Uns fons europeus contra la COVID dissenyats per a les grans corporacions - directa.cat\nEs tracta d'un volum de diners sense precedents i diverses organitzacions socials i ecologistes alerten sobre la falta de transparència del procés i el perill de posar els diners en mans de grans corporacions que generen grans impactes mediambientals. A més, tot i que en aquesta ocasió no hi ha memoràndum ni una Troica, els projectes van lligats a les recomanacions que periòdicament elabora la Comissió Europea: reforma de les pensions i laboral\nMobilització davant la Delegació del Govern espanyol a Barcelona el passat dissabte 30 de gener / Victor Serri\nPer regular un volum d’inversió sense precedents, el Congrés espanyol va aprovar el passat 28 de gener la tramitació com a llei del Reial decret llei 36/2020, que ara s’obre a esmenes\nLes esmenes també s’han fet sentir al carrer, el passat dissabte 30 de gener, quan entitats ecologistes, socials i sindicals es van concentrar davant la Delegació del Govern espanyol a Barcelona i a Palma o la Subdelegació a Tarragona per denunciar el que consideren un repartiment “injust i contaminant”. Col·lectius i organitzacions com Rebel·lió o Extinció, Ecologistes en Acció, l’Observatori del Deute en la Globalització (ODG) o la Xarxa de Moviments per la Justícia Climàtica demanen que “s’escolti la veu de les propostes de la societat civil” i que els fons es destinin al “reforçament dels serveis socials”, “a la petita i mitjana empresa” i a “una transició ecològica real, deixant de banda les pràctiques de rentat verd”. Alhora, la Xarxa d’Economia Solidària (XES) lamenta que l’enfocament que està agafant l’aterratge dels fons a l’Estat “no és massa favorable a l’Economia Social i Solidària (ESS), ja que s’estan prioritzant projectes de gran escala en consorci amb les grans corporacions de capital”.\nLes ‘Big Four’\nMalgrat les demandes, de moment les mateixes característiques generals del paquet econòmic ja funcionen com a filtre: uns terminis estrets, un període d’execució curt –la majoria entre el segon semestre del 2021 i el 2023– i un gran volum de diners a gestionar. El mur només el travessa, segons Alfons Pérez de l’ODG, qui té la capacitat tècnica i administrativa per formular propostes i executar-les, fer-ne el seguiment tècnic i financer i alhora interlocutar amb la UE. És a dir, grans corporacions que tenen els departaments i les capacitats. Com a antecedent, hi ha les primeres ajudes –Pandemic Emergency Purchase Programme (PEPP)– que, mitjançant compra de bons corporatius per part del Banc Central Euroepu (BCE), van anar a parar a la butxaca de Repsol, Naturgy, Iberdrola, CEPSA o Red Eléctrica. Uns primers estímuls cap a sectors molt contaminants.\nSi les grans corporacions són les que tenen capacitat per accedir als fons, les firmes més importants del món en el sector de la consultoria i l’auditoria, les anomenades Big Four, han detectat un nou nínxol de negoci en l’assessorament. El juliol, el president de PricewaterhouseCoopers (PwC) i el de la patronal CEOE van firmar un conveni de col·laboració per posar en marxa l’Oficina Tècnica de Suport per a Projectes Europeus. EY ha organitzat equips multidisciplinaris; Deloitte ha creat un centre per a l’assessorament per maximitzar l’aprofitament dels fons a l’octubre; i un mes després, KPMG va anunciar una plataforma que facilita identificar projectes accessibles.\nUn memoràndum no escrit\nLa “transició verda” i la “transformació digital” són els aspectes clau que travessen l’orientació dels fons europeus. No estableixen cap reforma concreta, no hi ha memoràndum ni una Troica, però els projectes van lligats a les recomanacions de país que periòdicament elabora la Comissió Europea. “El Govern espanyol ha de presentar un pla macroeconòmic sobre com respondrà a la situació de crisi, i si no compleix determines condicions, com per exemple la reforma de les pensions, la UE no desemborsa els diners”, alerta Iolanda Fresnillo, sociòloga, investigadora i consultora sobre deute. És una pràctica estesa també per l’FMI amb els països del sud, afegeix: “jo no imposo, és el país que presenta el pla i jo l’aprovo”. En el cas espanyol, Fresnillo no dubta que les mesures que inclouran seran les que vol Brussel·les i qui se n’ocupa és la ministra espanyola d’Economia, Nadia Calviño, a qui considera “la més neoliberal”. “A vegades, busquem monstres a l’altra banda i en realitat els tenim a casa”, conclou Fresnillo.\nLa Comissió Europea ha decidit emetre bons de deute per a inversors privats per valor de 900.000 milions d’euros fins al 2026\n“Les que vol Brussel·les” passen per les pensions i la reforma laboral. La Comissió Europea ha advertit a l’Estat espanyol sobre el perill d’haver tornat a vincular les pensions amb l’IPC i no prendre mesures que garanteixin la “sostenibilitat” del sistema. Alhora, destaca el paper “important” de les reformes laborals de 2012-2013 i demana que qualsevol nova mesura s’adopti després d’una detinguda “avaluació dels seus efectes potencials” i que es preservin els “assoliments de les reformes anteriors”.\nA més d’unes condicions dissimulades, per finançar el paquet d’estímul econòmic Next Generation EU, la Comissió Europea ha decidit emetre bons de deute per a inversors privats per valor de 900.000 milions d’euros fins al 2026. La demanda el mes d’octubre va superar en més de deu vegades l’emissió, recorda Pérez, perquè la UE és un actor solvent, els bons tenen la màxima qualificació creditícia de les agències de ràting, és a dir, tenen garanties de retornar-se. “Donem oxigen ara, però és una puntada de peu endavant d’endeutament i caldrà veure si hi haurà capacitat per tornar-ho o caldrà refinançar-lo i caurem en la roda d’endeutament públic”, analitza Pérez. Iolanda Fresnillo hi coincideix: “és alimentar la bèstia”. Però alhora reconeix que a curt termini i a aquestes altures, “hi ha poques alternatives”. Fresnillo insisteix que per desenganxar la UE dels mercats i no entrar en la roda d’emetre deute per pagar deute, caldria una política fiscal “més ambiciosa i progressiva”.\nUna aliança publicoprivada\nL’instrument de col·laboració publicoprivat PERTE (Projectes Estratègics per a la Recuperació i Transformació Econòmica) és la gran novetat per controlar els fons, vist com una oportunitat per moltes grans empreses i com una amenaça per moltes organitzacions i col·lectius socials. Des de l’ODG defensen que els Next Generation EU (NGEU) haurien d’enfortir els models públics o públics-comunitaris i evitar aliances com els PERTE. “És una fórmula més laxa i afavoreix encara més els privats”, denuncia Emma Avilés.\nResseguint la trajectòria de les aliances publicoprivades, hi ha un llarg camí d’increments respecte als pressupostos inicials així com de clàusules abusives per part de les corporacions. De fet, el primer informe de l’Oficina Independent de Regulació i Supervisió de la Contractació (OIReScon), creada a instàncies de Brussel·les, conclou que més de la meitat dels contractes públics a l’Estat no justifiquen el pressupost de licitació, un fet que provoca “desviacions desproporcionades” entre el pressupost inicial i l’import finalment adjudicat, i alhora detecta irregularitat en el 47% de la contractació menor, que s’atorga directament i evita la competència.\nEls PERTE són una peça clau dins el decret llei que està destinat a “agilitzar i flexibilitzar” la tramitació dels fons. Precisament, Avilés denuncia que el document aprovat al Congrés espanyol relaxa els processos de contractació sense garantir uns mecanismes de control i transparència: “Sembla que la urgència es menja els principis bàsics de transparència i accés a la informació. Ni tan sols esmenta els existents, com el portal de transparència o la mateixa oficina OIReScon. Fa l’efecte que repartiran diners amb barra lliure”.\nEn general, els terminis es retallen a la meitat a l’hora de signar contractes, convenis o rebre subvencions públiques. Per exemple, als contractes d’obres de valor estimat inferior a 200.000 euros i als de subministraments i serveis inferiors a 100.000 finançats amb els fons del Mecanisme de Recuperació i Resiliència (MRR), se’ls podrà aplicar la tramitació prevista per a contractes per sota els 80.000 i 60.000 respectivament, com estableix la Llei 9/2018.\n‘Greenwashing’ i les petjades de la digitalització\nEcologistes en Acció també reclama transparència, control públic i accés a la informació, i posa sota sospita la voluntat d’una transició cap a una economia ecològica, tal com declaren els fons. L’organització ecologista no confia en el full de ruta que guia la UE, l’European Green Deal: “És incompatible amb el marc real en què es vol desplegar, un sistema econòmic dominat per les grans corporacions. Ho veiem com un exercici de capitalisme verd”, denuncia Samuel Martín-Sosa.\nEcologistes en Acció no confia en el full de ruta que guia la UE, l’European Green Deal: “És incompatible amb el marc real en què es vol desplegar, un sistema econòmic dominat per les grans corporacions”\nL’activista subratlla que s’ha hagut de batallar el volum de despesa condicionada a la lluita climàtica, que finalment és el 37% per al MRR, però cal veure a què es destina finalment. “Si al final es dedica a fer una transició de la mobilitat de vehicles de combustió fòssil a elèctric, no ens serveix. Defensem una mobilitat amb transport públic, que no generi biaix social ni impacte ambiental amb l’extracció de minerals”. Replica la mateixa crítica pel que fa al negoci emergent de l’hidrogen com a “combustible del futur”: “no s’adequa a la sobirania energètica sinó als interessos de les grans corporacions que passen de transportar gas a hidrogen que, a més, no pot ser tot verd”. L’anomenada “transició digital”, que també vertebra els fons, no està exempta de petjada ecològica. La seva expansió també necessita uns recursos naturals –com cobalt, níquel, liti o coure–, l’extracció dels quals genera impactes en les comunitats i el medi.\nL’acord polític entre el Parlament Europeu i el Consell sobre el MRR indica que totes les inversions i reformes hauran de vetllar perquè no “danyin de forma considerable al medi ambient” i ara, un document d’orientació tècnica haurà de detallar aquest principi i associar-hi una llista de comprovació.\ncoronavirus COVID COVID-19 Covid19 fons europeus UE\n« “El sistema simplifica els relats i imaginaris, i això ens fa perdre el vincle amb el territori”\nLa plantilla d’un dels restaurants de la cadena 100 Montaditos a València denuncia impagaments des d’agost de 2020 »


Xerrada divulgativa sobre la Xarxa de Vigilància del SARS-CoV-2 en les aigües residuals de Catalunya\nEl 23 de març, l’Institut Català de la Recerca de l’Aigua (ICRA) va fer una xerrada als alumnes de l’Institut Miquel Martí i Pol, de Cornellà de Llobregat, sobre la Xarxa de Vigilància del SARS-CoV-2, el programa impulsat per l’Agència de Salut Pública de Catalunya i l’Agència Catalana de l’Aigua (ACA), que permet detectar i controlar la presència del virus en les aigües residuals de Catalunya.\nUn total de 24 persones, entre estudiants i professorat del CFGS Química i Salut Ambiental i del CFGS Salut Ambiental, van poder conèixer de primera mà quins són els mecanismes i les tasques de control realitzades en les 56 estacions depuradores (EDAR) del territori que formen part del projecte.\nLes investigadores Neus Collado i Laura Guerrero van exposar la tasca realitzada des de l’ICRA, com es fa el seguiment de l’evolució del virus i com s’aporta informació útil a les autoritats per poder determinar les accions de prevenció i de control necessàries per gestionar correctament la pandèmia.\nLes circumstàncies actuals no van permetre realitzar la xerrada de manera presencial. Tot i així, a la part final de la xerrada, es va incloure un animat torn de preguntes i respostes, en el qual l’alumnat va poder plantejar els seus dubtes i les seves curiositats.


El bloc de Rafael Borràs Ensenyat: de febrer 2014\nPublicat per Rafael Borràs a dimecres, de febrer 26, 2014 Cap comentari:\nNo ho he pogut evitar. Escoltant alguns fragments de l'entrevista que a la SER han fet a JR Bauzá en la qual menysprea les feridores dades de la pobresa de Balears, m’ha vingut al cap això:\n“Sueñan las pulgas con comprarse un perro y sueñan los nadies con salir de pobres, que algún mágico día llueva de pronto la buena suerte, que llueva a cántaros la buena suerte; pero la buena suerte no llueve ayer, ni hoy, ni mañana, ni nunca, ni en lloviznita cae del cielo la buena suerte, por mucho que los nadies la llamen y aunque les pique la mano izquierda, o se levanten con el pié derecho, o empiecen el año cambiando de escoba.\nPublicat per Rafael Borràs a dilluns, de febrer 24, 2014 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: GOVERN ILLES BALEARS\nText íntegre del Manifest llegit en la manifestació del 22 de febrer contra les prospeccions d'hidrocarburs.\n“Vivimos en un paraíso. Estamos tan acostumbrados a este lugar privilegiado que muchas veces no llegamos a valorar la suerte que tenemos de poder vivir en Eivissa y Formentera. Aquí podemos disfrutar directamente de lo mejor de la naturaleza, desde el campo y los bosques hasta las calas y el mar, todo a nuestra plena disposición. Bajo las cristalinas aguas que nos rodean coexisten maravillosos seres, como la posidonia, las ballenas, los delfines, las tortugas y un abanico de ecosistemas de incalculable valor.\nAunque no estamos de acuerdo con la explotación turística desmedida, sabemos que es una industria que sustenta a la mayoría de nuestras familias y hay que cuidarla. Es cierto que se deben corregir muchas cosas, es innegable que nuestra isla está llena de contradicciones y seguro que el cambio debe comenzar en cada uno de nosotros, en todos los que amamos Eivissa. Pero ahora, casi por sorpresa para gran parte de nosotros, nos damos cuenta de que toda esta riqueza natural está en grave peligro, al igual que nuestra cultura, nuestra economía y nuestra sociedad. ¿Por qué nos estamos manifestando hoy aquí? ¿Qué ha ocurrido para que todas las personas e instituciones de la isla digan NO? ¿Por qué se están sumando las otras islas y parte de la península?\nHace poco más de tres años, el gobierno nacional de turno otorgó una concesión a la petrolera Cairn Energy para iniciar los trámites previos a las prospecciones en el Golfo de Valencia. Por su parte, el Gobierno actual está haciendo todo lo posible para seguir permitiendo que esta compañía inicie sus actividades de alto riesgo a escasos kilómetros de nuestras costas. La petrolera escocesa Cairn Energy, a través de su filial Capricorn Spain, es la promotora del demencial proyecto al que nos oponemos. Pero no son los únicos; recientemente hemos conocido la solicitud de permisos por parte de otras compañías dejando nuestro archipiélago rodeado de potenciales industrias de extracción de hidrocarburos. Ahora es el momento de decir NO.\nNO a la codicia sin límite de las corporaciones y a la injustificable complicidad de la casta política; NO al proyecto de Cairn Energy; NO a la corrupción del Gobierno; NO a la destrucción del medio ambiente y de nuestro futuro. NO a este infierno que se puede evitar, que se tiene que evitar. El proyecto que pretenden realizar es incompatible con el respeto a la fauna acuática, incompatible con el respeto a las aguas de las que depende nuestra vida y nuestra economía: sondeos sísmicos de 250 decibelios cada diez segundos, las 24 horas, durante meses, y luego las primeras perforaciones, con brocas kilométricas lubricadas a base de lodos tóxicos y cantidad de metales pesados. Finalmente llegará la hora de la extracción del crudo, en pozos perforados a más de 1500 metros de profundidad, donde las garantías de seguridad son nulas debido a la enorme presión, absoluta oscuridad y bajísimas temperaturas. ¿Cómo no recordar, al hablar de perforaciones a estas profundidades, la catástrofe de la plataforma de Deepwater Horizon, hace solo cuatro años, que llevó al vertido del equivalente de más de cinco millones de barriles de petróleo a las aguas del Golfo de México? ¿Podemos arriesgarnos a que ocurra algo similar?\nNo queremos que nada de esto suceda en nuestro hogar ni en ningún lugar del mundo. Por eso exigimos un cambio radical de modelo energético. Evidentemente la solución son las energías renovables, no hay otra opción. ¿Por qué esperar a quemar la última gota del mal llamado oro negro, oro que, por cierto no enriquecerá en absoluto a las islas, como la propia multinacional ha reconocido? ¿Por qué arrasar, para enriquecer a unos pocos que no viven aquí paraísos como este que nos acoge? ¿Por qué no apostar definitivamente por un modelo más limpio y justo? Llegados a este punto querríamos recordar que hay también otros lugares que por desgracia también se encuentran bajo la amenaza de este modelo energético caduco. Por eso, desde Eivissa queremos mostrar nuestro apoyo y hermanamiento al decir: Canarias dice NO. Estamos con vosotros de la misma forma que sabemos que estáis con nosotros, por todo lo que nos une y por todo lo que sabemos que se perderá si las personas que supuestamente nos representan ceden ante la codicia de las multinacionales.\nEl rechazo unánime a estas prospecciones ha unido en Eivissa a sectores muy diversos, algunos incluso tradicionalmente enfrentados. Fruto de ello el año pasado surgió la Alianza Mar Blava, a quien agradecemos el haber elaborado un modelo de alegaciones resumido para que todos los ciudadanos estemos actuando legalmente contra el proyecto de Cairn Energy. Pero cabe aclarar que esta intensa lucha no la lideran las instituciones, sino que es la ciudadanía la que está marcando la diferencia y convirtiendo este proceso en un hito histórico para las Baleares. Con Eivissa como epicentro indiscutible de esta marea azul, la reacción ciudadana se ha expandido mucho más allá de nuestra isla y pocos pueden predecir hasta donde podemos llegar si seguimos, como hoy, convencidos y unidos. Prueba de ello es la enorme labor que están realizando todos los voluntarios, auténticos héroes anónimos, tanto en la recogida de alegaciones como en la generación de actividades reivindicativas por la causa. Además, al trabajo de difusión y concienciación iniciado el año pasado por el GEN, Amics de la Terra y Eivissa Anti Petrolífera, se suma el fenómeno de las redes sociales Eivissa Diu No, un gran movimiento que hemos construido entre todos y que ha llegado para quedarse.\nA base de creatividad y amor por nuestra isla, los ciudadanos independientes estamos siendo los verdaderos protagonistas de esta lucha. Tanto los políticos como los empresarios saben, aunque algunos lo omitan, que sin nuestra acción la realidad actual sería muy diferente, mucho menos alentadora para el futuro de Eivissa. Seamos conscientes del poder que tenemos si actuamos como una sociedad responsable y comprometida, si nos unimos y nos organizamos, como lo estamos haciendo. Debemos creer que un futuro mejor es posible, un mundo más sano, ético y sostenible.\nPara ello tenemos que empezar a transformar el presente. Informémonos y exijamos a los gobernantes soluciones reales, o generemos nosotros mismos esas soluciones y encarguémonos de aplicarlas. Tenemos en nuestras manos la posibilidad de construir nuestro propio destino. Ya no hay excusas, ha llegado la hora de actuar.\n¡¡NO A LAS PETROLERAS!! ¡¡SÍ AL FUTURO CON RENOVABES!! ¡¡SÍ A LA VIDA!!\nFoto: Manifestació de Palma\nPublicat per Rafael Borràs a diumenge, de febrer 23, 2014 Cap comentari:\nAvui l’Ara Balears publica aquest article\nSense un cert canvi de model econòmic i unes balances fiscals justes i equilibrades, les Illes Balears poden instal·lar-se fàcilment en una constant baixada del PIB per càpita.\nEns fa falta una certa diversificació per acompanyar el motor de la nostra prosperitat, que no és altre que l’especialització turística. És imprescindible un millor finançament autonòmic que ens permeti fer polítiques d’incentivació econòmica, mantenir l’estat del benestar i presentar els nostres valors paisatgístics i patrimonials. En cas contrari creixerem, però potser no progressem.\nEl “Tot Turisme” ens pot empobrir si no ho fem bé. No ho farem bé si volem augmentar la competitivitat regional a força d’abaixar els salaris i els Costos Laborals Unitaris.\nLes baixades salarials es compensen pels creixements dels marges de beneficis empresarials i, en part, pels augments dels impostos indirectes i algunes taxes. No podem estar massa més temps sense abordar el deteriorament -via precarietat laboral i abandó escolar- del nostre capital humà. Encarar de valent la qüestió social és el gran repte del futur immediat. O repensam com milloram la nostra capacitat d’oferir prestacions socials adequades a la realitat actual, o el procés d’empobriment de les classes mitjanes i baixes serà imparable.\nSense aportar grans novetats, l’informe de Funcas ens mostra que no anam pel bon camí. La possibilitat de triar un camí equivocat ja l’insinuava Joseph Stiglitz en escriure, l’any 2010: “És cert que les coses canviaran a causa de la crisi. La tornada al món d’abans de la crisi està exclòs. Però aquests canvis seran profunds, radicals? Aniran en la direcció adequada? Hem perdut la sensació d’urgència, i el que ha passat fins ara augura un mal avenir”. La va encertar!\nPot ser que la nostra economia estigui sortint de la recessió, però la nostra gent està patint una greu crisi, amb carències materials importants, amb el sorgiment de noves formes de pobresa, com ara l’energètica o la tecnològica. I mentrestant els desnonaments no aturen. No és estrany, idò, la mala posició de les Illes Balears en el rànquing autonòmic de l’Índex de Desenvolupament Humà. Malauradament, altres indicadors que no són el PIB ens poden fer visualitzar una revifada de la infelicitat. Ho veurem quan es faci pública l’evolució de l’indicador de felicitat que elabora l’ONU, o d’altres indicadors sintètics de felicitat, benestar i sostenibilitat que calculen entitats privades, com ara el Better Life Index o el Happy Planet Index. Cada pic és més cert que el problema principal no és quan sortirem de la crisi actual, sinó com en sortirem\nAmb més igualtat o amb més desigualat? Amb més o manco democràcia? En definitiva, cau el mite del bon camí... si no volem una societat dual.\nPublicat per Rafael Borràs a dimecres, de febrer 19, 2014 Cap comentari:\nPublicat per Rafael Borràs a dilluns, de febrer 17, 2014 Cap comentari:\nPublicat a El Periscopi (11.02.14)\nNo posar massa atenció a les edicions en paper dels diaris, et pot jugar alguna mala passada. Em va passar a mi abans-d'ahir amb l'edició dominical del Diario de Mallorca. Vaig veure, al diari en paper, un titular d'una entrevista al president de la gran patronal espanyola que va causar un autèntic calfred. Confiava poder-la llegir amb tranquil·litat a l'edició digital, però va resultar que no hi era. L'he trobada a altres edicions digitals de diaris del mateix grup del Diario de Mallorca i a la mateixa web de CEOE. El màxim dirigent de l'empresariat del Regne d'Espanya demana més reformes laborals, més turbo flexibilitat i precarietat, més treball low cost. El titular posava en boca de Joan Rosell, que: “No hay que esperar a ver los resultados de la última reforma laboral; hay que ser dinámicos”, i el text complet de la dita entrevista és el que podeu consultar aquí.\nEm diran, amb molta raó, que aquesta entrevista no és un tema d'actualitat i que ja fa uns dies que es publicà. Però el que si és d'actualitat és la publicació, ahir mateix, d'un informe de laFundación 1 de Mayo en el qual s'analitza l'abast i els efectes de les 34 reformes laborals de l'etapa democràtica i es fa balanç de les reformes laborals d'aquests dos darrers anys. Els dos anys de Rajoy són desoladors: S'ha produït la destrucció d' 1.354.644 d'ocupacions. Hi ha una disminució de 596.404 assalariats i un augment de 136.663 treballadors independents (“falsos autònoms”?) en les mateixes activitats. S'ha augmentat des del 19,5% fins al 23,2% dels treballadors assalariats del sector privat amb jornades inferiors a les 35 hores i una disminució del 66 per cent al 62,9 per cent dels que treballen entre 35 i 40 hores. En el sector de la construcció s'han perdut 378.243 treballadors en aquests dos anys. Únicament els contractes purament temporals i els formatius augmenten el seu pes en el conjunt de la contractació, augmentant així la precarietat. Hi ha 459.620 contractes menys de joves menors de 30 anys, una caiguda del 8,5%. El 50,8% de les persones parades porta més d'un any sense ocupació (3.043.546 persones); el 32,7 per cent porta més de dos anys sense ocupació i el 22,1 per cent porta més de tres anys. En dos anys la taxa de protecció per desocupació ha disminuït en tres punts, del 37 per cent al 34,1 per cent. Seguim?\nÉs d'aquest balanç del qual ni en vol parlar el cap de la CEOE? En qualsevol cas el desvergonyiment es torna cinisme quan Rosell afirma: “Hay otros países que han hecho reestructuraciones laborales, como los alemanes a principios de los años dos mil, y gracias a ello no tuvieron que destruir la cantidad de empleos que se tuvo que destruir en España porque no teníamos mecanismos de suficiente flexibilidad para la reestructuración. En España no se hizo esa reestructuración y cuando había una empresa que le caían las ventas y no tenía posibilidades de reestructuración interna, despedía. Ahora, con la reforma laboral, algo se ha hecho y tenemos que seguir por esa vía” És a dir, segons el president de la CEOE, l'atur massiu espanyol és culpa del BOE. El model de creixement amb bombolla immobiliària i immigració a l'engròs (sense cap planificació amb seny) no hi té res a veure! Increïble.\nEl president de la CEOE diu: “Hay mucha gente dispuesta a trabajar por muy poco precio”. El súmmum de l'empresariat desvergonyit! Queda algun dubte que la crisi és una estafa?\nEfectivament no tot el món empresarial és el de la CEOE, i fins i tot hi ha a fòrums que es qüestionen les pràctiques empresarials i manifesten preocupació per la qüestió social. Llàstima que no es vagi en la bona direcció. Tingui's en compte que, per exemple, els autors de “¡Actúen ya!” (el llibre d'economia més de innovador actualment” afirman que “Los mercados laborales de los países industrializados deben reformarse con vistas a hacerlos menos flexible, no más”\nPublicat per Rafael Borràs a dimecres, de febrer 12, 2014 Cap comentari:\nPublicat a El Periscopi ( 06.02.14)\nMentre escoltava les veus governamentals i dels corifeus del PP proclamant als quatre vents les bondats de les dades d’atur registrat del mes de gener de 2013 (vegeu aquí el meu comentari d’ahir), llegia el Dictamen del Comitè Econòmic iSocial Europeu, de 10 de desembre de 2013, sobre Renda mínima europea i indicadors de pobresa, que, entre altres coses afirma que: “La crisi està revelant noves formes de pobresa, com el problema de les persones sense llar, la pobresa energètica, l'exclusió financera (la falta d'accés als serveis bancaris bàsics i al crèdit) o l'endeutament excessiu de les llars; mentre que l'exposició als riscos socials és major per a les dones que per als homes. Al mateix temps, els grups de població més vulnerables, com les persones d'edat avançada (especialment les d'edat molt avançada i les dones d'edat avançada), les persones amb discapacitat, les persones amb malalties cròniques greus, les llars monoparentals, les famílies de renda baixa, els emigrants i determinades minories ètniques, es veuen afectats desproporcionadament per múltiples formes de privació”. Això és posar el dit a la nafra de la crisi social! El que hauria d’interessar a tothom és saber si les dinàmiques dels mercats laborals i els sistemes de protecció social ajuden a frenar aquestes “noves formes de pobresa” o el que fan és incentivar-les.\nLes retallades a les prestacions de desocupació (especialment en el subsidi per a les persones aturades majors de 55 anys i en el Pla “PREPARA” per a aquelles persones que han esgotat la prestació que els hi pertocava) són causa important de l’ empobriment de bona part de la ciutadania. Les dades del mes de desembre de 2013 (última informació disponible) ens informen que a Balears les persones beneficiàries són 98.103 i que han disminuït en un 1,4%, en relació al mes de desembre passat. Però el més important és que, mentre les persones que cobren Prestació Contributiva (la que es cobra en funció del que cotitza, sempre que s’hagin acumulat un mínim de 360 dies de cotitzacions) baixa un 3,3%, les que cobren subsidi es mantenen pràcticament igual, entorn de les 42.600 persones. Val a dir, idò, que cada pic hi ha manco persones que acumulen un any de feina abans d'anar a l’atur. La temporalitat i la precarietat manen!\nDues coses més: Per una banda dir que la quantia mitjana de la Prestació Contributiva és de 911,5 euros/mes; i per una altra advertir que no he parlat de taxa de cobertura de la prestació de desocupació sobre la base dels registres del SOIB. No ho he fet per una raó elemental: La xifra d’atur registrat és tan poc il·lustrativa de la realitat del mercat laboral que, si li féssim excessiu cas, hom podria dir que aquesta taxa és del 107,6%. Com és possible aquest disbarat? Perquè la dada oficial d’atur registrat de desembre passat era de 89.103, i resulta que aquest mateix mes hi ha 91.215 persones aturades amb alguna prestació. Conclusió: La dada d’atur registrat exclou a massa persones que realment són aturades.\nTanmateix, hi ha d’informació sobre taxa de cobertura de la prestació de desocupació. La que ens proporcionava l’ EPA del quart trimestre 2013 que, en resum, ens diu que: 1.- A les Illes Balears la taxa de cobertura de la prestació per desocupació és del 34,2%, és a dir, només una de cada tres persones aturades percep prestacions, i, per tant, hi ha més de setanta mil persones en atur que no perceben cap prestació. 2.- La menor taxa de protecció la tenen els joves menors de 30 anys: Un 21,9%, per tant, només un de cada cinc percep prestació i hi ha gairebé trenta mil joves sense prestacions. 3.- Les dones tenen una taxa de protecció del 27,2%, dotze punts inferiors a la dels homes. 4.- Les persones entre 30 i 44 anys tenen una taxa de protecció del 33%, una de cada tres percep una prestació i gairebé quaranta mil persones d'aquesta edat no són perceptors de prestacions.\nDisculpau la simplificació, però per fer front a la crisi social hi ha dos camins: “Fotuts, fotudes, banyuts i banyudes” o que es “foti la Troica+PP”\nPublicat per Rafael Borràs a dijous, de febrer 06, 2014 Cap comentari:\nLes persones malament, les estadístiques millorant\nPubicat a El Periscopi\nLa publicació de les dades d'atur registrat i d'afiliacions a la Seguretat Social del primer mes de l'any 2014 ha coincidit amb la publicació de la tercera entrega de l' “Observatori de seguiment de la Reforma Laboral 2012”. És una investigació realitzada per la Fundació Sagardoy i l'empresa de treball temporal (ETT) Adecco, per tant, a les seves conclusions, no cal esperar un biaix contrari a la Reforma Laboral del PP, ans al contrari. Per això té interès el següent breu resum de les conclusions més rellevants del document: 1.- La reducció de salaris se situa, de mitjana, en nivells propers al 10%. 2.- En matèria de contractació, s'incrementa la de temps parcial. 3.- La utilització de les ETT té una importància relativament alta. 4.- Ha augmentat el percentatge d'empreses que han realitzat ajustos a la seva plantilla o a les condicions de treball. 5.- Es manté l'increment dels acomiadaments per raons econòmiques, tècniques, organitzatives o de producció. Vivim, idò, en una situació laboral en la qual la norma és la precarietat. Una precarietat laboral que alhora és més temporal, a temps parcial o d'autònom depenent i obligat, i que cada pic afecta més a les relacions laborals estables, com ara, els afectats per l' ERO de Coca-Cola o els treballadors i treballadores dels serveis públics sotmesos a incessants retallades salarials i de condicions laborals.\nÉs en aquest context en el qual s'han d'analitzar les dades d'atur registrat que ahir es varen publicar. El mes de gener acabà amb 90.735 persones illenques inscrites com a aturades. Peròl'atur real és molt més gran. La xifra de persones registrades com a demandants d'ocupació és de 153.695. Què vol dir això? Entre altres coses que hi ha entorn de 56.000 persones Fixes Discontinues aturades però que no figuren en la llista d'atur registrat. En qualsevol cas, tant les xifres d'atur registrat com les de demandants d'ocupació són menors que les del mes de gener de 2013. Si ens fixam en les d'atur registrat, observam una variació negativa del 0,5% (-480 persones) en relació al mes anterior i del 5,0% (4.774 persones) en termes interanuals. Val a dir que aquesta baixada de l'atur registrat té a veure amb:\n· Les exclusions de molta gent de la categoria administrativa d'atur registrat. Les noves realitats de precarietat laboral introduïdes amb la Reforma Laboral de 2012 augmenta aquesta exclusió administrativa. Caldria modificar la normativa de l'any 1985 que regula què s'entén com atur registrat.\n· La sortida de persones estrangeres (del total de persones que han desaparegut d'aquest registre en el darrer any el 46% -2.190- són estrangeres) i joves (que cada pic són menys entre els demandants d'ocupació) cap a altres mercats laborals o cap al mercat laboral irregular.\n· L' atur desanimat, que va en augment per la manca d'esperança que el SOIB faci ofertes de feina. Aquest fenomen afecta prioritàriament al col·lectiu en atur de llarga durada (28.294 persones registrades en el mes de gener amb més d'un any ininterromput en atur, és a dir, el 31,2% del total d'atur registrat).\n· Els dèficits dels programes de Polítiques Actives d'Ocupació per a tothom, que desanimen la incripció i permanència (una vegada acabada la prestació de desocupació) en els registres d'atur.\n· L'esgotament de les prestacions de desocupació de les persones que perderen la feina en els anys inicials de la crisi. El encreuament de les dades d'atur de llarga durada i de sortides del sistema de prestacions de desocupació ho corrobora.\nSobre rànquings autonòmics de baixades d'atur registrat convé recordar que les Illes Balears varen ser durant molts anys la Comunitat Autònoma amb majors taxes de població assalariada estrangera i en els sectors lligats a la construcció.\nPer un altre costat, no es pot lligar el comportament de les afiliacions a la Seguretat Social amb suposades creacions d'ocupació. M'explic: Efectivament en el mes de gener la mitjana d'afiliacions va ser de 338.738 persones, amb una variació negativa d'un 1,34% (-4.585 afiliacions) en comparació al mes anterior, i un augment del 0,40% (+1.354 afiliacions) en relació al mes de gener de 2013. Per tant podria interpretar-se que hi ha una petita revifada interanual d'afiliacions i, consegüentment, d'ocupació. Aquesta interpretació és absolutament agosarada per dues raons: Primera les dades d'afiliacions són mitjanes i per tant el resultat inclou les afiliacions estacionals de principi del mes de gener pròpies del final de les festes nadalenques. Amb tota seguretat, la dada d'afiliacions del darrer dia del mes donaria un resultat interanual de pèrdua d'afiliacions i, per tant, tindríem un resultat de baixada d'afiliacions i baixada d'atur registrat (que si és la dada de fi de mes). Ja he explicat en altres ocasions que només es pot intuir que hi ha creació d'ocupació quant la baixada d'atur registrat és comparable a la pujada d'afiliacions. No és el cas!\nPer acabar, no em puc estar d'un breu comentari sobre les dades de contractació: En relació al mes de gener de l'any 2013, la indefinida baixa un 10,44% i la temporal puja un 20,30%. És l'aposta per un model de creixement amb salaris baixos, condicions de treball infames i activitats econòmiques de baix valor afegit. A això Krugman ho ha anomenat “la gran divergència”, és a dir, augment ininterrompudament de les rendes del capital i caiguda continuada dels salaris. I d'això el PP se n'alegra.\nDe la degradació de la prestació de desocupació, si l'actualitat no en fa canviar d'opinió, en parlaré demà. Supòs que el PP també considera un èxit de les polítiques d'austeritat les retallades a aquestes prestacions.\nPublicat per Rafael Borràs a dimecres, de febrer 05, 2014 Cap comentari:


Smart TV LG LED 43" UHD 4k 43UM7100PUA USB, HDMI, Wi-Fi - creditasmx\nSmart TV LG LED 43" UHD 4k 43UM7100PUA USB, HDMI, Wi-Fi - Negro\nDe: $0.00Por: $14,249.60 1 X de $14,249.60\nPreço a vista: $14,249.60\nà vista $14,249.60\nVisualiza lo que más te gusta desde tus plataformas streaming favoritas gracias a su conexión inalámbrica WiFi, obtendrás una conexión sin interrupciones.\nCon su sistema operativo webOS Smart TV e inteligencia artificial LG ThinQ utiliza tus dispositivos compatibles, como Amazon Alexa o Google Assistant, a través de tu Magic Control Remote 19.\nDescubre un nuevo estándar para la alta definición, con su resolución 4K tendrás una calidad de imagen 4 veces mayor que el Full HD convencional..


diumenge 12 de novembre de 2017 , per S Comunicació CGT Catalunya\n¿Ets tu, lector o lectora, d’aquelles persones que abans, no fa gaire temps potser, quan t’assabentaves que algun policia pegava amb la seva porra a una persona al carrer, l’humiliava al calabós d’una comissaria, li treia un ull d’una pilotada o se li quedava morta a les mans, seguies amb la teva vida, indiferent, com si no fos res important o, fins i tot, et deies: «Alguna cosa deu haver fet…»? (...)\ndivendres 3 de novembre de 2017 , per Coordinació del Catalunya\nHo hem cridat i cridat. Fins quedar-nos afònics. Quan érem unes desenes en manifestacions envoltades de l’estigma dels grans mitjans de comunicació i també ara, en manifestacions massives emparades per alguns d’aquests mitjans. Reclamem, exigim, la llibertat de tots els presos i les preses polítiques. I, també, dels membres del govern català. Encara que ens costi. Escric això sent molt conscient de (...)\ndivendres 3 de novembre de 2017 , per S Comunicació CGT Catalunya\nAhir, la jutgessa de l’Audiència Nacional espanyola Carmen Lamela va empènyer a porteria buida la pilota que el Gobierno, mitjançant la Fiscalia General, li va posar davant del seu peu. Aquesta jutgessa era la que estava en el torn de guàrdia quan va arribar, de forma absolutament casual, l’expedient de l’esmentat òrgan polític imputant el delicte de rebel·lió a una part dels membres del govern de la (...)\ndimarts 24 d'octubre de 2017 , per Coordinació del Catalunya\nDins el Marc Unitari de la Comunitat Educativa (MUCE), de la qual CGT Ensenyament en forma part, us convidem a organitzar, participar i difondre entre tota la comunitat educativa les concentracions de dimecres 25 d’octubre a les 18 hores davant dels ajuntaments de les capitals de comarca. A Barcelona tindrà lloc a la Plaça Sant Jaume. El lema de les concentracions és "No ens toqueu l’Educació" i (...)\nManifest de la Plataforma unitària contra la repressió i pels drets i les llibertats Dijous 19 d’octubre, Jornada mobilitzacions que trenquin amb la falsa normalitat a les 7 del matí i a la tarda concentracions davant les subdelegacions del govern a les 18h. La Plataforma unitària contra la repressió i pels drets i les llibertats, conformada pels principals sindicats alternatius que van convocar (...)


La pèrdua de paisatge mosaic agroforestal els darrers 60 anys propicia la propagació d’incendis forestals\nA mitjans del segle passat, el paisatge mosaic de conreus, pastures i boscos era el predominant als municipis de la província de Barcelona, però aquest model s’ha anat perdent en favor dels paisatges eminentment forestals. La gran fragilitat dels nostres boscos va quedar demostrada l’estiu passat amb els focs devastadors que van castigar la demarcació de Barcelona. Segons l’informe final de la campanya 2021 del Pla d’informació i vigilància contra incendis forestals de la Diputació de Barcelona, va ser «un any molt difícil» ja que vam veure cremar 244 focs que van afectar una superfície total de 1973 hectàrees. La primera dada és la pitjor registrada del que portem de mil·lenni; la segona, la tercera més alta des del 1996. Les dues treuen a la llum unes xifres alarmants que conviden a la reflexió.\nCom diu Jaume Minguell, el màxim responsable de l’estratègia de prevenció d’incendis forestals a la Diputació de Barcelona, «els grans focs són catastròfics per a les persones que es troben al seu pas, i destrueixen propietats, camps de conreu, animals, infraestructures i paisatges». Però també afecten negativament el gran objectiu de mitigació del canvi climàtic, ja que els incendis patits l’any passat han reduït notablement la capacitat d’embornal dels boscos del territori. Segons els experts, els arbres cremats al 2021 a la demarcació de Barcelona haurien perdut la capacitat de capturar una quantitat de CO2 equivalent a la que emeten 2.000 cotxes al llarg de tota la seva vida útil.\nD’acord amb l’estudi “A prova de foc” elaborat pel programa BCN Smart Rural, actualment, només 78 dels 311 municipis de la demarcació gaudeixen d’un paisatge en mosaic, el que representa un 25% del total, mentre que el nombre de municipis amb un paisatge continu forestal ha passat de 104 a 193, el que significa un augment del 84% en seixanta-dos anys.\nL’estudi ressalta que el retrocés del mosaic agroforestal a favor d’un paisatge homogeneïtzat basat en masses arbrades contínues és generalitzat en la majoria de municipis de la província de Barcelona, fet que incideix en les possibilitats de major propagació dels incendis forestals.\nActualment, nou de les dotze comarques barcelonines com són el Berguedà, el Moianès, Osona, el Bages, el Baix Llobregat, el Garraf, el Maresme, el Vallès Occidental i el Vallès Oriental, presenten un paisatge eminentment forestal. Les tres restants, l’Alt Penedès i l’Anoia encara preserven un paisatge en mosaic, mentre que el Barcelonès mostra un paisatge urbanitzat.\nCanvis en el mosaic agroforestal a la comarca de l’Anoia/ BCN SMART RURAL\nEstudi dels darrers 10 anys\nAquest sisè Tastet de Dades BCN Smart Rural, titulat “A prova de foc”, parteix de l’anàlisi de l’estat del mosaic agroforestal a la demarcació de Barcelona per avaluar l’extensió real dels incendis forestals que es poden produir en aquest territori. El treball estudia la superfície forestal gestionada realment sobre el terreny en els darrers 10 anys i comparteix dades de les comarques amb més ramats pasturant als seus boscos per esbrinar si aquestes pateixen menys incendis.\nTots els agents implicats en la gestió forestal i la prevenció d’incendis forestals coincideixen en que les mesures preses durant els mesos d’hivern són cabdals per aturar els focs de demà i es pregunten si les actuacions realitzades tradicionalment són suficients davant l’amenaça que suposen els grans incendis forestals. Així, a mesura que l’escalfament global incrementa la vulnerabilitat dels boscos mediterranis la pregunta és quines solucions cal implementar per garantir una bona preservació del paisatge.\nL’estudi constata que els municipis amb més superfície incendiada en els darrers 20 anys, tenen un paisatge eminentment forestal: de les 16.494 hectàrees cremades en aquests anys, 12.329 hectàrees es troben al bell mig d’un paisatge forestal, mentre que les poblacions que gaudeixen d’un paisatge en mosaic només s’han incendiat 3.289 hectàrees i als municipis amb paisatge agrícola, 732 hectàrees.\nActualment, la superfície forestal a la demarcació de Barcelona és de 514.000 hectàrees, de les quals el 95% són de titularitat privada, un percentatge que supera amb escreix el del total de Catalunya, que és del 76%. Cal tenir en compte que el 44% de la superfície forestal de la província de Barcelona, concretament 231.851 hectàrees, està inclosa en plans d’ordenació, mentre que la resta no disposa de cap instrument d’ordenació forestal.\nD’acord amb l’estudi, la utilització dels boscos com a zones de pastura extensiva per reduir així la quantitat de vegetació amb potencial combustible que s’hi acumula i obtenir una conservació més duradora, cal fomentar-la en la majoria de comarques. El 78% de les explotacions en extensiu es concentren a Osona i el Berguedà, dues de les comarques que menys han patit l’abast de les flames en els darrers vint anys.\nEntre el 2011 i el 2020, la Diputació de Barcelona ha gestionat prop de 14.500 hectàrees a través de les Associacions de Propietaris Forestals. Per comarques, el Bages, amb 4.406 hectàrees gestionades, és en la que s’hi han efectuat més treballs, fet que s’explica per ser la que ha patit més incendis i més superfície forestal afectada en els darrers vint anys.\nActualment, la Diputació de Barcelona prioritza la gestió forestal en les zones definides com a Àrees de Gestió Prioritària (AGP) creades amb l’objectiu de garantir a curt i mitjà termini que tots els boscos situats en àmbits d’elevat risc d’incendi estiguin gestionats i preparats per a fer front als grans focs. En aquestes àrees s’hi promou la ramaderia extensiva mitjançant acords de pastura amb els propietaris i els pastors i ramaders locals.\nFomentar la ramaderia extensiva\nL’estudi de les dades referents a la relació entre el paisatge en mosaic i la incidència dels incendis forestals ha permès veure amb claredat la importància de la gestió dels boscos i el foment de la ramaderia extensiva, ja sigui dins del bosc o en zones de pastura, que contribueixen a limitar-ne la seva propagació.\nEl treball també ha posat de relleu la pèrdua progressiva de mosaic agroforestal en els darrers cinquanta anys, l’existència d’uns boscos molt extensos i poc gestionats, i una presència de ramats en extensiu que es concentra sobretot en una zona molt concreta del territori com és Osona i el Berguedà. La resta de comarques no compten amb prou vaques, ovelles i cabres per garantir la preservació del seu paisatge.\nL’origen de les dades\nPer a la realització de l’informe s’ha estudiat com ha canviat el paisatge en els darrers seixanta anys a partir dels mapes de cobertes del 1956 i del 2018, relacionant la superfície agrícola amb la superfície forestal de cada municipi creant un nou indicador anomenat Índex de mosaic. Aquest marcador ha permès determinar el tipus de paisatge predominant a cada municipi al llarg dels anys i ha estat molt útil a l’hora de valorar l’estat de salut del mosaic agroforestal al territori.\nPer calcular aquest índex s’han tingut en compte tres situacions:\n-Quan la superfície forestal és el doble que l’agrícola, considerem que el municipi té un paisatge predominantment forestal. En aquest cas, l’índex presenta valors inferiors al 33,33%.\n-Quan la superfície agrícola és el doble que la forestal, considerem que el municipi té un paisatge predominantment agrícola. Aquí l’índex dona valors superiors al 66,67%.\n-Quan l’índex presenta valors entre el 33,33% i el 66,67%, considerem que el municipi té un paisatge en mosaic; és a dir, gaudeix d’un bon equilibri entre l’extensió dels seus espais agrícoles i els forestals.\nÉs important destacar que els municipis amb una superfície urbanitzada superior al 60% entren dins la categoria de “paisatge urbanitzat”. Per analitzar l’extensió real dels incendis forestals a la demarcació de Barcelona, s’han fet servir les bases cartogràfiques d’incendis forestals de la Generalitat de Catalunya per als anys 2001-2018 i s’han completat amb les dades del Pla d’informació i vigilància contra incendis forestals de la Diputació de Barcelona per als anys 2019-2021.\nArticle anteriorEl Museu de la Pell inaugura l’exposició “Visions del disseny: com ho fèiem i com ho fem a l’Anoia”\nPròxim articleL’Editorial: Endreçar


Rigalt i Blanch, Antoni, 1850-1914, 22 results 22\nCabestany, Antoni, 1 results 1\nMartorell i Terrats, Jeroni, 1877-1951, 1 results 1\nMartorel i Montells, Joan, 1 results 1\nArnús, E., 1 results 1\nCatedral de León, 1 results 1\nBaustista Lázaro, Juan, 1 results 1\nLleó, 1 results 1\nAusiàs Marc, 54, carrer, 1 results 1\nConvent de Santa Caterina. Església, 1 results 1\nAragó, 222, Barcelona, 1 results 1\nBellafila, 4, carrer, 1 results 1\nCol·legi de les Dominiques de la Presentació. Esglèsia, 1 results 1\nAragó, 92, carrer, 1 results 1\nPresentació, convent de la, 1 results 1\nFinestres, 13 results 13\nRigalt i Blanch, Antoni, 1850-1914 UDC


MANIFEST - convocatoria ciudadana - comarques del nord ( Castelló )\nCONVOCATÒRIA CIUTADANA COMARQUES DE CASTELLÓ\nLes comarques del nord del País Valencià són en aquests moments les que estan sofrint d’una manera més dramàtica la doble crisi econòmica i democràtica en la que es veiem envoltats tots els ciutadans i ciutadanes del País Valencià i de l’Estat Espanyol. L’atur a les nostres comarques és superior al de la resta del País Valencià, amb l’augment interanual més alt de tot l’Estat espanyol. No hi ha cap dubte que aquesta crisi global, a nosaltres ens està afectant molt més que a la resta, perquè el Partit Popular, durant els anys de bonança, va destinar tots els recursos a unflar la bombolla urbanística, al turisme de sol i platja i als grans projectes virtuals sense ningun contingut social. Durant anys projectes inexistents, com Mundo Ilusión o la Ciutat de les Llengües, han devorat els diners que tindrien que haver anat a parar a impulsar la nostra industria, la agricultura i la pesca.\nMentrestant els serveis públics, com l’educació, la sanitat, els serveis socials i molts serveis municipals estan sofrint un procés de degradació i privatització, i així d’aquesta manera el que han sigut drets conquerits pels treballadors i treballadores són ara un negoci ben profitós per a determinades empreses properes al poder.\nPer altra banda la corrupció, que ara esgitxa a totes les administracions valencianes, als ciutadans i ciutadanes de Castelló no ens ve de nou, ací portem anys patint les polítiques antidemocràtiques i caciquils del President de la Diputació de Castelló, Carlos Fabra, imputat per greus delictes de corrupció amb el suport de tot el Partit Popular.\nVist aquest panorama resulta imprescindible la construcció d’una alternativa d’esquerres real. Els ciutadans i ciutadanes de les comarques de Castelló que creiem en un futur diferent necessitem una esquerra que no sols faça oposició sinó que articule una vertadera alternativa política, econòmica, social i cultural.\nDes de fa molt de temps Esquerra Unida ha tractat d’impulsar estratègies per fer convergir els anhels de transformació en una alternativa política. I, tot admetent alguns èxits parcials, hem de reconèixer que aquests intents han acabat fracassant per diversos motius. I per això pensem que en aquests moments la millor aposta es la convergència de l’esquerra social al voltant d’Esquerra Unida generant una dinàmica de participació. Tenim clar que sent amb molta diferència la formació de l’esquerra alternativa amb major implantació, presència i pes electoral al País Valencià, ara per ara no és suficient. Cal molta més gent per bastir una esquerra més forta i millor organitzada que siga capaç de donar resposta a les necessitats de la societat.\nCal, doncs, convocar les persones que s’identifiquen amb l’esquerra alternativa i que volen lluitar per uns pobles i unes comarques més sostenibles, més lliures i més solidàries. Aquesta convocatòria ha de representar tots els colors que conformen l’espectre alternatiu, tot apel·lant als diferents matisos ideològics, les diferents preocupacions sectorials i les diferents adscripcions identitàries.\nPer construir l’alternativa cal refundar també la política. La desmobilització ciutadana no és un problema menor ni conjuntural sinó conseqüència directa de la pèrdua de confiança en una classe política que es percep llunyana, endogàmica i corporativa, quan no directament corrupta. Per combatre la degradació democràtica, l’esquerra ha de basar la seua acció en els principis de l’ètica, la transparència i l’austeritat, demostrant en la pràctica quotidiana que “una altra manera de fer política és possible”.\nMANIFEST CONVOCAT`ÒRIA CIUTADANA PER CASTELLÓ\nPara los que deseen descargarlo directamente.\nMANIFEST Castelló definitiu.doc


Goodbye Berlin :: Pel·lícules :: Cinema per a estudiants\nGoodbye Berlin. Tschick (Tschick)\nIntèrpretació: Tristan Göbel, Anand Batbileg, Aniya Wendel, Justina Humpf, Paul Busche.\nPaís: Alemanya, França\nBasada en una novel·la de Wolfgang Herrndorf. En Maik és un noi de 14 anys marginat per la seva classe que en començar les vacances d'estiu es queda sol a casa, mentre la seva mare alcohòlica ingressa en un centre de rehabilitació i el seu pare s'absenta amb la seva jove ajudant per un presumpte viatge de negocis. Un nou company de classe anomenat Tschick, jove immigrant rus, apareix amb un cotxe robat i junts es llancen a la carretera sense cap pla aparent.


Els conservadors macedonis intenten bloquejar l’aprovació definitiva de la nova Llei de Llengües, que fa oficial l’albanès a tot l’estat – Balcània\n31 gener 2018 Josep Dorca\nEls conservadors nacionalistes del VMRO-DPMNE es mantenen ferms en els seus intents d’evitar l’aprovació definitiva de la nova Llei de Llengües. Després de la negativa del president del país, Gjorge Ivanov, de signar la llei, un cop aprovada pel parlament, la llei havia de tornar a la cambra legislativa per tal que se’n faci una nova votació definitiva. En cas que la votació sigui favorable, cosa lògica tenint en compte l’aritmètica parlamentària, serà finalment promulgada i publicada, amb la qual cosa entrarà en vigor.\nAra bé, l’última estratègia utilitzada pels conservadors ha estat la de presentar un nombre rècord d’esmentes, concretament 35.569, cosa que fa, literalment, molt difícil una ràpida discussió i votació, que era l’objectiu dels partits governamentals. Des del VMRO-DPMNE es continua afirmant que aquesta llei és contrària a la constitució, que atempta contra la unitat del país i que és discriminatòria per al conjunt de les minories de Macedònia. Segons ells, la seva proposta és aturar el procés d’aprovació de la llei i iniciar un debat que impliqui tota la societat, per tal d’arribar a un consens.\nCal dir que aquesta formació política no va ser present en el parlament en el moment que es va votrar per primera vegada, en el marc d’una campanya de boicot al govern, per aquest tema i per altres qüestions com la negociació amb Grècia sobre el nom del país, o l’acord de bon veïnatge amb Bulgària.\nPrevious Article Brigadistes romanesos a la Guerra Civil\nNext Article Carles Puigdemont i el cap de govern de Kosova, Ramush Haradinaj, dos dels cinc “fugitius” geopolítics més buscat del món, segons la revista Time\nEls catalans a Albània. Un exemple de l'expansionisme català a la Mediterrània oriental durant el segle XV\nHistòria de Jacob Xalabín, la novel·la catalana del segle XV amb final a la Batalla de Kosova, 1389\nUna anàlisi del genocidi a Bòsnia\nEl Ministerio del Dolor, la iugonostàlgia de Dubravka Ugrešić


ELS PROPIETARIS DEL TEMPS., AUTORS DIVERSOS, ISBN: 9788413581934\nELS PROPIETARIS DEL TEMPS.\n978-84-1358-193-4 / 9788413581934\nViatges en el temps, misteris, secrets, assassinats, pérdues, informacions falses, empoderament femení, amor i un home que segueix una dona pels carrers de Madrid són alguns dels ingredients que nodreixen els poemes i els relats que conformen aquest recull. Els propietaris del temps reuneix les set composicions guanyadores dels Premis Juvenils de Literatura Breu Ciutat de Mislata 2020. Amb aquest certamen, any rere any es mostra tant el compromís com la qualitat literária de la nova generació d´escriptors i escriptores.\nColección: LLETRA NOVA\nOtros libros del autor AUTORS DIVERSOS\nLA CANÇÓ DE LA MEUA VIDA.\nNOVA ANTOLOGIA POESIA CATALANA.\nOtros libros de la colección LLETRA NOVA


Rosamund Pike - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nactriu de cinema i televisió britànic\nRosamund Pike (Londres, Regne Unit, 27 de gener de 1979) és una actriu de cinema i televisió britànica. Coneguda internacionalment pels seus personatges de la dolenta Miranda Frost en la pel·lícula de James Bond Mor un altre dia; pel paper de Jane Bennet a Orgull i prejudici el 2005; i pel paper d'Amy Dunne a Gone Girl, pel qual ha sigut nominada a diversos premis entre els quals destaquen l'Oscar, el globus d'or, el premi BAFTA i el premi SAG, tots en la categoria de millor actriu.\n(en) Rosamund Mary Ellen Pike\n27 gener 1979 (41 anys)\nEl 2014, la seva participació en el thriller psicològic Gone Girl és aclamada per la critica. Rep nombrosos premis (Saturn, Austin Film Critics Association, Empire, London Film Critics Circle, Premi Sant Jordi de Cinematografia, Seattle Film Critics Association) així com nominacions en prestigioses cerimònies de premis (Oscar, Globus d'Or, BAFTA, Satellite, Screen Actors Guild).\nParal·lelament a la seva carrera cinematogràfica, ha rodat també per la televisió i ha fet una carrera al teatre.\n2.1 Els anys 2000: començament\n2.2 Els anys 2010: confirmació comercial i critica\nRosamund Pike va néixer al barri de Hammersmith, a Londres. És la filla única dels cantants d'òpera Caroline (nascuda Friend) i Julian Pike. El seu pare és ara professor de música i director d'estudis d'òpera al Birmingham Conservatoire.\nLa família viatja a Europa on hi és fins als set anys, seguint les carreres dels seus pares en espectacles.\nVa créixer a Bristol (Anglaterra), on va obtenir una borsa d'estudis a la Ill|Badminton School|en abans d'entrar a la Universitat d'Oxford, d'on surt diplomada en literatura anglesa l'any 2001. És a la universitat on agafa el gust pel teatre i acumula experiència actuant a nombroses peces, principalment del teatre clàssic, Shakespeare sobretot.\nEls anys 2000: començamentModifica\nObservada en aquesta ocasió per un agent, comença la seva carrera professional per aparicions a mini-sèries de televisió britàniques com Wives and Daughters, an Every-Day Story (1999) i Scotland Yard, crims en el Tàmesi (2000). Però el paper que veritablement la va descobrir al gran públic és el de l'agent doble Miranda Frost al film de James Bond Mor un altre dia, on comparteix el cartell amb Pierce Brosnan i Halle Berry, el 2002. El film és un èxit al box office i és igualment aclamat per la critica. La seva interpretació de la malvada bellesa glacial és recompensada amb el premi Empire a la millor esperança i rep la seva primera nominació per un premi Saturn.\nSegura d'aquesta nova visibilitat i popularitat, és al cartell de dos llargmetratges, el 2004. Porta el drama independent franco-israelià de Amos Gitai, Promised Land que aconsegueix un premi al Festival del film de Venècia i actua, al costat de Johnny Depp, al drama Rochester, l'últim dels libertins, que li valdrà el BAFTA a la millor actriu secundària.\nEl 2005, actua al film de ciència-ficció Doom, l'adaptació d'un vídeojoc així com a Orgull i Prejudici, on té el segon paper de Jane Bennet. El primer és un desastre: basat en un pressupost de 60 milió de dòlars, el film arriba just als 56 milions de dòlars de recaptacions. Inverteix la tendència amb el segon que és plebiscitat per la critica i el públic i que li val una cita pel London Film Critics Circle Awards a la millor actriu secundària.\nL'actriu al Festival internacional de cinema de Toronto 2007.\nEntre 2007 i 2009, intervé a diverses produccions al costat dels actors més vistos del moment:\nSe la troba al thriller Fracture amb Anthony Hopkins i Ryan Gosling que signa bons resultats al box office; és el primer paper femení del drama canadenc Fugitive Pieces, saludat per la critica i que li val una nominació pel Premi Génie a la millor actriu secundària.\nA continuació, és la companya de Dominic Cooper a la comèdia dramàtica Una educació al costat de Carey Mulligan, Peter Sarsgaard, Alfred Molina i Emma Thompson. El film va obtenir nombrosos premis en diversos festivals com els premis British Independent Film o el Festival de Cinema de Sundance. Acompanya també Bruce Willis i Radha Mitchell així com Ving Rhames al film de ciència-ficció Clones.\nTanmateix no va abandonar el teatre i puja regularment als escenaris de Londres. Contràriament als seus començaments clàssics, no vacil·la a tenir papers més audaços, com el de l'obra The Hitchcock Blonde, el 2009, on apareixia cada vespre totalment nua en escena.\nEls anys 2010: confirmació comercial i criticaModifica\nAl Festival internacional de cinema de Toronto 2010.\nEl 2010, forma part del repartiment de la comèdia dramàtica El món de Barney que li permet confirmar el seu estatus d'actriu reconeguda per la professió, per contra, el film és un fracàs al box office; actua igualment a la comèdia independent britànica Burning Palms al costat de Jamie Chung, Dylan McDermott, Shannen Doherty i Zoë Saldaña, a continuació posa la seva veu a un dels personatges del film d'animació Jackboots on Whitehall.\nEl 2011, fa els segons papers pel film històric We Want Sex Equality amb Sally Hawkins cop a cap de cartell. Tracta de la primera vaga de les obreres de la fàbrica de cotxes del constructor americà Ford a Dagenham. El film no troba l'èxit descomptat al box office però suscita, per contra, entusiasme del costat de la critica. Aquest mateix any, és al cartell d'un important èxit al box office amb la comèdia Johnny English, el retorn, que acumula més de 160 milions de dòlars de recaptacions al box office mundial. Però és també al cartell d'un enorme fracàs comercial amb la comèdia The Big Year al costat de Jack Black, Steve Martin i Owen Wilson, que aconsegueix resultats catastròfics al box office. El 2012, fa el paper d'Andromeda, a l'epopeia fantàstica Wrath of the Titans. Succeeix a Alexa Davalos que encarnava aquest paper al primer lliurament però que l'ha d'abandonar per conflictes de feina i temps. Encara que el film no hi hagi estat molt ben rebut per la critica, aconsegueix més de 300 milions de dòlars i la professió subratlla tanmateix l'actuació de Pike. El mateix any, acompanya Tom Cruise en el film policíac Jack Reacher. El film aconsegueix el segon lloc al box office a la seva estrena i acumula prop de 220 milions de dòlars al final de l'explotació.\nBen Affleck i Rosamund Pike el 2014, per la promoció de Gone Girl.\nEl 2013, forma part del repartiment femení, al costat de Lena Olin, Molly Price i Jennifer Lawrence pel thriller The Devil You Know. Actua a la comèdia de ciència-ficció L'Últim Pub abans el fi del món escrit i interpretat per Simon Pegg. És l'últim film de la trilogia Blood and Ice Cream que posa en escena el duo Simon Pegg i Nick Frost. A continuació actua a la comèdia dramàtica Up and Down amb Toni Collette, Pierce Brosnan i Aaron Paul. Sense ser fracassos de la critica, les seves tres produccions passen relativament desapercebudes. El 2014, té un dels dos papers principals al thriller Gone Girl de David Fincher, film en el qual la seva actuació és aclamada pels espectadors així com per la critica. En efecte, l'actriu es reconcilia amb les altures i la seva interpretació li permet ser nominada i premiada, diverses vegades, en prestigioses cerimònies de premis. És igualment al cartell de la comèdia dramàtica Aquest cap de setmana amb David Tennant i Billy Connolly que li permet ser doblement recompensada en els premis London Film Critics Circle 2015 pel títol a la millor actriu, a la vegada per la seva interpretació en aquest projecte i per Gone Girl. Després ocupa el paper principal de la comèdia dramàtica Hector i la investigació de la felicitat, presentat especialment al Festival internacional de cinema de Toronto 2014.\nEntre 2015 i 2016, és al cartell del thriller independent Return to Sender i és una de les actrius principals del film biogràfic A United Kingdom. El 2017, al costat de Jason Clarke i Mia Wasikowska, s'uneix al càsting del film francès HHhH. Es tracta de l'adaptació cinematogràfica de la novel·la del mateix nom de Laurent Binet, publicat l'any 2010. Aquesta producció va ser nominada al Festival internacional del film de Jerusalem 2017. Roda el western Hostiles al costat de Christian Bale, que submergirà els espectadors en l'Amèrica dels anys 1880.\nHa estat en parella durant dos anys amb Simon Woods, el seu soci a Orgull i Prejudicis.. Ha estat en parella amb el realitzador Joe Wright, amb el qual es va casar l'any 2007, però va anul·lat el matrimoni l'any 2008.\nDes de desembre 2009, és en parella amb Robbie Uniacke, investigador en matemàtiques, amb el qual té dos fils, Solo, nascut el 6 de maig de 2012, i Atom, nascut el 2 de desembre de 2014.\nViu actualment a Londres. Violoncel·lista, parla normalment francès i alemany.\n2002 Mor un altre dia (Die Another Day) Miranda Frost\nDoom Dra. Samantha Grimm\n2009 Una educació (An Education) Helen\nYesterday We Were in America Narradora Documental\nJackboots on Whitehall Daisy Veu\n2011 The Organ Grinder's Monkey Rochelle Curtmetratge\n2012 Wrath of the Titans Reina Andròmeda\nEl nostre últim estiu a Escòcia (What We Did on Our Holiday) Abi\nGone Girl Amy Elliott Dunne Nominació − Oscar a la millor actriu\n2017 HHhH Lina Heydrich\n1998 Seven Days Agent CIA Pilot\n1998 A Rather English Marriage Celia Telefilm\n1999 Wives and Daughters Lady Harriet Cumnor Minisèrie (3 episodis)\n2000 Trial & Retribution Lucy 1 episodi\n2001 Love in a Cold Climate Fanny 2 episodis\n2002 Bond Girls Are Forever Ella mateixa Documental\n2002 Foyle's War Sarah Beaumont 1 episodi\n2009 Freefall Anna Telefilm\n2011 Women in Love Gudrun Brangwen 2 episodis\nCapitana Ridley O'Bannon Veu\n↑ «Rosamund Pike» (en anglès). www.findmypast.co.uk.\n↑ Cavendish, Lucy. «Rosamund Pike interview» (en anglès), 18 març del 2000.\n↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 3,4 «Rosamund Pike: From reluctant English rose to Britain's new screen queen» (en anglès). Daily Mail, 24-09-2010. [Consulta: 25 novembre 2010].\n↑ «Box Office - Die Another Day» (en anglès). box office mojo.\n↑ «Mor un altre dia (2002) - Awards» (en anglès). IMDb.\n↑ «Terre promise (II) (2004) - Awards» (en anglès). IMDb.\n↑ Murray, Rebecca. «Interview with Rosamund Pike at the Hollywood Premiere of "Doom"» (en anglès). About.com.\n↑ «Box Office - Doom» (en anglès). box office mojo.\n↑ «Box Office - Pride and Prejudice» (en anglès). box office mojo.\n↑ «Orgueil & préjugés (2005) - Awards» (en anglès). IMDb.\n↑ «Box Office - Fracture» (en anglès). Box Office Mojo.\n↑ «Fugitive Pieces (2007) - Awards» (en anglès). IMDb.\n↑ «Una educació (2009) - Awards» (en anglès). IMDb.\n↑ Mail on Sunday, 18 Octubre 2009.\n↑ «Le monde de Barney (2010) - Awards» (en anglès). IMDb.\n↑ «Barney's Version (U.S. only)» (en anglès). Box Office Mojo.\n↑ «Box Office - Made in Dagenham» (en anglès). Box Office Mojo.\n↑ 18,0 18,1 «We Want Sex Equality (2010) - Awards» (en anglès). IMDb.\n↑ «Box Office - Johnny English Reborn» (en anglès). Box Office Mojo.\n↑ «Box Office - The Big Year» (en anglès). Box Office Mojo.\n↑ Paul Young. «Rosamund Pike Joins ‘Wrath of the Titans’ as Andromeda» (en anglès). Screenrant.com, 02-09-2011.\n↑ «Review: ‘Wrath Of The Titans’ represents a big step forward from the first film» (en anglès). uproxx.com, 28-03-2012.\n↑ Chris Tookey. «Even a Cyclops could see this is bad: Wrath of the Titans is titanically awful» (en anglès). Daily Mail, 30-03-2012.\n↑ «Box Office - Jack Reacher» (en anglès). Box Office Mojo.\n↑ «A United Kingdom (2016) - Awards» (en anglès). IMDb.\n↑ «HHhH (2017) - Awards» (en anglès). IMDb.\n↑ Lucille Bion. «Trailer: avec Christian Bale et Rosamund Pike, Hostiles s’annonce comme un western grandiose». Konbini.\n↑ 28,0 28,1 Lynn, Barber «I don't sleep around, if that's what you mean ... Would you like some more cake?» (en anglès). The Guardian [Londres], 24-05-2009.\n↑ Bamigboye, Baz «Rosamund Pike gets a ring from Mr Wright» (en anglès). Daily Mail, 07-09-2007.\n↑ Sawer, Patrick. «Rosamund Pike: How my ex-addict lover (age 53) gave me new lease of life» (en anglès), 20-09-2014.\n↑ Nicholl, Kate «Baby joy for Bond girl Rosamund Pike as she gives birth to son Solo» (en anglès). Daily Mail, 06-05-2012.\n↑ «Rosamund Pike Welcomes a Son» (en anglès), 04-12-2014.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Rosamund Pike\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Rosamund_Pike&oldid=22299325»\nDarrera modificació: 10 nov 2019 a les 13:10


El COCARMI reivindica apujar a 122 m€ el pressupost per cobrir les necessitats dels CETs - Diari de la Discapacitat\nIniciDestacadesEl COCARMI reivindica apujar a 122 m€ el pressupost per cobrir les...\nEl nombre de treballadors als CEts ha augmentat sensiblement en els darrers anys // Foto: ADFO\nEl Comitè Català de Representants de Persones amb Discapacitat (COCARMI), principal plataforma del sector a Catalunya, ha demanat al Govern que augmenti en 55,2 milions d’euros més els pressupostos per als Centres Especials de Treball (CET), arribant als 122,6 milions d’euros, ja que considera del tot insuficient per cobrir les necessitats d’aquestes empreses l’actual dotació d’uns 70 milions d’euros.\nAquesta xifra, segons va manifestar el director general d’Economia Social de la Generalitat de Catalunya, Josep Vidal, en la reunió de la Taula de CETs celebrada ahir, equivaldria al que s’hauria de pressupostar per complir la llei.\nSegons la plataforma, amb la dotació actual només es podria cobrir el 50 per cent del SMI que ha d’abonar l’administració, incloses la tretzena i catorzena paga, i que en els últims anys no sempre s’han abonat. A banda del SMI, el suport de l’administració als CET contempla altres inversions com ara les Unitats de Suport a l’Activitat Professional (USAP), és a dir, els equips tècnics qualificats per acompanyar i ajudar els treballadors amb discapacitat en la seva adaptació al lloc de treball, i els ajuts per finançar les noves contractacions a les empreses i les relacionades amb l’actualització dels espais de treball i la renovació periòdica de la maquinària i els sistemes de treball.\nAmb tot plegat, el COCARMI denuncia que les limitacions pressupostàries dels darrers anys ha provocat un desfàs d’aquests centres que no disposen dels recursos necessaris i que requereixen d’una ampliació del pressupost per sostenir l’actual model de mercat protegit, en els quals quedaria inclòs, a més, l’increment del vuit per cent del SMI aprovat recentment.\nEls CETs són empreses on com a mínim un 70 per cent dels treballadors té alguna discapacitat legalment reconeguda i que reben una subvenció de l’administració, per treballador, de la meitat del Salari Mínim Interprofessional (SMI). A l’any 2015 dades hi havien 14.043 persones treballant en aquests centres, una xifra que ha augmentat perquè molts treballadors nous no s’han pogut acollir encara als ajuts per motius pressupostaris.\nD’altra banda, el COCARMI denuncia que tampoc es pot oblidar la dotació pressupostària de la Generalitat per donar suport a la inserció laboral de les persones amb discapacitat a l’empresa ordinària, i demana augmentar-la fins als 11 milions d’euros.\nA Espanya, durant el 2015 només el 33,9 per cent de les persones amb discapacitat són actives, mentre que en el cas de les persones sense discapacitat és el 78,1 per cent (44,2 punts per sobre). A més, la taxa d’atur de les persones amb discapacitat és del 31 per cent, més de 9 punts per sobre que la resta de la població. D’altra banda, cal tenir en compte que la meitat són aturats de llarga durada (antiguitat superior a un any) i, per tant, és més necessari que mai apostar per la integració laboral de les persones amb discapacitat.\nArticle anterior37a Jornada Escolar de bàsquet a Badalona per nens i nenes amb discapacitat intel·lectual\nArticle següentUn 4,2% dels infants catalans entre 4 i 14 anys té probabilitats de patir una malaltia mental


Borja Herrera, el primer\nL’FC Andorra té pràcticament lligat el lateral esquerre canari, de 27 anys, amb àmplia experiència a la Segona Divisió A\nBorja Herrera, el que pot ser el primer fitxatge de l'FC Andorra, en un partit amb el Maccabi.\nActualitzada 19/07/2020 a les 06:58\nEl lateral esquerre Borja Herrera es convertirà en els properes dies, segons ha pogut saber el Diari, en el primer fitxatge de l’FC Andorra per a la propera temporada. El futbolista canari, de molt recorregut i de 27 anys, exhibeix una àmplia experiència a la Segona Divisió A espanyola i aterrarà a l’equip per reforçar la posició de lateral esquerre, orfe amb les baixes de Jilmar i Fede Bessone. Herrera ha jugat 32 partits a Segona Divisió A, repartits en diversos equips com Albacete, Valladolid i Reus Deportiu i va arribar a debutar a Primera Divisió amb la UD Las Palmas. Amb l’equip canari va disputar tres partits a la màxima categoria del futbol espanyol, els tres com a titular, i sent un al Camp Nou contra l’FC Barcelona, l’1 d’octubre del 2017, i que va acabar amb victòria blaugrana (3-0) amb dos gols de Messi i un de Busquets. Borja Herrera estava sense equip després de rescindir el contracte que el lligava al Maccabi Netanya israelià, club al qual va arribar l’estiu passat procedent de l’Albacete i on ha disputat només quatre partits. Sens dubte que l’adquisició del lateral canari ha estat una gran oportunitat de mercat que la direcció esportiva de l’FC Andorra, amb Jaume Nogués al capdavant, ha sabut aprofitar.\nUn cop es faci oficial l’arribada de Borja Herrera, que seria el primer reforç per a la segona temporada a Segona Divisió B, el club buscarà un altre lateral, aquest amb fitxa sub-23, per compartir posició amb Herrera. En aquesta recerca de reforços, també l’entitat buscaria dos centrals –actualment només estan en nòmina Adrià Vilanova i Mickäel Gaffoor- ja que el futur de Raúl Feher podria estar en una cessió per tal que pugui gaudir de minuts. En la posició de central, Nogués en buscaria un de molt experimentat i un altre sub-23, en cas que Feher marxés cedit. En aquest sentit, la cúpula segueix amb molt interès el desenvolupament del playoff exprés a Segona Divisió A, que es disputa des d’ahir, ja que alguns del jugadors que interessen al club per reforçar l’equip, no només en la posició de central, estarien disputant aquest torneig o esperant alguna proposta superior esportivament que la de l’Andorra, és a dir de Segona A. Al mig del camp, amb Rai, Riverola i Ruben Bover tenint la continuïtat assegurada, el club buscarà una altra peça a l’espera de saber què passarà amb futbolistes com Ludo, Adri Lledó o Palanca, amb qui es negocia la rescissió. A la part atacant, pel que fa a les bandes, Iker Goujón seguirà a l’equip, ja que encara té contracte, i sembla que un altre extrem estaria molt encaminat. Finalment, en el vessant ofensiu i pel que fa a l’assegurança del gol, amb Víctor Casadesús i Carlos Martínez amb contracte, el gran maldecap per a Jaume Nogués seria trobar un davanter que pugui assegurar els números d’Ernest Forgas si és que, finalment, el davanter català acaba abandonant el club tricolor. Sembla evident que qualsevol objectiu que es plantegi l’FC Andorra, en aquest cas accedir a la Segona B Pro, ha de passar per tenir un golejador amb garanties.\nL'HOSPITALET, A LA FINAL PER OPTAR A L'ASCENS A 2aB\nL’Hospitalet ha estat el primer equip a classificar-se per a la final del playoff d’ascens exprés a Segona Divisió B que es disputa al Municipal de Badalona. L’equip riberenc va empatar (0-0) davant del Sant Andreu, un resultat que classificava l’Hospi i condemnava els quatribarrats ja que, en aquest playoff, els empats es defineixen atenent a la classificació final abans de l’aturada i no des del punt de penal. D’aquesta manera, el Sant Andreu queda fora de la lluita per pujar de categoria i l’Hospitalet espera el seu rival al partit definitori per trobar-se amb l’FC Andorra la temporada vinent. Del partit d’aquesta tarda entre el Terrassa i l’Europa sortirà l’altre finalista.


Puigcerdà buida l'estany per treure'n carpes i altres especies exòtiques invasores | NacióDigital\nDurant l'actuació s'aprofitarà per netejar tota la bassa\nper NacióDigital , Puigcerdà, 15 de gener de 2020 a les 11:59 |\nL'estany de Puigcerdà es troba en procés de buidatge per facilitar la identificació i valoració dels tipus de peixos que habiten en aquesta massa d'aigua. L'objectiu d'aquesta actuació ambiental, que es duu a terme entre el cos d'Agents Rurals i l'Ajuntament de la capital de la Cerdanya, és extreure'n espècies exòtiques invasores com ara la carpa, ja que afecta negativament al desenvolupament d'altres d'autòctones com la truita de riu, entre d'altres. A més, el consistori preveu aprofitar aquesta intervenció per a netejar tot l'interior de la bassa abans de tornar a omplir-la d'aigua, ja que l'últim cop que es va fer una maniobra d'aquest tipus va ser als anys noranta.\nTerritorials, Societat, Cerdanya, medi ambient, espècies invasores, estany, Puigcerdà, Agents Rurals, Ajuntament de Puigcerdà, Marta Rufiandis, Èric Gras


Jornada De Portes Obertes Pel Curs 2020-21\nVols saber més de nosaltres? Apunta't-hi!\nPosem sensors per mesurar la qualitat de l'aire de Girona\nEls alumnes de 5è i 6è de Primària hem anat a posar uns sensors per mesurar la qualitat de l'aire de la ciutat de Girona. Aquesta iniciativa forma part del projecte de ciència ciutadana Cleanair@School que coordina el Ministeri...\nXerrada amb la UdG per la Nit Europea de Recerca\nEn motiu de la celebració de la Nit Europea de la Recerca, celebrem també l'Any Internacional de la Taula Periòdica amb una xerrada de química a càrrec del Dr. Josep Duran (UdG), amb alumnes de 4t ESO i batxillerat.\nEls espais a Ed. Infantil\nA P3 ja estem deixant l'adaptació enrere i comencem a gaudir dels espais d'aprenentatge que descobrirem durant el curs!\nRuta Vedruna pel Montseny\nEls nostres alumnes de 2n d'ESO han realitzat la "Ruta Vedruna al Montseny, seguint els passos de Joaquima”. Una caminada des de Collformic pel Pla de la Calma fins al Clot de la Mora i s'ho han passat genial!\nEns visiten exalumnes\nUns quants exalumnes ens han visitat i han participat a la tutoria de 2n de batxillerat, fent una gran tasca d'orientació sobre aquest curs, la selectivitat i el món universitari. Molt contents per la visita, moltes gràcies!\nSom centre col·laborador de l'Escola Politècnica Superior de la UdG\nEl conveni signat amb l'Escola Politècnica Superior de la Universitat de Girona ens converteix en Centre Col·laborador, amb la idea de despertar vocacions tecnològiques entre els alumnes d'ESO i Batxillerat. Per aquest curs, ja...\nProjecte llegendari de Catalunya en realitat virtual\nLes escoles Vedruna crearan un llegendari de Catalunya en realitat virtual. Des de Girona, participarem en aquest projecte amb els alumnes de 5è de Primària i 2n i 3r d'ESO. La tecnologia ha d'integrar passat i futur, ha...


Figueres crea un val de descompte per incentivar el comerç local - Diari de Girona\nFigueres crea un val de descompte per incentivar el comerç local\nddg. figueres 22.12.2020 | 23:55\nFigueres crea un val de descompte per incentivar el comerç local Diari de Girona\nL'Ajuntament de Figueres ha presentat aquest matí la campanya «Comprem a Figueres» que consisteix a incentivar la compra al comerç i als establiments locals que han vist afectada la seva activitat durant la pandèmia. Es destinaran un total de gairebé 200.000 euros per a vals de descompte de 10 euros.\nLes persones empadronades a Figueres, d'entre la franja d'edat de 18 a 25 anys i de 65 anys o més, podran adquirir dos vals de 10 euros per destinar al comerç i als establiments locals.\nPer tal d'utilitzar el val de 10 euros cal fer una compra de com a mínim 20 euros i també es poden utilitzar els dos vals per a una compra superior a 40 euros. Els vals es poden descarregar a partir de l'1 de febrer.


You are here: Home ∼ Casals\nPublished by Oriol on 17 febrer, 2016 | Leave a response\nAhir a darrera hora de la nit el TC va admetre a tràmit i, per tant, va suspendre cautelarment la conselleria d’Afers Exteriors de Raül Romeva. Un procediment que ja ens sona d’alguna cosa. La notificació oficial no ha arribat fins després de la sessió de control d’aquest dimecres al matí al Parlament. L’auto del TC no suprimeix totes les… Read more →\nPosted in El Dietari del Procés | Tagged Casals, Forcadell, puigdemont, TC\nPublished by Guifré Jordan on 31 gener, 2016 | Leave a response\nAquest diumenge al matí ens hem aixecat amb la sorprenent i esfereïdora notícia de l’atropellament de la diputada Muriel Casals per una bicicleta en ple centre de Barcelona. L’expresidenta d’Òmnium és a l’UCI de l’Hospital Clínic i està “estable dins la gravetat”. L’accident li ha causat un fort cop al cap que li ha provocat un traumatisme cranioencefàlic i una fractura… Read more →\nPosted in El Dietari del Procés | Tagged Antoni Rovira i Virgili, Barcelona, Casals, hospital clínic, independència, Lluís Llach, Muriel Casals, Òmnium, Parlament, procés constituent, uci, Ventura Gassol\nPublished by Oriol on 20 juliol, 2015 | Leave a response\n“Sapiguem que si en aquest procés l’estat bloca el govern o el Parlament de Catalunya procedirem igualment a la proclamació d’independència”. Aquest és l’objectiu i la determinació de la candidatura ‘Junts pel Sí’ (aquest serà el nom de la llista) que s’ha presentat aquesta tarda al Museu d’Història de Catalunya, tal i com ha expressat Raül Romeva. Unes hores abans… Read more →\nPosted in El Dietari del Procés | Tagged Casals, Fernàndez, Forcadell, iglesias, Junqueras, Junts pel Sí, Mas, Pere Garriga, Romeva\nRomeva, Forcadell i Casals, la recepta per fer callar Podemos… i per controlar Mas i Junqueras\nPublished by Guifré Jordan on 15 juliol, 2015 | Leave a response\nEncara no s’ha presentat, però el principi d’acord a què van arribar ERC i CDC dilluns a la nit ja sembla del tot ferm. Més que res, perquè ja s’han repartit els ‘trumfos’, que era la qüestió sempre encalla les negociacions. Així, el número 1 a la llista unitària civil amb polítics serà Raül Romeva, que anirà seguit de Carme… Read more →\nPosted in El Dietari del Procés | Tagged albano dante, Artur Mas, Casals, CDC, CUP, ERC, executiu, Forcadell, Joan Herrera, Junqueras, legislatiu, Mas, muriel, Podemos, Romeva\nClímax de les negociacions\nPublished by Guifré Jordan on 12 gener, 2015 | Leave a response\nQueda un dia menys per la data límit per l’acord entre CiU i Esquerra. Tots dos partits saben que no ha escapatòria: s’han d’entendre i fer eleccions al març, si no l’any pot ser molt llarg i l’home del sac -de vots-, Podemos, s’ho pot cruspir tot plegat. Aquest dilluns hi ha hagut repetides escenificacions d’Esquerra que apuntaven a l’acceptació… Read more →\nPosted in Dietari 2014 | Tagged AMI, ANC Òmnium, Casals, CiU, CUP, Diada, ERC, Forcadell, Junqueras, Mas, Unió, Vila d'Abadal


Benlloch reuneix els directors de centres docents per a fer seguiment del curs i abordar la setmana escolar de Sant Pasqual | ServeisTIC.net\nYou are here: ServeisTIC.net > Blog > Formació > Benlloch reuneix els directors de centres docents per a fer seguiment del curs i abordar la setmana escolar de Sant Pasqual\nL’alcalde de Vila-real, José Benlloch, s’ha reunit hui amb els directors i directores dels centres docents de Vila-real, amb l’objectiu de conéixer l’opinió de la comunitat educativa sobre la setmana festiva escolar de Sant Pasqual i la possibilitat de fer-la lectiva si finalment se suspenen les festes patronals. El Consell Escolar Municipal serà l’òrgan que decidirà sobre aquest aspecte, una vegada el Consell Rector de Festes decidisca la setmana que ve sobre la suspensió dels festejos. A més, Benlloch ha aprofitat per a fer seguiment del funcionament del curs escolar i de les diferents mesures implementades pel consistori per a millorar la seguretat de les aules, així com recollir els suggeriments del sector.\n“Durant les festes de Sant Pasqual, els centres educatius de la ciutat tenen previst en el seu calendari tres dies no lectius, a més del festiu local, que vam decidir per unanimitat mantindre, i un altre dia recuperable. En la reunió hem contemplat totes les opcions sobre la taula per a plantejar la possibilitat que eixos tres dies siguen lectius si no se celebren les festes”, assenyala Benlloch, qui ha agraït als directors dels centres la seua predisposició i col·laboració, a més del treball realitzat pels professors per a garantir la seguretat a les aules i el bon funcionament del curs escolar. Entre les opcions per a compensar la setmana de Sant Pasqual estarien allargar la setmana de vacances de Setmana Santa i Pasqua, acabar abans el curs escolar o compensar amb dies solts.\n“Els centres docents i el professorat han fet un esforç enorme perquè els escolars de Vila-real puguen assistir a les seues aules amb totes les mesures i garanties de seguretat i el funcionament del curs, malgrat els inevitables confinaments per aules que s’han registrat fins a hui, n’és un bon reflex”, afirma l’alcalde. “Per descomptat, els centres educatius tenen al seu Ajuntament al costat per a qualsevol qüestió que puguen requerir”, agrega Benlloch, qui ha estat acompanyat en la reunió per la primera tinenta d’alcalde i coordinadora d’Alcaldia, Silvia Gómez, a més de la regidora d’Educació, Aida Beteta. La provisió d’1,1 milions de serveis de paper i 800 litres de gel desinfectant, a través d’un acord amb les empreses locals Caricias i Laboratorios Costa, l’increment fins a un milió d’euros anuals en el contracte de neteja per a reforçar la higiene a les aules o la dotació de conserges de suport a través dels plans d’ocupació de la Generalitat són algunes de les mesures adoptades per l’Ajuntament referent a això.\nEn relació a la setmana de Sant Pasqual, la comunitat educativa s’ha emplaçat a la decisió que s’adopte en el si del Consell Escolar Municipal. “És una decisió que implica molta gent, des dels docents fins als propis alumnes i les seues famílies, i volem que compte amb el màxim consens possible. Per això, una vegada se celebre el Consell Rector de Festes, convocarem el Consell Escolar Municipal, on estan representats tots els sectors, a més dels grups polítics, per a adoptar la millor decisió per als nostres escolars”, conclou Benlloch.\n← M. Rosa Serra | Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya\nArxius de curs 2022 – Imagina Ràdio →


Levante i Vila-real acorden la cessió de Enes Ünal fins a juny de 2018\nEl Levante UD i el Villarreal CF han aconseguit un acord per a la cessió de l'atacant Enes Ünal. El compromís rubricat pels clubs valencians convertix el futbolista d'origen turc, que va nàixer el 10 de maig de 1997 en la localitat de Bursa, en jugador vinculat a la primera plantilla de l'esquadra blaugrana fins a juny de 2018, si bé el Villarreal podria recuperar el davanter a partir de l'1 de gener de 2018. Enes Ünal va aterrar a Vila-real en les jornades finals de maig de 2017. Va ser el primer fitxatge del Submarí Groc per a l'exercici 2017-2018. L'atacant turc procedia del Manchester City, encara que durant el curs passat va militar en les files del Twente holandés.\nEn l'Eredivisie va anotar díhuit gols en trenta-dos confrontacions. Format en les categories inferiors del Bursaspor, en la campanya 2015-2016 va anar al Manchester City. Habitual en les convocatòries amb la Selecció Turca, ha defés els escuts del Genk, en el marc de la Lliga Belga, NAC Breda i Twente en l'Eredivisie. Amb el Villarreal ha disputat en el present curs deu enfrontaments en l'àmbit de LaLiga Santander, Copa del Rei i Europa League. Va ser titular en el xoc que va inaugurar l'exercici actual en el Ciutat de València que es va saldar amb la victòria blaugrana després del gol de Morales.\nÜnal serà presentat demà a les 12:00 hores en les instal·lacions de l'Estadi Ciutat de València.


L’Ajuntament ja té a punt gran part del Pla de Mobilitat, que entrarà en vigor dia 13 |\nL’Ajuntament ja té a punt gran part del Pla de Mobilitat, que entrarà en vigor dia 13\nBy dingolasineu / febrer 5, 2017 / Política, Societat / One comment\nLa Regidoria de Mobilitat ja té més o menys clar com vol que sigui la circulació dins el casc urbà sineuer. Ja fa temps que sabíem les grans línies del nou Pla de Mobilitat (fes clic aquí i aquí), però el passat 26 de gener el consistori va donar a conèixer més detalls a través d’una xerrada impartida per tècnics de l’empresa responsable de part d’aquest pla, Gram (fes clic aquí).\nNo obstant, avui el PP de Sineu ha enviat una nota de premsa en la que critica aquest Pla de Mobilitat (fes clic aquí).\nAlgunes parts d’aquest pla de mobilitat entren en vigor el proper 13 de febrer.\nLes característiques de la circulació vial a Sineu\nEls tècnics de Gram explicaren que la mitjana de vehicles a Sineu és, en general, més alta que la d’altres municipis. Així, a Sineu hi ha gairebé un vehicle per habitant. Aquesta excessiva quantitat de vehicles provoca problemes especialment en els carrers estrets de doble sentit. La diagnosi ambiental realitzada per l’empresa externa va detectar bastants punts que condicionen la mobilitat i que haurien de ser millorats. Així, entre altres aspectes, els tècnics explicaren que a Sineu hi ha moltes voreres massa estretes o inexistents, moltes vegades ocupades per vehicles que hi aparquen damunt. També posaren èmfasi a la Plaça des Fossar, on els cotxes agafen velocitats molt altes en la baixada entre el Bar Triquet i l’Écafè, i això implica un risc elevat per la presència del parc infantil allà devora. Un altre problema del Fossar és el mal aparcament (especialment davant els bars), tot i haver-hi molta oferta de places: tot hi haver-hi moltíssim lloc per aparcar correctament, molts usuaris deixen el cotxe en llocs prohibits (ratlla groga, etc.). Un altre punt dèbil de la circulació a Sineu és sa Plaça. Segons els tècnics, els turistes no poden sentir-se còmodes ni trobar agradable la seva estança en aquesta plaça, on hi ha moltes botigues i bars, perquè impera la sensació de caos, desordre i inseguretat.\nEls carrers amples i rectes com aquest són poc habituals a Sineu, on predominen els carrers estrets i amb corbes.\nLes grans línies del nou pla circulatori\nLes linies estratègiques del nou Pla de Mobilitat passen per jerarquitzar els carrers. Així, Gram suggereix que els carrers de menys de 3 metres d’ample siguin només per a vianants, els de 3 a 5’8 metres siguin de només un sentit de circulació i una velocitat màxima de 20-30 km/h, i finalment les vies de més de 5’8 metres d’ample siguin de doble sentit i una velocitat màxima de 50 km/h (sempre que tenguin vorera per a vianants).\nUna altra de les grans línies, i que ja havíem explicat el seu dia (fes clic aquí), vol connectar millor els centres escolars amb el centre del poble. Així, es proposa un carril bici entre el carrer dels Bous i el CEIP Rodamilans -que ja està començat-, un itinerari entre el poliesportiu de Son Magí i el CEIP Rodamilans per la part de darrera (camí rural), i ampliar voreres en el trajecte entre l’IES Sineu i el poble.\nPel que fa a aparcament, es proposa de crear ‘bosses’ d’aparcament en diferents llocs. El pàrquing de sa Quintana, amb prop de 50 places, ja funciona (fes clic aquí). L’empresa Gram també troba que s’han d’incrementar els aparcaments per a bicicletes a l’estació ferroviària, sa Plaça, es Fossar i el centre de salut. També s’haurien de senyalitzar millor (cartells, senyals) els terrenys entre les carreteres de Petra i Sant Joan, utilitzats com a pàrquings els dimecres de mercat, les fires i les festes multitudinàries.\nLa proposta de l’Ajuntament i de Gram vol potenciar sa Plaça com a indret turístic, potenciant la seguretat dels infants, donant més visibilitat als aparadors de les botigues, reduint la contaminació acústica, etc. Per això proposa de millorar-ne la senyalització i establir un horari limitat (a partir de les 19h no hi podran circular cotxes, i abans de les 19h hi haurà tres aparcaments d’alta rotació, i els diumenges només es podrà circular per la plaça entre les 10 i les 14h).\nFinalment, pel que fa a es Fossar, Gram proposa d’estrenyer els carrers (per exemple dissenyant els aparcaments de manera que ocupin més espai, posant-los en bateria…), canviar els sentits de circulació (per exemple fent que els cotxes haguessin de circular des de l’Écafè cap al bar Triquet, i no al revés, millorar els passos de vianants, crear 120 places de pàrquing, etc.\nHi haurà molts canvis en la Plaça des Fossar, on s’habilitaran més de 120 places d’aparcament, es milloraran els passos de vianants i la senyalització, i es reduirà la velocitat dels vehicles.\nfebrer 5, 2017 a les 11:38 pm\nLo que han de fer es un REFERENDUM, ben igual que en s’escultura de l’estació. Que putes sap GRAM de circulació a Sineu. Un referendum i així s’equip de govern sa lleva ses puces damunt. Au! El poble ha decidit!