La Baldufa parodia la mort de Franco com a reclam del festival Humoris Causa – Comarques de Ponent\nadmin Posted On noviembre 22, 2007\nEl 1r. Festival de Teatre d’Humor Humoris Causa, que tindrà lloc al Teatre L’Amistat de Mollerussa del 23 al 25 de novembre, va tenir un aperitiu amb la posada en escena per part de la Companyia La Baldufa d’una paròdia sobre Franco, el passat 20 de novembre, tot coincidint amb la data de la seva defunció. En la paròdia Franco va ressuscitar i va viatjar fins a Mollerussa per prohibir i criticar l’Humoris Causa. El 1r. Festival de Teatre d’Humor Humoris Causa, que tindrà lloc al Teatre L’Amistat de Mollerussa del 23 al 25 de novembre, va tenir un aperitiu amb la posada en escena per part de la Companyia La Baldufa d’una paròdia sobre Franco, el passat 20 de novembre, tot coincidint amb la data de la seva defunció. En la paròdia Franco va ressuscitar i va viatjar fins a Mollerussa per prohibir i criticar l’Humoris Causa. Aquest festival comptarà en aquesta primera edició amb la participació de 13 companyies que faran un total de 22 representacions adreçades tant al públic familiar com a l’adult. La majoria de participants són de Catalunya, tot i que cal destacar la presència de dues companyies franceses, una d’italiana i una altra d’argentina. També hi seran presents una companyia de Navarra i una altra de l’Aragó. Precisament la companyia italiana Teatrino dei pedi, que escenificarà l’obra Hi havia una vegada dos peus, ha estat recentment guardonada a la Mostra Internacional de Titelles de la Vall d’Albaida (València). Així mateix, la companyia Caligo Teatre representarà La fabulosa història dels inoblidables Matafaluga, una obra que es veurà a Mollerussa per primera vegada ja que la companyia ha triat l’Humoris Causa per començar a fer-ne la gira. A més a més, també destaca l’espectacle Le tennis, de la companyia francesa FFITC, que l’any passat va obtenir el Premi Nacional de Circ a França i Llenties i Marabú, d’Escarlata Circus, que justament enguany ha obtingut el Premi Nacional de Cultura en circ. D’altra banda, la companyia La Baldufa aprofitarà el marc del festival per estrenar la seva darrera producció, Circ de Ninots. Aquesta obra estava programada per ser representada dos dies, però la companyia ha optat per oferir diumenge Embolic a la granja amb l’objectiu d’ampliar l’oferta d’espectacles.


De vacances: del 20 d'agost al 9 de setembre | Blog de joieria de MeriTomasa\n> Blog>De vacances: del 20 d'agost al 9 de setembre\nDe vacances: del 20 d'agost al 9 de setembre\nPublicat per Meri Tomasa ago 14, 2018 Botiga online 1 Comentaris\nJa són aquí! Després d'un any en què La Fàbrica de Tresors de MeriTomasa no ha parat de treure fum màgic per les quatre xemeneies, tanco els forns i dono festa al soplet, l'esmoladora, l'astellera, la llaminadora, els burins i als gnoms del nord i les bruixes del sud que m'ajuden en els quefers del dia a dia. Estem de vacances!\nDel 20 d'agost al 9 de setembre. Pel camí, la botiga online segueix amb la persiana pujada. Pots comprar i preguntar tot el que vulguis. Això sí: tramitaré totes les comandes i donaré resposta a totes les consultes a partir del dia 10 de setembre.


El regidor de Mobilitat Sostenible, Giuseppe Grezzi, ha acordat hui amb representants del sector del taxi iniciar el procés perquè l’ordenança municipal de Mobilitat incloga la regulació del taxi i els Vehicles de Transport amb Conductor (VTC).\nLa Mesa del Taxi, reunida aquest dilluns a l’Ajuntament, també ha pactat la creació d’una taula de treball tècnica, que comptarà amb representació del sector del taxi i personal tècnic de la Regidoria, per a abordar de manera eficaç les qüestions que s’incloguen en l’ordenança amb l’objectiu de garantir el servici públic del taxi, sector clau per a la mobilitat urbana.\nAquest procés s’inicia després que el passat 18 d’abril la Junta de Govern Local aprovara una moció, impulsada per Grezzi a petició del sector del taxi, per a introduir com més prompte millor les modificacions necessàries sobre la prestació del servici de transport públic discrecional de persones viatgeres mitjançant arrendament de vehicles amb conductor.\nEn concret, la moció va establir que els servicis a prestar pels VTC es contractaren, almenys, amb una hora d’antelació, una mesura que s’emmarca en les competències que la Generalitat atorga en aquesta matèria a les administracions locals a través del Decret llei 4/2019, de 29 de març, que regula aquest sector.\n“La Mesa del Taxi mostra el nostre compromís per a treballar braç a braç amb el sector del taxi amb l’objectiu de millorar el servici públic del taxi i regular de la manera més eficaç el servici discrecional dels VTC”, ha explicat Grezzi.


Ascensors laterals? Així funcionen aquests multi-ascensors | le Koncept\nAscensors laterals? Així funcionen aquests multi-ascensors\nLa tendència mundial és a habitar grans conglomerats urbans, enormes gratacels que possiblement el dia de matí estaran comunicats entre ells, ja que no hi haurà la necessitat de baixar al carrer per passar d’un edifici a el següent, com succeirà llavors?\nProbablement hauran ascensors verticals i horitzontals que facilitin la circulació de les persones , i el seu desenvolupament ja és una realitat a Alemanya. El seu nom és “ascensor multi”, no té cables i, més que un ascensor a la manera antic, sembla un carro de metro a eix vertical.\nel nou ascensor, al no estar ancorat mitjançant gruixuts cables d’acer a terra i a el sostre d’un edifici en particular, pot anar d’un costat a un altre, movent-se cap amunt, avall, dreta i esquerra, sense problemes. Fins i tot en un mateix edifici poden estar funcionant en bucle diverses cabines alhora, que no es topen gràcies a una delicada programació.\nLes cabines es mouen mitjançant un conjunt de frens de diversos nivells, els que envien dades a una xarxa sense fils entre les unitats i el centre de control.\nEls primers interessats\nThyssenkrupp, la companyia alemanya a càrrec d’aquesta meravella, ja va fer la primera prova del seu funcionament en una torre de 246 metres d’altura a la localitat de Rottweil. I el seu èxit va ser tal, que ja hi ha interessats en la seva implementació, es tracta de l’empresa immobiliària OVG Real Estate, qui construirà un nou edifici anomenat East Side Tower, a Berlín. Gràcies a aquest desenvolupament, l’arquitectura dels edificis podrà prendre noves formes i tenir molt més llibertat en el seu desenvolupament.\nS’espera que aquest edifici amb el seu ascensor multi implementat, estigui a punt el 2019 o 2020.\nUna nova manera de moure en l’espai\nAndreas Schierenbeck, director general d’Thyssenkrupp, va dir que aquesta nova tecnologia “va a transformar la forma en què la gent es mou, treballa i viu a les grans superfícies “. La gent guanyarà temps i els enginyers guanyaran espai dins dels edificis.\nEl nou ascensor multi té una velocitat de 5 metres per segon, temps d’espera reduïts i entrades dobles a la planta baixa. A més, ocupa moltíssim menys espai dins dels edificis, ja que el buit que requereix dins de l’estructura és molt més petit. Això augmentarà l’àrea útil de l’edifici en un 25%.\nÉs possible la seva massificació?\nPer ara, aquest tema es veu complicat, i no només a causa de la seva elevat preu , sinó també a altres variables.\nEn primer lloc, per la seva complexa enginyeria, l’ascensor multi requereix d’un edifici de més de 300 metres d’altura per a ser implementat, és a dir, enorme. A més, ha de comptar amb materials ultra lleugers per reduir el pes, com el carboni.\nEncara és només un somni per a molts, però només imaginar-ho ens trasllada a una ciutat de futur molt més còmoda i on l’optimització de l’ temps i de l’espai, serà la norma.\n← 50 TRUCS DE VIATGE QUE TOT VIATGER HAURIA CONÈIXER\nCom crear un centre d’alt rendiment per afavorir el treball en equip, la transparència i la comunicació →


Recerca i dades\t← Entrades antigues\nMontoya; Mas: “Language teaching and family linguistic transmission: two correlative factors in the Valencian Region (Catalan vs. Spanish)?”Publicat el 21/02/2013\tFont: Language teaching and family linguistic transmission: two correlative factors in the Valencian Region (Catalan vs. Spanish)? | Abat | Sociolinguistic Studies.\nSociolinguistic Studies, Vol 6, No 1 (2012)\nBrauli Montoya Abat, Antoni Mas i Miralles Continuar llegint →\nDins - Presència pública. Membres de la Xarxa., Recerca i dades, Sociolingüística educativa | Feu un comentari\tA. Milian publica “Drets lingüístics de debò?” | Xarxa CRUSCAT. Coneixements, usos i representacions del català.Publicat el 20/02/2013\tFont: Generalitat de Catalunya\nRecull de les ponències del seminari del mateix nom organitzat per l’Institut d’Estudis Autonòmics el 2 de desembre de 2011, en què es va qüestionar el reconeixement i el respecte dels drets lingüístics que emergeixen dels marcs constitucional i estatutari. Una anàlisi de la praxi de les actuacions administratives que tracta de respondre si els drets lingüístics són merament retòrics o, com recull el títol de la publicació, es tracta de drets de debò. Continuar llegint →\nDins Dret i política linguística, Recerca i dades | Feu un comentari\tFinançament per a dos capítols sociolingüístics sobre el País ValenciàPublicat el 18/02/2013\tFont: Verkami: “Nació i identitats: pensar el País Valencià” #pensarPV.\nEl projecte d’edició del llibre compta amb dos articles sociolingüístics\n4. Identitat valenciana i transmissió del valencià. Brauli Montoya (Universitat d’Alacant)\nDins Actes | Feu un comentari\tTreballs de Sociolingüística Catalana: publicació en format d’accés obert del Núm. 22 (2012)Publicat el 13/02/2013\tLa revista Treballs de Sociolingüística Catalana [Societat Catalana de Sociolingüística], d’edició catalana, acaba de publicar en format d’accés obert el Núm. 22 (2012). Podeu consultar-la a la pàgina web de la revista: http://revistes.iec.cat/index.php/TSC/index\nUs recordem que Treballs de Sociolingüística Catalana manté oberta la crida d’articles per al número 24, amb propostes per al seu monogràfic sobre ideologies lingüístiques, en qualsevol temàtica sociolingüística en la miscel·lània i ressenyes per a llibres. Si teniu dubtes, us podeu posar en contacte amb la revista mitjançant el correu tsc (arrova) iec (punt) cat.\nL’evolució dels usos privats a Catalunya del 1997 al 2008, per Joaquim Torres–Pla\nL’evolució dels usos professionals a Catalunya del 1997 al 2008, per Albert Fabà Prats\nSECCIÓ MONOGRÀFICA II: EL CATALÀ MOLA? COMPETÈNCIES, REPRESENTACIONS I USOS DE LA LLENGUA EN L’ÀMBIT JUVENIL, per Miquel Àngel Pradilla\nExperiències per a l’extensió de l’ús del català en l’educació en el lleure. El Taller d’Educació per la Llengua per Carles Palau i Puig (Tallers per la Llengua)\nLlengua i modernitat: Comunicació i ús educatiu i social del català. L’experiència d’Escola Valenciana per Gerard Fullana Martínez (Escola Valenciana)\nTrobades entre joves autòctons i joves nouvinguts per crear un entorn que estimuli l’ús de la llengua per Paula Pluxà (Dep. de Política Lingüística de l’Ajuntament de Palma).\nProgrames per promoure l’ús del basc en l’àmbit del temps lliure infantil i juvenil per Odei Sagardia Iraundegi i Izaro Susperregi Olaizola (Urtxintxa Eskola)\nJoves i ràdio: l’experiència del Grup Flaix per Judith Rodríguez Vallverdú (Assessora lingüística del Grup Flaix)\nJoves i televisió: l’experiència de Televisió de Catalunya per Raül Tidor\nEl català mola si mola el que fem en català… o no per Oriol Grau i Elias (URV)\nRIERA GIL, Elvira (2008). Ètica política i diversitat lingüística. Per una política lingüística responsable. Barcelona: Escola d’Administració Pública de Catalunya.163 pp. per Llorenç COMAJOAN COLOMÉ\nPRADILLA, Miquel Àngel (2011). De política i planificació lingüística: Mirades contemporànies a l’ecosistema comunicatiu català. Benicarló: Onada Edicions. 142 p. per Marina MASSAGUER COMES\nVILA, F. Xavier (dir.); GOMARIZ, Eva (col•l.) (2009) Estudis de demolingüística. Actes de la Primera Jornada de Demolingüística de la Xarxa CRUSCAT. Barcelona: Xarxa CRUSCAT, 5, IEC. 87 pàg. per Raquel CASESNOVES FERRER\nMEMÒRIES DE LA SOCIETAT CATALANA DE SOCIOLINGÜÍSTICA Memòria de l’any 2011\n<iframe width="525" height="372" src="//e.issuu.com/embed.html#4566311/1440829" frameborder="0" allowfullscreen></iframe>\nDins - Activitat pròpia de la Xarxa CRUSCAT, - Presència pública. Membres de la Xarxa., Demografia de la llengua, Dret i política linguística, Psicologia social de la llengua, Recerca i dades, Sociolingüística educativa, Variacionisme | Feu un comentari\tAccessibles en línia les ponències de la “I Jornades de Llengua i Estadística”Publicat el 13/02/2013\t“I Jornades de Llengua i Estadística”. 20 i 21 de novembre del 2008.\nInstitucions col·laboradores i programa\nIntroducció. Salvador Giner. Antoni Castells\nPonència inaugural. La terminologia i el rigor en l’estadística. Eduard Bonet.\nÀrea de Llengua i Activitat Estadística\n1 Els llenguatges estadístics i la llengua catalana. Dolors Presagué Vila.\n2 Recursos terminològics per al treball estadístic. Glòria Fontova.\n3 El lenguaje estadístico y el inglés. Francisco Hernández Jiménez.\n4 El miedo al botijo produce monstruos. Joxean Sagastizabal.\n5 Cuestiones de difusión estadística relativas al gallego. Carlos Iglesias/Esther Vizcaíno.\nÀrea de Llengua i Mitjans de Comunicació.\n1 La lectura de les dades estadístiques en els mitjans de comunicació. Albert Closas.\n2 Vicis i defectes del llenguatge estadístic en els mèdia. Josep Maria Ureta.\n3 L’adaptació de les notes de premsa estadístiques en els mèdia. Joan Roy.\n4 Com presentem la informació estadística a Internet. Xavier Rius.\nÀrea de Llengua i Societat.\n1 Disponibilitat lingüística en països plurilingües. Guillem Rico.\n2 Esforç institucional per un llenguatge accessible. Joan Abril.\n3 La llengua com a indicador i instrument d’una operació estadística. Elena Sintes.\n4 L’estadística i la llengua com a elements de cohesió social: l’anàlisi de l’estructura social catalana amb les dades del PaD. Cristina Sánchez.\nMesurem els mots? L’anàlisi estadística de textos. Mònica Bécue.\nCloenda. Bernat Joan\nDins Recerca i dades | Feu un comentari\tEl nivel de euskera y su uso están estrechamente relacionadosPublicat el 12/02/2013\tFont: Diario Vasco\nAsí lo demuestra un estudio realizado entre 36.000 escolares vascos\nHoy se presentan en San Sebastián los resultados detallados del proyecto Arrue, el retrato más preciso de la relación entre la escuela y el uso del euskera. Continuar llegint →\nDins Recerca i dades | Feu un comentari\tPresentació del documental “La força de Babel”Publicat el 12/02/2013\tFont: Mediapro\nDilluns 18 de febrer a les 19:00 h\nAuditori Imagina – Av. Diagonal 177 (Barcelona)\nProjecció del documental i col·loqui amb:\nAnna Solé Mena, protagonista del documental\nAntoni Mir, director de Clusterlingua\nTrailer LA FORÇA DE BABEL\nDins Actes | Feu un comentari\tNou govern, vella política lingüística? (Albert Branchadell)Publicat el 09/02/2013\tNou govern, vella política lingüística? (Albert Branchadell).\nALBERT BRANCHADELL Si fem atenció al pacte d’estabilitat signat per CiU i ERC, sembla evident que la qüestió de la llengua no serà l’afer més prominent en l’agenda política de la X legislatura. A part de la defensa (estrictament reactiva) de la immersió, l’única mesura en aquesta àrea que preveu l’acord és “desplegar, de forma ambiciosa, el marc normatiu que impulsa el català en alguns àmbits en què la nostra llengua es troba minoritzada, com ara el cinema, el consum o la immigració”. Encara que sigui una sola frase, val la pena que ens hi entretinguem. Continuar llegint →\nDins Actes | Feu un comentari\tReport on “The Decline of the English School System in Quebec”Publicat el 08/02/2013\tFont: Mercator\nReport on “The Decline of the English School System in Quebec”\nThis report deals with the declining demographic vitality of the English speaking communities of Quebec (ESCQ) and documents the 50% decline of the English school system suffered since Bill 101. Continuar llegint →\nDins Recerca i dades | Feu un comentari\tButlletí 49 de la Xarxa CRUSCATPublicat el 07/02/2013\tPlease upgrade your browser\nDins - Activitat pròpia de la Xarxa CRUSCAT, - Presència pública. Membres de la Xarxa., Butlletí de la Xarxa CRUSCAT, Congressos, Cursos, conferències i premis, Demografia de la llengua, Dret i política linguística, Notícies, Psicologia social de la llengua, Recerca i dades, Sociolingüística educativa, Variacionisme, Àrees temàtiques\tPresentació del llibre “Entre Calimero i Superman: Una política lingüística per al català” de Josep J. ConillPublicat el 05/02/2013\tPresentació del llibre “Entre Calimero i Superman: Una política lingüística per al català” de Josep J. Conill.\nAmb la intervenció de Jordi Tarrega Sangüesa, Ernest Querol i Josep J. Conill.\nEn la tardor del 2012 ha aparegut el meu llibre Entre Calimero i Superman: Una política lingüística per al català, à carrec de l’editorial barcelonina El Tangram. L’obra, encapçalada per un generós pròleg d’Ernest Querol, constitueix una ambiciosa i original anàlisi sociològica dels recursos i les estratègies adreçats a convertir el català en una qüestió d’Estat. Assumpte de gran rellevància social als Països Catalans, la política lingüística és simultàniament una disciplina acadèmica i una pràctica governamental. Continuar llegint →\nDins Cursos, conferències i premis, Dret i política linguística, Recerca i dades | Feu un comentari\tLes llengües al cens britànicPublicat el 01/02/2013\tCensus shows Britain transformed – FT.com.\nNationwide, 8 per cent of people do not have English as their first language and 20 per cent of these do not speak English “well”, the latest data found. In 128,000 households, there are no adults who speak English as their main language but these may have children who do.\nMés informació i mapes sociolingüístics\nDins Recerca i dades | Feu un comentari\t“Lenguas e inmigración en la ciudad de Jaén”Publicat el 31/01/2013\tFont: Octaedro Continuar llegint →\nDins Recerca i dades | Feu un comentari\tLa demanda de la llengua catalana en les ofertes laboralsPublicat el 22/01/2013\tMés informació: Addeco\nEl català és requerit en el 36,12% de les ofertes laborals de Catalunya, el 9,6% a les Illes Balears, el 6,47% al País Valencià, i el 3,8% a Aragó, segons es desprèn d’un Informe anual d’Addeco. A més, és la llengua autonòmica més demanada a a Madrid.\nEls sectors amb més demanda són els sanitaris, comerç i serveis. I en les àrees de serveis generals, atenció al client i qualitat.\nLa demanda ha sofert algunes variacions matisades, de creixement a les Balears i de decrement a Catalunya i el País Valencià.\nDins Demografia de la llengua, Recerca i dades | Feu un comentari\tJ. Llopis publica el bloc “L’Estadística: una orquestra feta instrument”Publicat el 21/01/2013\tJaume Llopis, que ha realitzat diferents cursos d’estadística per a sociolingüistes de la Xarxa CRUSCAT, manté el bloc “L’Estadística: una orquestra feta instrument“. Allà hi podreu trobar molts materials interessants: Continuar llegint →\nDins - Presència pública. Membres de la Xarxa., Cursos, conferències i premis, Demografia de la llengua, Recerca i dades | Feu un comentari\tEl 8% dels dominis corporatius de Catalunya són .catPublicat el 21/01/2013\tSegons es desprèn de l’Informe “Las Tecnologías de la Información y las Comunicaciones en la empresa española 2011” realitzat per Ametic i Everis, els dominis .cat són el 1,9% dels dominis corporatius de l’Estats espanyol, i el 8% a Catalunya, predominant en empreses grans.\nDins Demografia de la llengua, Recerca i dades | Feu un comentari\tNou llibre: Statistical Methods in Language and Linguistic Research Statistical Methods in Language and Linguistic ResearchPublicat el 18/01/2013\tFont: Equinox – Books – Book Details. Continuar llegint →\nDins Demografia de la llengua, Recerca i dades | Feu un comentari\tCerca de 3 millones de valencianos aseguran hablar la lengua propiaPublicat el 17/01/2013\tCerca de 3 millones de valencianos aseguran hablar la lengua propia – Levante-EMV.\nEl dominio lingüístico alcanza los diez millones de personas, cerca del 70,7 % de la población – El 84 % de las materias que se ofrecen en las universidades valencianas es en castellano Continuar llegint →\nDins - Activitat pròpia de la Xarxa CRUSCAT, - Presència pública. Membres de la Xarxa., Demografia de la llengua, Recerca i dades | Feu un comentari\tPublicat el 58 de Revista de Llengua i Dret en electrònicPublicat el 17/01/2013\tFont: Revista Llengua i Dret\nPublicat el número 58 de la Revista de Llengua i Dret, Journal of Language and Law, en format exclusivament electrònic. La Revista estrena nou format electrònic, per mitjà de l’aplicació web Open Journal System (OJS). Continuar llegint →\nDins Dret i política linguística, Recerca i dades | Feu un comentari\tAmb certa calma – qüestions de llengua i societat: Un apunt sobre la demolingüística del catalàPublicat el 15/01/2013\tAmb certa calma – qüestions de llengua i societat: Un apunt sobre la demolingüística del català.\nEncara que tot sovint es planteja la pregunta de quina ha estat l’evolució del català al llarg del segle XX, però resulta molt difícil de respondre-hi perquè no en tenim dades fidedignes. A banda d’unes quantes dades de l’Alguer, la història dels censos lingüístics als territoris de llengua catalana comença l’any 1975 amb el cens parcial fet a la província de Barcelona. El franquisme no estava interessat a conèixer la identificació lingüística i nacional dels pobles que tenia sotmesos i, que jo sàpiga, ni la República ni els governs anteriors no van fer cap cens lingüístic. En absència de mesuraments empírics, hom sol recórrer a estimacions. Un dels punts de referència que jo he utilitat algunes vegades són les estimacions que Joan Coromines va ver al seu llibre El que s’ha de saber de la llengua catalana (1950). En aquesta obreta, Coromines hi fa una presentació de la comunitat lingüística en aquests termes: Podem posar aquestes dades en relació amb les dades demolingüístiques fetes públiques fa poc a l‘Informe sobre la situació de la llengua 2011 elaborat per la Xarxa CRUSCAT. D’entrada, comparem-ho les xifres de 1930 amb les xifres de parlants inicials de català de l’any 2011. Continuar llegint →\nDins - Presència pública. Membres de la Xarxa., Demografia de la llengua, Recerca i dades | Feu un comentari\t← Entrades antigues


Dia Europeu per la Igualtat Salarial entre Dones i Homes – Sindic de greuges\nSegons les últimes dades publicades al juny de 2015 per l’INE, la bretxa salarial entre homes i dones a Espanya continua augmentant. A la Comunitat Valenciana, les dones guanyen un salari mitjà d’un 24,24% menys que els homes; una xifra difícil d’assumir si tenim en compte que les dones representen un 60% de les persones que estudien en les universitats espanyoles.\nMalgrat els esforços actuals per a aconseguir la igualtat real en la societat i el mercat laboral, la veritat és que els avanços arriben amb massa lentitud. La diferència salarial entre homes i dones continua reflectint la discriminació i les desigualtats en el nostre mercat laboral.\nEn el Síndic estem convençuts que la independència econòmica és clau per a aconseguir que les dones exercisquen un control real sobre les seues vides, gaudisquen de plena llibertat i de l’anhelada igualtat. L’Administració ha de prestar una atenció especial, a causa de la seua major vulnerabilitat, a les dones d’edat avançada, les mares soles, dones amb discapacitat, immigrants o pertanyents a alguna minoria ètnica.\nEl dret a la igualtat salarial i la no-discriminació retributiva entre dones i homes és un dret reconegut expressament en la Constitució espanyola (article 35 CE) i en l’article 11 de l’Estatut d’Autonomia de la Comunitat Valenciana. En este sentit, l’article 21 de la Llei 9/2003, de 2 d’abril, de la Generalitat, per a la igualtat entre dones i homes, preveu establir instruments per a lluitar contra esta discriminació:\nEls departaments de l’Administració autonòmica competent en matèria d’ocupació hauran d’establir els instruments adequats al servici de la Inspecció de Treball per a controlar i fer complir a les persones ocupadores el principi d’igualtat de remuneració de dones i homes per un mateix treball o per treballs del mateix valor, com també qualsevol altra mesura que consideren necessària per a assegurar el principi d’igualtat de remuneració.


Jumanji 2. Bienvenidos a la jungla - L'Hospitalet de l'Infant\nCinema // 24/02/2018 //\nQuatre adolescents són absorbits per un videojoc, en el qual es converteixen en avatars de personatges arquetípics. Allí viuran múltiples aventures, al mateix temps que busquen com sortir d'allí per tornar al seu món. Repartiment: Dwayne "... més\nTeatre i dansa // 25/02/2018 //\nDos antics amics es retroben després de vint anys. Quan eren joves, presentaven plegats un programa radiofònic d’humor. Ara un d’ells ja ha triomfat com a humorista però l’altre ha fracassat com a periodista. Els dos fan una juguesca al... més\nde Maria Molins i Bárbara Granados\nMúsica // 03/03/2018 //\nUna actriu i una pianista han escrit i compost a quatre mans una col·lecció de temes que van de l’estil picant del Paral·lel a la cançó de denúncia. Un cabaret com els d’abans però d’ara i en clau de dona. Fitxa artística: Autoria: Maria... més\n2018-03-10 11:00\tVISITA GUIADA: L'...\nVisita guiada al Centre de visitants de l'Hospital del Coll de Balaguer. Recorregut a peu... més\n2018-03-03 11:00\tVISITA GUIADA: L'...\n2018-03-10 16:00\tVISITA GUIADA PER A FAMÍLIES...\nVisita guiada per a grups familiars al Centre de visitants de l'Hospital del Coll de... més\n3 Març, 2018 - 11:00\tVISITA GUIADA: L'...\n26 Febrer, 2018 - 19:30\tFebrer musical\nL’Hospitalet de l’Infant acollirà un nou cicle de conferències sobre la música aquest mes... més\nFebrer Musical 2018\nAquestes escultures, que es van trobar al poble, s’exposaran al Centre de Visitants de l...\nHORARIS D'OBERTURA DELS...


El govern espanyol indemnitzarà Abertis amb 1.291 MEUR quan finalitzi la concessió de l'AP-7\nImatge d'arxiu de vehicles transitant l'AP-7 a la zona del Baix Ebre.\nActualitzada 30/09/2021 a les 11:19\nLa mesura estarà vigent fins a l'entrada en vigor de la resolució de restriccions a la circulació durant el 2022, que s'aprovarà i publicarà «properament».\nD'altra banda, es continuaran instal·lant carrils addicionals en sentit contrari en determinats trams de l'AP-7 per augmentar la capacitat viària de l'autopista. Aquesta mesura només s'adaptava en les operacions especials entre Setmana Santa i l'estiu. Trànsit ha assegurat que la implantació d'aquesta mesura i altres ha permès reduir les congestions dels caps de setmana de setembre i els carrils addicionals han contribuït a «retornar a la situació d'abans de l'alliberament» de peatges.\nComenta el contingut : Els camions hauran de circular màxim a 80 km/h, pel carril dret i sense avançaments a l'AP-7 les tardes de diumenge


Tot el que cal per posar-se a escriure\nRetrat de Katherine Mansfield L'avenç\nEl repte d’assolir un estat intern que la vida no proporciona\nTenir una cosa per dir i trobar la manera de dir-la. Un què i un com. És el que cal per posar-se a escriure. Però no només: l’escriptor també ha de controlar les pròpies energies per poder treballar. “Ha d’estar prou engrescat per endinsar-se en la tasca que ha de fer, però no tan engrescat que sigui incapaç de seure a fer-la. Ha de tenir prou fe per tirar la feina endavant i renovar-la, però no tanta fe que s’imagini que està escrivint bé quan no és així”. Ho llegeixo a Viure escrivint, un recull d’articles de l’autora nord-americana Anne Dillard en què reflexiona sobre el fet d’escriure. És un llibre del 1989, però ha sortit ara en català amb el segell de L’Altra Editorial, amb pròleg de Vicenç Pagès i traducció d’Alba Dedeu.\nL’escriptura de la primera versió d’una obra, diu Dillard, “exigeix que l’autor es trobi en un estat intern peculiar que la vida normal no proporciona”. ¿I com s’ho fa una persona ordinària per preparar-se per entrar en un estat extraordinari un matí qualsevol? ¿On troba el combustible necessari per enlairar-se? Dillard recorda com s’esmolava a si mateixa per aconseguir arrencar, durant uns mesos que va viure en una caseta de troncs d’una sola habitació en una platja deserta: “Caminava fins a l’aigua. Posava música a l’odiós radiocasset, rentava els plats, bevia cafè, em quedava dreta sobre un tronc de la platja, mirava els ocells. [...] Ara fumava un cigarret o dos i llegia el que havia escrit el dia abans. El que havia escrit el dia abans s’havia d’alentir una mica”. Afegia paraules a una frase, potser s’arriscava a escriure una frase nova. Una frase que, molt probablement, seria eliminada l’endemà.\nDe l’hàbit perdut, el temps malbaratat i la mandra immensa\n“Per què no escric?” –es preguntava Katherine Mansfield un dia improductiu del 1916–. Per què, sentint-me tan plena d’idees, no començo? Si tingués el valor d’empènyer contra la porta rígida i inflada totes aquestes mentides que duc a dins. Per què trigo a fer-ho? Perquè soc mandrosa, he perdut l’hàbit de treballar i malbarato més temps del que seria raonable. En realitat és mandra, una mena de mandra immensa, odiosa i degradant”. (Diario, Katherine Mansfield, editat per Lumen amb pròleg de Virginia Woolf.)\n“Encara no he començat a escriure, tinc una cinquantena de contes en cartera i em penso que bé n’hi haurà mitja dotzena de bons entre tots plegats –diu Mercè Rodoreda a Anna Murià el juny del 1946–. Ara faig un estudi a fons dels contistes americans. Els que més admiro són Steinbeck, Faulkner, junt amb el meu amor que és K. Mansfield. És difícil trobar el secret d’aquesta gran força expressiva. Si un dia el trobo...”. (Cartes a l’Anna Murià, tot just recuperades per Club Editor amb una nova edició de Blanca Llum Vidal i Maria Bohigas).\nTreballar intensament és necessari, però amb això no n’hi ha prou\n“Quan la feina no rutlla, no hi ha vida més penosa que la d’un escriptor. Però quan sí que rutlla, quan la il·luminació ha centrat una obra que tot seguit avança amb claredat i fluïdesa, no hi ha cap alegria com la de l’escriptor”. Ho diu Carson McCullers en un dels textos aplegats a Entre la solitud i el somni (L’Altra, traducció d’Alba Dedeu). Segons McCullers, per escriure bé cal a més a més la intervenció dels déus: “Com a escriptora, sempre he treballat intensament. Però, com a escriptora, també soc conscient que no n’hi ha prou de treballar intensament. Durant aquest procés de treball intens, cal que hi hagi una il·luminació, una espurna divina que enfoqui i equilibri la feina”.\nUn què, un com, gasolina, temps i una espurna divina. I ja ho tindríem.\nliteratura Mercè Rodoreda llibres Club Editor


Activitat - Breus relats de l'art contemporani | MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona\nBreus relats de l'art contemporani A càrrec de Valentín Roma\n16 de gener de 2012 al 22 de febrer de 2012\nCinc preguntes per a una suposada agonia de l'art\nLa sèrie Breus relats de l'art contemporani està pensada per acostar-se a les pràctiques artístiques més recents, entenent que s'inscriuen en contextos socioeconòmics dels quals es retroalimenten contínuament i que, per tant, no és lícit obviar. No es tracta de cursos d'introducció a l'art perquè no té sentit apropar-se a l'art com si fos un ens precís, delimitat i amb una història consensuada. Per navegar per uns codis artístics que poden resultar obstinadament hermètics, no n'hi ha prou a fixar-se en les obres que s'han anat adaptant als cànons establerts, sinó que també és útil fer un cop d'ull als debats i les polèmiques que han servit per conformar-los i mantenir-los en contínua revisió.\nAl llarg de la sèrie, diverses persones narraran la seva versió de l'art contemporani, sense restringir el concepte "art" o "contemporani" a cap paràmetre prefixat. Així mateix, explicaran els motius que els han fet decantar per una manera determinada de construir la història. Tot i que cada curs serà autosuficient, seguir tota la sèrie servirà per enriquir i matisar-ne el conjunt, i permetrà conformar una visió constel·lada d'aquest camp incert que anomenem art contemporani.\nDins la sèrie Breus relats de l'art contemporani el MACBA presenta el curs impartit per Valentín Roma: "Cinc preguntes per a una suposada agonia de l'art", inspirat en l'extens libel titulat "El complot de l'art", que Jean Baudrillard va publicar el 20 de maig del 1996 al diari Libération. Vist en perspectiva es podria considerar com la certificació notarial que l'art contemporani entrava en un nou isme: l'agonisme. Aquest text, que és gairebé un manifest, fixava clarament els marges del moviment acabat de crear i assenyalava fins a quin punt el projecte artístic radical inaugurat per les avantguardes s'havia acabat pervertint. Això feia que l'art s'encaminés perillosament cap a la desaparició definitiva.\nNingú no quedava exempt de responsabilitat dins d'aquest judici sumaríssim: ni els mateixos artistes contemporanis, aplegats al voltant de la superficialitat; ni els museus, excloents i hermètics; ni els comissaris, una nova secta críptica; ni la crítica, mandrosa i vàcua; ni els mateixos espectadors, partícips passius i fins i tot còmplices d'aquest procés de degradació.\nDes de l'escrit de Baudrillard ja han passat quinze anys, però amb una freqüència regular i imprevisible, han anat sorgint llibres, projectes expositius, articles periodístics i testimonis més o menys altisonants que han amplificat aquesta narració agònica de l'estètica, i l'han convertit en una espècie de veu eixordadora, de proporcions monumentals, que no es pot desatendre.\nA les antípodes d'aquest discurs, és a dir, des del territori dels artistes superficials, els museus ensuperbits, els comissaris sectaris, la crítica vàcua i l'audiència inalterable, han sorgit, igualment, un bon nombre de reaccions, gairebé totes avergonyides, reivindicatives i, en certa manera, epidèrmiques. Tanmateix, convé sentir què ens està dient aquesta veu, quines són les immolacions que assenyala i les perspectives cap a les quals apunta, amb quines formes es presenta i què expressa.\nConvé entrar al relat de la veu no per desacreditar-la o escandalitzar-se'n, ni tampoc per impugnar-ne el discurs o refutar-lo. Val la pena barrejar-se amb l'estrèpit d'aquesta veu que narra l'agonia de l'art contemporani perquè tothom té una veu sense rostre recognoscible que només parla per descriure finals, perquè si l'activitat artística es va descriure durant tant temps des d'una perspectiva creativa, potser ha arribat el moment d'explicar-la mitjançant un vocabulari terminal, sobretot en aquesta època nostra cosida al seu propi final, lliurada tant a la hipocresia com a l'estupefacció; al que és posh i post.\nAixí, aquest curs constitueix un relat –també un assaig, una prova– que intentarà embastar cinc preguntes al voltant d'un conjunt de textos i autors considerats per l'art contemporani com a "reaccionaris", que conformen, l'últim projecte d'immolació que l'art contemporani haurà generat al seu voltant, potser l'epíleg dramàtic d'una manera de narrar l'estètica basada en l'heroisme de l'artista, en la suposada capacitat de l'art per restituir tot allò que fragmenta el que és real.\nPedro G. Romero "La Semana Trágica. Sucesos de Barcelona. Projecte Archivo F.X. ", 2002\nEls dilluns 16, 23 i 30 de gener i 13, 20 i 22 de febrer de 2012, de 19.30 a 21.30 h.\nValentín Roma és historiador de l'art i professor d'estètica, disseny museogràfic i teoria del comissariat a Elisava, MECAD i la Universitat Pompeu Fabra.\nHa estat comissari, entre altres, de les exposicions La comunitat inconfessable, primer pavelló de Catalunya per a la 53a Biennal de Venècia; Postcapital Archive (Iberia Center of Contemporary Arts de Beijing); Humà, massa humà (CaixaForum Barcelona); Confluències entre art, disseny i arquitectura (1969-1979) (Kunstverein de Stuttgart) i Barcelona Toolbar (Matucana 100 de Santiago de Xile).\nHa escrit textos crítics sobre l'obra de Muntadas, Grup de Treball, Pedro G. Romero, Antoni Tàpies, Miralda i Joan Hernández Pijuan.\nAl final del 2011, ha publicat amb l'editorial Periférica un llibre d'assaig titulat Rostros.\nFélix de Azúa:\tDiccionario de las artes, Debate, Barcelona 2011.\nAutobiografía sin vida, Mondadori, Barcelona 2010.\nJean Baudrillard: El complot del arte. Ilusión y desilusión estéticas, Amorrortu Editores, Madrid 2006.\nJean Clair: La paradoja del conservador, Elba, Barcelona 2010.\nDe inmundo, Arena Libros, Madrid 2007.\nMarc Jiménez: La querella del arte contemporáneo, Amorrortu Editores, Madrid 2010.\nPaul Virilio i Enrico Baj: Discurso sobre el horror en el arte, Casimiro Libros, Madrid 2010.\nCinco preguntas para una supuesta agonía del arte (1a sessió)\nCinco preguntas para una supuesta agonía del arte (2a sessió)\nCinco preguntas para una supuesta agonía del arte (3a sessió)\nCinc preguntes per a una suposada agonia de l'art (4a sessió)\nCinc preguntes per a una suposada agonia de l'art (5a sessió)\nCinc preguntes per a una suposada agonia de l'art (6a sessió)


Varietats de cànnabis amb gustos afruitats- Alchimia Grow Shop\nVarietats de cànnabis amb aromes cítrics\nVarietats de cànnabis amb sabors tropicals\nVarietats de cànnabis amb sabors de fruits vermells\nBancs de llavors de cànnabis amb varietats afruitades\nActualment hi ha centenars de varietats de cànnabis que ofereixen unes característiques d'allò més variades per satisfer les expectatives de qualsevol tipus de cultivador. En aquest article ens centrem en les varietats de cànnabis amb gustos afruitats, com a taronja, llimona, maduixa o nabiu. A continuació trobareu una selecció de les genètiques més destacades de marihuana amb els sabors més afruitats, gràcies als perfils dels seus terpens, que són les molècules aromàtiques que donen al cànnabis el seu particular aroma i sabor.\nUn híbrid OG Kush x Blueberry amb aromes a fruits vermells\nL'aroma cítric, que es troba en algunes varietats landraces d'Àsia o Amèrica del Sud, es deu a la presència d'un terpè anomenat limonè, que origina la seva aroma característica. Molt apreciat pels criadors de cànnabis, aquest perfil de terpens ha estat àmpliament treballat per corregir aquest tret i fins i tot enriquir-lo, de manera que ara podem trobar diverses línies genètiques amb un complex aroma cítric, cadascuna d'elles amb els seus propis matisos i la seva pròpia personalitat. D'aquesta manera, Las Vegas Lemon Skunk ha afavorit l'aparició de moltes altres varietats amb aromes cítrics, com Super Lemon OG, Lemon OG Candy, Lemon Walker,...\nNo obstant això, i depenent de les concentracions i interaccions amb altres terpens, un altre isòmer de limonè també pot produir una olor més similar a taronja o de mandarina. Orange Bud un fenotip Skunk, va ser sens dubte una de les varietats de cànnabis amb un sabor més sabor afruitat als anys 80. Aquesta selecció de Skunk amb el seu característic gust de taronja va ser tot un clàssic ara fa uns anys en els coffee shops d'Holanda.\nEl banc de llavors Dutch Passion Seeds recentment ha creat una versió evolucionada d'aquesta apreciada varietat de la familia Orange, es tracta de la Orange Hill, un híbrid de Orange Bud i Califòrnia Orange.\nActualment, hi ha moltes varietats amb aroma a taronja, des de la Agent Orange de TGA (que combina notes dolces i a taronges) a altres varietats com Orange Creamiscle, California Orange o Orange Sorbet de Karma Genetics.\nD'altra banda, tenim altres genètiques amb aromes més similars a mandarines o aranges. La New York Diesel ha estat utilitzada en molts híbrids desenvolupats a Europa per la seva increïble aroma a mandarina; Heaven's Fruit, OG Fuel, Red Diesel o Session són per exemple alguns creuaments que contenen gens de la NYCD (New York City Diesel), molt apreciades pel seu intens sabor cítric.\nA l'altre costat de l'Atlàntic, als EUA, la varietat Tangie s'ha convertit en una referència quan es tracta de desenvolupar varietats de cànnabis amb aromes dolços, àcids i cítrics, com veiem en varietats com la Tangie, Sour Tangie o TangieMatic. La Tangie està disponible en forma de llavors Regulars, Feminitzades i Automàtiques, sent molt popular entre tot tipus de cultivadors, i especialment entre els entusiastes de les extraccions de resina, degut principalment a la seva aroma increïble.\nMango, pinya, kiwi... algunes varietats de marihuana es caracteritzen pel seu sabor tropical, que recorda a les fruites exòtiques. Per posar un exemple, es va utilitzar la Somango per crear innombrables nous híbrids, com Tropimango, Somango 47, Mango Cream,... el principal responsable d'aquest sabor és un terpè anomenat Mircè, que es troba en grans quantitats en fruites com el mango.\nUna altra varietat popular per la seva aroma tropical única és la Cinderella 99 de Brothers Grimm Seeds, que prové d'una línia Jack Herer i es pot trobar en molts altres híbrids: Blue Fin, Rosetta Stone, TGA 's Jack Skellington, Sexbud o C99 que es poden trobar en forma de llavors feminitzades.\nA més, i si ets amant de la pinya, hauries de provar varietats com Mosca Seeds Pineapple Mayhem, Pineapple Chunk, Pineapple Express,... totes aquestes varietats tenen genètiques diferents, encara que totes elles comparteixen aromàtiques notes dolces de pinya.\nLa Strawberry Cough, desenvolupada per Kyle Kushman, va aparèixer al mercat en els anys 90 i aviat es va convertir en una de les primeres varietats a proposar fragàncies a maduixa. Com hem vist amb moltes altres genètiques, aquesta planta es va usar per a crear altres varietats com Strawberry Amnesia, Strawberry Sour Diesel, Strawberry Daiquiri... altres línies també ofereixen una aroma a maduixa malgrat els seus orígens genètics diferents , com és el cas de Krystalica de Mandala Seeds, o certs fenotips que es poden trobar amb gust de xiclet, com per exemple en la Strawberry Banana.\nEl gust de Chemmy Jones recorda a les maduixes\nD'altra banda, el criador DJ Short va crear la famosa varietat Blueberry, que ràpidament es va convertir en un clàssic en l'escena internacional del cànnabis. Aquesta planta és coneguda per la seva aroma a nabius, que avui en dia es pot trobar en centenars d'híbrids.\nAltres varietats també tenen sabors que recorden gerds, a mores o nabius, depenent dels fenotips cultivats, com Pakistan Chitral Kush, BlackBerry o Cherrygasm, que té notes intenses a cirera.\nDe vegades, aquest tipus de sabors és el tret més important per a molts cultivadors en el moment de seleccionar noves plantes, de manera que alguns bancs de llavors s'han especialitzat en el desenvolupament de genètiques de cànnabis amb aquest perfil de terpens, per aconseguir sabors afruitats.\nEntre ells, podem destacar a TGA Subcool, un banc de llavors de cànnabis amb moltes varietats afruitades gràcies als seus mascles Jack the Ripper i Space Queen. Aquestes dues plantes es troben entre les varietats amb un perfil més ric en terpens i aromes, com la Strawberry Cough, Cherry Pie o Orange Velvet, per donar lloc a varietats híbrides amb complexes aromes a kiwi, pera, llima... com la Jilly Bean, Qleaner, Strawberry Daiquiri, Lemon Stilton...\nUn híbrid Jack The Ripper de TGA Subcool\nPer la seva banda, Brothers Grimm Seeds també té algunes varietats afruitades, la majoria d'elles descendents de la seva reconeguda Cinderella 99 (Jack Herer, Princess line). Disponibles en llavors Regulars, Apollo 13, Killer Queen o Rosetta Stone són uns exemples d'aquesta genètica.\nEl banc de llavors Philosopher Seeds ofereix un catàleg complet, però ha dedicat una part sencera a les varietats afruitades a través de la línia Golo Line, on també es troben varietats amb un alt contingut de CBD. Un dels seus millors mascles prové d'una selecció pròpia de Somango, i es diu Tropimango precisament pel seu sabor tropical que transmet en altres varietats com Orange Candy, Sugar Pop o Lemon OG Candy.\n02-03-2018 Guia per escollir la teva varietat de marihuana\nTot sobre la Orange Bud de Dutch Passion\nCabdells de cànnabis 100% legals\nComentaris a “Varietats de cànnabis amb gustos afruitats” (0)\nVols donar la teva opinió sobre "Varietats de cànnabis amb gustos afruitats" o preguntar sobre aquest post?


"El vi és part de l'alimentació", Joan Lluís Gómez, del Sant Pau de la Carme Ruscalleda, a la secció Parlem Amb... | Cupatges\n"El vi és part de l'alimentació", Joan Lluís Gómez, del Sant Pau de la Carme Ruscalleda, a la secció Parlem Amb...\nEl Joan Lluís Gómez, sommelier del restaurant Sant Pau de la Carme Ruscalleda, protagonitza aquest mes la secció Parlem Amb del web de la DO Catalunya.\nRedacció | 07/07/2017 a les 10:57h\nEl Joan Lluís Gómez, sommelier del restaurant Sant Pau de la Carme Ruscalleda, protagonitza aquest mes la secció Parlem Amb del web de la DO Catalunya. Amb un llarg recorregut professional, ja fa prop de 10 anys que treballa, colze a colze amb la Carme Ruscalleda, encapçalant el servei i la gestió de la carta de vins al restaurant Sant Pau (de Sant Pol de Mar) que acull prop de 800 referències de vi de tot el món.\nDes dels inicis de la carrera professional del Joan Lluís a l’actualitat, hi ha notat grans canvis, considera que ara hi ha més informació del vi. Però per ell, és important transmetre la filosofia del Sant Pau a través del vi, tal com apunta “el vi és part de l’alimentació, no sé beure un vi sense un plat a taula, hem de fugir de la dinàmica de que és només una beguda alcohòlica”.\nEl restaurant Sant Pau, defensor del producte fresc i de proximitat, forma part de la nostra campanya de “A taula, vi català”, que pretén reconèixer la tasca de prescripció dels vins catalans que fan molts restaurants del territori. El seu sommelier també n’és un ferm defensor: “Actualment, que és tan fàcil viatjar, perquè hem de fer viatjar el producte, ja que venen aquí, que provin el vi d’aquí”.


CONTACTO / BOOKING – Marco Mezquida\nmúsico: pianista, improvisador y compositor.\nAGENDA / COMING CONCERTS\nCRÓNICAS DE CONCIERTOS / REVIEWS\nENTREVISTAS & DOCUMENTALES\nCRÍTICAS DE DISCOS / CD REVIEWS\nMANAGEMENT: Julio Quintas – julioquintas@gmail.com\nFacebook fan page https://www.facebook.com/Marco-Mezquida-Music-809419699155421/\n6 comentarios en “CONTACTO / BOOKING”\nJoan Lluís Torres Faner dice:\n28/12/2012 a las 08:38\nEnhorabona Marco, ja fa anys que sé que ets un bon músic i una gran persona. Et desitg lo millor.\nJoan Lluís Torres Faner. Menorca\n18/01/2013 a las 13:37\nMoltes gràcies Joan Lluís!! També et deistg lo millor, esper que estiguis bé i que ens tornem a trobar per s’illa o on sigui. Salut. Marco\nLluís Comaposada dice:\n17/08/2013 a las 15:14\nVa ser tot un plaer ahir a la nit a Sant Iscle gaudir del concert del quartet d´en Berni i poder-te saludar i fer-me amb aquest fantàstic disc de debut «My Friend Marko» que m´agrada moltíssim…salut i bona música! 😉\ncarme suàrez dice:\n27/02/2014 a las 08:58\nHem iniciat les gestions per tal d’organitzar una nova edició del festival de jazz d’Alcúdia Alcúdiajazz que es celebra el mes de setembre, voldríem saber la vostra disponibilitat i les condicions tan tècniques com econòmiques.\nResponsable de la programació\nMªàngels obrador dice:\n14/03/2015 a las 18:54\nEts un músic formidable,és unplaer escoltar el teu darrer disc\nMªàngels de Palma\nMiquel Àngel Maria dice:\nBenvolgut Marco, he conegut la notícia de la teva obtenció del «Premi Altaveu». És un premi molt merescut per part teva, i un orgull per a tots els menorquins. Amb cada cosa que fas dignifiques la cultura de la nostra illa i la dónes a conèixer més enllà de la mar, i açò és molt d’agrair. Vaig tenir el plaer d’escoltar-te per darrera vegada al concert d’inauguració del Festival de Música d’Estiu de Ciutadella, el passat juliol, junt amb en Suso González i la Capella Davídica, i va ser un autèntic regal per als sentits. Enhorabona, i continua amb la teva carrera, que apunta a les estrelles.\nResponder a Lluís Comaposada Cancelar la respuesta


camell | enciclopèdia.cat\nCamelus sp (nc)\nUna de les espècies actuals de camells és el camell comú (C. dromedarius), anomenat sovint dromedari, que té un sol gep. L’altra espècie, el camell bactrià (C. bactrianus), té dos geps, és més robust que el camell comú i té les potes més curtes i el pelatge molt més llarg i de tons bruns. És propi de l’Àsia Central i habita una regió molt àmplia. En alguns punts desèrtics (com el desert de Gobi) n'hi ha alguns ramats salvatges. Els domèstics són molt abundants i en alguns aspectes són més pròxims als camèlids d’Amèrica del Sud que no al camell comú, ja que estan adaptats a resistir grans freds, però, per contra, no suporten la calor excessiva ni la manca d’aigua. Antigament constituïen caravanes que transportaven mercaderies des d’Àsia fins a l’Europa oriental.


Caganer Salvador Dalí\nPaís Afganistan Albània Alemanya Algèria Andorra Angola Anguilla Antàrtida Antigua I Barbuda Antilles Neerlandeses Argentina Armènia Aruba Austràlia Àustria Azerbaijan Bahames Bahrain Bangla Desh Barbados Bèlgica Belize Benín Bermudes Bhutan Bielorússia Bolívia Bòsnia I Hercegovina Botswana Bouvet Brasil Brunei Bulgària Burkina Faso Burundi Cambodja Camerun Canadà Cap Verd Ciutat Del Vaticà Colòmbia Comores Congo - Brazzaville Congo - Kinshasa Corea Del Nord Corea del Sud Costa D’Ivori Costa Rica Croàcia Cuba Dinamarca Djibouti Dominica Egipte El Salvador Emirats Àrabs Units Equador Eritrea Eslovàquia Eslovènia Espanya Estats Units Estònia Etiòpia Fiji Filipines Finlàndia França French Southern Territories Gabon Gàmbia Geòrgia Ghana Gibraltar Grècia Grenada Grenlàndia Guadeloupe Guaiana Francesa Guam Guatemala Guernsey Guinea Guinea Bissau Guinea Equatorial Guyana Haití Hondures HongKong Hongria Iemen Illa Christmas Illa De La Reunió Illa De Man Illa Heard I Illes McDonald Illes Åland Illes Caiman Illes Cocos Illes Cook Illes Fèroe Illes Geòrgia Del Sud I Sandwich Del Sud Illes Malvines Illes Mariannes Del Nord Illes Marshall Illes Pitcairn Illes Salomó Illes Turks I Caicos Illes Verges Britàniques Illes Verges Nord-americanes Índia Indonèsia Iran Iraq Irlanda Islàndia Israel Itàlia Jamaica Japó Jersey Jordània Kazakhstan Kenya Kirguizistan Kiribati Kuwait Laos Lesotho Letònia Líban Libèria Líbia Liechtenstein Lituània Luxemburg Macau (RAE Xina) Macedònia Madagascar Malaisia Malawi Maldives Mali Malta Marroc Martinica Maurici Mauritània Mayotte Mèxic Micronèsia Moçambic Moldàvia Mònaco Mongòlia Montenegro Montserrat Myanmar (Birmània) Namíbia Nauru Nepal Nicaragua Níger Nigèria Niue Norfolk Noruega Nova Caledònia Nova Zelanda Oman Països Baixos Pakistan Palau Palestina Panamà Papua Nova Guinea Paraguai Perú Polinèsia Francesa Polònia Portugal Puerto Rico Qatar Regne Unit República Centreafricana República De Sud-àfrica República Dominicana República Txeca Romania Ruanda Rússia Sàhara Occidental Saint Barthélemy Saint Christopher I Nevis Saint Lucia Saint Martin Saint Vincent I Les Grenadines Saint-Pierre-et-Miquelon Samoa Samoa Nord-americana San Marino São Tomé I Príncipe Saudi Arabia Senegal Sèrbia Seychelles Sierra Leone Singapur Síria Somàlia Sri Lanka Sudan Suècia Suïssa Surinam Svalbard I Jan Mayen Swazilàndia Tadjikistan Tailàndia Taiwan Tanzània Territori Britànic De L’Oceà Índic Timor Oriental Togo Tokelau Tonga Trinitat I Tobago Tunísia Turkmenistan Turquia Tuvalu Txad Ucraïna Uganda Uruguai Uzbekistan Vanuatu Veneçuela Vietnam Wallis I Futuna Xile Xina Xipre Zàmbia Zimbàbue\nTelèfon: 650 37 10 77\nEquips de Futbol\nPagès Típic Català\nRegala Somriures - Give a Smile\nVeure les 2 opinions\nValoració mitjana: 5/5 Nº valoracions: 2\nEl gran pintor empordanès Salvador Dalí va ser durant la seva vida excessiu en tot. Representant de l'avantguarda artística espanyola en la dècada dels '20 i '30, no deixa de ser paradoxal veure'l convertit en una de les figures més arrelades a la tradició nadalenca catalana.\n Afegir al carro\nlocal_shipping Enviaments arreu del món\nFet a mà:\nAlçada: 11-13 cm\nAmplada: 4-6 cm\nPulsa aquí per deixar la seva opinió\nSi us plau, inicia sessió per deixar un comentari\nPreu 21,35 USD\nCaganer Papa Francesc\nCaganer David de Miquel Àngel\nCaganer Che Guevara\nHistòria del Caganer\nFira de Santa Llúcia i Fira de l'Avet\nEnviem a tot el món\nAVÍS LEGAL  \nEnviaments i formes de pagament\nPersonalitzar la pàgina per a compartir\nCorreu electrònic: info@caganer.com\nCompra fàcil i ràpida. Cada any comprem un...\nM'agrada fer-vos la comanda cada any perquè la...\nMolt Professionals, i molt ràpids. Un sevei...\nBona experiència. Repetiré segur\nMol bona atenció\nMolt bé, fàcil, intuitiu. Ho recomano!\nEsta molt ben creada, facilitat per comprar....\nMe gusta mucho, porque pone sonrida en mi cara :)\nHo he rebut per correu sense cap problema.\nHan agradat molt. Felicitats. Teniu oficis com...\nhola..el producte ha arribat en el temps...\nSempre es pot millorar\nRàpids i sense problemes.\nGestió i atenció al client excel.lent\nAlguna cosa para mejorar, pero bastante bien\nGran varietat de caganers originals i molt ben...\nMolt bé. Rapidesa en arribar la comanda a casa,...\nRapid i bon servei\nFàcil de navegar. Enviament molt ràpid\nBoníssima assistència per whatsap, servei...\nHan complert amb la comanda de manera molt...\nBon tracte i enviament ràpid\nTot correcte, contacte via tel., pàgina web,...\nAprovecho que pediis, opinión para agradeceros...\nMoltes gràcies per la rapidesa en l'enviament....\nBona web i enviament perfecta\nMolt ràpid l'enviament i alta qualitat del...\nla presentacio del producte un 10 !!!!\nALTRES ANYS, HE VIST CAGANERS ( A LA VENTA...\nEnviament ràpid i producte tal com esperava\nUna pàgina amb un bon assortiment de productes...\nRapidesa i gran qualitat en les figures, molt...\nEnviament molt ràpid\nL'he rebut en temps i molt ben embalat\nVaig fer una apreciació i la van incorporar de...\nMalgrat que segueixo la vostra web fa temps es...\nBona relació qualitat.preu i servei.\nMolt ràpid tot i l'envio va ser en dos dies....\nServei ràpid i eficaç.\nServei de 10 Tornarem a comprar\nFantàstic funcionament. El lliurament ha estat...\nrecomendable para un buen recuerdo\nBotiga de tota confiança amb molts anys al seu...\nBona web. Fàcil de comprar i arribada a casa en...\nLa navegació per la pagina de la botiga és molt...\nEntrega dins del termini. Bon servei.\nCOMPRABA CADA ANY UN CAGANER A LA FIRA SANTA...\nrápido y muy bien embalado. me han encantado.\nVaig encarregar un Caganer (el procediment,...\nVaig tenir dubtes per fer la reserva online al...\nIgual que l anterior molt bonic\nTot be, tot correcte, tot ok\nLa compra i el servei online, excel·lents\nMOLT FACIL , I MOLT EFICIENT. GRACIES, CADA...\nEl envío fue inmediato y me llegó incluso antes...\nMolt rapids i molt bon servei\nRàpids. Packaging superprotegit, i atenció al...\nCada any us compro el caganer que regalo per...\nMagnífic, i l'embalatge molt bo\nVA SER UNA COMPRA PER INTERNET\nEn principi jo volia comprar el bomber de...\nEn menys de 24 hores ja vaig rebre l'enviament,...\nMe encanta el surtido de caganer..Y que vayáis...\nVaig utilitzar els whatsapp per fer una...\nMolts models a escollir i molt ben aconseguits....\nTodo bien salvo SEUR\nMolt fàcil i àgil! Sou uns i unes cracks!\nLa comanda va arribar molt ràpid i a la web...\nCrec que tots són del mateix estil o acabat,...\nRàpids i segurs. Molt bona experiència.\nEste año no estaba el tradicional puesto de...\nA la Fira no el tenien i el vaig demanar per la...\nUn servei molt correcte\nVaig haber de trucar per aclarir uns dubtes.El...\nSenzilla i ràpida\nSubscriu-te i aconsegueix un 10% de descompte\nBenvingut a la botiga online de Caganers\nInscriviu-vos al nostre butlletí per obtenir un 10% de descompte a la vostra primera comanda i estar al dia de les novetats, promocions i molt més ...\nNo mostrar més\n© 2021 - caganer.com | Tots els drets reservats


Ca Dell'Arte Venècia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSan Marco 3286, San Marco, Venècia, Itàlia, 30124 - Veure al mapa\nBarri San Marco San Marco San Marco San Marco Mestre San Marco\nMés informació sobre Ca Dell'Arte\nCa Dell'Arte, ubicat a San Marco, Venècia, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Ca Dell'Arte, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, servei de cangur, visites turístiques, servei de bugaderia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Venècia, faci de Ca Dell'Arte la vostra llar.\nGran Canal - 340 m\nPalau Ducal - 850 m\nGaleria de l'Acadèmia - 350 m\nEscola Gran de Sant Roc - 400 m\nMuseu Livio de Marchi - 20 m\nBarovier - 20 m\nA+A - 30 m\nGaleria Palazzo Grassi - 100 m\nCampo Sant' Angelo - 160 m\nChiesa di Santo Stefano - 170 m\nGaleria Fiorella - 170 m