charged again at check out. Complete scam! I will not be back.


Naked - Página 2\nVentajas y descuentos de Kawasaki en sus motos para 2013\npara este año, así que apunta bien y no te lo pienses mucho, ya que tendrán vigencia hasta el 31 de marzo del 2013.\nLa Suzuki Gladius 650 con promoción de financiación\nLa marca Suzuki nos presenta también una interesante promoción en uno de sus modelos más espectaculares, y tengo que decir que una de mis motos preferidas, la Gladius. Ahora puedes aprovechar una nueva promoción de financiación que te ayudará a poder ir pagando con comodidad los plazos de tu máquina, de esta increíble naked bicilíndrica de 650cc, tanto con ABS como el modelo sencillo.


Jonathan Jiménez prové d'una família d'artistes flamencs. És cosí del Cigala i el seu avi Araceli Vargas, guitarrista gitano molt conegut en el món de la història de l'art de la guitarra flamenca, va acompanyar a artistes de la talla de Manolo Caracol, La Nena de les Pintes, Rafael Farina o Farruco.\nNOM: Jonathan Jiménez\nLLOC I DATA DE NAIXEMENT: Madrid, 1990\nFAMÍLIA: Jonathan Jiménez prové d’una família d’artistes flamencs. És cosí del Cigala i el seu avi Araceli Vargas, guitarrista gitano molt conegut en el món de la història de l’art de la guitarra flamenca, va acompanyar a artistes de la talla de Manolo Caracol, La Nena de les Pintes, Rafael Farina o Farruco.\nTRAJECTÒRIA: Jonathan Jiménez va començar a tocar als 5 anys de la mà del seu pare, Ángel Jiménez. Tot i ser d’una família situada al barri de La Latina (El Rastre-Cascorro), se li pot considerar continuador de la “escola” de Cañorroto, la gran pedrera de guitarristes de Madrid, ja que va estudiar amb “el Entri” molt jove i després ha compartit amb tots els grans de Cañorroto, com David Cerreduela, el Viejin, Jesus de Rosario … etc. L’any 2000 participa en el concurs Joves Talents a Itàlia.\nEl 2005 guanya el primer premi Sala Caragol. El 2006 entra a formar part de la companyia de la Tati. Des de 2008 treballa amb el ballet de Carmen Mota a escenaris com el Casino de Montecarlo. Des de llavors ha acompanyat a cantaores com Miguel “El Ros”, Ramón “El Portugués”, Guadiana … ja balladors com Isaac dels Reis, Alfonso Llosa, Pol Vaq1uero … i treballa habitualment en els tablaos més prestigiosos de Madrid, com Casa potes, Corral de la Moreria, Cafè de Chinitas.\nActualment col·labora amb Flamenc Jazz Company, entre d’altres, amb qui ha gravat el seu últim treball “Rumb Desconegut” aprofitant l’ocasió d’endinsar-se amb el seu llenguatge flamenc, per altres desenvolupaments musicals que ofereix la metodologia del jazz. I tot això sense deixar de mirar la seva carrera com a solista i preparant el seu primer treball personal.\nPREMIS: Primer premi Sala Caragol (2005)


Eljas, Espanya 2017: Els 20 millors lloguers de cases de vacances a Eljas, Espanya - Airbnb\nNotre groupe était très heureux de rester dans ce charmant chalet. Ryan & Darnie communiqués bien avec nous tout au long de la réservation et de rester et nous ont fourni des conseils utiles. Le chalet est à jour, confortable et propre. La cuisine était bien équipée et a rendu notre préparation des repas et le nettoyage facile. La pièce principale était chaleureux et confortable et nous a fait sentir à la maison. Les commandes de température ont bien fonctionné que nous avions besoin du four un peu dans la fraîcheur du matin. Le livre sur les sentiers de randonnée est bien pratique. Si vous choisissez, vous pouvez rester connecté via wifi, TV et options de visualisation en ligne. Divers South Lake Tahoe randonnées, visites et manger destinations sont à une courte distance en voiture. Dans l'ensemble nous avons été très heureux et serait certainement revenir!\nSúper Riad, Sabah és un gran cuiner, i Faisal calma i el conductor pacient amb humor. Vam fer reunions molt simpàtiques. El Riad està situat a pocs minuts de la plaça Jamaa sempre Elfna animada. meravellosa experiència que anem a renovar tan aviat com sigui possible.\nPassem quatre nits en aquest meravellós Riad i ens va encantar cada segon d'ella! És el lloc més bonic que ens hem allotjat. Les imatges són una meravella, però és cada vegada millor a la vida real! Françoise va ser extremadament útil abans i durant el nostre viatge. Ella ens va donar diversos consells i preparat per a la nostra arribada de manera que arribar a Riad des de l'aeroport va ser impecable. Aquest es troba a la medina i està molt a prop dels socs i la plaça Jemaa el-Fna és així que una ubicació (URL HIDDEN) es pot dir el qualifico Françoise i el seu riad molt bé.\nMoltes Gràcies per una estada meravellosa Riad. Ens va encantar el lloc. Molt espaiós i agradable tenir un lloc tan segur també és bo tenir Rahied tenir cura de nosaltres. Ella va fer un treball excel·lent i que la seva paga per fer un sopar cada nit per a nosaltres, així que no vam haver d'anar a la recerca fer el menjar. Els hotels de la zona tenen una opció de la piscina i el dinar amb un massatge inclòs. El Jardí Secret era deu minuts a peu i vam gaudir de la tranquil·litat de tot. Si us plau, recordi que ha de prendre un taxi de metres. L'altre serà fer trampa.\nVam tenir un temps absolutament fabulós a Dar Awach. La casa va ser meravellosament situat a la part no tan boig dels socs. Que en realitat era una benedicció. Els propietaris de botigues poden ser molt agressius, així que va ser agradable sentir estar a la zona més tranquil·la. Ens va encantar Terrasse des espices per al sopar. Tenen aquests llums brillants sota el cel estrellat expansiva, i la terrassa amb vistes encantador Marràqueix. El menjar també era bona i el servei molt amable. Pel que fa a la casa, era tan agradable tenir el luxe de tot el lloc, en lloc de només una habitació. La decoració era preciosa i molt marroquina. Sabbah, el cuiner era molt dolça i meravellosa. Us recomanem que la seva contractació perquè cuinar un tagín tradicional amb els seus amanides marroquines. Tot era increïble. El banc està a pocs minuts fora del soc, perquè pugui reposar els seus diners fàcilment. Ja estem pensant en com podem tornar aviat que tard.\nVam tenir una estada increïble en aquest preciós Riad, que està en una ubicació perfecta - a deu minuts a peu de la plaça principal i prop de dos minuts dels socs. Sabah ens va donar una càlida benvinguda i es va fer càrrec complet de nosaltres i ens va fer sentir com a casa. Faysaal era també una gran ajuda que ens conduir ai des de l'aeroport i en una excursió a les muntanyes de (EMAIL HIDDEN) quatre nenes romandre a Marràqueix, ens sentim completament segurs i l'home de seguretat que ens va portar a casa cada nit era molt servicial. Recomano altament aquest Riad a qualsevol que estigui buscant un gran lloc per allotjar a Marràqueix. Merci beaucoup Françoise!\nTot funcionava bé. Recomano encaridament el lloc.\ncasa gran. M'encanta aquest lloc. paisatge és super cool\nEns va encantar la casa de Gunnar! Akureyri i els seus voltants són increïbles. Hi ha un munt de coses a fer. És una pena que només vam estar 3 nits (si vostè pot romandre més). La casa és tan sorprenent i còmode que almenys per un dia vostè ha de quedar-s'hi, cuinar un mateix i gaudir-ne. Gunnar és un gran amfitrió, encara que nosaltres no el trobem en la persona a qui ens ha trucat per telèfon i estava disposat a respondre qualsevol dubte i va fer alguns suggeriments sobre coses a fer a Akureyri. Quina sort que vam poder gaudir de les llums del nord a la casa durant la nostra estada. Gràcies Gunnar!\ncasa de disseny impressionant amarada de llum en un entorn idíl·lic, amb vistes Akureyri. Per desgràcia, no és adequat per als nadons (molt ressò, sense cadira alta, amfitrió amablement va comprar un bressol per a la nostra última nit), ni la cuina (estufa no funciona, estris de cuina mínima, no hi ha microones ...). Se sent com la casa encara no ha estat habitada per l'amfitrió (no ganxos o d'emmagatzematge, pintura sobre el sòl, magatzems sense persianes amb 24 hores de llum ...). Amb sort, molts valors per defecte poden ser oblidats gràcies a la banyera d'hidromassatge a l'aire lliure ple de forma natural amb la millor vista de la ciutat. Aquesta casa no ha per tant que de ser 5 estrelles.\nBella casa moderna amb vistes a un fiord. Bella vista de la capital del Nord en la nit. banyera d'hidromassatge geotèrmica era agradable a la nit. Restaurants a la ciutat. Gran lloc central per viatges pel nord.\nTot era perfecte. La casa i els seus voltants al seu voltant tenien molt a oferir.\nGunnar era servicial i la ubicació era estupenda. La casa era impressionant i el recomanaria!\npunts de vista excepcional. La ubicació no podria ser millor per explorar el nord d'Islàndia. Gran casa - exactament com es descriu i Gunnar va ser un plaer treballar amb ells. Sens dubte em allotjaria de nou.\nLa ubicació és excepcional,\nVam tenir un temps fantàstic. Diana és un amfitrió meravellós, eficient i acollidor amb un munt de recomanacions. El Gatehouse és bonic - amb cura renovat amb tocs de luxe en tot. La propietat és tranquil, càlid i relaxant. Molts llocs d'interès turístic són a una curta distància i curta. No puc recomanar prou.\n물론 화려한 페어리 테일 속성입니다. 사랑스러운 레이아웃과 실내 장식과 멋진 환영 바구니 모든 매우 깨끗. 우리는 불 앞에 컬링과 환경을 간직하고 사랑스러운 산책을 즐겼다. 우리는 그들이 매우 친절하고 맛있는 파이를 가지고 우리가 정말 추천 할 것입니다 로컬 술집 걸어 갔다. 정말 에이 톤의 게이트 하우스로 여행을 추천 할 것입니다. 사랑스러운 시간을 너무 많이 주셔서 감사합니다. 아체\nNomés literalment va aterrar de tornada a França després d'una estada de 2 setmanes a la casa de l'arbre i d'hivernacle .. És tot i més que mai podria demanar. De ser rebut a l'aeroport per Gusti que després va actuar com el nostre xofer per a les dues setmanes de ser conegut per Made a la casa de l'arbre per això que vam arribar tot va ser impecable i perfecte. Volíem una estada relaxant i això és sens dubte el que teníem. Gestionades 3 nits a Ubud durant la nostra estada, que era estupenda per visitar a comprar va ser preciós per tornar a "casa" a la nostra vila paradís i la tranquil·litat. Gràcies Myriam, Fet i Gusti per fer que la nostra estada sigui memorable. Jo sens dubte estigués passant les seves dades a qualsevol dels nostres amics que mostren un interès en visitar Bali. Esperem la nostra segona visita en algun moment.\nUn gran lloc per relaxar-se i desconnectar. Bell jardí i tranquil. L'accés és una mica rústic i fora del circuit turístic però bé val la pena l'esforç.\nVam tenir una gran setmana a la casa de l'arbre. Tot és encara més bonica que a les fotos. Totes les instal·lacions estan presents, especialment el preciós jardí amb piscina i súper còmoda llit estaven drets a terme. Fet té cura del lloc i ens va ajudar a organitzar massatges a la casa, lloguer de motos, etc. La ubicació és a prop de la platja, es pot veure des de la terrassa. És agradable i tranquil, gecko i sorolls d'aus per tot arreu. platja Balian és un molt bon vilatà surf, no hi ha coses turístics als voltants, de la manera que ens agrada. L'hi recomanaria a qualsevol!\nAquest és un lloc encantador! Tranquil i afable, lluny dels camins turístics. cases petites però molt acollidores (lloguem dues) es mantenen netes cada dia. Fet va ser molt útil en tot i Gusti (el conductor) ens va portar a tots els llocs al voltant de Bali. Un lloc perfecte per al descans!\nAquest lloc era absolutament increïble. La ubicació és molt tranquil, però tan bonic i relaxant! Hi havia uns quants restaurants i bars per comprovar cap a fora (encara que vam anar a Bali Tekor quotidiana que sens dubte recomano). El lloc és exactament com en les fotografies, i va fer reduir el coco tots els dies perquè puguem gaudir de la piscina. No podria recomanar aquest lloc prou, si vas a Bali, que sens dubte ha de posar aquest lloc en la seva llista. Fins i tot si per passar unes quantes nits després anar a algun lloc més concorregut com Seminyak (que és el que vam fer).\nI el que és un paradís que és! Vam tenir una estada relaxant perfecta. Fet és un gran tipus i sempre hi és per ajudar. Pregunta per al massatge!\nAquest és un lloc màgic. El jardí és molt bonic i ben cuidat. Ens va encantar nedar i relaxar-se en les cadires de la piscina molt còmodes. La vista des de dalt era preciós amb vistes a les palmeres. Ens va encantar estar al verhandah escoltant la pluja pesada estiu.\nestada perfecta. Fet és un tipus fantàstic. Fins i tot ens va portar a una bella cerimònia local. Aquesta va ser una experiència increïble.\nBenvingut al nostre Cubehouse! Allotjar-se en una de les cases cub emblemàtics al centre de Rotterdam. A pocs minuts a peu del tren i grans atraccions de la (URL HIDDEN) podem ajudar a obtenir el màxim profit de la seva estada?\nLa nostra cubehouse té 3 plantes principals. A l'entrar a la casa s'ha de prendre les escales fins al primer pis d'estar. El terra de la sala està en el segon pis de la casa. En aquesta planta es troba un sofà relaxar-se amb TV / reproductor de DVD i una cuina totalment equipada amb tot el necessari (Nespresso / forn / microones / rentavaixelles). Cafè i t'estan esperant i són de cortesia amb la seva estada. El segon pis d'estar és el tercer pis de la casa. Té un dormitori amb un llit de matrimoni, i una segona habitació amb dos llits individuals. Per descomptat, els llits ja estan fets amb llençols planxades fresques. També es troba en aquest pis és una cambra de bany amb doble lavabo i dutxa arran de. Un assecador de cabell i tovalloles netes hi són com wel. Al pis superior es pot prendre un moment per relaxar-se i gaudir d'una vista 360 de Rotterdam i els altres cubehouses que ens envolten. Per descomptat, el nostre cub té WIFI gratis! El cubehouse és també un lloc perfecte per passar una vols visitar Amsterdam. La casa es troba al costat de l'estació de tren i es triga uns 50 minuts en el centre d'Amsterdam amb tren.\nLa nostra cubehouse està situat al centre de Rotterdam, a prop de l'els aspectes més destacats de la ciutat. Només uns pocs minuts de la '' Markthall '' i el gran mercat a l'aire lliure. Els dimarts i els dissabtes es troba aquí un dels mercats més grans d'Europa. Al barri hi ha un munt de restaurants i botigues. Si us plau mira la nostra guia, on vam seleccionar els nostres favorits Rotterdam per a vostè. Estem a la seva disposició per ajudar-vos a trobar els punts perfectes de la ciutat. Alguns grans llocs que pot visitar amb l'aigua-taxi. Petites embarcacions que poden prendre gairebé everwehere desitja.\nGran ubicació i propietat realment interessant. Lilian i Mitch tenen un bon conjunt fins que cobreix els conceptes bàsics d'una llar sense arribar a ser excessivament personal (és a dir, que no se sent com si estigués a casa tots els dies d'algú). La cuina està establert és agradable. Tingueu en compte que només hi ha una cambra de bany i que no està al pis zona de dormitori. Això no seria una bona opció per a les persones amb problemes de mobilitat, encara que els meus dos fills (de 3 i 6) van aconseguir sense cap problema. Pel que fa a la ubicació, és a poca distància de l'estació de Rotterdam Blaak i just a l'altre costat de la Markthal per satisfer totes les seves necessitats de logística i aliments d'especialitat. Si vas a l'estiu, però, recomano màscares d'ulls fosques per a qualsevol persona no al dormitori principal. Ens vam quedar bastant satisfets amb Rotterdam i la Casa Cub.\nEl meu marit i jo en realitat planifiquen les nostres vacances per Europa perquè em vaig trobar amb aquest impressionant BNB aire únic! Va ser perfecte per al que necessitàvem i en realitat una mena de fresc a estar en una atracció turística :) Aquesta casa estava molt neta i una gran ubicació.\nVull donar-li les gràcies pels meravellosos dies a casa seva. Vostè és una excel·lent amfitriona meravellosa i tenen cura de nosaltres. Des de la reserva fins a la sortida tot va funcionar molt bé. agrair que ens agradaria per esmorzar i l'atenció inicial preparat a la nevera. Especialment agradable trobem el preciós disseny amb un ambient gust. La neteja perfecta, que assenyalen només per guardar les formes. Sempre anem a recomanar aquest apartament.\nMitch i Lillian eren molt hospitalaris i comunicativa. Allotjar en un kubehuis va ser una experiència agradable i està en un gran emplaçament, també.\nIncreïble apartament en una ubicació ideal. La cuina tenia el que necessitàvem, i tots ens vam dormir molt bé. Hi ha un munt d'escales, però el disseny és molt divertit.\nHem gaudit de la seva estada en una casa tan peculiar per la nit.\nAquest impressionant apartament! El millor que es pot trobar a Rotterdam! increïble arquitectura que serà d'interès per a tots! Aquest apartament està situat al cor de Rotterdam! Els propietaris són molt agradables i atents! A la casa tot està disposat perquè se sent molt còmode i acollidor! Els propietaris es van fer càrrec de l'esmorzar i és molt bonic! Moltes gràcies!