Lluny han quedat aquells temps en què el pàdel era una activitat que tan sols practicava un president del Govern. Després del futbol, és el segon esport amb més popularitat i, a hores d’ara, a les comarques tarragonines hi ha al voltant de cinquanta clubs federats.\nAquesta afició s’ha estès de tal manera que, acabar el dia donant-li a la pilota, en alguns casos s’ha convertit pràcticament en un acte de religiositat. Nosaltres que som uns d’aquests assidus, hem volgut convertir aquesta afició també en una modalitat de negoci. Així doncs, durant l’estiu del 2016, vam pensar que havia arribat el moment que aquest esport fós alguna cosa més que el nostre hobby.\nDiari de Tarragona - Pádel con estilo (19-des-2016)\nI així va néixer GADOP PADEL, un projecte en el qual des del primer moment s’ha posat molta atenció en el disseny i l’estil. Després de decidir el nom i logotip de la marca, vam començar a dibuixar els diferents models de pales. El que buscàvem era un disseny diferent.\nDels primers dibuixos i maquetes que es van preparar, finalment ens vam quedar amb tres, que són els que finalment van sortir al mercat. Són el SUPER LIGHT, JOLLY i MASTER, amb un esquitx, el Jóquer i un drac manga al centre. La resta és tot negre, amb les lletres de la marca al lateral.\nGADOP PADEL, neix a Riudoms, nous dissenys de pales de pàdel que han començat la seva distribució durant el mes de gener de 2017. Inicialment amb 3 models d’altes prestacions, amb un preu d’entre 140 i 190 euros.\nLa idea és que, a finals del 2017, surtin nous models i que aquests es puguin fabricar des d’algunes de les empreses especialitzades en aquest sector que hi ha al territori.\nMés enllà d’aquest element bàsic, GADOP PADEL també vol convertir-se en una marca referent en accessoris. És el cas de bosses, samarretes i tot el material que els seus assidus acaben comprant-se a mesura que van endinsant-se en la pràctica d’aquest esport.\nDe fet, són passos que em volgut tenir molt ben planificats, donat a això, vam ser uns dels guanyadors dels premis Reus Empresa 2016 i, com a tal, va necessitar presentar un pla de negoci en el qual vam descriure els passos a donar a tres anys vista.


Inaugurat el primer edifici de cohabitatge construït a la ciutat | Info Barcelona | Ajuntament de Barcelona\n11/10/2018 17:50 h\n“I si afrontem el problema de l’habitatge plegats?”. Amb aquesta pregunta va néixer el projecte d’habitatge cooperatiu La Borda segons un dels seus membres, Hernan Córdoba. Avui, aquella idea s’ha fet realitat amb la inauguració del primer edifici de cohabitatge construït a Barcelona, situat al carrer de la Constitució, 83-89, al barri de la Bordeta (districte de Sants-Montjuïc).\nL’Ajuntament va cedir el solar a una cooperativa de veïns que ha construït aquest edifici de sis plantes i 28 habitatges. Els socis i sòcies de la promoció van fer una aportació inicial i abonaran una quota mensual assequible per viure-hi.\nEl cohabitatge és un model que permet a una comunitat de persones viure en un edifici sense ser-ne els propietaris ni els arrendadors, per un termini de temps ampli —75 anys— i a un preu inferior al del mercat.\nL’edifici té 6 plantes i 28 habitatges d’entre 45 i 75 metres quadrats. L’estructura està feta de fusta, un material molt més sostenible que el formigó o l’acer perquè es requereixen menys recursos per produir-lo i permet construir molt més ràpid. Cal subratllar que La Borda és l’edifici de fusta més alt d’Espanya.\nUna altra característica molt innovadora és que els espais seran “flexibles”: en cas que en el futur sigui necessari, els pisos podran adaptar-se a les necessitats dels seus ocupants. Així, si en un habitatge falta espai i en un altre n’hi sobra, algunes parets es podran desplaçar per afegir o eliminar habitacions.


Com donar la volta a Europa totalment gratis\nEasyJet i Booking.com regalaran una volta per Europa al viatger que destaqui per les seves fortes qualitats per al viatge. Mesuraran l'entusiasme per descobrir nous llocs, l'experiència en la planificació, el coneixement d'idiomes, o la redacció de blocs, i per a això posarà en marxa un càsting en 5 ciutats espanyoles.\nEls que vulguin participar en el concurs podran assistir a les proves que es faran a Madrid (15 setembre), Palma de Mallorca (18 set), Màlaga (20 de setembre), Bilbao ( 22 de setembre) i Barcelona (26 de setembre). Això sí, prèviament, hauran de registrar-se a ProfessionalTraveller.es, a partir del 28 d'agost.\nEls guanyadors dels càsting regionals s'enfrontaran en una final el 29 de setembre, al aeropuesto de Barcelona-el Prat, on opera easyJet. i el nom del participaran en una gran final el pròxim 29 de setembre a l'aeroport de Barcelona-el Prat.\nEl guanyador arrencarà el viatge el 2 de novembre a Barcelona i acabarà al desembre, després de recórrer 20 ciutats europees, entre elles, Londres, Berlín, Roma, París, Viena, Amsterdam i Edimburg.\nArtículo anteriorLes opcions per a Fernando Alonso de cara a 2018\nArtículo siguienteLa venta de libros de texto de segunda mano se triplica de cara al inicio del curso escolar


L'Once i la seva Fundació assessoraran Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) a millores d'accessibilitat en els espais, el material ferroviari i en l'aplicació de noves tecnologies adreçades a discapacitats en general, i especialment amb discapacitat visual, així com en la producció de material informatiu accessible.\nHo faran a través d'un conveni de col·laboració que han signat aquest dimarts el president de FGC, Enric Ticó; el delegat territorial d'Onze Catalunya, Xavier Grau, i el director general de Fundació Once, Jose Luis Martínez, ha explicat en un comunicat l'entitat.\nAls joves amb discapacitat els falten oportunitats acadèmiques i laborals, segons l'ONCE\nL'acord persegueix afavorir l'accessibilitat, "el turisme per a tothom i el foment de la pràctica esportiva de les persones amb discapacitat", i inclourà l'impuls de l'ocupació de persones amb discapacitat, des de diversos enfocaments, per part d'FGC.\nTots dos incentivaran l'esport inclusiu, especialment en joves, amb activitats esportives conjuntes, sessions formatives i esdeveniments que promocionin els valors esportius.\nOnze ha destacat el "clar compromís en pro de l'accessibilitat" d'FGC en les seves infraestructures i instal·lacions, per al que ha comptat amb col·laboracions específiques de col·lectius especialitzats, i ha posat com a exemple les instal·lacions de l'estació d'esquí La Molina.


Bergés proposa estendre l’aplicació de noves tecnologies en els serveis bàsics municipals per estalviar llum i aigua i millorar la gestió dels residus - Lleida\nERC presenta un paquet de mesures per avançar en el concepte de ‘ciutat intel•ligent’\nLa candidata d’ERC a la Paeria, Montse Bergés, ha presentat avui un paquet de mesures per avançar en el concepte de ‘Ciutat Intel•ligent’, amb l’objectiu de millorar l’eficiència dels serveis municipals bàsics: aigua, llum, gestió dels residus i mobilitat. És per això que Bergés aposta per l’aplicació de les noves tecnologies i/o les TIC per fer més habitables els espais urbans. “Es tracta d’estendre la domòtica a l’espai públic”, ha assenyalat Bergés.\nLa presentació d’aquestes mesures s’ha fet davant l’edifici de l’Escola Politècnica de la UdL, en el Campus de Cappont, simbolitzant el potencial d’aquesta facultat i el paper de col•laborador que pot tenir en aquesta proposta. A més a més, Bergés ha comptat amb la presència de l’alcaldable d’ERC per Barcelona, Jordi Portabella, ja que en el seu programa electoral per Barcelona també compta amb idees relacionades amb la ‘Ciutat Intel•ligent’, algunes de les quals ja s’estan aplicant i que el mateix candidat independentista ha volgut explicar. En aquest sentit, Portabella ha assenyalat la importància en aplicar les TIC d’una manera real i efectiva en el dia a dia de les persones i en la quotidianitat, perquè els anuncis no quedin en declaracions.\nEn aquest sentit Esquerra Republicana de Catalunya (ERC) proposa les següents propostes:\nImplementar llums ‘leds’ i sensors en diferents punts de l’enllumenat públic per reduir la despesa d’electricitat, principalment en noves urbanitzacions i zones d’expansió urbanitzades, però sense vivendes.\nImplementar sistemes de reg ‘intel•ligents’ en aquelles fonts i/o zones enjardinades que encara no els tinguin, per evitar perdre aigua. Estudiar la instal•lació de dipòsits de recollida d’aigües pluvials en edificis municipals i la construcció de dipòsits de recollida d’aigües en les zones d’expansió i barris més nous de la ciutat.\nInstal•lar sistemes de ‘sensors’ en els contenidors perquè informin al servei de neteja si estan plens o ‘saturats’, per tal de millorar l’eficiència en la recollida i ‘guanyar’ en salubritat als barris.\nCrear un ‘mapa en xarxa’ o un planell de la ciutat ‘online’ i actualitzat diàriament on s’informi de les incidències que hi ha en la ciutat, els carrers tallats (per exemple, per obres o per curses populars...).\nPer últim, ERC també proposa aplicar aquestes mesures als diferents edificis municipals per evitar malbaratament d’energia, com actualment passa a l’edifici de Plaça Paeria.


Pirineus a l’estiu – Barcelona Birding Point\nPirineus a l’estiu\nItineraris 1 Dia 1 persona 2 persones 3 persones 4 persones\nDelta del Llobregat & més 160€ 190€ 220€ 250€\nMontserrat, la muntanya sagrada 150€ 190€ 240€ 280€\nPirineus (estiu i hivern) 240€ 280€ 320€ 360€\nAus estepàries & més 240€ 280€ 320€ 360€\nEls preus inclouen guia ornitològic, despeses de transport al llarg dels itineraris (benzina, peatges), esmorzar. Tots els preus inclouen IVA.\nEls itineraris d’un 1 Dia comencen a les 6:30/7:00am fins les 18:00pm. Els preus són per itinerari.


Les rondalles del germanet i la germaneta – José J. de Olañeta, Editor\nMaria Pau Janer\nLes rondalles del germanet i la germaneta\nColección: El pou de la lluna 5\nEls bells prínceps encantats d’aquestes rondalles només podran recobrar la seva vertadera forma quan la seva germana, generosa i sacrificada, desfaci l’encís que els ha transformat\nEn aquest volum recopilam una sèrie de rondalles sobre el tema del príncep transformat en animal i desencisat, després, per la seva enamorada. A les rondalles anomenades del ger- manet i la germaneta, emperò, es produeix un fet excepcional: el nombre de l’encantat passa del singular al plural, i l’heroïna ja no és la promesa ni l’esposa sinó la germana. Tant el nombre exacte de transformats com la naturalesa de la metamorfosi varien. L’element comú i inalterable és l’actitud, generosa i sacrificada sempre, de la dona, disposada a fer qualsevol cosa per retornar als germans la forma d’uns bells prínceps.\nHi oferim, a més, L’oriolet i Es Mèl·loro rosso, d’Alcover, dos nous contes en els quals el príncep torna a ser un únic personatge que cerca, incansable, l’amor que el salvarà.


MónTerrassa | Descobrir com aprenem, aquesta és la qüestió! | Espai Educació\nper Redacció 06/02/2019 12:58\nEl cervell és un dels òrgans clau pel nostre l’aprenentatge, i la Neurociència, juntament amb la neurobiologia i la neurodidàctica, l’estudien per enfocar més i millor les metodologies didàctiques i amb aquest fonament científic fer evolucionar l’Educació.\nLa Dra. Rosa Casafont ens confirma que aprendre sempre ens modifica els nostres circuits cerebrals. Per tant, tot procés d’aprenentatge ens canvia el cervell però ara la pregunta és: aquest canvi suposarà una oportunitat per créixer com a persones? Serà una oportunitat sempre que dirigim aquest canvi, és a dir, si aconseguim ser protagonistes del nostre propi aprenentatge!\n680 alumnes participen en l’aprofitament alimentari\nLa Mútua aborda l'activitat física des de l'Atenció Primària\nNou recital i golàs del terrassenc Dani Olmo a l'Europa League\nCrema un camió a Can Boada de Terrassa\nDefuncions Terrassa 16-2-2019


Penjoll Garnette Rose · Esgotat • Joieria Roosik & Co · Granat Rosa\nquantitat de Penjoll Garnette Rose · Esgotat\nPenjoll fet a mà (edició limitada de 25 joies)\nPes total: 0.40 ct (aprox.)\nColor: rosa intens\nPENJOLL D’OR ROSA I GRANAT MAGENTA · Edició Especial i Limitada\nEl granat de 0.40ct (apròx) i d’un intens rosa magenta encarna l’evocació del món de la natura en aquest penjoll d’or rosa. Els intensos colors de les flors, i en concret de les roses, ha inspirat Jordi Rosich -joier, clavador i gemmòleg- en el disseny d’aquesta peça que és alegre, vivificant i molt portable. Garnette Rose completarà qualsevol conjunt en què hi tinguin presència els colors blancs o terra i fins i tot un estampat amb tons verds.


Mina Leslie-Wujastyk - Filmografia - MNTNFILM\nMina Leslie-Wujastyk lluita contra l'èpica via d'escalada 'Godzilla' (8b), a Waterfall Boven, Sud-àfrica. Filmat i dirigit per Nick Brown. Produït i editat per Jen Randall. Mina s'ha confirmat en l'última dècada com una de les escaladores més fortes del Regne Unit. Ha realitzat ràpidament diverses primeres ascensions femenines significatives en escalada en bloc i esportiva, tant al Regne Unit com a l'estranger. Mina és coneguda pel seu prolífic currículum en l'escalada en bloc a nivell mundial i per haver apujat els estàndards del nivell d'escalada al Regne Unit durant gairebé una dècada.\nJen Randall (2014)\nProject Mina és un documental sobre boulder que té lloc a Rocklands i a Peak District. Dirigit per Jen Randall el 2014 i produït per Light Shed Pictures. Al film hi apareix Mina Leslie-Wujastyk.\nUK / 32 min\nJen Randall (2012)\nPush it és un documental sobre escalada en roca que té lloc a El Capitan i a Magic Wood. Dirigit per Jen Randall el 2012 i produït per Light Shed Pictures. Al film hi apareix Mina Leslie-Wujastyk, Natalie Berry, Vicki Mayes, Jackie Sequeira i Jen Randall.\nUK / 31 min


Col·lecció de moments: Pou de glaç - Solsona\nBen al fons d'un pou, li semblava ser. Amb els seus passadissos que feien ziga-zagues, perquè fos més difícil que s'hi filtrés la calor o que en fugis el fred. I ella era allà atrapada en aquest pou de glaç. Era bonic el lloc i ben treballat i era ben cert que ja no hi havia glaç, des de temps immemorials, però la fugida se li feia igualment difícil.\nI havia de sortir, si és que ningú no l'havia tancada ni ningú li impedia la sortida, però ella era allà... entre enfadada, conformada i adormida. Tot tenia el mateix color gris i uniforme. Què li calia per sortir-ne?\nNomés un pas rere l'altre, però on aniria? Què hi trobaria a fora? Li agradava prou el món per fer l'esforç de sortir-ne? La resposta sempre era no. I es mantenia en la fosca, en la profunditat, dins del seu món inexistent i utòpic.\nFins que un dia, va recordar que en aquell món d'allà a fora, tan dolent per a ella, hi devia haver algú, persones, a qui potser com a ella, tampoc els agradava el món. I no s'amagaven pas...\nLes havia de buscar... li va costar de despertar-se, però a petites passes, va anar pujant, amunt, amunt... A veure qui trobava...\nI va fer una passa, i seguia estant dins del pou, i en va fer dues i seguia estant dins del pou, i en va fer tres... i moltes més i encara era allà. Només l'última passa va fer que sortís a fora. Però sense les altres, l'última no hauria pogut ser.\nCada pas era la certesa d'un futur millor.\nL'últim la realitat.\nPublicat per Carme Rosanas a 21:00\nSílvia 19 de desembre de 2013 a les 21:13\nQue valenta sortir-ne pas a pas i amb tanta voluntat! Hi ha pous molt profunds i glaçats, m'agrada molt la metàfora. Jo no n'hauria sabut sortir si algú que hi ha estat m'hagués ensenyat la sortida.\nCarme 19 de desembre de 2013 a les 22:48\nA vegades es necessita molta voluntat, per això que dic al final... que per més que n'hi posi li sembla que no en surt... fins al darrer pas. Voluntat i també confiança. Crec que a ella l'han salvat les dues coses a parts iguals.\nElfreelang 19 de desembre de 2013 a les 21:27\nMolta gent s'hi troba dins el pou de glaç i malauradament no sempre en poden sortir o no saben .....amb ajuda interior o/i exterior poden sortir-ne com en el teu bell i profund relat\nCarme 19 de desembre de 2013 a les 22:54\nSí que poden, però a vegades no saben com... :)\nM. Roser 19 de desembre de 2013 a les 21:32\nI quan va trobar-se car a cara amb la realitat, va veure que amb un mica d'esforç li podia plantar cara i tirar endavant, i per fi, va ser una mica feliç...\nAquest final sí que és un final feliç... m'agraden els finals feliços, tant de bo ho fossin tots.\nPetonets, M Roser!\nnovesflors 19 de desembre de 2013 a les 21:40\nDifícil sortir-ne, però necessari.\nCarme 19 de desembre de 2013 a les 22:55\nSí, no hi ha massa alternativa...\nLluna 19 de desembre de 2013 a les 21:47\nDoncs tan de bo no li calgui tornar-hi, pq encara que el pou pugui ser bonic a fora segur que pot trobar algú que li faci la vida més portadore...\nAlgú trobarà, no? :D hi ha tanta gent al món!!! I de tota mena...\nJpmerch 19 de desembre de 2013 a les 22:26\nDoncs a eixir-ne! Sí i sí. Ah!, no, que a mi no em pregunten.\nCarme 19 de desembre de 2013 a les 22:56\nA eixir-ne... ja m'agradaria preguntar-te, també a tu, Jp!!! :D\nXeXu 19 de desembre de 2013 a les 23:29\nAquest escrit (amb unes fotos molt xules) podria estar en algun altre blog dels teus. Una bona lliçó aquesta que explica. És difícil saber com sortir d'un pou fins que no tenim la determinació de fer-ho, i també hem de ser conscients que quan per fi tenim força, no serà un camí fàcil. Però certament, per acabar fent la darrera passa que ens fa canviar s'han hagut de fer abans totes les altres. Miraré de no oblidar-ho, ho podria convertir en un dels meus mantres, que mai se sap quan farà falta.\nCarme 20 de desembre de 2013 a les 12:26\nAra, no sé com explicar-te el que m'ha passat pel cap i pel cor, amb això d'algun altre blog dels meus... un somriure de complicitat inesperat, potser ho explicaria una mica. Gràcies, XeXu!\nHe conegut tanta gent dins de pous de diferents menes, i de diferents fondàries, que no puc evitar de recordar sempre que les primeres passes sembla que no donin fruit, però en donen...\njoan gasull 19 de desembre de 2013 a les 23:52\nTot està allà fora, amb aquesta base només ens queda sortir. Sigui on sigui que ens haguem ficat, per fred i fosc que ho veiem, hem de sortir perquè dins la foscor no hi ha color.\nCarme 20 de desembre de 2013 a les 12:28\nHem de sortir sempre... després ja ens pensarem què farem allà dalt, però primer sortir... sortir ala llum i als colors.\nmònica 20 de desembre de 2013 a les 0:43\nA la meva feina,moltes dones amb les que parlo em diuen que estan en un pou.Algunes pensen que mai trobaran la sortida.\nQuan parlo amb elles els hi explico que des de fora, es veu una obertura, a vegades tan petita que es podria arribar a pensar que el seu cos malmès no trobarà espai per passar-hi.\nPerò jo els hi dic que des de fora es veu que hi és i que cada pas que fan compta i que un dia, de cop i volta, quan els sembli que ja han caminat massa i segueixen a dins, s'adonaran de quan llarg i important és el trajecte que ja han fet i llavors sabran que amb un pas més, l'últim, seran fora.\nPreciosa la teva història.\nCarme 20 de desembre de 2013 a les 12:30\nA la meva, també em passa. Potser la diferència és que a la teva feina els pous són cavats per altres persones i en la meva, (algun cop també) però sovint són pous propis, personals i intransferibles...\nÉs tan real la meva història!!! Ben bé així i cal no oblidar mai la importància de cada pas... en les persones i en els països tampoc.\nsa lluna 20 de desembre de 2013 a les 11:58\nUna gran elecció i lliçó, tot alhora.\nTot i que no ens agradi aquest món, sempre podem trobar algú que ens ensenyi a no amagar-nos.\nMolt boniques les fotos d'aquest pou, no m'estranya que li costés sortir-ne.\nAferradetes, moltes i més. :)\nCarme 20 de desembre de 2013 a les 12:31\nSi trobem algú q ue ens acompanyi ja és molt!!!\nEl pou és preciós i potser no mereixia una història trista. Em va encantar aquesta visita.\nAferradetes, més, encara. ;)\njomateixa 20 de desembre de 2013 a les 17:18\npotser també t'agradaria visitar algun dia aixó.


Hotel Transilvania Alba Iulia Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHotel TransilvaniaP-ta Iuliu Maniu nr.22, Maieri, Alba Iulia, Romania, 510111 - Veure al mapaExcepcional9,1Basada en1293comentarisHotel TransilvaniaVeure més fotos"Un hotel renovat la standarde internationale, curatenie desa..."TacuRomaniaVestíbulVeure més fotosVeure totes les 39 fotosExcel·lent ubicació 9,3Veure al mapa9,3UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbarascensorRestaurantsaparcament de cotxesentrada/sortida [exprés]\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Transilvania és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Alba Iulia. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Hotel Transilvania, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hotel Transilvania és una elecció inteligents per a viatgers a Alba Iulia, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxeslloguer de bicicletes Àpats, begudes i refrigeribarRestaurants Serveis i comoditatsBotiguesmagatzem d'equipatgezona de fumadorscaixa fortaservei de bugaderia Per als nenshabitació familiar Accésascensorrecepció [24 hores] entrada/sortida [exprés]s'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note that the meal plan does not apply for children and guests sleeping in extra beds.


Moltes gràcies a tot@s! Respecte a l'idioma del conte, us enviarem un correu electrònic perquè ens digueu què preferiu. Abraçades.\n¡Muchas gracias a tod@as! Respecto al idioma del cuento, os mandaremos un correo electrónico para que nos digáis qué preferís. Abrazos.\nIniciatives així son molt i molt necessaries. Gràcies 💜\nEn castellano. Gracias por la labor!\nPreciós treball, noies!!


“Ull per ull”, d’Adrià Puntí (2006). - Totxanes, totxos i maons\nEl 9 d’agost de 2009 vaig escriure el següent apunt:\n“Vaig fer la meva crònica de “Rock & Cat” tan bon punt es va estrenar (vegeu aquí) i posterioment, amb la publicació del DVD, he pogut veure i escoltar la pel·lícula amb detall unes quantes vegades més. I a cada nou visionat constato com em fascinen els quatre minuts -tall 26, minut 90 del DVD- en què un Adrià Puntí derrotat damunt del piano canta amb la veu a punt de trenc una estremidora versió d’”Ull per ull” que, al meu parer, justifica tota la pel·lícula.\nSi reviseu “Rock & Cat” veureu que al llarg de la cinta les sis o set aparicions de Puntí abans de la seva escena culminant són fugaces i sempre fent el poca-solta o, senzillament, tocant els collons. Fent ganyotes, posant la mà davant de la càmera o increpant a algun company que ocupa l’enquadrament.\nNo és casual, això. Em consta que durant el rodatge l’equip de la pel·lícula n’estava d’ell i les seves rareses fins al capdamunt. Fins al moment que, en un rampell de geni (em refermo en el mot: li escau al cent per cent), Adrià Puntí s’asseu al piano, tanca els ulls, es posa a cantar “Ull per ull”… i el temps s’atura.”


Castellón reiteró su respaldo a policías prejubilados – Periódico Enfoque Informativo – EiM Noticias\nEl presidente municipal de Tepic, Javier Castellón Fonseca, reafirmó su respaldo al grupo de policías municipales que ya dieron su vida laboral a las familias tepicenses, quienes siempre arriesgaron su vida por brindar seguridad a la ciudadanía.\nEn este sentido, se dio continuidad a las reuniones que se habían tenido desde el año anterior, ahora con el propósito de garantizar la transición a la nueva administración, “porque el tema de ellos es muy difícil, ya que tienen derecho a la pensión del Seguro Social, porque están inscritos al IMSS, y no hay nada suscrito con el Ayuntamiento para garantizar su jubilación del gobierno municipal”, detalló Castellón Fonseca.\nAsimismo, afirmó: “yo siempre les he dicho que de mi parte seguirán recibiendo su sueldo hasta el día que deje la presidencia municipal, pero es muy importante explicarle a la presidenta municipal electa, en qué condiciones están estos elementos de la policía municipal que ya están prácticamente jubilados”.\nAdemás, en este encuentro se retomaron acuerdos que ya se habían realizado y que se descontinuaron por los tres meses que el presidente municipal solicitó licencia, quedando satisfechos con la atención y los resultados de la reunión con el presidente Castellón.\nAcción Nacional será un ejemplo de cómo se debe gobernar bien para todos: Juan Guerrero


Wikiloc | Onetangi Bay - Mirador Rocky Bay (Waiheke Island) [25/03/2017] рута - Onetangi, Auckland (New Zealand)- GPS track\npješačenje po planinama (pješačenje po planinama руте у New Zealand → Auckland → Onetangi )\nOnetangi Bay - Mirador Rocky Bay (Waiheke Island) [25/03/2017]\nБрој тачака 1053\nWaiheke: Bahía de Auckland (pješačenje po planinama)\nPort de Matiatia - Owhanake Beach (Waiheke Island) [25/03/2017] (pješačenje po planinama)\nMatiatia Bay - Onetangi Bay (Waiheke Island) [25/03/2017] (planinski biciklizam)\nOneroa west Coast (pješačenje po planinama)\nПогледана 500 пут(a), скинута са сервера 4 пут(a)\nблизу Onetangi, Auckland (New Zealand)\nRuta des de l'Onetangi Bay fins al mirador de la Rocky Bay, passant pel Waiheke Island Aerodrome i diverses terres de vinyes a l'anada, i per l'Anzac Bay a la tornada.\nLa ruta comença a l'Onetangi Bay, i es ressegueix un tros de la platja fins arribar al desviament cap a la carretera principal. Seguint-la tan sols uns 500 metres, de seguida es pren un nou desviament en direcció a l'Onetangi Reserve, que es voreja per baix per dirigir-se després cap al sud de l'illa. En prendre una mica d'alçada, apareixen les primeres vistes de la Rocky Bay i l'Anzac Bay, que es troben al sud, al costat oposat de l'Onetangi Bay, que es troba al nord i és d'on s'ha començat. De fet, part de la ruta coincideix amb la Coast to Coast Track (Te Ara Hura), que passa per terres de vinyes i també pel costat del Waiheke Island Aerodrome. En aquest punt s'ha pogut observar el que semblava un weka, un ocell no volador endèmic de Nova Zelanda, que està considerat com una espècia vulnerable. Després de gaudir de les vinyes, els arbres i els prats, i sense ensumar gaire la tardor imminent, es torna a prendre la pista en el punt en què es pot observar, a la llunyania, la Rocky Bay. Un quilòmetre després, finalment, s'arriba al mirador de la Rocky Bay.\nA la tornada, s'ha seguit per la mateixa pista fins arribar a l'Anzac Bay, des d'on s'ha pres la carretera principal (Onetangi Road) en direcció nord per arribar de nou a l'Onetangi Bay, punt de sortida d'aquesta ruta.\nEs tracta d'una ruta molt senzilla, ben senyalitzada en els trams que no segueixen la carretera, i que permet contemplar el magnífic paisatge de l'interior de la Waiheke Island, com ara les terres de vinyes.\nVista de la Rocky Bay i l'Anzac Bay\nWeka (ocell no volador)\nArbres i prats\nVista de la Rocky Bay\nMirador de la Rocky Bay\nЗдраво, је пронашао ову интересантну руту Onetangi Bay - Mirador Rocky Bay (Waiheke Island) [25/03/2017] https://sr.wikiloc.com/rute-pjesacenje-po-planinama/onetangi-bay-mirador-rocky-bay-waiheke-island-25-03-2017-16918747 С поштовањем, Викилок - Руте Свијета


donar de mamar\nPosted in paraules meves on 30/01/2014| 3 Comments »\nAvui he començat l’operació “Destete”. D’ aquí 15 dies torno a treballar i els meus pits vindran amb mi així que l’Anna haurà d’alimentar-se amb biberons.\nDesprés de l’inicial rebuig d’ahir, avui sembla que ja s’hi ha començat a agafar. Sort! Perquè feia cosa veure-la plorar tan desesperada.\nEl destete, en el meu cas, em fa una mica de pena perquè penso que ja mai més donaré el pit. Ho trobo bonic i intentaré “disfrutar” les últimes (anava a dir “mamades”, però sona fataaal) vegades.\nHe de confessar, però, que les ganes de beure lliurement, les ganes d’anar a sopar fora sense mirar el rellotge i les ganes de fer alguna escapada romàntica amb l’Oriol, quasi poden més.\nAixí doncs, des de les acaballes de la meva experiència en el món de la lactància, vull fer un post a “modu” de recull i reflexions.\nVaig donar de mamar al Guim sis mesos i a l’Anna n’hi hauré donat quatre ja que la baixa maternal ja no és el “chollu” que vaig tenir el primer cop.\nFent un càlcul ràpid cada dia dono de mamar una mitjana de 6 vegades, així que una semana ho faig 42 vegades. Cada mes 168. Si he donat de mamar deu mesos en total vol dir que he donat de mamar unes 1680 vegades. No està mal.\nNo sóc una persona especialment pudorosa així que de seguida vaig veure que havia de donar de mamar “donde se prestara” si volia seguir fent una vida normal, anant a llocs, sopant amb gent … Amb el primer fill encara podries combinar-t’ho però amb el segon et pilla on sigui. Quan l’Anna tenia 20 dies el Guim va pujar en uns ponis. De repent vaig mirar a la nena (amb el cordó umbilical encara tendre) respirant el “rebufido” del poni a coll meu i ja vaig veure que la cosa seria més “todoterreno”.\nDoncs deu mesos de la meva vida he ensenyat els pits sense pudor a dones, homes, parents, amics i estranys, tot i que d’aquí poc estaré buscant un bikini que no sigui massa escotat.\nEl meu cunyat Manel va conèixer a la meva germana quan el Guim tenia un mes, en ple periode de lactància, la nostra primera presentació va ser amb un pit fora. Jo crec que veia més els meus pits que els de la meva propia germana!\nEn fi, que deu mesos i poc pudor donen per molt i m’ha fet gràcia fer una llista dels llocs i davant la gent que he donat de mamar:\n– Hospital amb visites vàries\n– Casa meva i cases de quasi tothom que conec (si cal a duo i supervisant la instal.lada de telèfon dels de Vodafone Eh Marta?)\n– Al cotxe (en una cua a l’autopista, en un pàrquing, aparcat al carrer)\n– A l’interior de tots els bars del poble (Anna(hivern)\n– A l’exterior de tots els bars del poble (Guim (estiu))\n– A restaurants i terrasses de la Provença Francesa\n– A la gespa de la piscina\n– A la platja (estiu i hivern)\n– A la riera de Viladrau\n– A l’ermita de l’Erola\n– Dins un taxi en marxa\n– A diferents bars, restaurants i terrasses de Barcelona\n– A diferents bars empordanesos\n– A diferents restaurants i bars osonencs: Vic, Torelló, Balenyà, Sant Julià…\n– Dins el cotxe mentre el cotxe estaba enfilat a la bàscula de pesar la llenya (Com que el senyor havia pesat el cotxe sense llenya amb mi a dins hii vaig haver de tornar a pujar perquè pesés el cotxe ple de llenya també amb mi a dins).\n– Al parc: al banc del parc, creuant caminant el parc perquè el Guim em reclamava …\n– A l’arrossada popular de la festa major a la plaça major\n– Al tanatori rodejada de gent diversa\n– Al cementiri de Montjuïc: Quina paradoxa de la vida donar de mamar en un cementiri: uns arriben i uns se’n van…\n– Al despatx de la directora de l’escola amb l’entrada desconcertada d’un regidor de l’ajuntament.\n– Al despatx de la directora de l’escola amb l’entrada desconcertada d’un treballador de “manteniment”.\nI segur que me’n deixo ….


Ara, a Europa | Llum als ulls i força al braç | Pàgina 19\n21 d'agost de 2015\tBlocades\nQuisiera que lo que leerán a continuación no les pareciera inútil o reiterativo. Sé que lo que llega desde Catalunya, mejor dicho desde los partidarios de la libre decisión sobre nuestro futuro, es automáticamente ignorado o descalificado, no por muchos españoles, pero si por casi todos los exponentes y portavoces de las fuerzas políticas e instituciones del Estado. En todo ...\tLlegir Més »\n“Franco’s back! Rajoy, Spain, and press freedom”\n27 de juliol de 2015\tBlocades\nFes-ho córrer! Una denúncia en vídeo de les retallades a la llibertat de premsa i informació. #StopLeyMordarza, per els nostres drets, les llibertats i la democràcia. Veure el vídeo\tLlegir Més »\nCarta al PE\n18 de juliol de 2015\tBlocades\nLlegiu la carta que he cosignat amb en Ramón Tremosa i Josep M. Terricabras explicant a Europa la llista unitària que encapçala Raül Romeva. Carta Llegir Més »\nEl Periódico: Grècia i Catalunya\nOpinió a El Periódico “Una de les pàgines més cèlebres de la història catalana té Grècia per paisatge: la dels almogàvers marxant de Constantinoble, arrasant al seu pas part de Macedònia –la “venjança catalana”, que no va respectar ni el mont Athos– i recalant finalment a un Atenes més poble que ciutat, on van edificar una torre de guaita a tocar del ...\tLlegir Més »\nPàgina 19 of 44« Primer...10«1718192021\t»\t3040...Darrer »


KTM de 1953 a 1991[modifica]\nKTM després de 1991[modifica]\nEl KTM Motohall[modifica]\nEl 2003, KTM va començar a patrocinar i donar suport al motociclisme de velocitat en diverses cilindrades, aconseguint-hi resultats reeixits gràcies a la seva experiència en competicions de supermoto. Entre el 2003 i el 2009, un equip de fàbrica de la marca va competir a la categoria de 125cc del mundial de velocitat, i entre el 2005 i el 2008 a la categoria de 250cc. A la categoria de 125cc, KTM va obtenir-hi èxits notables com ara el segon i el tercer lloc de Mika Kallio i Gábor Talmácsi el 2005, el segon lloc de Mika Kallio el 2006, el tercer lloc de Tomoyoshi Koyama el 2007 i la victòria al títol de constructors de 125cc el 2005. A la categoria de 250cc, Mika Kallio va obtenir-hi el tercer lloc el 2008. Des de la primera temporada de la Rookies Cup el 2007, KTM subministrà la moto per a la Red Bull MotoGP Rookies Cup. Fidel a la seva filosofia, la major part dels components de les motos de KTM en aquesta categoria eren fabricats per la pròpia empresa.\nResultats a Moto3[modifica]\nMotos fora d'asfalt[modifica]\nMotors de dos temps[modifica]\nComponents i equipament[modifica]\nKTM International - Lloc web oficial (castellà)\nKTM Bicycles - Lloc web oficial (alemany)\nKTM Motohall (museu) - Lloc web oficial (alemany)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=KTM&oldid=28437608»\nFabricants de motocicletes de supermoto\nMotociclisme a Àustria\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 oct 2021 a les 10:55.


Los goles de Carlos Martínez bien valen seguir como líder - Superdeporte\nLos goles de Carlos Martínez bien valen seguir como líder\nEl Villarreal B se impuso por 2-0 al Olot\nJ. DEL AMO 30.08.2015 | 13:54\nEl delantero Carlos Martínez firmó un doblete para asegurar una nueva victoria del Villarreal B, esta vez frente al Olot, que mantiene al equipo de Paco López en lo más alto de la tabla clasificatoria.\n2: Villarreal B Aitor Fernández, Carlos Julio, Marcos Mauro, Pablo Iñiguez, Manu Viana, Iván Alejo (Franco Acosta, 80´), Rodri, Anton (Ramiro, 76´), Alfonso (Leo Suárez, 72´), Carlos Martínez y Fran Sol.\n0: Olot Wilfred, Blázquez, Prior, Rojas, Luismi, Gato (Ismael, 80´), Abel, Héctor Simón, Uri, Sergio Ortiz (Eric Reverter, 69´) y Sana.\nGOLES 1-0 Carlos Martínez, m. 30; 2-0 Carlos Martínez, m. 80.\nÁRBITRO Montero de Lerma. ta Amonestó a los locales Carlos Julio y Alfonso y a los visitantes Abel, Rojas y Uri.\nESTADIO Mini Estadi de la Ciutat Esportiva, ante unos 400 espectadores.\nVillarreal B Aitor Fernández


L'ambaixada dels EUA a Madrid emet un comunicat per "reiterar" que "Catalunya és un afer intern d'Espanya" - Diari de Girona\nL'ambaixada dels EUA a Madrid emet un comunicat per "reiterar" que "Catalunya és un afer intern d'Espanya"\nEl text diu que Washington està compromesa amb "una Espanya forta i unida"\nacn 12.04.2017 | 19:06\nL´ambaixada dels Estats Units a Madrid ha emès un comunicat per "reiterar", com recorda que ha fet "en anteriors ocasions", que Catalunya "és un afer intern d´Espanya". "Estem profundament compromesos a mantenir la relació amb una Espanya forta i unida", diu el text, que arriba després del viatge als EUA del president de la Generalitat, Carles Puigdemont, i de les seves entrevistes amb el Premi Nobel de la Pau i expresident nord-americà Jimmy Carter, i amb diversos congressistes.\n"Espanya és un aliat vital, soci i amic dels Estats Units", destaca l´ambaixada nord-americana, que indica que els dos estats estan "units per la història i els valors comuns".\nEl comunicat de l´ambaixada, de dotze línies, comença parlant dels "reptes mundials" com la "cooperació internacional, la pau, la seguretat i la prosperitat econòmica" en què han de treballar "estretament" els EUA i Espanya, i segueix remarcant la utilitat de l´aliança nord-americana amb Espanya en aspectes com "el creixement econòmic", la "lluita contra Estat Islàmic" o la "prevenció de l´extremisme violent".\nEn el tercer i últim paràgraf, el comunicat fa referència a Catalunya. "Volem reiterar que, com hem comunicat en anteriors ocasions, la posició del govern dels Estats Units sobre Catalunya és que és un afer intern d´Espanya. Estem profundament compromesos a mantenir la relació amb una Espanya forta i unida", indica el text.


2a Convocatòria europea per identificar experts\nUs fem arribar una nova convocatòria europea per identificar experts dins de la iniciativa europea “Associació Europea per a la Innovació (AEI) en matèria de productivitat i sostenibilitat agrícoles”:\nL’Associació Europea per a la Innovació (AEI) en matèria de productivitat i sostenibilitat agrícoles s’emmarca dins de la Estratègia Europea 2020 i pretén connectar les persones del sector interessades per la innovació, inclosos els agricultors, assessors, agroindústria, la societat civil i investigadors. L'associació vol millorar l'eficàcia de les accions relacionades amb la innovació amb l'objectiu de fomentar la millora de la productivitat i la gestió sostenible dels recursos en tota la cadena alimentària.\n- Recursos genètics: Models de cooperació entre bancs criogènics i de llavors, instituts de recerca i empreses de llavors i de millora. Quins aspectes limiten la cooperació entre aquests actors?. Com es pot promoure el seu treball conjunt?\n- Contingut de matèria orgànica en els sòls de les regions mediterrànies. Com incrementar el contingut de matèria orgànica del sòl a un cost raonable?. Quines noves solucions es poden proposar per assegurar la fertilitat i funcionalitat del sòl?.\n- Gestió Integrada de Plagues. Espècies de Brassica, incloent la colza. Quines solucions en Gestió Integrada de Plagues existeixen?. Quines noves alternatives es poden proposar?


Síndic de Greuges de la Comunitat Valenciana : L'Observatori del Menor es reuneix per primera vegada a Castelló amb la participació de vint-i-dues entitats i associacions en defensa de la infància i l'adolescència\nL'Observatori del Menor es reuneix per primera vegada a Castelló amb la participació de vint-i-dues entitats i associacions en defensa de la infància i l'adolescència\nAlerten que el sistema de protecció de menors necessita millores en prevenció, atenció primerenca i coordinació nteradministrativa\nL'Observatori del Menor del Síndic de Greuges, amb representació de vint-i-dues entitats de Castelló, València i Alacant, ha dut a terme hui, per primera vegada, la reunió del ple a Castelló. Es tracta d’un observatori que porta funcionant any i mig amb un objectiu molt clar: vetlar pels drets de la infància i l’adolescència. Per a això, els seus membres mantenen reunions trimestrals en què traslladen possibles situacions de vulneració dels drets dels menors que han detectat des de les seues respectives perspectives i àmbits d'actuació professional. Aquests assumptes són abordats i analitzats en profunditat pels experts d'aquest òrgan a fi d'elaborar propostes de millores dirigides a les administracions públiques competents.\nL'alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, ha sigut l'encarregada de donar la benvinguda als membres de l'Observatori i ha mostrat la seua satisfacció per acollir aquesta reunió en l'Ajuntament de la ciutat. Per la seua banda, Marco ha manifestat que “la protecció de la infància és un principi que hauria de ser transversal en totes les administracions i en totes les àrees de gestió.” I, en aquest sentit, ha fet públic el seu compromís de prioritzar les polítiques d'inclusió social i modificar aquelles actuacions que puguen situar els menors en situació de risc de desprotecció.\nJustament hui, l'Observatori del Menor ha presentat davant dels mitjans de comunicació el seu últim informe amb el títol L'exercici de la tutela de menors per l'Administració valenciana. El document, elaborat per tècnics de servicis socials de l'Administració, professionals de centres de menors, famílies acollidores i tècnics del Síndic, posa de manifest la necessitat imperiosa de definir un Pla Estratègic d'Atenció a la Infància i l’Adolescència, una recomanació recurrent del defensor valencià des que en 2010 prescriguera el II Pla Integral de Família i Infància de la Comunitat Valenciana.\nD'acord amb la informació a què ha tingut accés l'Observatori, en data 31 de desembre de 2015, el nombre de menors sota mesura de protecció jurídica per part de l'Administració autonòmica pujava a 3.848, i 3.128 d’aquests menors havien sigut declarats en situació de desemparament (tutelats per la Generalitat).\nDels 3.848 menors que es trobaven amb mesura jurídica de protecció, 1.083 estaven en acolliment residencial i 2.765 en acolliment familiar. D'aquests últims (acolliment familiar), 2.060 es trobaven en acolliment en família extensa i 705 en família educadora.\nAl defensor del poble valencià, li preocupa especialment la situació d'alguns/es menors que ja han sigut declarats en situació de desemparament i que, a pesar d'això continuen romanent en els seus domicilis (la Conselleria va informar de 42 menors en aquesta situació). Aquestes incidències es produeixen, unes vegades per la falta de recursos per a poder atendre'ls (places d'acolliment residencial o familiar) i unes altres vegades per intents frustrats de retirar el menor, perquè no ha estat localitzat, a causa de desestimació judicial d'entrada al domicili, etc. Siga quina en siga la raó, el que està clar per al Síndic és que amb la prolongació de l'estada del menor al seu domicili s'està augmentant el temps que es troba desprotegit.\nIgualment, el Síndic considera preocupant el nombre de menors de 0 a 6 anys que es troben en acolliment residencial, un total de 83, com també les seues prolongades estades en els centres, molt superiors als tres mesos previstos en la llei. L'informe de l'Observatori del Menor destaca la necessitat de no acordar els acolliments residencials de xiquetes i xiquets d'edats compreses entre els 0-3 anys i progressivament els d'edats compreses entre els 3-6 anys.\nEl defensor del poble valencià també destaca el valuós i inestimable paper de les famílies d'acollida en els procediments de protecció. Unes famílies mereixedores de tota la consideració i respecte per part de l'Administració pública, ja que “coneixen les necessitats emocionals i psicològiques de les xiquetes i xiquets que acullen a casa seua.” No obstant això i d'acord amb aquestes famílies, sovint no es té en compte la seua opinió a l'hora de prendre decisions per a la protecció dels menors que han tingut acollits.\nGaleria: Jornada de l'Observatori del Menor a l'Ajuntament de Castelló


CRÓNICA MARTINENC-ESPAN| El filial sigue adelante en la Copa Catalunya - Espanyol B - Diario La Grada\nCRÓNICA MARTINENC-ESPANYOL B (0-3)\nEl filial sigue adelante en la Copa Catalunya\nEl conjunto de José Aurelio Gay se impuso por 0 a 3 con doblete de Moha y gol de Damià desde los once metros.\n5El Espanyol B es apeado de la Copa Catalunya por el Vilassar en segunda ronda\nEspanyol B\tCopa Catalunya\tMartinenc\n18:11. "Quedarnos con uno menos nos ha condicionado totalmente el partido"


Port Tarragona se suma a la celebració del Dia Mundial del Medi Ambient\nEl Dia Mundial del Medi Ambient és el 5 de juny | Port de Tarragona\nEn commemoració d’aquest dia, el Port ha preparat tres iniciatives sostenibles i socials\nper Nerea Elvira 03/06/2021 15:45h\nEl 5 de juny se celebra el Dia Mundial del Medi Ambient i el Port de Tarragona ha decidit sumar-se a aquesta celebració organitzant tres activitats de caràcter sostenible i social.\nLa primera de les tres activitats, és la nova creació, dins del recinte portuari, d’un jardí que té com a objectiu incentivar l’existència de papallones.\nAquesta iniciativa ha estat proposada pel departament de Sostenibilitat del Port i permetrà fer créixer la diversitat d’olors i colors. D’aquesta manera, també existiran nous i diferents ritmes de floració que afavoriran la diversitat d’insectes.\nAquests tipus de jardins de papallones promouen la biodiversitat a les ciutats. Les plantes hi tenen una floració gradual i diversa amb flors de diferents formes que poden atreure diversos pol·linitzadors, sobretot papallones. A més a més, els insectes fan una gran tasca en el control biològic de plagues, ja que són depredadors d’altres insectes que poden ser un perill per a les plantes.\nEl mateix dissabte 5 de juny d’11.00 hores a 13.00 hores, al Moll de Costa, es durà a terme la segona de les tres activitats. En aquest cas es tracta d’una iniciativa organitzada per treballadores i treballadors voluntaris que formen part de PortSolidari.\nL’activitat és oberta al públic i porta el títol ‘Vine a conèixer les plantes del Port de Tarragona’. L'objectiu en aquest cas és donar a conèixer la importància de la jardineria sostenible així com conèixer cadascuna de les plantes que conformen la jardineria del Port.\nEl Port treballa en la creació de noves zones enjardinades amb criteris d’integració paisatgística i tenint en compte els tipus de plantes que trobem de forma natural en la zona litoral del mediterrani.\nEl taller serà apte per a famílies i infants i consistirà a passar una estona descobrint i identificant, a l’aire lliure, les plantes, arbres i flors en diversos espais enjardinats del Moll de Costa.\nAmb un tríptic a la mà i amb uns adhesius ben divertits, les famílies podran completar i esbrinar si el que estan veient es tracta d’espígol, margalló, romaní o de farigola reptant, entre moltes més espècies que veuran. A més a més, les famílies que hi participin s’enduran, com a record de l’experiència, una planta aromàtica per a plantar-la a casa.\nLa darrera activitat, organitzada pel Museu del Port, es durà a terme el diumenge 13 de juny. En aquest cas la celebració tindrà doble commemoració, per una banda el Dia Mundial del Medi Ambient i per altra la commemoració del Dia Mundial de l’Oceà, que se celebra el 8 de juny.\nAquesta activitat consisteix a fer un recorregut per la costa tarragonina, concretament des de la platja Arrabassada fins a la platja Savinosa, i observar les restes fòssils existents com taurons, corals, petxines i peixos. Sota el títol ‘Taurons i altres animals marins, dotze milions d’anys ens separen’ s’intentarà respondre a preguntes sobre aquests éssers.\nEl punt de trobada és la platja Arrabassada a les 9:45 h. Es tracta d’una activitat gratuïta que requereix reserva prèvia enviant un email a museuport@porttarragona.cat.\nCom sempre, el Port de Tarragona posa a disposició la seva agenda d’activitats actualitzada amb tota la informació de cada activitat.\nEl Port ha preparat tres iniciatives sostenibles i socials | Port de Tarragona\nPla Sostenible Port Tarragona Agenda 2030\nEl Pla de Sostenibilitat Agenda 2030 del Port Tarragona és un ferm compromís i un document viu que, a més d’ajudar a la programació de les accions per a lluitar contra el canvi climàtic, afegeix transparència i rendiment de comptes en uns reptes, com la cura mediambiental i l’economia sostenible, que implica a totes les persones, com organitzacions i com a societat.\nA tota velocitat: Més de 300.000 primeres dosis del vaccí contra la Covid-19 a TGN\nPort de Tarragona ports medi ambient agenda


La sindicatura de greuges alerta: només 26 dels 73 parcs infantils creats en cinc anys són accessibles o inclusius\nEls parcs infantils de la ciutat, poc accessibles i inclusius\nGemma Aguilera 20/09/2021 12:42 pm\nNomés 26 dels 73 parcs infantils creats en cinc anys a Barcelona -coincidint amb el mandat dels Comuns- són accessibles o inclusius. I del total, només 10 compleixen amb aquests dos criteris, imprescindibles per garantir espais d’oci adients per als més petits.\nÉs la conclusió que ha presentat la Sindicatura de Greuges de Barcelona després d’iniciar un estudi d’ofici el 2020, amb la conclusió que la ciutat està molt lluny d’assolir l’objectiu de tenir el 100% dels parcs infantils accessibles i inclusius el 2030. És més, la síndica, Maria Assumpció Vilà, ha reclamat que hi hagi almenys una àrea de jocs infantils accessibles i inclusius en cada barri per a infants amb discapacitat.\nJuatament, l’accessibilitat és la gran assignatura pendent de tots els parcs i àrees de joc infantils de la ciutat, més enllà dels 73 de nova creació -entre el 2015 i el 2019 se n’havien de fer 84 segons els plans de l’Ajuntament- a Barcelona hi ha 856 àrees de jocs infantils. Ara bé, que siguin accessibles per entrar amb cadira de rodes hi ha 180 segons les dades recollides per la Sindicatura. Per tant, queden 666 àrees de joc que no compleixen cap dels dos requisits perquè una zona de joc infantil es consideri no discriminatòria amb els infants.\nEn un comunicat, la Sindicatura avisa que “amb una visió global de les dades, es pot arribar a la conclusió que, en cas de seguir aquesta tendència, serà difícil aconseguir l’objectiu previst per al 2030, més encara quan s’ha copsat que de totes les noves àrees de joc creades només una part s’han construït amb criteris d’accessibilitat i inclusió”.\n“Si es vol consolidar una nova visió del joc a la ciutat i que sigui capdavantera en les polítiques d’accessibilitat i inclusió, cal perseguir l’objectiu que cada barri compti, com a mínim, amb una àrea amb jocs infantils accessibles, inclusius i adaptada per als infants amb diversitat funcional”, ha recomanat la Síndica amb els resultats de l’estudi a la mà.\nffs 21/09/2021 3:49 pm\nBon dia: i si parlem de parcs, per a gent gran? amb aparells biosaludables, per l´eixample esquerra no hi ha cap. La gent gran també necessita fer exercicis suaus, en fi, a qualsevol poble es poden trobar però a Barcelona no. Increible.


el bloc de notes d'en toni: L’autoria catalana es farà sentir com mai al Temporada Alta\nL’autoria catalana es farà sentir com mai al Temporada Alta\nEl festival programa 61 títols de dramaturgs del país\nEls autors catalans tindran una presència més destacada que mai al 25è Festival Temporada Alta, amb 61 dels 100 espectacles del certamen. Bona part són produccions o coproduccions del festival, com l’espectacle inaugural de Lluís Pascual ‘In memoriam-La Quinta del biberó’. Altres simplement els acull, com l’estrena de ‘Cúbit’, de Josep Maria Miró i la companyia La Ruta 40. Àlex Rigola, Pau Miró, Oriol Broggi, Lluïsa Cunillé o Marta Buchaca són altres noms destacats presents en aquesta edició, sense oblidar l’autoria no textual: Agrupación Señor Serrano, La Veronal o Pere Faura. La nova edició del Torneig de Dramatúrgia i de la singular proposta teatral a les biblioteques ‘Llibràlegs’ completen el segell català del festival.\nEl director de Temporada Alta, Salvador Sunyer, ha volgut emfasitzar l’àmplia presència d’autors catalans en aquesta edició del festival amb una presentació específica a Barcelona pocs dies després d’haver donat a conèixer ja tot el cartell del certamen.\nSunyer ha aprofitat l’ocasió per remarcar que per ‘autoria’ el festival entén no només la dramatúrgia textual sinó també les altres propostes escèniques (dansa, circ, noves dramatúrgies), “que també tenen autor, només faltaria”. És la suma de totes aquestes propostes la que dóna el total de 61 espectacles amb ADN català al festival.\nNo obstant això, el director ha dedicat la presentació d’avui a l’autoria textual que es presentarà a Temporada Alta. I ho ha fet amb dos exemples. D’una banda, la tercera edició del cicle ‘Llibràlegs’, la trobada de diàlegs breus entre dos actors a diverses biblioteques gironines, enguany amb textos de Cristina Clemente, Pere Riera, Joan Yago i Marilia Samper –enguany també en funcions de directora de la proposta-.\nEn segon lloc, el festival ha donat veu a Josep Maria Miró, dramaturg que estrenarà el 30 de setembre l’espectacle ‘Cúbit’, amb la companyia La Ruta 40. Feia un parell d’anys que la companyia li havia proposat de representar un text seu, ha explicat Miró, que va acceptar per la seva “afinitat teatral i sinèrgies” amb aquest col·lectiu.\n‘Cúbit’ –amb els tres actors de la companyia i el “fitxatge” d’Anna Azcona- és una obra que parla de la memòria històrica, i que aborda la qüestió a través d’una família que ha de reconstruir un llegat familiar. “No veurem vencedors i vençuts, Transició, pinochetistes ni cap cas que puguem mirar com a exemple de què ha passat amb la construcció del relat històric”, ha avançat en aquest sentit l’autor.\nA la seva obra, dos fills tornen a casa per ajudar la seva mare a reconstruir la història d’una important fundació que amb el seu marit van crear fa 25 anys. Però en arribar descobreixen que la seva mare també ha demanat ajuda al fill d’un dels històrics de la fundació i que va estar enfrontat al pare dels nois. En la reconstrucció de la història, doncs, xocaran visions divergents sobre els fets i les interpretacions dels fets.\nEl de Josep Maria Miró és tan sols un dels textos d’autoria catalana que s’estrenaran o es representaran al Temporada Alta. Lluís Pascual (encarregat d’estrenar el festival), Pau Miró, Àlex Rigola, Llàtzer Garcia, Oriol Broggi, Lluïsa Cunillé, Marta Buchaca, Victòria Spunzberg, Clàudia Cedó o Marta Aguilar són altres noms destacats d’aquesta edició, en què a més repeteix el ‘Terra Baixa’ protagonitzat per Lluís Homar després del seu èxit de públic i crítica en les passades edicions.\nLes altres disciplines escèniques i els ‘nous llenguatges’ amb accent català també tenen lloc al festival. La formació Cabosanroque presenta ‘No em va fer Joan Brossa’, coproduïda amb el TNC; Pere Faura estrenarà ‘Seet Fever’; Agrupación Señor Serrano presentarà ‘Birdie’; La Veronal estrenarà el seu darrer espectacle ‘Equal Elevations’; I Àlex Rigola presentarà ‘Who is me. Passolini, una peça íntima a partir del poema autobiogràfic de l’autor italià ‘Poeta de les cendres’.\nFinalment, la Sala La Planeta acollirà una nova edició, la sisena ja, del Torneig de Dramatúrgia. Enguany Clàudia Cedó (vencedora l’any passat) exercirà de presentadora-àrbitra de la competició, que presenta els enfrontaments entre Gerar Guix i Elisenda Guiu, Jjose Julien i Marta Barceló, Marta Galán i Jordi Vallejo, i Roc Esquius i Jan Vilanova. La gran final del Torneig serà el 28 de novembre.\nPAU CORTINA/ACN - GIRONA doble fletxa


Mor als 94 anys l'expresident dels EUA George H. W. Bush - Empordà\nMor als 94 anys l'expresident dels EUA George H. W. Bush\nEl president número 43 dels Estats Units va néixer el 1924 a Massachusetts\n01·12·18 | 13:32\nBush, el 2008 Joshua Roberts\nL'expresident dels Estats Units George H.W. Bush ha mort aquest divendres als 94 anys a Houston, segons ha informat el seu portaveu, Jim McGrath. Bush era el pare del també expresident George W. Bush i de l'exgovernador de Florida Jeb Bush, que va intentar sense èxit aconseguir la nominació del Partit Republicà el 2016.\n"Era un home del més alt caràcter i el millor pare que un fill o una filla podria demanar. Tota la família Bush està profundament agraïda per la compassió d'aquells que s'han preocupat i pregat per pare i pels condols dels nostres amics i conciutadans ", ha assenyalat el seu fill George W. Bush en un comunicat.\nBush vivia a Houston amb la seva dona, l'exprimera dama Barbara Bush, que va morir a l'abril als 92 anys després de deixar el seu tractament. El president número 43 dels Estats Units va néixer el 1924 a Massachusetts en una família de polítics, ja que el seu pare era senador. El president dels Estats Units, Donald Trump, ha mostrat el seu condol per la mort de Bush pare, qui, segons el mandatari, "va inspirar a les generacions dels seus compatriotes".\n"El seu exemple segueix viu i continuarà creant enrenou als futurs nord-americans perquè persegueixin una causa major", ha afirmat Trump en un comunicat. "Els nostres cors pateixen per la seva pèrdua i nosaltres, els nord-americans, enviem les nostres oracions a tota la família Bush", ha asseverat.\nLa seva infància va transcórrer en aquest estat fins que després de l'atac dels japonesos a Pearl Harbor, el 1941, es va allistar a la Marina, el que el va portar a participar en algunes de les batalles del Pacífic en el marc de la Segona Guerra Mundial. A l'abril Bush va patir una infecció de sang que va fer als doctors témer per la seva vida. També va ser hospitalitzat al gener per una insuficiència respiratòria i al juny per una baixada de tensió arterial


Enric Mir inicia el seu nou mandat impulsant el Consell de la Gent Gran a les Borges | Les Borges TV\nPàgina d'inici \_ Notícies \_ Societat \_ Enric Mir inicia el seu nou mandat impulsant el Consell de la Gent Gran a les Borges\nAquest dimecres, l’alcalde de les Borges, Enric Mir, s’ha reunit al Casal de la Gent Gran amb les persones de la tercera edat del municipi per impulsar la creació d’un consell de participació ciutadana. Es tracta del Consell de la Gent Gran, una de les mesures previstes en aquest nou mandat, que es preveu que s’aprovi en els pròxims mesos i que entri funcionament durant el primer semestre de 2020.\nDurant la trobada, Mir ha exposat que la idea és “canalitzar la informació de l’activitat municipal cap als ciutadans i viceversa” i crear un marc adient per a presentar iniciatives, suggeriments i propostes i proposar solucions a problemes que afectin el col·lectiu de gent gran.\nAquest Consell de la Gent Gran, que s’inclou dins del futur reglament de participació ciutadana que s’ha elaborat amb la col·laboració popular i es va sotmetre fa uns mesos a exposició pública, tindrà un caràcter públic i actuarà d’organisme d’informació, orientació, participació i seguiment de la política de cadascuna de les àrees municipals, per tal d’avançar cap a una ciutat més justa, cohesionada i inclusiva.\nEl Consell estarà format pels representants del Casal de Gent Gran de les Borges i, per part de l’Ajuntament, pels presidents o regidors delegats de les comissions informatives afectades pel tema que es tracti en cada cas. Així mateix, segons figura en les bases del nou reglament, els membres del consell es reuniran, com a mínim, una vegada cada sis mesos de forma ordinària i de forma extraordinària sempre que ho sol·licitin la majoria absoluta dels seus membres.


La Justícia escocesa considera que la suspensió del Parlament és legal - Diari de Girona\nLa Justícia escocesa considera que la suspensió del Parlament és legal\nEl Govern britànic destina 2.213 milions més per afrontar una sortida de la Unió Europea sense acord\nefe/ddg 05.09.2019 | 00:50\nEl primer ministre britànic, el conservador Boris Johnson, va aconseguir guanyar una batalla, després que la Justícia escocesa dictaminés que va actuar legalment en decidir suspendre temporalment el Parlament de Westminster. El Tribunal de Sessions d'Edimburg va considerar que l'acció de clausurar la Cambra dels Comuns «no contravé la llei» perquè és un poder reservat a l'Executiu, i va aclarir que les seves implicacions es constrenyen únicament a l'àmbit polític i no al judicial.\n«Aquest és un territori polític i la presa de decisions no pot mesurar-se amb estàndards legals, sinó només amb valoracions polítiques. La rendició de comptes per part del Govern correspon al Parlament i, en última instància, a l'electorat, no als tribunals», va afirmar el jutge Lord Raymond Doherty. El veredicte permet al primer ministre seguir endavant amb el calendari previst, de manera que les sessions de les cambres s'interrompran entre el 10 de setembre i el 14 d'octubre, quan reobriran després del Discurs de la reina, l'acte que l'Executiu utilitza per detallar el programa polític del següent exercici.\nPer part seva, el ministre britànic d'Economia, Sajid Javid, va anunciar una partida extra de 2.213 milions d'euros per afrontar un possible Brexit sense acord el proper 31 d'octubre. Javid va exposar a la Cambra dels Comuns l'anomenada Revisió de la despesa, on va detallar les prioritats pressupostàries de l'Executiu conservador per a l'exercici 2020-21 i que inclouen un augment de la inversió en serveis públics com salut i educació per «deixar enrere l'austeritat».\nEn una discutida intervenció, el ministre, que va accedir al càrrec el passat juliol, va ser amonestat diverses vegades pel president dels Comuns, John Bercow, per desviar-se del seu tema econòmic i fer comentaris polítics sobre el Brexit.


Em podríeu dir la diferència entre transsexuals, transsexuals i hermafrodites?\nUna persona transgènere és una persona la identitat de gènere que, d'alguna manera, varia amb el seu sexe biològic. És possible que no s’identifiquin amb cap gènere o que s’identifiquin amb més d’un o fins i tot tots els gèneres, o s’identifiquin amb el gènere contrari al seu sexe biològic.\nUna persona transsexual és una persona transgènere que s’identifica concretament amb el gènere oposat al seu sexe biològic. Normalment, aquestes persones voldran realitzar una transició mèdica per adaptar el seu cos al seu gènere identificat. Sovint és necessari obtenir un diagnòstic formal de la transsexualitat per dur a terme una transició mèdica (és a dir, fer teràpia hormonal i fer cirurgia de reassignació de gènere).\nUn hermafrodita, més degudament anomenat persona intersex, és una persona que té una de diverses condicions donant com a resultat els següents tipus de situacions:\nels seus genitals no es corresponen amb els seus genitals del sextheir cromosòmic no són del tot típics de cap dels dos sexes, de manera que poden tenir alguns elements d’un sexe, alguns dels altres, o en casos rars, un conjunt complet de treball tant genitaliatheir cromosòmic masculí com femení. el sexe no és XX (el patró cromosòmic femení estàndard) ni XY (patró cromosòmic masculí estàndard) el seu cos no és capaç de respondre a les hormones segregades per les seves gònades, el que resulta en un desenvolupament atípic del seu cos per a una persona amb els seus cromosomes sexuals.\nSí! El transsexual és un terme generalitzat per a transgènere, que es refereix a qualsevol persona que la identitat de gènere no s’ajusti al seu sexe assignat al néixer. Es pot tractar d'una dona antigament pensada com masculina, un home que abans es tractava de dona o qualsevol persona no binària. Una persona transgènere no necessàriament ha de sotmetre a una teràpia hormonal ni a una cirurgia per ser transgènere, tot i que molts ho opten. El que importa és simplement com et sents.\nL’hermafrodita és un terme similarment antiquat per a algú que és intersex, cosa que significa que no s’assemblaven gaire al mascle ni a la dona al néixer i que parlen genèticament en algun lloc entre ells.\nSi bé alguns els adopten de bon grat, els termes 'transexual' i 'hermafrodita' poden ser ofensius per a algunes persones, per la qual cosa us recomano que us enganxeu amb transgènere i intersex o bé us assegureu de consultar amb la persona amb qui parleu.\nEspero que això us hagi ajudat!\nHermafrodita té 2 definicions. (1) Terme científic per descriure criatures que poden canviar de sexe a voluntat. Per exemple, les granotes poden canviar el seu sexe quan no hi ha femelles o mascles amb els quals reproduir-se en el immediat immediat. (2) Un terme obsolet / que ja no és políticament correcte / considerat ofensiu per descriure una persona trans.\nSegons el vostre punt de vista sobre el gènere, hi ha diferències semàntiques entre transsexuals i transsexuals. Ambdós s’utilitzen, generalment, per descriure una persona que va néixer amb les característiques físiques, és a dir, la genialitat, associada a un gènere amb el qual no s’identifiquen. Per exemple, una persona nascuda amb una vagina que s’identifica com a mascle (femella a mascle / FtM), o una persona nascuda amb un penis que s’identifica com a femella (mascle a femella / MtF).\nTanmateix, si sou des d’un punt de vista feminista o teniu la creença en gèneres no binaris (identitats de gènere fora del binari masculí-femení), hi ha un matís que separa el transgènere del transsexual.\nPer a persones amb aquesta creença, el transgènere és un terme que inclou totes les persones que no són cisgènere (enfront del transgènere / persona que el seu sexe biològic i el gènere psicològic coincideixen). El transsexual és una persona de gènere binari de la qual considera necessari transitar mèdicament mitjançant hormonoteràpia i / o cirurgies de reassignació sexual.\nSi creieu en identitats de gènere binari, estrictament masculí i femení i no creieu en gèneres que no són bíblics, aquests termes són totalment sinònims i es refereixen específicament a la darrera definició del 2.\nQuina diferència hi ha entre el control descentralitzat i el control distribuït?Quina diferència hi ha entre un fet i una opinió, si l’opinió de cadascú influeix en el que decideix creure un fet o no un fet?Quina diferència hi ha entre clau primària, clau de candidat, clau composta, tecla alternativa, clau única i tecla super?Quina diferència hi ha entre els principis i els valors, i canvien amb el temps?Quina diferència hi ha entre l’arròs blanc, l’arròs integral i la quinoa?Quina diferència hi ha entre conèixer el camí i recórrer el camí?Quina diferència hi ha entre un diagrama d'estat i un diagrama de circuit?


La Garrotxa vol posicionar-se entre els millors destins pel turisme postconfinament » Ràdio Olot\nLa Garrotxa vol posicionar-se entre els millors destins pel turisme postconfinament\nHo asseguren des del sector pel fet de ser un territori “proper, de qualitat i apte per a totes les butxaques”\nEl sector creu que és un dels territoris més ben posicionats per aconseguir-ho. Afirmen que es tracta d'un destí “proper, de qualitat i apte per a totes les butxaques”. Falta per veure, però, com influirà la possibilitat o no d’anar a la platja i la lluita entre comarques per un públic que enguany serà més reduït. Tres de cada quatre turistes que venien a la comarca eren espanyols.\nEl turisme intern pot afavorir la Garrotxa durant aquest estiu\nLes últimes dades demostren que la majoria dels turistes que aterraven a la Garrotxa eren de l’Estat. Un 52% procedien de Catalunya i un 19% de la resta d’Espanya. Els números, doncs, demostren que la comarca és un destí escollit, principalment pel turisme de proximitat, un turisme que serà molt buscat en el postconfinament. La impossibilitat de travessar fronteres farà que els viatges siguin interns. El president de l’Associació d’Hostalatge de la Garrotxa creu, però, que això també farà que les destinacions s’hagin de repartir un públic molt més petit. És Gerard Xifra en declaracions a Ràdio Olot.\nPel que fa a la Garrotxa, es preveu que la majoria d’estades turístiques siguin escapades d’un dia o de caps de setmana. La presidenta de Turisme Garrotxa, Maria Vidal, diu que el turisme de proximitat també serà una solució en un moment en què les famílies, segurament, gastaran menys.\nLa imatge de la Garrotxa\nLes previsions de Turisme Garrotxa indiquen que la comarca pot estar entre els destins més buscats pel turisme postconfinament. Vidal també diu que la imatge que projecta la Garrotxa a arreu de Catalunya hi ajuda.\nEls hotels i allotjaments turístics ja podran obrir a partir de la fase 1 sense que s’utilitzin les zones comunes. No serà fins a la fase 2 quan es podran obrir sales d’estar, piscines o halls amb un terç de l’aforament. Al tercer esgraó del desconfinament la limitació s’ampliarà al 50%.


ProCare Shine | ProCare Shine | Miele online shop Suomi\nProCare Shine 10 MA - 10 l Nestemäinen pesuaine, miedosti emäksinen, 10 l\n69,00 € ilman. ALV\nProCare Shine 12 GC - 80 Tabs 80 pesuainetabletit\n26,00 € ilman. ALV\nProCare Shine 40 - 5 l Huuhteluaine, 5 l\n34,00 € ilman. ALV


Pyongyang crea una zona horària pròpia enmig d’una nova escalada de tensió amb Seül\nSÒNIA SÁNCHEZ Barcelona 15/08/2015 00:00\n651x366 El líder de Corea del Nord, Kim Jong-un, ha decidit avançar mitja hora el rellotge I establir “l’hora de Pyongyang” en el GMT +8,5. / REUTERS El líder de Corea del Nord, Kim Jong-un, ha decidit avançar mitja hora el rellotge I establir “l’hora de Pyongyang” en el GMT +8,5. / REUTERS\nAvui els ciutadans de Corea del Nord es llevaran mitja hora més tard per ordre del seu gran líder, Kim Jong-un. El dia en què es compleixen 70 anys de l’alliberament de la península coreana del poder del Japó ha sigut l’escollit pel règim del Nord per endarrerir 30 minuts el rellotge -al·legant que l’hora era també una herència colonial- i per crear la seva pròpia zona horària. “L’hora de Pyongyang” serà des d’avui GMT +8,5, diferent de la de qualsevol altre país de la zona (Corea del Sud i el Japó es mantenen en el GMT+9). Un nou estirabot per aïllar encara més l’estat més aïllat del món.\nUn gest populista -ni tan sols del tot original: Hugo Chávez ja ho va fer el 2007 a Veneçuela- que ha portat Corea del Sud a posar de nou el crit al cel. “És un pas enrere en els nostres esforços de cooperació intercoreana i d’unificació pacífica”, deia la presidenta, Park Geun-hye.\nPerò el rellotge no és l’únic que ha tensat aquests dies la relació entre les dues Corees. L’explosió de quatre mines antipersona fa pocs dies a la part sud-coreana de la zona desmilitaritzada, que va mutilar dos soldats d’aquest país, ha portat Park a anunciar “represàlies severes” contra Pyongyang. La primera ja s’ha fet efectiva i ha sigut reprendre la “guerra psicològica”, amb els missatges anti nord-coreans als megàfons de la frontera, unes emissions que s’havien suspès el 2004.\n“Forma part d’aquesta política de teatre, en què totes dues parts fan veure que apugen la tensió per reivindicar la seva posició davant els actors internacionals però també per satisfer l’audiència domèstica”, resumeix Pablo Pareja, professor de relacions internacionals de la UPF. En una situació de guerra tècnica, ja que l’alto el foc firmat el 1963 no s’ha concretat mai en un acord de pau, les escalades bèl·liques se succeeixen de manera cíclica, amb algunes de més greus, com la que es va produir el 2010 quan Corea del Nord va enfonsar el vaixell sud-coreà Cheonan i va bombardejar l’illa Yeonpyeong, uns fets que van causar en total 50 morts.\nEl mateix general que el 2010\nSeül ha acusat del nou atac amb mines a Kim Yong-chol, el mateix general de Corea del Nord que, segons els serveis secrets del Sud, va ser l’artífex dels atacs del 2010. Però, tot i així, els analistes coincideixen que la topada actual no té la gravetat d’aquella. “El conflicte té una dinàmica regional en què els EUA tenen un paper rellevant i Corea del Sud no té autonomia real per reaccionar. Però en aquest cas, en què l’agressió no és tan greu, la resposta de Seül, que acostuma a ser proporcionada, és probable que no vagi més enllà de la megafonia”, opina Oriol Farrés, analista d’Àsia Oriental del Cidob. A més, en aquest cas no és clara l’autoria de Pyongyang, que ahir mateix ho va negar: “Si haguéssim volgut atacar, ho hauríem fet amb armes potents”.\nEl conflicte entre les dues Corees està enquistat i els tímids acostaments que es van produir cap al 2000 han quedat congelats en els últims anys. “Més encara des que el 2013 va arribar al poder la presidenta Park (conservadora), que va tancar totes les vies de diàleg, tot i que ara semblava que començava a reobrir-les”, explica Antonio José Doménech del Río, director del programa Pont amb Corea de la Universitat de Màlaga. Doménech viatja cada estiu a Corea del Sud i adverteix que “cada any en aquestes dates hi ha un nou episodi d’aquest tipus”.\nCal tenir en compte també el 70è aniversari de l’alliberament de la península de Corea, una data que ja es preveia propícia a una nova escenificació del conflicte, apunta Just Castillo, professor del programa d’Àsia Oriental a la UOC. Castillo remarca també que la decisió de canviar el fus horari s’ha de llegir en clau interna, com una mesura purament populista cap a una audiència domèstica molt nacionalista. “El seu avi [fundador del règim, Kim Il-sung] tenia la carta del comunisme per legitimar-se; el seu pare [Kim Jong-il], ja sense l’URSS, justificava certes accions amagant-se darrere el creixement econòmic; però Kim Jong-un no té ni una cosa ni l’altra, perquè la situació econòmica del país és molt feble, i només pot jugar la carta nacionalista”, coincideix Pareja. Farrés veu també en el canvi d’hora una voluntat de refermar el seu poder “dient als nord-coreans: «Jo controlo el vostre temps»”.\nI és que el jove líder proclamat el 2011 està immers encara en l’esforç de legitimar-se al poder, fent servir també la purga política. Aquesta setmana s’ha sabut també que, a més del seu oncle, el seu ministre de Defensa i uns 70 funcionaris, Kim Jong-un ha executat també el seu vice primer ministre, suposadament perquè no estava d’acord amb les seves polítiques.


NOVES SL. TARDOR 2001. POLÍTIQUES I PLANIFICACIONS LINGÜÍSTIQUES (6)\nPolítiques i planificacions lingüístiques en el context de la mundialització, per Mariano Asensio Cermeño\nCom veiem, aquestes consideracions provenen dun estudi de les situacions "realment" perifèriques als discursos oficials fets a partir dels pressupostos del que es coneix per la sociolingüística perifèrica. Replantejar, per exemple, lestudi de les polítiques lingüístiques de les diferents nacionalitats de lEstat espanyol o de Quebec, comparant-les amb els casos de lanomenat Tercer Món, ens pot oferir pistes noves de reflexió que ajudin a legitimar els drets de cada parlant i a emprendre un diàleg crític que permeti superar la tancada definició dalguns conceptes de les nostres societats com, per exemple, els didentitat, nació o poder.\n"Je nai quune langue, ce nest pas la mienne. (...) Or jamais cette langue, la seule que je sois ainsi voué à parler tant que parler me sera possible, à la vie à la mort, cette seule langue, vois-tu, jamais ce ne sera la mienne. Jamais elle ne le fut en vérité"(Jacques DERRIDA. Le monolinguisme de lautre ou la prothèse dorigine.1996:1)\nEl periodista malgaix RIAKA, en el seu diccionari crític sobre el desenvolupament, cita a lentrada dedicada a la llengua, un text de 1948 de Pierre Boiteau i un altre de 1969 de Gérard Althabe en els quals es critica obertament la política lingüística portada a terme per França a favor exclusivament del francès i les conseqüències que va produir aquesta política a la societat de la nova república independent. El nostre autor afegeix el comentari següent:\n"Ces textes nous renvoient au passé, mais aussi à lactualité. Car entre temps, léchec de la prétendue "malgachisation" fut celui dune politique à la phraséologie nationaliste et démagogique qui na pas changé grand chose à des choix linguistiques liés aux rapports de pouvoir entre lélite et le peuple"(100).\nAcaba aquest article enviant el lector als vocables "Bilinguisme, Education et enseignement, Elites, Francophonie, Nation, Pouvoir" (íd.), amb la qual cosa apunta directament als objectius primers dels sociolingüistes perifèrics, però oferint en aquest discurs recent un exercici de memorització de postulats ja tractats en altres èpoques. És, en definitiva, el camí danada i tornada que proposem davant de la nova situació mundial, és el fet de fer-se ressò daquestes veus que intenten flexibilitzar els conceptes que no els pertanyien. És la tesi dEdward W. SAID (105), per a qui la cultura que pot ajudar a fer que les societats estiguin predisposades a ser dominades per daltres, també pot preparar al fet que les societats modifiquin aquesta idea de dominació. Per això, presenta un altre tipus danàlisi que superi els oferts per les escoles nacionals o les teories sistemàtiques, "la logique en contrepoint dune analyse planétaire, où lon voit fonctionner ensemble les textes et les institutions mondiales (...). Les entreprises séparatistes et indigénistes me paraissent clairement épuisées. Lécologie de la littérature en son sens nouveau, élargi, ne saurait être conçue (comme létaient les conceptions antérieurs de la littérature comparée) sur le modèle dune symphonie, mais de la musique atonale. Nous devons prendre en compte toutes sortes de pratiques spatiales ou géographiques et rhétoriques -accents, limites, contraintes, intrusions, inclusions, interdits- qui toutes contribuent à élucider une topographie complexe et inégale" (íd.:441).\nÉs la mateixa idea de CHAUDENSON quan diu que caldria que les polítiques lingüístiques dels territoris criolls deixessin a un costat els discursos didentitat cultural, desfasats per un món en el qual la identitat es viu amb laltre i en laltre. La sociolingüística, en aquest sentit, ofereix grans possibilitats per a aquestes estructures lingüístiques tan peculiars, la història de les quals, les característiques sociolingüístiques de les quals són determinants: "de nos jours mêmes, les situations créolophones demeurent des terrains très favorables, aussi bien pour létude de lévolution des langues en contact que pour la mise en évidence des problématiques de laménagement linguistique" (1995:123). És el punt de vista "modéré" de CALVET (1999:219) "qui semble le mieux correspondre aux données linguistiques".\nNo estem reclamant cap "paradís poliglot", ni la conservació de cap statu quo, ni cap reivindicació aturada en el temps; considerem, per contra, que lanàlisi sociolingüística, objectiva i crítica, daltres realitats de les quals avui no ens podem sostreure, ens pot portar a una millor comprensió de les relacions entre la llengua i la societat, és a dir, de lésser humà en definitiva, ara sí globalment considerat.\nMariano Asensio Cermeño. Universitat de La Reunión\nABAD, Francisco (1986): Diccionario de lingüística de la escuela española. Madrid: Editorial Gredos. (Pròleg de Rafael Lapesa).\n(1987): Literatura e historia de las mentalidades. Madrid: Ediciones Cátedra. (Crítica y estudios literatios).\nCALVET, Louis-Jean (1974): Linguistique et colonialisme. Petit traité de glottophagie. París: Payot.\n-(1996): Les politiques linguistiques. 1ª edición. París: Presses Universitaires de France (Col. "Que sais-je". Nº 3075).\n-(1998): La sociolinguistique. 3ª edición. 1ª ed. 1993. París: Presses Universitaires de France (Col. "Que sais-je". Nº 2731).\n-(1999): Pour une écologie des langues du monde. París: Plon.\nCHAUDENSON, Robert (1974): Le lexique du parler créole de la Réunion. 2 tomos. París: H. Champion.\n-(1979): Les créoles français. París: Fernand Nathan. (Col. "Langues en question").\n-(1995): Les créoles. 1ª edición. París: Presses Universitaires de France (Col. "Que sais-je". Nº 2970).


Badanotis :: Òmnium Cultural reuneix els escriptors de la comarca per celebrar la diada\nAvui dijous se celebra la segona ‘Nit de Sant Jordi-Festa de Lletres a Badalona’ a la Sargantana\nÒmnium Cultural del Barcelonès Nord organitza aquesta nit a La Sargantana, la segona edició de la Nit de Sant Jordi-Festa de Lletres a Badalona. Un acte festiu i cultural per celebrar la diada de Sant Jordi que es va començar a celebrar l'any passat a la ciutat.\nEnguany, a la festa de les lletres, hi assistiran autors com Sílvia Soler, Iu Forn, Joan Soler i Amigó, Emili Ferrando, Valentí Soler, Eva Santana, Joan Carreras, Claudi Mans, Paco Fanés, Primitiva Reverter, Andreu Mas, Montserrat Rectoret,... També hi participaran els llibreters. Una vetllada que neix amb l'objectiu de reunir el món literari i cultural de la comarca en la vigília de Sant Jordi.\nLa festa començarà a dos quarts de nou de la nit i s'allargarà fins més enllà de les onze. La música anirà a càrrec de DJs de la discografia Bankrobber i del menjar se n'encarregarà La Sargantana. En el marc de la festa, Òmnium Cultural donarà a conèixer el veredicte de la beca periodística que ha convocat. Es tracta d'una iniciativa per impulsar la investigació periodística sobre temes relacionats amb Badalona. En aquesta primera edició el tema escollit és Sant Jeroni de la Murtra. El guanyador haurà d'escriure un reportatge que serà publicat a la revista Presència. La beca està dotada en 1.000 euros.


La inesperada irrupció del vell botxí postergà aquest article sobre el meu passeig per les cases barates de Can Peguera. Era un diumenge a la tarda, just en aquell moment de l’any on l’estiu hi és sense haver-se consolidat del tot, i com a conseqüència d’això la calma era profunda, com si la ciutat estigués sumida en una estranya migdiada, sense futbol als bars ni ressaques gaire profundes a l’atesa de dilluns i la jornada laboral.\nCom gairebé sempre vaig caminar sols, sense que ningú es fixés en la meva presència. Més d’un cop he transitat pel Raval i la rectitud dels seus carrers m’ha fet pensar al seu traçat militar. Hi ha un factor semblant a l’interior de la protagonista d’aquestes darreres setmanes, amb altres connotacions. Ja no és un disseny forjat per soldats, sinó més aviat una mescla molt pròpia d’aquell instant, entre oasis i polígon, amb la seva comprensible influència industrial.\nAl cap i a la fi lamento no ser un ocell, ja que aquest tipus de construccions s’aprecien millor des del cel. Al pla impressionen les casetes de planta, percebent-se la seva diferència amb la resta de la ciutat. Ara, passats noranta anys des de la seva inauguració, són una curiositat arquitectònica amb un element social conflictiu a partir del nivell de pobresa, alarmant i en absolut minvat durant aquest decenni, gairebé com si la zona patís una maledicció eterna. Res sorprenent, d’altra banda, ja que si s’observa el paisatge, la seva horitzontalitat es complementa als voltants amb verticals blocs de pisos, gairebé un resum de l’especulació urbanística de Barcelona a les seves perifèries.\nPasolini, darrerament un recurs habitual, parlava de l’extraradi romà com un tercer món dins del primer, i per això mateix invisible en ser aquest darrer qui manega el discurs del que és convenient. No era aconsellable exhibir les vergonyes de l’opulència, sempre, com tot, amb clarobscurs més foscos que lumínics. La referència italiana no és gens casual. Primo de Rivera era Mussolini per Alfons XIII i allò poligonal pels oblidats encaixava amb les borgate escampades als afores per a acollir als antics habitants del centre destrossat per a propiciar perspectives feixistes, com a l’avinguda Maria Cristina, on feien nosa els pobres.\nA Barcelona aquesta expulsió del rovell de l’ou és ben visible durant aquest estiu en una exposició de l’Arxiu Fotogràfic relativa als carrers desapareguts per la reforma duta a terme per a crear la Via Laietana. Aquesta artèria suplementària de l’Eixample, avinguda d’oficines i control de la ciutadania tot arribant al mar, volia permetre una circulació més fàcil de tropes per a reprimir els aldarulls d’antuvi, els de la rosa de foc. Ningú sap on foren a parar els inquilins d’aquelles venes nervioses i estretes, hereus en desgraciada fortuna dels foragitats del Born, reinstal·lats segons un tòpic a la Barceloneta. Però les dates no quadren si datem el seu romandre sense sostre pels volts de 1714 amb els fasts a la vora de la mar el 1753, quan nasqué el popular barri de pescadors.\nEl misteri dels reallotjaments és una metàfora més del menyspreu a les classes baixes ala capital catalana. Els homes i dones de Can Peguera han sigut i són persones sense presència a la Història, entre altres coses perquè ningú arriscarà unes hores de la seva existència en descobrir aquesta urbs dins l’urbs. Quan els papers parlen de llunyania provoquen un terratrèmol de somriure a l’autocomplaença, sobretot a la nostra època, on la denuncia és agradable per a equilibrar consciències.\nQuan el 1966 Marsé parlà del Carmel, posà sobre la taula la dualitat mitjançant dos personatges. Ara la seva aposta seria inútil. Ningú llegeix els textos, es queden amb titulars per a transformar-se en tertulians de bar des del sofà, actitud molt més prestigiosa segons diuen per la superioritat moral de les xarxes socials, un altre absurd de l’era de l’estupidesa.\nPodríem vessar més i més rius de tinta sobre els exclosos del radar mediàtic. Les meves impressions es troben condicionades per la mateixa Història. Si no haguessin resistit, ara viurien en gratacels i hi hauria uniformitat estètica en aquest sector de Nou Barris, districte que un redactor d’El País cataloga de classe mitjana, senyal de no haver-lo trepitjat o creure en l’augment de renda, producte de l’exclusió de molts joves residents a l’Eixample envers aquest destí per no poder pagar el lloguer on eren.\nA Can Peguera hi ha altres preocupacions. Malgrat això és bell aquest silenci i la familiaritat de butaques al costat de la porta, la roba estesa sense caure a la paranoia i l’asseure’s amb el veí per a xerrar sobre qualsevol anècdota sense la velocitat imposada des de la caiguda del mur de Berlín i la santificació d’Internet.\nMolts podran qualificar el darrer paràgraf com una allau de llocs comuns i potser no s’equivoquin. Sóc d’un altre estrat barceloní. Al Guinardó no ens visiten per mandra, així doncs, imagineu-vos-ho en aquest límit. El que és estrany és apropar-s’hi, i fer-ho comporta curiositat i preocupació per a comprendre el conjunt federal on visc.\nDe petits haurien d’ensenyar-nos a llegir mapes fins a l’extenuació. Si pregunto pel carrer a qualsevol vianant sobre els 73 barris de la ciutat, no sabrà dir-me’n ni la meitat. Mentrestant abandono les cases barates i m’apropo a la plaça de la República per a agafar el metro. Sóc a dues parades del meu hàbitat, i aquest sospir per una gran majoria és creuar dos continents. Torno a Pasolini, amb el robatori de la motocicleta quan cau el teló sobre la pel·lícula amb la mort de l’antiheroi al Ponte Testaccio, cruïlla entre la Roma moderna i una cegada per la dimissió dels focus. Abans de morir, Accattone diu trobar-se bé. Em pregunto on xifrar aquesta línia invisible i demolidora entre ambdues ciutats. Em pregunto perquè ningú féu mai res per a cancel·lar-la i obrir una altra educació envers la igualtat.\n1 Comentari en La Barcelona invisible: Can Peguera (i III)\nmontse lopez gonzalez // 01/08/2019 en 9:00 // Respon\nTant de bo hi haguessin més barris com el de Can Peguera i no les merdes altes i de color negre que s’han fet sense cap respecte per els colors del Mediterrani.


INICI > VIURE A OLESA > ENSENYAMENT > ESCOLA MUNICIPAL DE MÚSICA\nCentres educatius Preinscripcions 2019 - 2020 Escola Municipal de Música Projectes educatius Formació permanent Beques, ajuts, premis i subvencions Consells escolars Llars d'infants municipals Orientació per joves Formació i treball\nL'Escola Municipal de Música d'Olesa de Montserrat fomenta des de la infància l'interès cap a la música atenent la demanda social i oferint una cultura musical de caràcter pràctic.\nL'opció de l'Escola gira entorn de la pedagogia de grup potenciant l'expressió artística a través de la interpretació, la improvisació i l'experimentació sonora i rítmica. A més de les classes d'instrument, l'Escola dóna rellevància a les diverses formacions instrumentals i al cant coral com a base de la formació de l'alumnat. Per tal de garantir l'equilibri instrumental de les formacions, ofereix un ampli ventall d'instruments. Regularment organitza concerts, conferències, cursets d'activitats complementàries per a alumnes i els “Va de Concert”, que són audicions on els alumnes exposen el seu treball, que és característic de l'Escola.\nL'Escola proporciona beques d'estudis musicals per a aquelles famílies amb recursos econòmics limitats, i a més a més fomenta la integració social a través de la música. També promou la integració d'alumnes amb discapacitats psíquiques.Plenament integrada en la vida del poble, l'Escola col·labora amb les entitats del municipi participant en actes institucionals i festius. Moltes de les activitats que es duen a terme a l'Escola estan incloses en la programació cultural de l'Ajuntament d'Olesa de Montserrat.\nL'Escola Municipal de Música d'Olesa de Montserrat és autoritzada pel Departament d'Educació de la Generalitat de Catalunya, i és membre de l'Associació Catalana d'Escoles de Música i del Consell Català de la Música.\nDe dilluns a divendres de 17.00h a 21.00h\nC. Salvador Casas, 26 (Casa de Cultura)\nTelèfon: 93.778.00.50 (Opció 7)\nBeques escolarització de l'Escola Municipal de Música\nPDF - Places ofertades curs 2018-19\nPDF - Impresos inscripció 2018-2019\nPDF - Document per domiciliació bancària\nPDF - Calendari matriculació curs 2018-19\nPDF - Admissió alumnat curs 2018-19\nPDF - Memòria EMM 2017\nSubvenció a l'alumnat de l'Escola Municipal de Música


Avís Legal - Osteopatia Vallès\nAvís Legal\twebiseny\t2021-03-30T16:03:09+01:00\nEn compliment amb el deure d’informació recollit en article 10 de la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, JUAN FERMIN LOPEZ GIL, l’informa que les dades aquí consignades corresponen a l’entitat titular del lloc web https://www.osteopatiavalles.com/\nDenominació: JUAN FERMIN LOPEZ GIL\nDomicili: C / VALLS, 28 3r 1a, SABADELL (08201) BARCELONA, ESPANYA\nTots els drets de propietat industrial i intel·lectual de la totalitat d’elements continguts en aquest lloc web, incloses les marques comercials, formats, dissenys gràfics, textos, imatges i documents, pertanyen a JUAN FERMIN LOPEZ GIL i es troben protegits per les lleis espanyoles i internacionals sobre propietat Intel·lectual i Industrial. Queda expressament prohibida la reproducció total o parcial d’aquest lloc web i de qualsevol dels seus continguts sense el permís exprés i per escrit de JUAN FERMIN LOPEZ GIL.\nL’accés a la pàgina web no implica cap tipus de renúncia, transmissió, llicència o cessió d’aquests drets per part de JUAN FERMIN LOPEZ GIL, llevat que s’estableixi expressament el contrari.\nL’accés a AQUEST lloc web implica l’Acceptació d’aquestes condiciones d’Ús sense reserves que regulen l’accés i la Utilització de la mateixa per tal de posar a DISPOSICIÓ USUARIS informació sobre Els nostres productes.\nÉs prohibeix expressament la Utilització dels Continguts de este lloc web per a su Utilització amb Fins comercials o per a su distribució, Transformació o comunicació.\nJUAN FERMIN LOPEZ GIL, no respondrà de cap consequència, dany o perjudici que poguéssin derivar d’AQUESTA Utilització o US de la informació.\nTant l’accés a AQUEST web com l’us que Pugui Fer de la informació continguda en la mateixa és de l’exclusiva Responsabilitat de qui ho realitza.\nL’usuari s’obliga a no utilitzar la informació que és publica en AQUEST web amb Fins o Efectes il·lícits o lesius, a no danyar o inutilitzar la informació ia no realitzar QUALSEVOL Altra acció que puguin ser contrària al contingut de este Avís Legal.\nJUAN FERMIN LOPEZ GIL no pot assegurar la inexistència d’interrupcions o errors en l’accés a AQUEST lloc web, Tot i que posés a els Seus majors esforços per evitar-les.\nEls enllaços (links) que pot trobar en aquesta web són un servei als usuaris. Aquestes pàgines no són operades ni controlades per JUAN FERMIN LOPEZ GIL, per això, no es fa responsable dels continguts d’aquests llocs web ni estan cobertes pel present Avís Legal. Si accedeix a aquestes pàgines Web haurà de tenir en compte que les seves polítiques de privacitat poden ser diferents a la nostra.\nPer a la resolució de les controvèrsies que es puguin derivar com a conseqüència del que disposen les presents disposicions i sobre la seva interpretació, aplicació i compliment, l’usuari, en virtut de l’acceptació de les condicions recollides en aquest Avís legal, renuncia expressament a qualsevol altre fur que pogués correspondre-li.\n© Osteopatia Vallès · Política de privacitat · Avís legal · Política de Cookies · web by Disseny & rauxa\nOSTEOPATIA VALLÈS utilitza cookies pròpies i de tercers per analitzar l'activitat del nostre web. Clica AQUÍ per a més informació. Pots acceptar totes les galetes prement el botó "Acceptar" o configurar-les o rebutjar el seu ús prement el botó "Configurar".\ncookielawinfo-checkbox-functional 1 any La cookie la defineix el consentiment de cookies del GDPR per registrar el consentiment de l'usuari de les cookies de la categoria "Funcionals".\nAltres cookies no classificades.\nSón aquelles que, tractades per nosaltres o per tercers, ens permeten quantificar el nombre d'usuaris i així realitzar el mesurament i anàlisi estadística de la utilització que fan els usuaris de el servei ofert. Per això s'analitza la seva navegació a la nostra pàgina web per tal de millorar l'oferta de productes o serveis que li oferim.\nSón aquelles que permeten recordar informació perquè l'usuari accedeixi a el servei amb determinades característiques que poden diferenciar la seva experiència de la d'altres usuaris, com, per exemple, l'idioma.


TEOREMA DE LA COMPETÈNCIA DEL GOVERN | ESTRATÈGIA LOCAL\nTEOREMA DE LA COMPETÈNCIA DEL GOVERN\nQuè ha de fer un govern per ser eficaç, i com aconseguir-ho\nEs pot afirmar que un govern d'una institució democràtica ha acreditat la seva\nquan compleix aquestes QUATRE condicions:\nÉs capaç de decidir en tot moment QUÈ ÉS IMPORTANT FER per al progrés present i futur de la societat.\nTÉ en cada moment els diners i la capacitat política i organitzativa necessaris per aconseguir FER, O FER FER, allò que és IMPORTANT FER.\nTÉ en cada moment la capacitat política i organitzativa necessàries per aconseguir DEIXAR DE FER allò que HA DEIXAT DE SER IMPORTANT FER.\nÉs capaç de construir i mantenir en tot moment CONSENSOS SOCIALS I INSTITUCIONALS MAJORITARIS entorn de les decisions i accions anteriors.\nEn una democràcia la ciutadania té dret de triar govern, i també té dret d'esperar que el govern sigui competent. La democràcia és condició necessària per a la competència del govern, però no suficient. La institució pública, i per tant el seu govern, a més de ser democràtic, ha de ser competent.\nPerò cal definir la competència del govern, i fer-ho de manera compatible amb qualsevol ideologia democràtica. Cal definir-la de manera funcional, amb una definició estricta que sigui auto-conseqüent, és a dir, que estigui absolutament lliure de contradiccions internes.\nLa condició 1 que proposem és la competència estratègica i de priorització. Decidir en tot moment les coses importants que cal fer té vàries fases, a la vegada seqüencials i simultànies: l'anàlisi sociopolítica i socioeconòmica, el disseny de polítiques, la presa de decisió i la priorització. Comprèn anàlisi de problemes, definició de solucions viables i òptimes i decisions sobre grau d'importància, urgència i precedència en la posada en pràctica. Aquesta condició es pot aconseguir aplicant el mètode de Pressupost per Prioritats i Resultats.\nLa condició 2 és la competència de gestió tributària, econòmica-financera, política, organitzativa i executiva. Allò que és important fer, s'ha d'aconseguir que es faci, amb tota certesa i en el moment oportú. Com diuen els anglesos, un bon govern fa ?self-fulfilling prophecies?, fa profecies que segur que es compliran quan toqui. Un govern competent no pot decidir que és important fer una cosa que no es pot pagar, que és impossible fer o improbable aconseguir. Per tant la condició 2 i la 1 es condicionen mútuament: No es pot decidir que és important aconseguir un objectiu si no hi ha prou diners o capacitat organitzativa per aconseguir-lo. Aquesta competència es pot adquirir posant en pràctica un Organigrama i Relació de Llocs de Treball Executius.\nLa condició 3 és la condició de viabilitat, coherència i higiènica del sistema. És la competència de cancel·lació de programes obsolets. S'ha de minimitzar el malbaratament, la despesa institucional sense finalitats socialment prioritàries. I la gestió ha de ser dinàmica, perquè sovint objectius que eren prioritaris fa anys han deixat de ser-ho, i tenir diners per a les noves prioritats exigeix deixar de gastar-ne en les que no ho són, fins i tot si ho havien estat fa temps. Per tant la condició 3 genera recursos per fer viable i optimitzar l'agenda de prioritats. La condició 3 alimenta la 2 i la 1. Aquesta és una condició viable si es posa en pràctica una Auditoria Participativa de Rendibilitat Social.\nLa condició 4 és la competència de màrqueting intern de la institució (construir i mantenir coalicions i influències) que asseguri la viabilitat d'execució, i de màrqueting extern institucional i social (construir i mantenir coalicions i consensos socials multinivell) que asseguri la pau social. La condició 4 condiciona la condició 1: No es pot decidir que és important perseguir un objectiu que no tingui consens intern que en faci possible l'execució o bé que no tingui consens extern que la faci acceptable socialment. I les condicions 2, 3 i 4 interactuen: La societat acceptarà la pressió tributària i legitimarà el govern si sap que s'aconseguiran objectius viables i socialment desitjables i que no es malbaraten diners en programes obsolets. Un camí clar per assolir aquesta condició seria crear i gestionar un Consell Social Permanent Municipal.\nTotes les condicions son dinàmiques, han d'adaptar-se als canvis i reconstruir-se.