març | 2008 | Un altre país\nPublicat dins de històries\t| 6 respostes\nPublicat el 24 de març de 2008 per marieta\nHi ha himnes i himnes. Himnes bonics i himnes lletjos. Himnes que fan por i himnes que no ho pareixen, himnes alegres i himnes tristíssims. Nosaltres com que som d’una nació oprimida normalment fem poca broma amb aquestes coses.\nL’himne espanyol no el puc sentir. L’italià és una polqueta que si no fóra perquè segurament seria considerat una mancança de respecte es podria ballar. L’anterior President de la República se l’estimava molt i va demanar als esportistes que l’aprengueren de memòria per poder-lo cantar, el problema és que hi ha un moment que la música fa taratan, taratan, taratan tantan tantan i tots ho cantaven talqual: taratan, taratan, taratan tantan tantan i quedava molt poc seriós.\nDe les olimpiades de quan era xicoteta recorde l’exhimne de l’exuniosoviètica que era bonic i dolç, la música russa ha regalat molts himnes revolucionaris: Fischia il vento, una de les cançons més boniques de la resistència italiana i també A las barricadas, si no vaig errada, són cançons russes i són molt boniques totes dues.\nLa Muixeranga és una cançó preciosa i m’emociona fins a les llàgrimes, però és tristíssima i no es pot cantar i trobe que aquest és un dels objectius dels himnes, ser cantats. Quan sonava la Muixeranga, fa anys s’alçava el puny, després es va estilar alçar una mà amb els quatre dits oberts, ara no sé que s’estila que fa temps que falte a les ocasions patriòtiques, pense que si es poguera cantar no caldria fer res amb els braços. Tenen raó els espanyols que estan buscant una lletra presentable per al seu, els himnes son per ser cantats, preferiblement per molta gent. Els Segadors és preciós i molt solemne, i es pot cantar però, com la Muixeranga, és un himne trist i nostàlgic, del futur, però nostàlgic (com diu Estellés: Enyore un temps que no és vingut encara…).\nQuan Xabier Azcargorta va arribar a Bolívia per entrenar a la selecció (i classificar-la per a un Mundial per primera volta en la història) no recorde on vaig llegir que va proposar canviar alguns versos de l’himne bolivià perquè deia que no ajudava gens a l’autoestima dels jugadors.\nCrec que els meus himnes preferits són La Marsellesa, que quan l’escolte m’entren ganes de cantar-lo i de prendre la Bastilla, i l’Himne del Barça, que té palmes i tot i quan l’escolte em crec que ho guanyarem tot.\nAcí hi ha una versió de la Muixeranga amb dolçaines, tabals i banda, preciosa.\nPublicat el 20 de març de 2008 per marieta\nAhir vaig rebre un regal que no m’esperava, el volia, el volia i un àngel que sempre m’escolta (el meu àngel) me l’ha regalat, tot i que estava exhaurit a tot arreu…ja és meu! El meu ordinador portàtil de la senyoritapepis.\nHi estic enganxadíssima i aquest és el meu primer post escrit amb el meu nou Eee, és més xicotet i més lleuger que molts dels llibres que normalment duc a la bossa i he tingut agendes més voluminoses i pesades, té poc disc dur i poca ram, res que no és puga solucionar.\nEm feia por el teclat tan xicotet i la pantalla. Al teclat m’hi acostumaré i la pantalleta no és terrible com pensava … En parlava Vilaweb ací.\nÉs més xicotet que un llibre gros i pesa menys d’un quilo. Costa 299€, ve amb linux instal·lat, per la xarxa és ple de fòrums amb informació per optimitzar-lo, aniré provant i ja vos diré, per ara em sembla fantàstic.\nPublicat el 19 de març de 2008 per marieta\nEls primers signes van ser quasi imperceptibles, no els van notar ni els estudiosos. Després els científics van començar a registrar-ne els senyals i a interpretar-los, i van començar a parlar-ne, primer en publicacions especialitzades, per als entesos, després van aparéixer les primeres notícies als diaris i revistes que llig tothom, però ningú hi va fer massa cas. La notícia es perdia enmig d’altres coses molt més importants com ara els resultats de futbol o la darrera història d’algun famòs. Més endavant la cosa va començar a ser evident inclús per a les persones normals, per aquelles persones atentes al que els envolta. Després tothom va començar a notar que alguna cosa estava passant, al començament no tots van saber interpretar els senyals, corrien veus, la gent parlava…però no ningú gosava hipotitzar què era, ningú gosava pronunciar la paraula clau. Una mica com aquelles coses que sempre estem segurs que només passen als altres, que a nosaltres no ens passaran mai. Més avant, tímidament, la població va començar a parlar-ne, fins i tot dient les coses pel seu nom. Jo fa temps que hi pense i observe els canvis que ara són evidents a l’ull humà, ara ja no calen sofisticats instruments, podem fins i tot saber la data exacta, saber en quin moment arribarà, no sé si hi haurà algun anunci oficial, però jo m’atrevisc a anunciar-ho, tot i que no sóc especialista. Ara sí, senyores i senyors: demà arriba la primavera.\nPS: La flor de la foto és de l’última primavera que vaig veure, a octubre, al delta del Paranà.\nPublicat el 18 de març de 2008 per marieta\nUn dels carrers principals del ghetto de Roma es diu Via Catalana.\nLa comunitat jueva de Roma és la més antiga d’Europa. La presència més antiga documentada és del segle II a.c. (a.e.v., com diuen ells, abans de l’era vulgar). A l’any 70 la comunitat va créixer molt amb l’arribada dels esclaus jueus portats a Roma per Titus després de la destrucció del Temple a Jerusalem. N’és testimoni l’esplèndida sinagoga d’Ostia Antica, del segle I, la més antiga d’Europa. A l’edat mitjana la comunitat jueva de Roma va ser seu d’una important escola rabínica, que amb escribes i traductors va ser un pont entre la cultura llatina i la islàmica.\nEl major augment de població* de la comunitat es va produir quan el Papa Alexandre Borja va acollir a Roma a molts dels jueus expulsats de la Península Ibèrica el 1492. Els nou arribats eren diferents dels jueus romans, per llengua, per usos, per mentalitat i pels oficis. D’aquesta barreja va eixir l’hebraisme romà, però el temps de la tolerància va durar ben poc, el que va tardar en arribar la contra-reforma i, així, només dues generacions després els jueus romans, que vivien quasi tots a Trastevere, van ser obligats a traslladar-se al ghetto, instituït pel Papa Paolo IV Carafa, el 1555. Darrere els murs del ghetto, en un modest quadrilàter de cases vora riu, que s’inundava cada primavera amb les riuades, es va reorganitzar la comunitat. Per ordre del Papa al ghetto només podia haver una sinagoga però els cultes, les escoles, eren cinc (diu una vella dita jiddisch: dos jueus, tres sinagogues), així que van agrupar les cinc escoles i els cinc temples en un sol edifici (on ara hi ha la piazza delle cinque scole). Les cinc escoles eren la Scuola del Tempio que era la dels vells jueus locals, la Scuola Nuova, dels jueus de la resta del l’Estat pontifici arribats a Roma perquè era l’única ciutat on tenien permés viure (a banda d’Ancona). La Scuola Siciliana, la Scuola Castigliana i la Scuola Catalana, aquestes tres de ritus sefardita.\nEl 1870, amb la unitat d’Itàlia els murs del ghetto van ser abatuts i es van alçar contencions per defensar-se del riu. Les quatre illes de cases més velles del ghetto van ser abatudes i al seu lloc es va construir la nova sinagoga, il Tempio Maggiore, i illes de cases noves amb carrers més amples, i a un dels carrers principals li van donar el nom d’una de les velles cinc escoles, Via Catalana. Va ser molt a la vora on els nazis van concentrar els jueus del ghetto per deportar-los el 1943 i on va esclatar una bomba a l’eixida del temple el 1982.\n*L’altre gran canvi demogràfic i cultural a la comunitat jueva romana va ser l’arribada del jueus de Líbia, i tripolini. Expulsats de Líbia (on una nombrosa comunitat sefardita hi vivia des de l’expulsió de la Península Ibèrica) el 1967 com a conseqüència de la guerra dels sis dies, 4000 persones van ser posades en avions i portades a Roma on alguns van ser instal·lats en camps de refugiats i amb el temps van marxar o es van instal·lar a la ciutat, però ja no al ghetto, la majoria viuen al meu barri que creixia aleshores.\nPublicat dins de llocs\t| 18 respostes\nPublicat el 13 de març de 2008 per marieta\nHere comes the sun, du du du du, here comes the sun, and I say it’s all right…\nHui primer dinar al solet de la temporada, i ja és un solet d’aquells, no un sol d’hivern, és un sol de primavera, em feia nosa el jersei…i duc tot el dia cantussejant la cançó, decididament, little darlings, It’s all right!\nPublicat el 10 de març de 2008 per marieta\nTot el dia estic rebent telefonades i missatges d’amics italians i companys de faena que em feliciten perquè “he guanyat”. Jo ho agraïsc perquè no tinc tres hores per donar explicacions a tothom i no els puc explicar que no, que jo no he guanyat, que he perdut, que he tornat a perdre, que vaig començar a perdre abans de tindre dret al vot, que la primera volta que vaig votar ja vaig perdre i encara no he parat de perdre i que n’estic molt farta.\nJa em perdonareu però estic de molt mala llet. Tot i que responc amb somriures als amics italians als quals faig molta enveja, pobres.\nI, a més, plou.\nPublicat dins de coses que passen\t| 16 respostes


Actualitat | 21 de maig de 2020\nA la ciutat ja hi ha 2.199 casos de persones diagnosticades amb coronavirus segons les dades del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya. Tot i que ja fa prop d'un mes que el nombre de casos positius s'ha estancat, continua havent-hi nous casos de persones sospitoses, que no s'han fet el test o aquest ha sortit negatiu, però que han estat diagnosticats amb covid-19 per un facultatiu. En aquest mes de maig, s'han diagnosticat 15 casos positius i 504 sospitosos.\nDel total de persones amb coronavirus des de l'inici de l'epidèmia, 522 han donat positiu a la prova PCR, la més fiable, mentre que 19 ho han fet amb un test ràpid. Del total de 541 positius, entre la PCR i el test ràpid, 372 són dones i 214 són homes. Pel que fa als casos sospitosos, se n'han diagnosticat 2.199, dels quals 1.097 són dones i 561 són homes.\nPel que fa a les dades de mortalitat, continua sense fer-se públic el nombre de defuncions a la ciutat. Al Vallès Occidental, des que va començar l'epidèmia han mort 1.292 persones amb coronavirus i és la tercera comarca amb més mortalitat de tota Catalunya per darrere del Barcelonès i el Baix Llobregat.


Torra arriba al Suprem per a la vista sobre la seva inhabilitació La República\nTorra arriba al Suprem per a la vista sobre la seva inhabilitació\nACN Madrid.-El president de la Generalitat, Quim Torra, ha arribat al Tribunal Suprem, amb seu a la plaça de la Vila de París de Madrid. A l’interior s’hi celebra aquest […]\nACN Madrid.-El president de la Generalitat, Quim Torra, ha arribat al Tribunal Suprem, amb seu a la plaça de la Vila de París de Madrid. A l’interior s’hi celebra aquest dijous la vista pel procés d’inhabilitació que podria apartar-lo del càrrec si es confirmar la sentència del TSJC per haver desobeït la instrucció de retirar de la façana del Palau de la Generalitat la pancarta que reclamava llibertat per als presos i els exiliats i lluïa un llaç groc. Torra ha arribat acompanyat del vicepresident, Pere Aragonès, de la portaveu del Govern, Meritxell Budó, dels líders d’Òmnium i l’ANC, Marcel Mauri i Elisenda Paluzie, dels diputats al Congrés de JxCat Laura Borràs i Sergi Miquel, dels d’ERC Montse Bassa i Gabriel Rufián, i del de la CUP, Albert Botran.\nL’esposa del president, el diputat de Demòcrates al Parlament, Albert Castellà, i part del seu equip més proper al Palau de la Generalitat completaven la comitiva que acompanyava Quim Torra. Fins a l’interior del tribunal l’han acompanyat Aragonès i Budó. Abans de l’arribada del president a la plaça de la Vila de París, els partits independentistes i Òmnium han volgut fer declaracions a la premsa per mostrar el seu suport al president i el seu rebuig a una possible inhabilitació de Torra.Quan hagi acabat la vista del Suprem, el president –que noi podrà intervenir a l’interior del tribunal- es traslladarà a la seu de la Delegació del Govern de la Generalitat a Madrid per fer una declaració institucional.


Diccionari de termes - Letra I - INMST\nIGSS Import de les prestacions Incapacitat permanent Incapacitat permanent absoluta Incapacitat permanent parcial Incapacitat permanent total Incapacitat temporal INMST INSALUD Inspecció de Treball i Seguretat Social INSS Invalidesa\nInstitut Nacional de Medicina i Seguretat en el Treball. Creat el 1944, és el centre superior d'estudis, investigació i assessorament de les matèries a les quals es refereix la seva denominació. En l'actualitat, les seves activitats són: Servei de dermatologia laboral. Dispensari central de malalties professionals. Servei de publicacions periòdiques, biblioteca i el CIS. Escola Nacional de Medicina del Treball. Llista de paraules relacionades CIS Medicina del treball


El PP reclama dades a l'executiu de Zapatero sobre el patrocini al Reial Madrid, segons 'El Periódico'\nEl contracte firmat el març estableix que el club blanc cobrarà més d'un milió d'euros a l'any fins el 2013, a més de dos milions més per part de l'ajuntament i la comunitat de Madrid per promocionar la imatge de la ciutat i la regió\nARA Barcelona Actualitzada el 09/12/2011 10:25\nL'actual govern espanyol està preparant aquests dies tota la paperassa que l'equip de Mariano Rajoy els ha demanat pel traspàs de poders. Entre la informació sol·licitada, segons ha pogut saber El Periódico, els conservadors reclamen les dades sobre el contracte de patrocini que el govern espanyol va irmar el mes de març passat amb el Reial Madrid per tal que el club blanc promocionés la marca Espanya, especialment al continent asiàtic. Segons el contracte, el Reial Madrid ha de cobrar més d'un milió d'euros a l'any fins el 2013, a més de dos milions més per part de l'ajuntament i la comunitat de Madrid per promocionar la imatge de la regió i la ciutat.\nEl PP qüestiona a l'executiu de Zapatero si es va avaluar la rendibilitat de la inversió en el club. El ministeri d'Indústria, Turisme i Comerç també va tancar acords de promoció turística amb el Liverpool FC.


Els afectats pel gran incendi exigeixen la dimissió de Jordà en el quart tall de la C-12 | Lleida.com\nEls afectats pel gran incendi exigeixen la dimissió de Jordà en el quart tall de la C-12\nM. CABELLO/ C.SANS\n“La Generalitat està jugant amb el futur de més d’un centenar de famílies lleidatanes i ens sembla una gran ofensa que no es digni ni a rebre’ns per abordar el problema.” Així de contundents es van expressar ahir els agricultors afectats pel devastador incendi del mes de juny passat a la Ribera d’Ebre i Ponent, que ahir van tornar a tallar gairebé dos hores la carretera C-12 a Flix per quart diumenge consecutiu per reclamar al Govern ajuts directes per assumir les pèrdues que el foc els va causar a les explotacions. Prop de dos-centes persones i fins a vint tractors van participar en la manifestació més multitudinària des que van començar els talls a aquesta carretera el 28 de juliol passat.\nMés enllà dels ajuts directes, els productors afectats van exigir la dimissió de la consellera d’Agricultura, Teresa Jordà, després que els plantés dimecres passat a Barcelona. En aquella ocasió, vuitanta agricultors van protagonitzar una marxa lenta per l’autovia A-2 des de Torrefarrera a la seu d’Agricultura a la capital catalana per exigir una reunió d’urgència per abordar les mesures en relació amb l’incendi de la Ribera d’Ebre i Ponent. L’alcalde de Bovera, Òscar Acero, es va mostrar “indignat” per la falta de diàleg per part de la Generalitat i va exigir la dimissió de Jordà. “Hi ha pagesos que ho han perdut tot en l’incendi però, com sempre, sembla que som els gran oblidats. No ens representa una consellera que es mostra impassiva davant dels nostres problemes i que no coneix el territori”, va apuntar Acero, alhora, que va destacar que “continuarem amb aquestes protestes fins que ens escoltin i, si no dóna resultat, anirem al ministeri d’Agricultura a Madrid”. De fet, ja tenen el permís per tornar a tallar la C-12 a Flix diumenge que ve si no hi ha resposta per part de l’administració catalana.\nEls productors tornaran a protestar diumenge que ve si no hi ha resposta de la Generalitat\nEl president del consell comarcal de les Garrigues, Jaume Setó, que també va participar en les protestes, va lamentar que “estan jugant amb el futur de la comarca, ja que les conseqüències del devastador incendi també afectaran el balanç de les cooperatives”. Per la seua part, el president de l’Associació Agrària de Joves Agricultors (Asaja), Pere Roqué, va reivindicar que “necessitem ajuts directes perquè hi ha pagesos que ho han perdut tot” i va explicar que “aquesta situació en què ens trobem accentuarà l’abandó de les finques de les nostres comarques”.\nTal com ja va anunciar el Govern del país veí, agents de la policia que s’estan a la zona des que va quedar restablerta la circulació el dia 15, van regular el trànsit de vehicles i van restringir la circulació pel carril més proper a la muntanya en algun moment del dia.\nLes roques i pedres que van caure no van arribar en cap cas a fer-ho sobre la carretera i, segons van explicar fonts del govern andorrà, “es portaran a terme despreniments controlats que podran aixecar una mica de pols que dificultarà la visibilitat”, per la qual cosa hi continuarà havent presència policial per assistir els conductors i tallar el trànsit si és necessari.\nNormalitat després d’un despreniment controlat a Andorra\nLa carretera CG-1 d’accés a Andorra des de la frontera de la Farga de Moles va viure dissabte els primers talls puntuals derivats de petits despreniments controlats de roques i terra que es van succeint des de la gran allau del passat dia 10 d’agost.\nCrèdits i regadiu, primeres mesures per l’incendi de la Ribera d’Ebre\nEl gran foc va causar danys a 187 propietaris lleidatans


Màrqueting d'afiliació Archives - ACTIVE 24 CAT\nArxiu d'etiquetes: Màrqueting d’afiliació\nPublicitat en el lloc web: Val la pena o no?\nPublicitat en el lloc web. Guanyar diners amb el seu lloc web és factible per a cada propietari de lloc web. Des de solucions fàcils i passives a solucions avançades i pràctiques que requereixen una gran quantitat de treball. Aprengui …


Palau Nacional Dachang - Els Elements Clàssics d'Alumini Tallen el Panell de Recobriment Camber - Notícies - Guangdong Bahe Building Materials Co, Ltd\nPalau Nacional de Dachang - Els Elements Clàssics d'Alumini Carve el panell de revestiment de Camber Dec 05, 2017\nEl Palau Nacional de Dachang aprèn de la cultura arquitectònica local i l'essència de la construcció de diversos grups ètnics a Xina, juntament amb la cultura tradicional i les tècniques arquitectòniques modernes, creen la targeta de visita cultural del país.\nEls sistemes d'aigua del Palau Nacional de Dachang separen l'edifici i el lloc circumdant. Que formen una illa cultural, la forma general significa "Pearl oriental", mentre que l'edifici principal és com una fusió de la perla amb la cultura xinesa, mosaic en aquest sòl fèrtil. L'edifici principal és un flambeau desbordant i brillant. El modelatge arquitectònic és conciso, magnífic, que reflecteix la innovació inclosa de la nació xinesa i els valors bàsics de millora pròpia. A l'edifici, al voltant de l'espai de columnes, simbolitzen la unitat nacional i la prosperitat comuna.\nLa forma del cercle exterior i el cercle interior és especial, els forats de la matriu es redueixen gradualment des de la part inferior fins a la part superior, i finalment la fusió de les tècniques arquitectòniques simbolitza la colorida cultura nacional en aquesta barreja, significa la unitat de tots els ètnics grups i comuns fona un futur brillant.\nPanell de revestiment de carcassa d'alumini és una forma d'expressió artística per al panell d'alumini de paret de cortina , amb el panell d'alumini buit d'una varietat de patrons artístics, no només és un efecte decoratiu i pot reflectir diferents edificis en nom de la cultura.\nUn parell de: Alemanya importadors automàtics TRUMPF CNC Punch Press - Processament del tauler d'alumini '' artefacte ''\nSegüent: L'edifici obert a París està decorat amb sostre d'alumini en forma d'O


Els hospitals catalans que més es desvien del seu pressupost\nEs tracta de sis centres que generen un dèficit superior al previst pel Departament de Salut\ndilluns, 24 d’abril 2017 - 10:24h\nInterior de l'Hospital Joan XXIII de Tarragona | CatalunyaDiari.cat\nEl diari 'Crónica Global' ha elaborat una llista dels hospitals més deficitaris del país segons documentació de l'Institut Català de la Salut. Es tracta de l'Hospital Joan XXIII de Tarragona, el Verge de la Cinta de Tortosa i de l'Hospital de Viladecans, que es troben a la cua de la classificació. A més, tot i que en una situació menys precària, també hi ha l'Hospital Germans Trias i Pujol de Badalona, l'Hospital de Bellvitge i el Josep Trueta de Girona. Un dèficit que suposa el desviament de gran part del pressupost anual del Departament de Salut de la Generalitat. Aquest desequilibri es genera, sobretot, per la contractació de suplents per cobrir les baixes de personal que hi ha durant l'any i per la compra de medicaments i productes de farmàcia, que en molts casos no es fa de la forma adequada.\nSegons el sindicat Comissions Obreres (CCOO), és natural que els hospitals que són totalment públics no es regeixin segons l'equilibri entre despeses i beneficis, però no és normal que les empreses farmacèutiques subministrin productes cars de marca quan un medicament genèric més barat podria fer el mateix servei. En el cas de l'Hospital Joan XXIII de Tarragona, la CGT opina que es tracta d'un desequilibri històric perquè des de sempre se l'ha menystingut en benefici d'altres centres com l'Hospital de Sant Pau i Santa Tecla. Des del sindicat consideren que els centres gestionats per empreses sanitàries no haurien de rebre fons públics.


Com utilitzar els marcadors de fila i columna a Edit Plus - Windows | Setembre 2021\nEdit Plus és, sens dubte, un dels més importants editors de text rics en funcions. De fet, les seves capacitats van més enllà d’una eina d’edició de text. Per tant, és molt utilitzat a la indústria, especialment pels programadors.\nImatge via Flickr.\nCom a programador jo mateix, sovint he de mirar el codi font, depurar fitxers de registre, fitxers de dades i molt més. I quan ho faig, retoladors facilita la meva tasca\nEls marcadors són com pins que es poden col·locar a les files i columnes del document. Ajuda a marcar una o moltes posicions perquè pugueu tornar als llocs marcats fàcilment després d’haver-vos desplaçat cap a altres llocs. Això m’ajuda a etiquetar els meus llocs d’interès en un document determinat.\nAquí teniu un exemple que mostra els marcadors. Els rectangles verds representen marcadors de fila i les línies blaves representen retoladors de columna.\nAplicació i ús dels marcadors de fila\nSempre que vulgueu col·locar un marcador en una fila, agafeu el cursor a aquesta fila. Després, navegueu cap a Cerca -> Marcadors -> Marcador de commutació.\nCom heu d'haver notat, hi ha altres opcions Netegeu tots els marcadors, anar a Següent marcador,i anar a Marcador anterior.\nAquí teniu les seves dreceres de drecera i funció de les tecles.\nMarcador d’activació (F9): col·loca o elimina un marcador a la fila de la posició actual del cursor.\nNetegeu tots els marcadors (Ctrl + Maj + F9): elimina tots els marcadors del document. No realitza la funció inversa.\nSegüent marcador (F4): porta el cursor a la fila del marcador següent; cap a baix de la posició actual del cursor del document (s'envolta a la part inferior del document).\nMarcador anterior (Majúscula + F4): porta el cursor a la fila del marcador anterior; cap a dalt des de la posició actual del cursor del document (s'envolta a la part superior del document).\nAplicació i ús dels marcadors de columna\nSempre que vulgueu col·locar un marcador en una columna, agafeu el cursor a aquesta columna. Després, navegueu cap a Document -> Marcador de columnes -> Definiu marcador de columnes.\nApareixerà un quadre de diàleg que us permetrà especificar les posicions del marcador de columna fins a un màxim de 10 marcadors.\nAltres opcions sónMostra el marcador de columnes, anar a Següent marcador de columnes i anar a Marcador de columna anterior.\nMostra el marcador de columnes (Alt + Majúscula + M): commuta entre mostrar i ocultar els retoladors de les columnes.\nSegüent marcador de columnes (Alt + Fletxa dreta): porta el cursor a la columna del marcador següent; cap a la dreta de la posició actual del cursor del document (s'envolta a l'extrem dret del document).\nAnterior Marcador de columna (Alt + Fletxa esquerra): porta el cursor a la columna del marcador anterior; cap a l'esquerra de la posició actual del cursor del document (s'envolta a l'extrem esquerre del document).\nPer als marcadors de columnes, podeu optar per canviar el color del marcador. Per fer-ho, aneu a Eines -> Preferències.\nDesprés, aneu a General -> Colors -> Retolador de columnesdesmarqueu-ho Per defecte i tria el color desitjat.\nDe vegades els meus documents funcionen fins a milers de línies. Els marcadors m’ajuden a recordar i a fixar coses d’importància. I un cop ho he fet, moure’ns entre les línies marcades es fa extremadament fàcil. Sens dubte m’estalvia molt temps i esforç.\nnavegador d'Internet d'Android\nfalta la barra d'eines d'idioma de Windows 10\npassa a codis iOS


Provoca un accident a Vilallonga del Camp i acusa la seva mare de ser-ne l'\nEl detingut gairebé triplicava la taxa d'alcohol permesa en sang\ndimarts, 23 d’abril 2019 - 12:45h\nEl vehicle implicat en l'accident de trànsit a Vilallonga del Camp | Cedida\nUn home va ser detingut ahir, 22 d'abril, a Vilallonga del Camp, a la comarca del Tarragonès, acusat de provocar un accident de trànsit a la carretera T-722. L'home, de 32 anys i veí de Tarragona gairebé triplicava la taxa permesa d'alcohol en sang, donant 0,70 mg/l en la prova d'alcoholèmia. El detingut ha estat acusat com presumpte autor d'un delicte contra la seguretat viària.\nGairebé triplica la taxa permesa d'alcohol\nAhir, dilluns 22 d'abril a la tarda, es va produir un accident de trànsit a la carretera T-722, a l'altura del municipi de Vilallonga del Camp. Un vehicle hauria sortit de via i posteriorment hauria xocat contra la tanca metàl·lica. En aquest accident només es va veure implicat un cotxe i el conductor va resultar ferit lleu.\nProvoca un accident i vol fer creure que havia estat la seva mare\nQuan van arribar els agents dels Mossos d'Esquadra al lloc dels fets van trobar un home ferit, deambulant pel mig de la carretera i amb clars indicis d'anar sota els efectes de les begudes alcohòliques. A l'interior del vehicle hi havia una dona situada en la posició del conductor, que va resultar ser la mare del detingut.\nEls ocupants del vehicle, van fer creure als agents que havia estat la dona qui anava al volant quan es va produir l'accident. Els agents van fer-li la prova d'alcoholèmia i el conductor va donar una taxa de 0,70 mg/l, prop de tres vegades superior a la que està permesa legalment.\nEl detingut ja li havien retirat el carnet anteriorment\nPosteriorment, els Mossos d'Esquadra van esbrinar que efectivament era l'home qui conduïa en el moment de l'accident i no la dona com els hi volien fer creure. A més, el conductor ja havia estat detingut i denunciat en diverses ocasions per conduir sota els efectes de l'alcohol. El detingut, ja tenia dues sentències condemnatòries de retirada del permís de conduir ja finalitzades.\n"ATENCIÓ: Enxampats mentre camuflaven marihuana entre carn congelada a Perafort" "ATENCIÓ: Incendi a la Canonja"\nVilallonga del Camp accident Mossos d'Esquadra


Primera Jornada sobre Emprenedoria a les Terres de l’Ebre | Punt TIC\nPublicat per Oficina Tècnica 0 comentaris\nCatalogat com:Promoció econòmica\nPrimera Jornada sobre Emprenedoria a les Terres de l’Ebre\n- 09:05 Divendres 30 d’ abril, la coordinació territorial de Joventut conjuntament amb la regidoria de promoció econòmica, turisme i universitats de l’ ajuntament de Tortosa organitzen la Primera Jornada sobre Emprenedoria a les Terres de l’Ebre, dins la Fira ExpoEbre i amb la presència de joves emprenedors/ores de la demarcació, així com una ponència a càrrec de Dídac Lee.La iscripció és grauïta i es pot fer a través de la plana web de la iniciativa: ebrempren.cat\nRecinte ExpoEbre 2010. Pavelló Firal de Tortosa Av. Remolins s/n43500 Tortosa\nTipus de curs: presencialCategoria del curs: Processament textNivell: inicial\nprograma_ebrempren.pdf (application/pdf 517347 bytes)\nEtiquetes a Esdevenimentsocupació educació Punt TIC de la Biblioteca de Cambrils joves Google Chrome TIC Alfabetització Unió Europea empresa portada préstec de llibres digitals Tastets TIC xarxes socials emprenedoria eBiblio innovació e-participació Formació Recerca informacional curs Cerca a Esdeveniments\nMarketing digital per a emprenedors/es i empresesBizbarcelona 2015I Congrés Catalunya EmprènJornada: Tecnologia Mòbil per a l'EmpresaJa és aquí BDigital Global Congress 2014Bizbarcelona 2014 Comentaris\n17 + 2 = És necessari resoldre aquest problema matemàtic simple. Per a 1+3, posa 4.\nTags Promoció econòmica\nSubvencionsCertamen Nacional de Joves Emprenedors 2015\nConcurs europeu de bones pràctiques i experiències en inclusió digital\nConvocatòria Start-Up Catalonia\nAjuts per a joves interessats en participar en la Conferència per a l'Educació en Desenvolupament Sostenible\nRecursosCertamen Nacional de Joves Emprenedors 2015\nEnvelliment actiu a través de les Tecnologies de la Informació i la Comunicació\nI-LINC: plataforma per a joves\nSuma't a Unite-IT, la xarxa de professionals d'inclusió digital


L'arquitecte que va dissenyar del Mercat Central ja té una plaça amb el seu nom\nL’arquitecte que va dissenyar el Mercat Central, Josep Maria Pujol de Barberà, ja té una plaça amb el seu nom. Està ubicada al costat del carrer Colom, just on hi ha l'entrada principal al Mercat. L’acte d'inauguració ha comptat amb presència de tota la família del que també va ser arquitecte municipal. L'alcalde Ballesteros ha destacat la importància de Pujol de Barberà, de qui ha assegurat que va ser “una persona molt lligada als principals edificis històrics d’aquesta ciutat. Fins i tot va ser cronista de la ciutat”.\nEl llegat de Pujol de Barberà\nAltres obres significatives de Pujol de Barberà han estat l'edifici de l'Escorxador, actual seu del Rectorat de la Universitat Rovira i Virgili, l'edifici de la Cooperativa Obrera Tarraconense, el Col·legi dels Germans de la Salle i el Col·legi i Església de les Carmelites. En l'àmbit de l'urbanisme, durant els 42 anys en què va assumir les funcions d'arquitecte municipal, cal destacar el Pla d'Eixample de l'any 1922. Una expansió del nucli de la ciutat que anava, d'una banda, des del Parc del Miracle, a l'actual zona de l'Amfiteatre, fins a la Plaça Imperial Tarraco, i de l'altra, des de la Plaça de Toros fins a l'avinguda de Catalunya.\nEl PdeCat proposa que la plaça interior del Mercat Central porti el nom d'Albert Abelló


Sake - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSake sense filtrar\nvi d'arròs i beguda\nEl sake (酒, , さけ?, sake) és una beguda pròpia del Japó que s'obté de la fermentació de l'arròs. En aquest país és més conegut com a nihonshu (日本酒), o 'licor japonès', tot i que el seu nom tècnic precís és seishu (清酒), que és el que consta a les ampolles.\nA Occident és habitual referir-se al sake com a "vi d'arròs", malgrat que el procés de producció és més similar al de la cervesa que al del vi, ja que es produeix una doble transformació: del midó en sucre i del sucre en alcohol. A diferència del que passa amb la cervesa, on el sucre s'obté per un procés de maltatge previ a la fermentació, en el cas del sake aquestes dues transformacions es produeixen de forma simultània. Hi ha d'altres begudes anomenades vi d'arròs que difereixen substancialment del sake.\n1 Història del sake\n2 Matèries primeres\n3.1 Preparació de l'arròs\n3.2 Fermentació Starter (Shubo o moto)\n3.3 Fermentació massiva (Moromi)\n3.7 Barreja i addició d'aigua\n4 Tipus de sake\n4.1 Sake de denominació especial o premium\n4.2 Sake ordinari o no premium\n5 Degustació del sake\n5.1 Procediment de degustació\n5.2 Aparença del sake\n5.4 Gust i textura\n5.5 Qualitat final\n6 Com servir el sake\n8 Sake fora del Japó\nHistòria del sake[modifica]\nEls primers registres escrits on es parla del sake japonès (entès com a licor amb base d'arròs) es troben en llibres d'història xinesos, que daten del segle iii. En aquests es menciona que els orígens d'aquesta beguda es remunten aproximadament al 500 aC al Japó, quan el cultiu d'arròs hi va començar a guanyar importància.\nDurant aquella època el sake tenia usos cerimonials i es solia beure durant el dol per part de la cort imperial i sembla que l'emperador també el feia servir amb propòsits recreatius. Ja per aleshores aquest es produïa utilitzant kōji.\nDurant el segle X s'escriu el llibre de lleis Engishiki, que recull un conjunt de normes socials, entre les quals s'hi troba el procés d'elaboració del sake. \nEntre els segles xii i xv, el sake s'elaborava en santuaris xintoistes i en temples budistes. Fins aleshores, el govern havia tingut el monopoli de la producció de sake. En aquests espais s'hi van acabar desenvolupant les tècniques de producció de sake que es segueixen duent a terme fins a l'actualitat. Diaris de monjos budistes que daten dels segles XV i XVI fan constar que per aleshores ja es duien a terme processos de pasteurització al final de l'elaboració del sake.\nCortesana al costat d'un barril de sake, 1792\nDurant el període Muromachi hi va haver un seguit d'avanços en la tecnologia de producció de begudes alcohòliques i en el treball de la fusta, que van permetre la construcció de dipòsits de volums superiors (fins a 1500L). Aquests varen facilitar la producció en massa del sake, i aquest va començar a ser produït per altres especialistes no necessàriament afiliats a temples.\nDurant els principis del període Edo el sake produït a Itami i a Ikeda va arribar a les tres ciutats més importants de l'època: Kyoto, Osaka i Edo.\nA Edo aquesta beguda va guanyar molta popularitat, i va ser anomenada kudarizake. S'estima que a principis del segle xviii cada habitant de la ciutat consumia uns 54L anuals de sake, i que la producció anual d'aquest era de 38.000.000 L cada any. El sake s'emmagatzemava en bótes i viatjava des de les ciutats d'Itami i Ikeda a Edo. La demanda d'aquesta beguda era tant elevada que els vaixells que transportaven sake no cabien tots alhora al port de la ciutat, i feien curses entre ells per trobar lloc al port fins al punt d'escurçar fins a 3 o 4 dies un viatge que en durava 30.\nDurant aquella època el procés d'elaboració del sake utilitzava la meitat del volum d'aigua que es fa servir actualment. D'aqui en derivava una variant del sake amb una viscositat més elevada i un sabor més intens. Registres històrics descriuen com s'afegia cendra de fusta a la beguda per tal de reduir-ne l'acidesa, i com també s'hi barrejaven destil·lats per a augmentar-ne la graduació alcohòlica. Aquest augment de la graduació de la beguda n'alentia la degradació.\nA principis del segle xix els principals centres de producció de sake es van anar desplaçant des d'Itami i Ikeda a àrees properes a Nadagogo (regions de les actuals ciutats Nishinomiya i Kobe). Les tècniques emprades per a fabricar sake durant aquella època es basaven sobretot en emprar aigua miyamizu (que va ser descoberta el 1850). Aquesta és rica en fosfats i potassi, que faciliten el creixement del llevat que duu a terme la fermentació del sake. A mitjans del segle xix, l'arribada de diversos estudiosos europeus va suposar l'inici de la recerca científica al sake. Oskar Korschelt, químic alemany, se sorprengué al observar com sense conèixer els postulats de Pasteur ja es duien a terme processos molt similars a la pasteurització d'Europa en el sake, un cop aquest estava enllestit.\nEl 1904 es va establir al Japó el National Research Institute of Brewing, i aquest va contribuir de forma molt important en la millora de la producció del sake en els posteriors anys. Cinc anys més tard, al 1909, es desenvolupà el mètode sokujomoto, que suplantà al kimoto com a mètode hegemònic de producció del sake. Actualment encara es produeix sake amb el mètode sokujomoto.\nEl 1911 es creà un concurs nacional de producció de sakes (National New Sake Awards) per a incentivar la producció de nous sakes i la millora del procés en si. Millorar el procés de producció del sake pot anar des de la comprensió de la ciència de la fermentació del sake, l'ús científic dels microorganismes, l'ús de dipòsits esmaltats, la millora de les màquines per a polir l'arròs o la millora de l'embotellament del producte.\nCap al 1960 la producció de sake es va modernitzar de forma molt significativa, amb la introduccióde l'elaboració en sèrie del producte. Actualment la producció de sake també es veu influenciada per tendències com la del consum i la producció local: moltes regions diferents del Japó estan començant a elaborar noves varietats de sake fent servir tipus d'arròs i de llevat que fins al moment no s'havien fet servir en l'elaboració d'aquesta beguda.\nArròs de la varietat Yamada Nishiki\nL'arròs és un element primordial per obtenir sake (saka mai, 酒米). Hi ha moltes varietats d'arròs, concretament al Japó se’n cultiven unes 300, però només algunes d'elles són utilitzades per l'elaboració del sake.\nLa característica principal d'aquestes varietats és que els seus grans d'arròs són més grans i tenen el nucli blanc més opac, lloc on es troba majoritàriament el midó, anomenat shinpaku (心白). D'aquesta manera, el seu contingut de proteïna i lípids és menor.\nAixí doncs, el que realment s'utilitza per fer sake és arròs blanc polit, ja que l'arròs integral conté molts lípids, minerals i proteïnes a la part exterior i provocarien un sabor desagradable. És per això que és necessari fer el poliment de l'arròs, d'aquesta manera s'obté el nucli i no la part exterior. Per tenir-ne una idea, l'arròs per menjar es poleix un 90%, en canvi, l'arròs per fer sake un 70%.\nExisteixen més de 60 varietats d'arròs de sake, entre les quals la més cultivada és el Yamadanishiki, seguint amb Gohyakumangoku, Miyamanishiki i Omachi.\nLa varietat Yamadanishiki es va desenvolupar al 1936 a Hyogo Prefecture després de 13 anys fent proves de cultiu amb creuaments de diferents varietats. Tots els japonesos Toji (experts en sake) prefereixen treballar amb aquesta varietat d'arròs perquè produeix bon gust i bones propietats físiques. Representa el 33% de l'arròs de sake elaborat al Japó, i aproximadament un 71% del sake elaborat és produït a Hyogo Prefecture.\nL'aigua té una importància cabdal en l'elaboració del sake, ja que s'utilitza al llarg de tot el procés, des del rentatge inicial de l'arròs fins a la dilució del producte final abans de ser envasat. Aproximadament un 80% del sake és aigua.\nPer tal d'obtenir un sake amb bones propietats organolèptiques, és molt important tenir aigua d'alta qualitat i que no continguin certs minerals. Per exemple, el ferro causa una coloració marró-vermellosa i fa malbé l'aroma i el gust, és per aquest fet que el sake no hauria de contenir un valor superior a 0,02 ppm de ferro. El manganès també té un efecte negatiu, ja que en presència de llum (especialment llum ultraviolada) afavoreix reaccions que afecten al color. Per contra, el potassi, el magnesi i l'àcid fosfòric juguen un paper positiu en els diferents processos bioquímics.\nLes dues àrees més importants per obtenir aigua d'alta qualitat al Japó són a Nada (Miyamizu, aigua Miya), i a Fushimi (Gokosui, aigua Goko).\nA la segona part de l'era Edo, el senyor Tazaemon Yamamura, que tenia fàbriques de sake a Uozaki, Kobe i també a Nishinomiya, volia esbrinar per què la seva fàbrica de Nishinomiya sempre produïa un bagatge de més qualitat que la de Uozaki.\nPer fer-ho, va canviar els toji i les eines de Uozaki amb els de Nishinomiya, però no va observar res. El resultat es va veure al 1840, quan va portar l'aigua de Nishinomiya a Uozaki, produint sake de més bona qualitat.\nLa roca a la muntanya Rokko s'infiltra en el sòl i surt de fonts al voltant del Santuari Nishinomiya. Aquesta aigua de font és el secret per a la seva producció excel·lent. A partir d'aquest moment, totes les seves fàbriques van començar a utilitzar l'aigua de Nishinomiya. La gent abreviava l'aigua de Nishinomiya com a "aigua Miya”, i es considera una aigua de consistència més dura. El sake fet a Nada amb aquesta aigua té un sabor sec i cruixent, per la qual cosa es coneix com a Otoko-zake (sake per homes).\nFushimi, a la ciutat de Kyoto, és una terra beneïda amb una gran quantitat d'aigua subterrània de bona qualitat. Un lloc on aquesta aigua surt del sòl és a Gokonomiya, un santuari situat a prop de l'estació de Momoyama-Goryou-Mae, a la línia Kintetsu Kyoto. Aquesta aigua és anomenada Gokosui o “aigua Goko”. Aquest temple va rebre el nom de Gokosui (aigua perfumada) de l'emperador Seiwa. A Fushimi, a més de Gokosui, hi ha sis altres llocs on es pot trobar una bona aigua. Són els anomenats "set pous de Fushimi”.\nL'aigua Gokosui és més suau que l'aigua Miyamizu, per tant, el sake fet amb aquesta aigua és suau i sedós, per la qual cosa es coneix com a Onna-zake (sake per dones).\nEl kōji és un fong o llevat que s'utilitza per la preparació dels cereals. El cereal inoculat amb espores del fong també s'anomena kōji.\nEl kōji ha estat anomenat pel National Fungi of Japan i ha sigut utilitzat des de fa molts anys per produir sake. El kōji també s'utilitza per la fabricació d'altres productes japonesos, com són el shochu, el awamori, el miso, la salsa de soja, el vinagre i els adobats.\nEl kōji es pot classificar en tres tipus en funció del color. El kōji groc (Aspergillus oryzae) s'utilitza principalment per a la producció de sake. El kōji negre (Aspergillus luchuensis) s'utilitza principalment per elaborar shochu i awamori. I el kōji blanc (Aspergillus kawachii) és una variant mutant del kōji negre. En realitat, hi ha moltes soques mutants de cada tipus de kōji.\nEl kōji groc que es cultiva amb l'arròs s'ha utilitzat des de l'antiguitat. Al 1960 a UK es va veure que la soca de Aspergillus flavus relacionat amb el aquest tipus de kōji produïa aflatoxines (un tipus de micotoxina), però posteriorment es va investigar i es va veure que cap de les tres varietats de kōji no estaven relacionades amb la producció d'aflatoxines, concloent que el seu consum era segur.\nEn el cas de l'arròs, el fong que s'utilitza és Aspergillus oryzae i el que s'obté és el kōji groc, conegut al Japó com a kōji-kin (麹菌). L'objectiu d'inocular l'arròs és iniciar la germinació de les espores perquè estenguin els filaments i es produeixin els enzims que duran a terme la hidròlisi del midó present a l'arròs i l'obtenció dels sucres necessaris per a la fermentació.\nAixí doncs, el kōji es posa sobre l'arròs durant la seva cultivació per produir els enzims necessaris que converteixen el midó en glucosa. És llavors que el llevat consumeix aquesta glucosa per dur a terme el procés de fermentació alcohòlica.\nPreparació de l'arròs[modifica]\nPoliment de l'arròs (Seimai)\nPer elaborar el sake, és necessari partir del gra d'arròs blanc polit.\nLes varietats d'arròs emprades en l'elaboració de sake difereixen d'aquelles que s'utilitzen per a l'alimentació. El fet és que el midó es troba concentrat en el nucli del gra i l'escorça, d'un color marronós, conté components com greixos, proteïnes i minerals, la presència dels quals afecta negativament a la qualitat del producte, tant pel que fa a l'aroma com al sabor. Per aquest motiu, els grans s'han de sotmetre a un procés de poliment (seimai) a partir del qual s'eliminen les capes exteriors del gra. El grau de poliment o seimaibuai és, doncs, un dels condicionants principals de la qualitat del sake. Generalment, se n'elimina un 20% per sake de baix cost i un 75% pel de bona qualitat.\nRentat de l'arròs i posada en remull (Senmai i Shinseki)\nPer tal d'eliminar les restes de pols d'arròs provinents del procés de poliment, es renta (senmai) l'arròs amb aigua (manualment o de forma automatitzada) i, seguidament, es deixa en remull (shinseki) durant un temps determinat per tal que obtingui un grau d'humitat concret.\nPosteriorment, l'arròs que estava en remull es drena i s'embolica en una tela, deixant-lo refredar a temperatura ambient durant tota una nit.\nCocció al vapor de l'arròs (Mushimai o Jomai)\nTranscorreguda una nit, l'arròs es cou al vapor emprant uns recipients anomenats koshiki, que consten d'una base plena d'orificis pels quals es fa circular el vapor, procurant que es reparteixi de la forma més uniforme possible.\nFermentació Starter (Shubo o moto)[modifica]\nAmb aquesta etapa és quan comença pròpiament l'elaboració del sake, ja que fins ara només eren etapes preparatòries de l'arròs.\nPer tal que les cèl·lules de llevat tinguin l'oportunitat de sobreviure front nombrosos bacteris que podrien dominar d'una altra manera el procés de fermentació, s'utilitza un fermentador de mida petita per preparar una concentració molt elevada d'aquestes cèl·lules, etapa que es coneix com a fermentació starter.\nPrimer, es barregen els grans d'arròs cuits al vapor amb aigua i kōji en un tanc de mida petita i, posteriorment, s'hi afegeix directament el starter de cèl·lules de llevat per obtenir el shubo, la massa motor de la fermentació.\nEls llevats necessiten disposar de glucosa per produir alcohol. El midó contingut en els grans d'arròs és un polisacàrid que està format per moltes molècules de glucosa però aquest no pot ser degradat directament pels llevats, ja que no disposen dels enzims necessaris per fer-ho. Això significa que si en el tanc només s'hi afegeixen els grans d'arròs cuits i els llevats, aquests no tindran els nutrients necessaris per créixer i, per tant, tampoc produiran alcohol. El que es fa és, doncs, afegir el kōji , ja que aquest fong és capaç de produir els enzims necessaris per trencar el midó en molècules de glucosa a partir de les quals, doncs, les cèl·lules de llevat podran créixer i dur a terme la fermentació alcohòlica.\nGeneralment, també s'hi afegeix una petita quantitat d'àcid làctic com a mesura de protecció, ja que amb aquest s'aconsegueix disminuir el pH del medi i, per tant, prevenir el creixement de bacteris que podrien afectar negativament a la qualitat del producte donant mals aromes i sabors.\nA partir d'aquí, la mescla del tanc es deixa fermentar durant un període d'entre dues i tres setmanes, temps suficient perquè el kōji trenqui el midó de l'arròs en glucosa i que aquesta serveixi de nutrient perquè les cèl·lules de llevat es multipliquin en grans quantitats.\nFermentació massiva (Moromi)[modifica]\nEn aquesta tapa ja es disposa de tots els elements essencials per produir el moromi: el shubo, l'arròs, el koji i l'aigua.\nEl moromi es prepara a partir de tres passos. Cadascun dels elements esmentats anteriorment es divideix en tres porcions de volum creixent, a excepció del shubo i cada porció de cada material s'afegeix en una seqüència de 3 passos. Aquest procés es coneix com a shikomi sandan i dura quatre dies:\nEl primer dia es transfereix tot el shubo obtingut en un tanc de fermentació més gran i se li afegeix 1/6 part del volum total d'arròs al vapor, koji i aigua (primera addició) . El segon dia no s'hi afegeix res, ja que d'aquesta manera, es permet que el cultiu de llevat creixi més. El tercer dia, se li afegeix 1/3 del volum total d'arròs al vapor, koji i aigua i, el quart dia, que és quan es fa l'última addició , se li afegeix 1/2 del volum total d'arròs al vapor, koji i aigua.\nPer tant, el procés d'addició es repeteix tres vegades però tenint en compte que a cada etapa s'afegeix una proporció més gran de cadascun dels elements essencials per la producció de sake (a excepció del shubo, que s'afegeix tot en la primera adició).\nA partir d'aquí, el moromi es deixa fermentar durant un període que va dels 18 fins als 32 dies. Es considera que la fermentació ha finalitzat quan el contingut d'alcohol arriba al seu màxim. En tractar-se d'un procés en el que la sacarificació i la fermentació es produeixen de forma paral·lela, el llevat és capaç de produir alcohol fins a un contingut de més del 20% en volum.\nQuant a les condicions del procés, aquest es duu a terme a una temperatura baixa (entre 10 i 18 °C normalment), ja que d'aquesta manera es controla l'activitat dels llevats i permet que la fermentació alcohòlica progressi de forma constant, donant com a resultat una millor qualitat del producte.\nUn cop finalitzada la fermentació, es sotmet el moromi a un procés per separar el sake líquid del residu sòlid (kasu). Seguidament es clarifica el sake per eliminar les restes de sòlid que puguin quedar i es dilueix amb aigua fins a assolir la graduació alcohòlica desitjada, normalment a l'entorn del 16% en volum. Finalment, es sotmet el sake a un procés de pasteurització per tal de garantir-ne la conservació.\nEl sake s'esterilitza mitjançant calor per tal d'assegurar-ne la qualitat i evitar que es malmeti abans d'hora. L'anomenat “sake fresc” és aquell acabat de premsar i sense pasteuritzar. Té un sabor molt agradable però conté enzims derivats del koji i dels llevats que poden acabar deteriorant-ne la qualitat. L'única forma d'inactivar-los és mitjançant un tractament per calor, ja que no poden fer-se precipitar. A més, existeixen espècies de bacteris de l'àcid làctic que toleren l'alcohol i que també poden disminuir la qualitat del sake.\nEl sake és escalfat fins als 60-70 °C, de forma similar a les pasteuritzacions que realitzava Pasteur. Generalment, es produeixen dues etapes de pasteurització: una abans d'emmagatzemar el sake i l'altra abans d'embotellar-lo. Aquest es pot pasteuritzar mitjançant bescanviadors de calor o bé escalfant directament les ampolles. Pasteuritzar directament al sake dins de les ampolles l'ajuda a retenir el sabor afruitat típic dels sakes del tipus ginjo-shu.\nExisteixen sakes no pasteuritzats que retenen totes les propietats aromàtiques i de sabor del sake acabat de premsar. Per a impedir que es degradin, aquests han de trobar-se emmagatzemats en fred o bé han d'estar sotmesos a una filtració especial. Hi ha altres variacions de sake que només presenten una etapa de pasteurització: aquests són els namazume-shu (sake embotellat fresc: només es pasteuritza abans de ser emmagatzemat) i namachozo-shu (sake emmagatzemat fresc: només és pasteuritzat abans de ser embotellat).\nUn cop produït i passada la primera pasteurització, el sake es deixa madurar en tancs d'emmagatzematge. La maduració del sake en canvia el sabor i el fa més suau. És important que aquest es trobi emmagatzemat a una temperatura constant per tal que la maduració sigui estable.\nBarreja i addició d'aigua[modifica]\nDegut a les exigències de la indústria alimentaria, el sake ha de ser homogeni a l'hora de ser venut. Aquesta beguda justament és susceptible a variar entre lots inclús si es fa servir el mateix arròs, llevat, aigua i koji. Pot ésser que degut a la temperatura a l'hora de produir el koji o variacions en el poliment de l'arròs n'alterin les propietats.\nPer tal de solucionar aquest problema i de poder vendre un sake amb característiques estables al llarg de tot l'any, els productors barregen diferents tandes de sake produïdes dins les mateixes instal·lacions i aconsegueixen un volum de sake amb les mateixes propietats.\nUn cop obtingut el sake a embotellar, a aquest se li afegirà aigua per tal de fer que el seu percentatge en alcohol es redueixi d'un 18-20% a un 15-16%. Es farà servir la mateixa aigua que s'ha emprat per a elaborar el sake. Aquest pas de dilució pot ser obviat, i es donarà lloc a un producte anomenat genshu (sake no-diluït), que té un sabor més intens.\nNormalment les àrees d'embotellament es troben separades de la resta d'instal·lacions de la planta de producció de sake, o fins i tot en un edifici adjacent. Això és degut a les estrictes normes d'higiene que s'apliquen a aquest tipus de productes.\nLa pasteurització del sake dins de les ampolles acaba d'eliminar microorganismes tant de la beguda com de les parets del recipient. A més, les altes temperatures a les quals es sotmet el sake provoquen que una part d'aquest es vaporitzi. Durant aquest procés s'elimina gran part de l'oxigen contingut en el sake i per tant es prevé el deteriorament d'aquesta beguda tant per l'oxidació com pels microorganismes aerobis que hi pugui haver.\nTipus de sake[modifica]\nLa Llei de l'Impost sobre Licors del Japó defineix els ingredients i el procés de fabricació que s'ha d'utilitzar per a la producció de sake. La Llei estableix que el sake ha de ser d'arròs, koji i aigua, o d'aquests ingredients més alcohol jozo (alcohol neutre, etílic d'origen agrícola) i/o sucres.\nTambé proporciona denominacions especials anomenades tokutei-meisho, que tenen un sabor i una aparença de qualitat superior, i es produeixen d'acord amb uns criteris relatius als ingredients i el polit. Hi ha quatre denominacions especials, que inclouen ginjo, daiginjo, junmai i honjozo. De fet, actualment en són sis per les varietat que té el junmai (junmai ginjo i junmai daiginjo). Actualment representen al voltant del 30% de la producció total de sake i es poden considerar com “sake premium”.\nSake de denominació especial o premium[modifica]\nL'arròs que s'utilitza per fer un tipus de sake s'ha de sotmetre a una inspecció per assegurar-se que compleix els estàndards exigits. Per cada denominació, també hi ha normes relatives a la relació de poliment i la quantitat d'alcohol neutre que s'utilitza. A més, la quantitat de koji-mai utilitzada en la producció d'arròs de koji ha de ser igual al 15% del pes total de l'arròs polit utilitzat.\nLes denominacions especials tokutei-meisho són les següents:\nGinjo-shu (吟醸酒): elaborat amb grans d'arròs dels quals se’ls hi ha eliminat almenys el 40% de la capa exterior del gra. La fermentació es produeix a temperatures més baixes i és més llarga. Pot afegir-se alcohol Jozo equivalent al 10% del pes de l'arròs polit. Al que no s'afegeix alcohol s'anomena Junmai ginjo-shu. Té una fragància afruitada, anomenada ginjo-ka (aroma), amb un sabor lleuger i no àcid. “Lleuger” no només significa “suau” o “diluït”, sinó que també significa que té una textura suau i un bon retrogust. Les característiques del ginjo-shu varien en funció de l'especialista del sake, n'hi ha que destaquen més el ginjo-ka i d'altres el gust.\nDaiginjo-shu (大吟醸酒): és una forma de ginjo-shu elaborat amb arròs encara més polit del qual s'ha eliminat almenys el 50% de la capa exterior del gra. Té un gust encara més intens i un ginjo-ka més intens que el ginjo-shu. Al que no s'afegeix alcohol s'anomena Junmai daiginjo-shu.\nJunmai, tokubetsu junmai (純米酒): estan fets només a partir d'arròs, koji i aigua, destacant el sabor de l'arròs i el koji més que altres varietats. És anomenat “vi pur d'arrós”, ja que no conté additius ni alcohol destil·lat. No hi ha requisits relatius a la relació de polit. El sake Junmai-shu sol tenir molta acidesa i umami, i no és massa dolç, aproximadament amb un 30% d'arrós polit.\nJunmai ginjo: l'acidesa i l'umami es redueixen i hi ha un clar ginjo-ka.\nJunmai daiginjo: és considerat com el sake de més qualitat. Els millors productes d'aquesta classe ofereixen una bona barreja de gust amb acidesa i umami.\nHonjozo-shu (本醸造): conté un agregat breu d'alcohol destil·lat, que ajuda a extreure alguns sabors. L'èmfasi és el sabor i hi ha poc ginjo-ka. Té un nivell raonable d'acidesa i umami i en lloc d'afirmar l'aroma i el gust del mateix, ajuda a treure el gust dels aliments.\nL'ordre en augment de qualitat, complexitat i preu és el següent: honjozo-shu, junmai-shu, ginjo-shu i daiginjo-shu.\nSake ordinari o no premium[modifica]\nEl futsu-shu és el sake produït majoritàriament al Japó, que a diferència dels de denominació especial, aquest és més ordinari. L'arròs que es fa servir és polit aproximadament un 70%, i la quantitat d'alcohol jozo utilitzat equival aproximadament al 20% del pes de l'arròs polit.\nL'aroma del futsu-shu és menys pronunciada que la del sake de denominació especial. Com a màxim, es podria dir que té una lleugera aroma de caramel, fruit de l'envelliment. I el sabor del futsu-shu encara reflecteix més les preferències personals que el sake de denominació especial de primera qualitat.\nDegustació del sake[modifica]\nLes botigues de sake japoneses utilitzen un recipient especial per beure sake, anomenat kikichoko, però també es pot utilitzar un got de vi (estil Bordeaux). Quan es fa servir un got, es recomana cobrir la taula amb un drap blanc per permetre que el color del sake es vegi amb més facilitat.\nEl kikichoko es tracta d'un recipient de porcellana blanca de 180 ml amb dos cercles concèntrics de color blau cobalt en el fons interior. El color blanc destaca les diferències del color del sake. Si el sake és més tèrbol, les vores dels dos cercles concèntrics blaus es difuminen, cosa que permet detectar lleus diferències de terbolesa. Els venedors del sake controlen molt la terbolesa durant el seu emmagatzematge, ja que això podria indicar una insuficient filtració o una contaminació per part dels bacteris de l'àcid làctic.\nLa temperatura del sake per a la seva òptima degustació hauria de ser entre els 18 i 20 °C, ja que és millor per apreciar les característiques sutils del producte i és menys probable que el gust acabi cansant.\nProcediment de degustació[modifica]\nLa degustació de sake comporta la següent seqüència de passos. El procediment és bàsicament el mateix que per a la cata de vins:\nObservació de l'aspecte, inclòs el color i la claredat.\nAvaluació de la uwadachika (aroma ortonassal) portant el recipient kikichoko fins al nas i olorant l'aroma directa del sake.\nBeure uns 5 ml de sake, estendre'ls a la llengua, respirar aire per la boca i barrejar-lo amb el sake.\nAvaluació de la fukumika (aroma retronassal), que és l'aroma que arriba el nas a través de la boca.\nValorar lentament el sabor de la llengua.\nBeure més sake tranquil·lament i deixar-lo passar a la gola per avaluar el regust.\nS'ha d'utilitzar tota la llengua per avaluar el gust. Això és degut al fet que la punta de la llengua és sensible a tots els gustos i la part posterior de la llengua és sensible a l'acidesa, l'amargor i l'umami, però la part mitjana de la llengua té menys capacitat de detecció del gust.\nAparença del sake[modifica]\nLa majoria de les varietats de sake són clares. A excepció del nigorizake i el sake sense filtrar, que té com a finalitat tenir un aspecte ennuvolat, qualsevol terbolesa indica que no s'ha filtrat correctament. Encara que no sigui en la mateixa mesura que el vi, en el sake també es pot formar un sediment a l'ampolla emmagatzemada durant temps.\nEl sake sense color i transparent és degut al tractament amb carbó actiu per eliminar les impureses i el color. En canvi, el sake que no es tracta amb carbó actiu pot conservar un color groc pàl·lid.\nEl color del koshu (sake que ha estat envellint durant molt de temps) oscil·la entre l'or i l'ambre fosc. Aquest color és resultat de la reacció dels sucres i aminoàcids que hi ha al sake.\nEl sake també es descolora si s'emmagatzema a altes temperatura o si s'exposa a la llum durant un període llarg. Aquestes condicions també augmenten les aromes i les amargors indesitjables, reduint el valor comercial del producte. Determinar si hi ha hagut degradació requereix examinar la gamma completa d'atributs del color, l'aroma i el gust.\nEn la cata de vins, el catador primer olora l'aroma directament de la copa i després remena el vi per permetre el contacte amb l'aire i l'olora de nou. Una copa de vi amb forma de tulipa és ideal per a aquest propòsit. Tanmateix, els costats d'un kikichoko són rectes, ja que normalment el procediment de tast del sake no inclou la barreja del sake. Probablement és perquè l'aroma retronassal és més important pel sake que l'aroma ortonassal.\nPer a la majoria dels tasteigs és suficient comparar els perfils d'aroma del sake amb els noms d'alguns aliments familiars, tot i això, els catadors professionals del sake utilitzen noms determinats. Algunes de les olors a les quals el sake es pot assemblar és a fruites (poma, pera, plàtan, meló, lichi, maduixa, cítrics), espècies (canyella), fruits secs, vegetals (herba verda, rosa), cereals, fongs, caramel (mel, sucre moreno, salsa de soja) o àcid (vinagre, iogurt, mantega, formatge).\nGust i textura[modifica]\nEls primers gustos que es poden notar després de beure el primer glop de sake a la boca són la dolçor i l'acidesa, seguits una mica més tard per l'amargor i/o l'umami, que són més fàcilment detectats a la part posterior de la llengua. Quant a la textura, també s'experimenten els atributs de l'astringència i la suavitat. L'acabat (el retrogust) es nota després d'empassar-se el sake.\nHi ha un seguit d'atributs a l'hora de valorar el gust i la textura del sake:\nAmakara: dolçor o sequedat\nNotan: cos del sake\nUmami: es refereix a “delícia” del sake\nL'equilibri o l'harmonia és una característica important, ja que el sake amb un sabor ben equilibrat es considera de qualitat superior. Els productors de ginjo-shu tenen com a objectiu produir sake de cos lleuger sense que sigui aquós. A més, és important l'equilibri correcte entre l'aroma i el gust. L'aroma pot ser afruitada, però si el gust té un sabor monòton o un gust excessivament complex, el sake no serà ben considerat. Per utilitzar una terminologia una mica abstracte, el tipus de sake que millor s'aplica a l'apel·lació i a la qualitat percebuda és que ofereixen "elegància" i "ressonància".\nCom servir el sake[modifica]\nAl Japó, el sake es serveix refrigerat (reishu, 冷 酒), a temperatura ambient (jōon, 常温; o hiya, 冷 や), o s'escalfa (atsukan, 熱 燗), depenent de la preferència del bevedor, la qualitat del sake i la temporada. El sake d'alta qualitat no s'escalfa, ja que els sabors i les aromes es perdrien. Aquest emmascarament de sabor és la raó per la qual cosa sovint es serveix sake calent de baixa qualitat (típicament el sake calent ha sigut una beguda d'hivern). Hi ha gradacions de temperatura tant pel refrigerat com pel calent, aproximadament entre 5-10 °C i 50 °C, respectivament.\nTokkuri i choko\nEl sake tradicionalment es beu amb petites tasses anomenades choko o o-choko (お 猪 口), i s'aboca al choko a partir de matrassos ceràmics anomenats tokkuri. Això és molt comú en el cas d'un sake calent, on el matràs s'escalfa amb aigua calenta i les tasses petites asseguren que no es refredi; tot i això, també es pot utilitzar per beure sake fred. Tradicionalment, hom no es serveix la pròpia beguda, que es coneix com a tejaku (手 酌), sinó que els membres d'una festa es serveixen entre ells, que es coneix com a shaku (酌). Això s'ha anat perdent en els últims anys, però generalment s'observa en ocasions més formals, com ara sopars d'empresa, i encara se sol observar per a la primera beguda.\nUna altra tassa tradicional és el masu, una caixa que normalment es fa de hinoki o sugi, que originalment es va utilitzar per mesurar l'arròs. El masu té exactament 180 ml, per tant, en aquest cas el sake es serveix omplint el masu fins a la vora. S'utilitza normalment per servir sake refrigerat o sake que es troba a temperatura ambient. En alguns restaurants japonesos, el servidor pot posar un got a l'interior del masu o el masu dins d'un plat per tal que, quan serveix el sake, es desbordi i ompli els dos recipients, es fa com un espectacle de generositat.\nTambé es fan servir tasses de platerets anomenades sakazuki, més habitualment utilitzades en casaments i altres ocasions cerimonials, com ara l'inici de l'any o al començament d'un menjar kaiseki. En bars barats, sovint se serveix el sake a temperatura ambient en vasos de vidre anomenats koppu-zake (コ ッ プ 酒). En els restaurants més moderns, també s'utilitzen les copes de vi.\nTradicionalment, el sake sempre s'havia servit en unitats de 180 ml (una gō), i això encara és comú, però de vegades també es serveix en altres quantitats.\nTradicionalment, el sake s'escalfava immediatament abans de servir, però avui en dia els restaurants poden comprar el sake en caixes que es poden escalfar amb un dispensador de sake calent, de manera que es pugui servir immediatament, encara que això sigui perjudicial per al sabor. També hi ha diversos dispositius per a l'escalfament i per mantenir-lo calent, més enllà dels tokkuri tradicionals.\nA part de ser servit de forma directa, el sake també es pot utilitzar per fer còctels, com el tamagozake, el saketinis o el nogasake. Encara que els orígens d'aquesta beguda no estan clars, el sake s'ha convertit en una beguda popular als bars i a clubs de karaoke d'arreu del món.\nTradicionalment, el sake s'elaborava únicament a l'hivern. Malgrat que actualment es pot elaborar durant tot l'any, existeix una estacionalitat associada al sake, especialment els artesans.\nEl símbol més visible d'aquesta estacionalitat és el sugitama (杉玉), una esfera de fulles de cedre que es penjava a fora d'una bodega quan s'ha elaborat un nou sake. Les fulles, inicialment verdes, es tornen marrons amb el temps, reflectint la maduració del sake.\nSake fora del Japó[modifica]\nTot i ser una beguda pròpia del Japó, el sake també es produeix fora del Japó. Als Països Catalans s'ha elaborat sake a l'Ampolla (Baix Ebre) i a Tuixent (Alt Urgell).\n↑ 1,00 1,01 1,02 1,03 1,04 1,05 1,06 1,07 1,08 1,09 1,10 A Comprehensive Guide to Japanese Sake (en anglès). Primera Edició, Març 2011.\n↑ 2,0 2,1 2,2 The Story of Sake (en anglès). Primera Edició, Gener, 2014.\n↑ Gauntner, 2002, p. 52-53.\n↑ Gauntner, 2002, p. 55.\n↑ Campins, 2009, p. 17-19.\n↑ Gauntner, 2002, p. 11-13.\n↑ Gauntner, 2002, p. 16-17.\n↑ Ume Cocktail Menu. Tuscon, AZ: Ume Casino Del Sol, 2015.\n↑ "An Ode to the Sake Bomb - Los Angeles Magazine". Los Angeles Magazine. 2013-04-22. Retrieved 2017-03-09.\n↑ Berbís, Sílvia «El primer sake del Delta de l'Ebre» (en castellà). El Periódico, 20-12-2015 [Consulta: 1r novembre 2016].\n↑ Sans, Cynthia «Tuixent envasa les 1.200 botelles de sake». Segre, 12-05-2016, pàg. 13 [Consulta: 1r novembre 2016].\nCampins, Antonio. Sake, la Seda Líquida (en castellà). Sant Boi de Llobregat: Zendrera Zariquiey, 2009. ISBN 978-84-8418-384-6.\nGauntner, John. The Saké Handbook (en anglès). Tuttle Publishing, 2002. ISBN 978-0-8048-3425-4.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Sake\nBuscador de Sake (castellà)\n10 trucs per a llegir l'etiqueta d'un sake (castellà)\nReceptes casolanes de sake (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sake&oldid=27610902»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 juny 2021 a les 06:38.


Dones evil al poder! | evillove.com\nDones evil al poder!\n24 maig, 2017 admin\nLa Jessica Medina i la Maria Ramon són les últimes incorporacions d’Evil Love i arriben trepitjant fort! L’equip de comptes rep una nova i enèrgica executiva de comptes, el seu nom és Jessica Medina però només somriu si li diem Jess.\nVa estudiar Publicitat i Relacions Públiques a la Universitat Central de Catalunya, com a bona manresana. Jess es va especialitzar en Protocol i Organització d’esdeveniments a la Universitat Oberta de Catalunya i va començar la seva carrera com a comptes a l’Agència Actimundi.\nA l’equip creatiu aterra Maria, la nostra nova creativa junior. Va néixer a Sant Sadurní d’Anoia i va estudiar Publicitat i Relacions Públiques a la Universitat Pompeu Fabra de Barcelona, mentre començava la seva relació amorosa amb la comunicació a l’Agència Monkeys Communications, encara que tot s’ha de dir, no descarta una possible aventura amb les arts.\nEntrada prèvia: “CUESTIÓN DE PEDALES” GOES GREENEntrada següent: Entre tots, fem gran l’acolliment


Blog GMcash | Neorg\nGMcash/ Gros Mercat és la marca de cash&carry de Grup Miquel. Disposa de 66 centres en 12 comunitats autònomes i més de 200.000 clients professionals de la restauració, el comerç i altres col·lectius. Ofereix més de 17.000 referències de productes i compta amb ofertes dirigides exclusivament a professionals.\nNeorg gestiona el contingut publicat al “Blog del Profesional” on, a banda de publicar les entrades del xef Xanty Elías i la sommelier Anna Vicens, desenvolupa continguts per a nous articles del blog. També gestiona els vídeos de GMChannel, el Canal de Youtube GMcash, un complement del Blog del Profesional. Paral·lelament, Neorg gestiona el dia a dia de les xarxes socials del Grup Miquel, on fa difusió d’aquests continguts.\nActualment el Blog del Profesional s’actualitza amb una publicació setmanal i ha obtingut una mitjana de més de 1.800 visites mensuals durant l’any 2016.


Dimite el teniente de alcalde valenciano: 'València en Comú ha fracasado'\nEl hasta ahora portavoz de València en Comú (ValC) y teniente de alcalde del Ayuntamiento de Valencia, Jordi Peris, ha anunciado que dimite de sus cargos en el consistorio y deja su acta de concejal tras las «continuas luchas internas» que, a su juicio, han hecho «fracasar» a este partido.\nLa secretaria del grupo municipal de ValC, Áurea Ortiz, ha presentado también su dimisión junto con Peris en una rueda de prensa conjunta y ha denunciado que «intentar navegar entre este campo de minas y ante los numerosos ataques no tiene sentido».\nTitular de las concejalías de Innovación y de Participación, Peris ha arremetido contra las «luchas internas por el poder, ataques y deslealtades» que según ha dicho han prevalecido sobre el «proyecto político» de esta formación afín a Podemos, algo «incompatible» con una forma de gobernar «digna» y que «se desvía de lo que deben centrarse».\nPeris ha criticado la deriva política de València en Comú -socio de gobierno en el Ayuntamiento junto a Compromís y el PSPV-PSOE- por haber «reproducido los vicios de la izquierda tradicional y de la vieja política» que han «lastrado», en su opinión, el trabajo del grupo municipal y que han desembocado en situaciones en las que «el rival interno era el enemigo más importante al que abatir».\nPeris asegura que el partido ha fracasado\n«València en Comú ha fracasado», ha sentenciado Peris, quien ha dicho que ValC nació con dos objetivos fundamentales: constituirse como plataforma ciudadana y como espacio de confluencia entre partidos de izquierdas, pero «no ha conseguido ninguno de los dos» y, a su juicio, «no se parece a aquello que queríamos construir cuando concurrimos a las elecciones» de 2015.\nPeris ha explicado, en relación con la asamblea del pasado marzo junto con otras organizaciones integradas en Podemos, que pensó que se habían sentado «las bases para un nuevo funcionamiento más constructivo, con capacidad de dialogar a pesar de las discrepancias», pero «no ha sido así».\n«La tónica interna sigue siendo la misma, las luchas internas están por encima de las personas y del proyecto político», ha asegurado.\nTambién ha aducido «razones personales» para tomar esta decisión, «al no haber podido cumplir adecuadamente» con la obligación del cuidado de sus hijos y ha añadido que pretende regresar a la docencia universitaria cuando se acaban de cumplir dos años de la formación del equipo de gobierno municipal que preside Joan Ribó (Compromís).\nEl bañador ‘turbo’ con la estelada de Romeva causa furor\nLa ignorancia de Echenique acerca de Leopoldo López


Empleo AUXILIARS D'INFERMERIA GERIÀTRICA - OFICINA DE TREBALL DEL SOC\nAssistència a la persona usuària, en les activitats de la vida diària, la seva atenció personal i el seu entorn.\nAuxiliar Tècnic a Educatiu vaCerquem a personal Auxiliar Tècnic a Educatiu va per fer substitucions per vacances durant tot l'any, realitzant atenció directa a persones usuàries a ...\nCategoria Sanitat i salut. Subcategoria Infermeria. Experiència(mesos) 0. Nombre de llocs ofertats 2. Ofertes per a persones amb discapacitats. Detall de les funcions del treball Assistència a...\nTus funciones. Asistencia en diferentes operaciones auxiliares dentro del aeropuerto. Atención a pasajeros con movilidad reducida Conducción vehículos Manejo equipos de movilidad ...\nAuxiliar de Farmacia Centro Residencial DomusVi Mont Martí\nTècnic/a auxiliar de difusió i màrqueting - Garantia Juvenil - Terres de l'Ebre (2)\nOferta subjecte a l'adjudicació de subvencióCerquem persona tècnica auxiliar de difusió per donar suport als processos creatius, de disseny i difusió de les accions, a les oficines...\nTus funciones Limpieza de las áreas internas de los domicilios (suelos, techos, paredes, mobiliario, etc.) utilizando herramientas tradicionales ( escobas, trapeadores ) o elemento...\nAuxiliar Ayuda Domicilio, Barcelona\nFunciones. Auxiliar de enfermeria en Geriatría. Asistir y apoyar a los as usuarios as en las actividades de la vida diaria que no puedan realizar de forma autónoma (aseo, alimenta...\nINFERMERS ESPECIALISTES EN INFERMERIA GERIÀTRICAHorari. 20 hores setmanals en 5 dies (inclòs caps de... Subcategoria Infermeria. Experiència(mesos) 0. Nombre de llocs ofertats 1. Ofertes per a persones amb...\nSalario : 10.700 eur\nCerquem professionals amb la titulació d'atenció a les persones en situació de dependència o cures auxiliars d'infermeria o titulació equivalent, per a treballar de gerocultor a al Centre...\ndescripción del puesto vacante desde catalunyampleo buscamos un auxiliar de laboratorio para la zona de tortosa para empresa del sector químico. funciones y responsabilidades funci...\nDesde Gi Group ETT, empresa líder en Consultoría y Recursos Humanos precisamos incorporar un a AUXILIAR CONTABLE para una empresa del sector de la alimentación ubicada en POLINYÀ.T...\nAuxiliar laboratorio (calidad)\nSanitat. Cures auxiliars d'infermeria Recomanables Informàtica Programari d'Ofimàtica. Llengua Català. Nivell Experimentat C1 Informació d'interès Data d'incorporació 19 07 2021 Horari...\nServeis socioculturals i a la comunitat. Atenció a Persones en Situació de Dependència Formació professionalitzadora Auxiliar d'infermeria en geriatria Informació d'interès Data...\nAUXILIAR GERIATRIA (ST. BOI LLUÇANÈS-OSONA)\nDetalls del procés Descripció Residència geriàtrica cerca. Cuidadors es. Auxiliars de geriatria (2... Cicle Formatiu de Grau Mig de cures auxiliars d'infermeria, Cicle Formatiu de Grau Mig d'Atenció a...


Victòria treballada a l’Olímpic contra l’Urbas Fuenlabrada (80-75)\nEl Club Joventut Badalona ha derrotat (80-75) l’Urbas Fuenlabrada amb un bon partit a l’Olímpic, i ha trencat la ratxa negativa en la Lliga Endesa. Els de Carles Duran han disputat un bon matx col·lectiu i es col·loquen amb un balanç d’11 victòries i 9 derrotes a l’ACB.\nLa posada en escena del Joventut ha estat molt bona, defensant molt bé, deixant l’Urbas Fuenlabrada amb només 14 punts, i amb una bona fluïdesa en atac - Pau Ribas ha repartit 4 assistències i Ante Tomic 3 - que ha permès trobar molt bons tirs. El principal beneficiat: Xabi López-Arostegui, amb 2 triples i 9 punts en el primer quart (19-14).\nEl segon quart l’han dominat les defenses, amb una Penya molt sòlida i que venia molt cara cada cistella en contra. En atac, però, els verd-i-negres han tingut problemes per aconseguir punts, especialment en els darrers minuts, i el partit ha arribat molt igualat i amb un marcador molt baix al descans (31-28).\nVladimir Brodziansky ha estat el jugador verd-i-negre més inspirat després de tornar dels vestidors, amb 7 punts en els primers minuts (40-35). Malgrat tot, la Penya no ha pogut agafar distància i l’Urbas Fuenlabrada s’ha posat per davant (48-49). Llavors, amb dos triples de Conor Morgan i una cistella de Tomic, que també ha fet un bon tercer quart, els badalonins han traçat un parcial de 8-0 a favor i han agafat 7 punts d’avantatge (56-49), però el període ha acabat amb un electrònic força equilibrat (58-55).\nAmb bons minuts en atac de Simon Birgander, López-Arostegui i Neno Dimitrijevic, i una bona defensa, la Penya ha arribat al tram final dominant de 9 (74-65), però un parcial molt ràpid de 0-8 a favor de l’Urbas Fuenlabrada ha posat emoció a dos minuts pel final (74-73). La resposta verd-i-negra ha estat contundent, amb una cistella del suec i una altra de basc, per assegurar la victòria (80-75).\nXabi López-Arostegui ha estat l’MVP del partit amb 26 de valoració, 18 punts i 7 rebots. L’ha seguit Ante Tomic amb 18 punts, 16 de valoració i 7 rebots.


Un mocador de regal per cada 20€ de compra!\nInici | Promocions i Descomptes | Un mocador de regal per cada 20€ de compra!\nA Punt 7 volem que gaudeixis de l'estiu lluint les millors peces de roba. Per això, per cada 20 € de compra et regalem un mocador per a realçar encara més la teva elegància.\nDisponible en diferents models i colors. Escull el que t'afavoreixi més.\nUn mocador de regal per cada 20 € de compra!


Notícies :: opera :: Un Rossini de disseny tanca la temporada d'òpera a Sarrià | Agenda de concerts i actualitat de música clàssica i òpera\nUn Rossini de disseny tanca la temporada d'òpera a Sarrià\nEls Amics de l’Òpera de Sarrià, a través de la temporada d’òpera de cambra a Barcelona, presenten al Teatre de Sarrià la darrera òpera d’enguany, L’inganno felice, de Rossini. Ho fan amb la col·laboració del centre ELISAVA i l’Ajuntament de Sitges, que s’incorpora a la temporada dels Amics.\nLa temporada d’òpera de cambra de Barcelona, impulsada pels Amics de l’Òpera de Sarrià, clou el cicle amb L’inganno felice, de Giaochino Rossini, una òpera bufa en format breu que es combina també amb el drama. Es representarà el proper dissabte 19 de maig a les vuit del vespre i diumenge 20 a les sis de la tarda al Teatre de Sarrià i, gràcies a la col·laboració amb l’Ajuntament de Sitges, l’estrena tindrà lloc divendres 18 a les vuit del vespre al Teatre Prado de Sitges.\nLa posada en escena és possible gràcies al conveni que s’ha signat amb ELISAVA, Escola Universitària de Disseny i Enginyeria de Barcelona. Deu alumnes de segon i tercer curs del Grau de Disseny de l’Escola, tutoritzats pel professor d’ELISAVA i reconegut escenògraf Carles Berga, han participat en un workshop específic en què han dissenyat i creat l’escenografia de l’òpera, que ens acosta a una mina de la II Guerra Mundial i està treballada a partir de materials reals com cordes i fustes per aportar més realisme a l’escena, amb l’objectiu d’arribar més directament al públic.\nLa signatura d’aquest conveni permet als alumnes d’ELISAVA participar directament en la creació d’una escenografia i, per altra banda, els Amics de l’Òpera de Sarrià promocionen el talent i la creativitat, no només en l’àmbit vocal i performatiu, sinó en el terreny de les arts plàstiques.\nL’inganno felice és una òpera en un acte de Gioachino Rossini amb llibret de Giuseppe Maria Foppa. Tot i que l’autor l’anomenava "farsa", l’estudiós Richard Osborne matisa: “És una òpera semiseria que té estatus de melodrama romàntic amb elements del gènere bufo”. Es va estrenar al Teatro San Moisè de Venècia el 8 de gener de 1812 i va resultar un èxit rotund.\nL’òpera ocorre “en un passat llunyà”, en un poble miner de la costa d’Itàlia. Si ens situem abans de començar l’acció, descobrim que el malvat Ormondo està enamorat d’Isabella, qui està feliçment casada amb el duc Bertrando. Quan aquesta rebutja Ormondo, aquest difon rumors viciosos sobre la reputació de la noia i suborna Batone per llançar-la a la deriva en un vaixell a la mar. No obstant això, és rescatada per un miner local, Tarabotto, qui després la disfressa com la seva neboda, Nisa.\nL'òpera comença deu anys després del seu rescat. El duc Bertrando ha de visitar les mines, i Isabella, que encara està enamorada del seu marit, finalment revela la seva veritable identitat a Tarabotto, que es compromet a ajudar-la. El duc, que arriba amb Ormondo i Batone, també professa, encara, amor per la seva desapareguda dona, però creu els rumors segons els quals ella li havia estat infidel. Batone s'adona que Nisa és, en realitat, Isabel i ordeix un pla amb Ormondo per segrestar-la aquella nit, però Tarabotto se n’assabenta. Abans de poder segrestar Isabella, els dos vils personatges es desemmascaren i es revela la veritable història de "Nisa", quan la noia mostra a tothom la roba de duquessa i un retrat del duc que ha guardat durant tot aquest temps. Finalment, Bertrando i Isabella tornen a estar junts.\nEls cantants que encarnaran els personatges són la soprano Serena Sáenz (Isabella), els tenors Jorge Juan Morata i César Cortés (Bertrando), i els barítons Guillem Batllori (Ormondo), Roberto Maietta (Trabotto) i Jorge Abarza (Batone), acompanyats de l’Orquestra Barcelona Concertante, dirigida per l’ànima dels Amics de l’Òpera de Sarrià, Assunto Nese. La direcció artística i vocal va a càrrec del tenor Raúl Giménez i la direcció d’escena, d’Anna Ponces. Els deu alumnes d’ELISAVA han creat l’escenografia i el vestuari és obra de Núria Cardoner, així com Ramon Pasqual s’encarrega de la il·luminació i la part tècnica, amb subtítols de Miquel Castanyer i Viviana Salisi com a pianista repertorista.\nFotos: A. Bofill. Cedides pels Amics de l'Òpera de Sarrià\nMés, sobre...: òpera , amics de l'òpera de sarrià , gioachino rossini


Els visitants creixen un 8% durant el mes de maig\nActualitzada 26/06/2018 a les 06:43\nMés de 550.000 persones van entrar al país durant el mes de maig, xifra que representa un increment del 8,2% respecte al mateix període de l’any anterior. El nombre de turistes va ser de 149.205, amb una variació positiva de l’11,1%, mentre que la quantitat d’excursionistes va ser de 404.751, un 7,2% més que el maig del 2017. Entre els visitants, l’increment més gran es va produir entre els francesos, un 9%, i els espanyols, un 6,4%. Situació similar es repeteix entre els turistes, on el 22,4% de francesos, doblen el 10,6% dels espanyols.\nPer altra banda, el nombre de vehicles que van entrar al maig va ser de 321.744, dada que representa un increment del 0,1% respecte del mateix període de l’any anterior. A la frontera hispanoandorrana es va produir una variació negativa del -0,9% i per la frontera francoandorrana, una de positiva del 2,3%. Si es miren els dotze últims mesos, el nombre de vehicles que han visitat el país és de 4.249.905 (-0,2%). Des que va començar l’any, la frontera del riu Runer ha patit una caiguda de l’1,4% en aquest apartat, mentre que a la francoandorrana, les visites han crescut un 0,7%, fet que deixa una mitjana d’entrada de vehicles del -0,7%.


el pelegrinatge per les ciutats de la vida … quan creure és crear! | SabaticaSabata\nby mome on setembre 2, 2012\tHi ha homes que lluiten un dia i són bons. Hi ha altres que lluiten un any i són millors. N’hi ha que lluiten molts anys i són molt bons. Però hi ha els que lluiten tota la vida, aquests són els imprescindibles. Bertolt Brecht\nTags: accident, alegria, amics, amor, Anantapur, arrossals, Ayurveda, Backwaters, bellesa, Bollywood, calma, canvi, casa, ciutats, cocoters, colors, contaminat, creatiu, crematori, educació, emocions, espirituals, essències, eternitat, Fundació, fusta, FVF, Ganges, gran mare, gurus, hinduisme, incineracions, influència, Ioga, làgrima, llegenda, místic, missió, mort, necessitats especials, nens, oenagé, olors, oxígen, pacte d'amor, palau, palmeres, parc natural, pau, pesca, platges, pobresa, rickshaws, riu, rius, safari, samsara, sanitat, saviesa, sèptica, sentits, serana, servei, set, siva, somriure, sudaris, Taj Maja, transformació, tren, tristesa, viatgers, Vicens Ferrer, vida, xarxa\tFrom: Àsia, Índia\t← Els colors del Rājasthān: terra dels hindús, de gitanes, dels tradicionals Maharajaris i camells tocant el desert!


Club Atletisme Ondara: d’octubre 2014\nVos fem partíceps dels acords de la reunió d'ahir sobre el III Gran Fons:\n1- Es va acordar a la reunió no pujar la quota d'inscripció i deixar-la en 9€.\n2- La borsa del corredor la prepararem el dissabte 08 de novembre a les 18.30h., dins l'edifici del Prado.\nDurant tot el dissabte estarem en Tururac Esports de Dénia, entregant els dorsals.\n3- El diumenge de la prova, ens reunirem ben matí per preparar tota la zona de meta i post-meta. A les 07.30h. del matí ens veurem davant del Bar Bombilla (zona de meta).\nRecordeu ser puntuals.\nPublicat per ondaracorre el 31.10.14 Cap comentari:\nPublicat per ondaracorre el 27.10.14 Cap comentari:\nPublicat per ondaracorre el 24.10.14 Cap comentari:\nEl Pont venia carregat de curses! Per començar, la dels veïns del Cap i Cua, la cursa de Beniarbeig celebrava la seva XIII Volta a Peu a Beniarbeig, el mateix 9 d'octubre, amb la llargada ja coneguda de 7,7 kms, amb pujades i baixades, un total de 311 foren els valents que s'atreviren a córrer la cursa, entre ells 23 corredors del nostre Club, a destacar, Sergi Soler, qui s'imposà en la cursa amb una absoluta tranquil·litat, Emili Pérez, que quedava 1er en la seva categoria, Marga Escoda, també 1era en la seva categoria i destaquem, també, el debut com a membres del Club d'Isaac Arcos i Nerea Frasés, tots dos, realitzant molt bona cursa!!!\nTambé volem destacar el bon paper dels runners ondarencs en general, ja que Sergio Torres de l'Ondara Tri-Esport, aconseguia la 2ª plaça de la cursa, però no s'acaba ací, ja que dels 20 primers arribats a meta, 8 (Sergi, Sergio, Ivan, Emili, Toni, Raül, Joanfe i Vicent) eren del C.A. Ondara o de l'Ondara Tri-Esport, increïble l'estat de forma de tots ells!!!\nEl diumenge 12 d'octubre es corria a Teulada-Moraira la "Gourmet Race" i com no podia ser d'altra forma, fins allí tinguérem representació, també! Toni López i Juani Martínez s'aproparen per córrer la prova d'uns 8 kms.\nJosep, Emili, Almu, Javi i Ana en Alzira!\nEixe mateix dia, se celebrava, un poc més lluny, la XVII Mitja Marató d'Alzira!\nI, sí! Allí també tinguérem representació del Club, entre els 1.308 finishers!!!\nEn una dura marató, amb molt corredor d'elit, els nostres aconseguiren fer uns temps impressionants!!!\nEmili Pérez, aplegava a meta el 8è de la seva categoria, aturant el crono a 1h28minuts i 10 segons.\nAna Melenchón, feia la 6ena de la seva categoria, amb un crono d'1h47minuts i 03 segons.\nAlmu Sánchez, 11ena en la categoria, aplegava just darrere, amb 1h47minuts i 35 segons.\nTambé estava en Alzira el nostre company d'entrenaments, del C.A. La Xara, Josep Català, qui aconseguí un bon crono d'1h27minuts i 43 segons, sent el 6è en la seva categoria.\nClassificacions Mitja Alzira 2014\nL'enhorabona a tots i recordar-vos que aquest cap de setmana estan la cursa de Daimús en 6 i 12 kms i també en La VilaJoiosa en 8,7 kms, el dissabte 18 d'octubre. Mentre el diumenge 19 es corre en Dénia, la Cursa de La Dona de 5 kms. Anima't i col·labora!!!\nMés info en: http://www.somesport.com/index.html\nPublicat per ondaracorre el 13.10.14 Cap comentari:\nPublicat per ondaracorre el 7.10.14 Cap comentari:


La campana té aquesta inscripció en llatí al terç: "✱ S ✱ BARBERA ✱ ORA PRONOBIS ✱ ANNO ✱I643 ✱ CASANOVA / "✱ME FCIT✱". Aquesta té dos abreviatures i completa seria: "✱ SANCTA ✱ BARBERA ✱ ORA PRO NOBIS ✱ ANNO ✱1643 ✱ CASANOVA / "✱ME FECIT✱. Es tradueix així en valencià: "SANTA BÀRBERA PREGA PER NOSALTRES ANY 1643 CASANOVA EM VA FER". El text té una oració a Santa Bàrbera que deriva de les lletanies dels Sants, una de les súpliques de l'Església i freqüent a la litúrgia per implorar la protecció dels sants. A més està el cognom del fonedor i la data de fosa.\n"✱ S ✱ BARBERA ✱ ORA PRONOBIS ✱ ANNO ✱I643 ✱ CASANOVA"\n(02) "✱ME FCIT✱"\nL'any 1998 conservava la truja de fusta original de perfil semblant al tradicional valencià però amb algunes diferències en el capçal. Tenia una llarga corda unida al batall per repicar-la des dels peus del campanar i un batall antic.\nEstà instal·lada a una de les finestres de la sala de les campanes amb una truja nova de fusta de perfil típic valencià i mecanitzada amb motor d'impuls i electromall monofàsic. Té batall lligat i reforçat amb cable de seguretat.\nLa campana va ser fosa l'any 1643 per un campaner de cognom Casanova. Amb posterioritat a l'any 1998 Industrias Manclús va canviar la truja antiga per altra nova amb un perfil poc relacionat amb del de l'antiga, quan es devia d'haver fer una igual o bé restaurar l'antiga. La campana es mecanitzà amb motor d'impuls i electromall monofàsic.\nLa instal•lació és original cal conservar-la per protegir la sonoritat i altres valors culturals. Qualsevol mecanització haurà de conservar aquestes qualitats, reproduir els tocs tradicionals i permetre els tocs manuals,.\nMARTÍN NOGUERA, Francesc Xavier (24-04-1998)\nLa Moltona (2)\nSant Francesc d'Asís (3)\nLa campana està profusament decorada amb triangles al terç, que omplin tot l'espai que no ocupen les inscripcions. Aquestes es reparteixen entre dos nivells i diuen així: "S▲FRACISCO▲DE▲ASIS▲SIENDO▲CURA▲PARROCO▲D▲ANTONIO / BLANQUER▲Y▲ALCALDE▲D▲SERCIO▲SEGURA▲ANO▲I884". Aquesta té algunes abreviatures i completa seria: "SAN FRANCISCO DE ASÍS SIENDO CURA PARROCO DON ANTONIO BLANQUER Y ALCALDE DON SERGIO SEGURA AÑO 1884". El text indica l'advocació a la qual està dedicada, els noms de l'alcalde i rector del poble quan va ser fosa, així com la data de fosa. Al mig té una creu amb pedestal i una inscripció dins d'una cartel·la amb el nom del fonedor: "ME CONSTRU / YO VICENTE / DOMINGO RO / SAS". Correctament seria: "ME CONSTRUYÓ VICENTE DOMINGO ROSAS".\n"S▲FRACISCO▲DE▲ASIS▲SIENDO▲CURA▲PARROCO▲D▲ANTONIO" (sanefa de triangles decorats)\n"BLANQUER▲Y▲ALCALDE▲D▲SERCIO▲SEGURA▲ANO▲I884" (sanefa de triangles decorats)\n(06) (cartel·la amb inscripció) "MECONSTRU / YO VICENTE / DOMINGO RO / SAS"\nRepic manual des dels peus del campanar per mitjà d'una llarga corda unida al batall. Volteig manual des de la sala de les campanes. Tocava hores i mitges.\nRepic i volteig automàtic. Toca les hores amb el martell automàtic.\nFins a la dècada dels anys 80 del segle XX va conservar la instal·lació tradicional. D'aquesta, la truja de fusta era un dels elements més valuosos perquè igual que altres localitats properes presentava algunes lleugeres variacions respecte del perfil tradicional valencià. Tenia una maça horari per tocar les hores.\nEn 1998 es tocava de forma manual, presenta corda al batall per tocar des de baix. Maça mecànica d'hores en (04), en ús (nota de F. Xavier). Tenia ja la truja de ferro de la foneria de Salvador Manclús.\nEstà instal·lada a una de les finestres de la sala de les campanes amb truja de ferro de la foneria de Salvador Manclús del Grau de València i mecanitzada amb motor d'impuls i electromall monofàsic. Disposa d'un batall lligat i reforçat amb cable de seguretat.\nLa campana va ser fosa per Vicente Domingo Rosas l'any 1884, el mateix any que aquest campaner va fondre altres dos campanes per a la veïna localitat de Gorga. Durant la dècada dels anys 80 del segle XX la foneria de Salvador Manclús del Grau de València va destruir la instal·lació tradicional amb el canvi de la truja de fusta per altra de ferro. Amb posterioritat a l'any 1998 la mecanitzaren amb motor d'impuls i electromall monofàsic.\nLa instal·lació actual no afavoreix la conservació de la campana ni té cap vinculació amb la tradició local, per tant devia ser restaurat el conjunt. La campana s'ha de baixar del campanar per netejar-la per dins i per fora, canviant la truja de ferro per altra de fusta de perfil tradicional local que podria seguir el model de la que tenía en 1998 la xicoteta.


Isabel Maria Llanos López – Institut Català de les Dones\nPolicia, Comunicòloga, Periodista, Actriu, Criminòloga, Formadora, Professora d'universitat, Escriptora, Poeta, Psicòloga\nIsabel Maria Llanos López\nArts escèniques / Moda / Bioètica / Comunicació / Comunicació corporativa / Mitjans de comunicació / Psicologia de la comunicació / Cinema / Teatre / Criminologia / Psicologia forense / Lideratge / Educació / Feminicidi / Violència masclista / Agressions sexuals / Seguretat ciutadana / Creixement/assessorament personal\nCompartir "Isabel Maria Llanos López"\nDoctora Cum Laude en Bioética UCAM con la tesis “Aplicación de la metodología del autoconocimiento en Bioética: estudio y práctica sobre la obra de la cineasta Carolina Rivas”, doctoranda en Psicologia Social por la UB, màster oficial en Bioética UCAM, màster en Direcció de Màrqueting i Comunicació UOC, màster en Ciències Forenses UME, llicenciada en Psicologia UOC y en Periodismo UCJC, diplomada superior en Criminologia ESCC. Postgraus: Direcció de Seguretat UB, Especialista Universitari en Protocolo d’Estat i Internacional UNIOVI_Ministerio de Asuntos Exteriores, Expert Universitari en Protocol i Cerimonial U Miguel Hernández (Elche), Tècniques d’Informació i Comunicació Empresarial UPF. Life Coach y Coach productiu per a equips de treball. Practitioner en PNL, entre altres formacions.\nHa estat funcionària, en segona activitat, del Cos Nacional de Policia on, entre d’altres activitats, ha format part del Gabinet de Comunicació de la Jefatura Superior de Policia de Catalunya, exercint com a portaveu i encarregant-se de la gestió de l’àrea de protocol, entre d’altres. Ha obtingut la Creu de Plata del Mèrit Civil.\nTreballa com a periodiste, docent universitària, consultora externa en desenvolupament competencial, assessora y formadora en seguretat i protocol, consulta privada de psicologia i coaching, actriu, poeta y escriptora, entre d’altres.\nRedactora freelance para distintos medios, escribo mi opinión en El Periódico de Catalunya, la columna Con derecho a roce en Astorga Redacción, he sido parte activa en la creación del Decálogo sobre tratamiento informativo de las noticias sobre violencia de género impulsado por la Regidoria de la Dona y el Col.legi de Periodistes de Catalunya y publicado numerosos textos docentes y formativos en diversas materias. Mis textos literarios han sido publicados en Varios cuentos bárbaros: erotismos macabros, Eros Senex (Manual de Ultramarinos: 2016, 2018), Libro Rojo vols. IX, VIII, VII (Prostíbulo Poético: 2016, 2017, 2018), El hombre de mimbre Vol. 4 (2013), Recull de relats breus per a dones – Vols. II, V, VII (Centre d´estudis comarcals del Baix Llobregat: 2006, 2009, 2011), ganando en 2010 el concurso de relatos Joana Raspall. Como dramaturga, las obras Hasta el infinito y más allá y Café Minuto, ambas llevadas a escena.\nComo actriz, soy miembro de la AADPC, AISGE, Graduada en Técnica Meisner y formada con reconocidos maestros nacionales e internacionales. Formo parte de los colectivos artísticos Prostíbulo Poético, con quienes he actuado en España y Reino Unido, Teatre del Límit (ganando el Festival Croquis 2017), #amíNOmecallas (denuncia artística) y Erráticas (poesía escénica) con quienes he girado por todo el país con Fuga en mí menor en 2017. En 2011 me otorgaron el galardón Premi Millos Actriu 2011 ENCAG. He sido asistente a dirección del Festival Internacional de Cortometrajes “Luna de cortos” (Veguellina de Órbigo, León), en el que también he sido miembro del Comité de Selección y Jurado Sección Oficial (2017). Actualmente trabajo en mi espectáculo “VERSOS perVERSOS”.\nPolicia / Comunicòloga / Periodista / Actriu / Criminòloga / Formadora / Professora d'universitat / Escriptora / Poeta / Psicòloga\nAnar a Google Maps\nTelèfon +34 629 813 506


Luz, micro y punto presenta Celeste al Teatre Sans – ESTUDI ZERO TEATRE\nLUZ MICRO Y PUNTO (Astúries)\nDies 25, 26 i 27 de MARÇ de 2022\nDivendres i dissabte 18 h i Diumenge 17h\nHistòria visual i sonora emmarcada dins el teatre d’ombres. Fan servir tecnologia analògica i diferents formats que van des del teatre d’ombres més clàssic al més experimental, creant imatges amb directe de manera poètica i artesana. La companyia ha participat en molts de festivals i fires nacionals i internacionals, guanyant premis com el FETEN 2017 a la millor proposta plàstica.\nLapicera i Tisora fabriquen marionetes d’ombres en el seu taller on hi ha un teatre petit de fusta pel qual entren i surten per a donar vida a la llum. Un dia són sorpreses per la crida de la deessa grega Eurínome i aquí comencen una sèrie d’històries de fantasia, aventura i amor sobre la mitologia grega.\nAutores: Chantal Franco i Patricia Toral\nDirecció: Patricia Toral i Chantal Franco\nDirectora d’expressió corporal: Ana Pérez de Amézaga\nConstrucció i manipulació de marionetes: Patricia Toral i Chantal Franco\nComposició musical: Verónica R. Galà\nIntèrprets: Chantal Franco i Patricia Toral\nEspectacle per a públic familiar (+6 anys)\nLuz, Micro y Punto és una companyia asturiana formada per Patricia Toral i Chantal Franco, creadores i intèrprets que centren el seu treball en l’experimentació i creació d’històries visuals i sonores emmarcades en el teatre d’ombres.\nEn l’art visual Patricia i Chantal , utilitzen tecnologia analògica i diferents formats per a la posada en escena, que van des del teatre d’ombres més clàssic al més experimental, sempre creant imatges en directe de manera poètica i artesana. L’ànima vertebral d’aquestes imatges és la música , creada específicament per a cada peça.


Escort palabra en ingles busco amigas para chatear gratis\nSi dos individuos están siempre de busco pareja xochimilco acuerdo en todo, puedo asegurar que uno de los dos piensa por ambos.La interpretación de los sueños es el camino real al conocimiento de las actividades inconscientes de la mente.Hoy, de camino a la..\nPero eso no quita que muchos lo prefieran y se vean geniales.Siempre recuerda usarlos como guías a lo que quisieras, pero trata de crear modelos únicos, exclusivos, para kk putitas amateur que seas auténtico.Y ser felices para siempre.Esperamos que estés complacido con esta..\nÉl es mejor jugador de fútbol de todos los tiempos.\nNo sé si habrán visto la película de Disney Lilo Stitch, pero en ella se habla mucho sobre la palabra "ohana que.\nEspero que disfruten la clase.\nTe lo explicamos mejor con los siguientes ejemplos:.ever en preguntas significa alguna vez.\nAhora bien, por otro lado no es nada fácil cambiar la cultura alrededor de esta palabra en el mundo PTC, read more, te quiero puta lyrics herzeleid traducción de settlement en Español: - Oxford Dictionaries m que es "date " Comienzan con No es posible dar con la palabra "date".The dating app was conceived for la Palabra del día.Ive dislike her ever since I saw her.Sigame en twitter m/ingamericano101, para ordenar mi curso vaya a mi sitio oficial.Por ejemplo, en preguntas, significa alguna vez y en negaciones nunca.Yo nunca he dicho eso.I dont want I havent done.\nI dont ever want to see you again.\nHas estado alguna VEZ en Londres?\nLuego la que mejor medida de desempeño consigue es la que se lanza en la promoción a gran escala.\nSe buscar chicas soltera mejoró la Interfaz por una consulta y aprende definiciones bíblicas.Nuestro amor dura para siempre.La lista de las mujeres q buscan hombres en temuco 1000 palabras rusas más usadas, te enseña las palabras que se emplean en la mayor parte de las situaciones.Have you ever been to London?Has estado alguna VEZ ahí?


cultura archivos - MUBAG\npor mgazabat | Sep 19, 2017 | Actividades, Concerts\nEl dijous, 21 de setembre a les 19h, interpretat pel quartet THE ENTERTAINERS TEACHERS, CONCERT-HOMENATGE a Jerónimo Jacinto de Espinosa. Entrada lliure, limitada a l’aforament del local. Enguany 2017 es compleix el 350 aniversari de la defunció del pintor...