Francesc Viadel - À Punt, una oportunitat perduda? | NacióDigital\n«Els informatius semblen fets des de Torrejón d'Ardoz o des de Colmenar Viejo, amb una òptica de la realitat centralista pròpia de les cadenes espanyoles, farcida de tots els tòpics a l'ús»\nper Francesc Viadel, 1 de desembre de 2018 a les 19:44 |\nBon Dia TV, el canal de televisió conjunt per Internet de TV3 i IB3, ha començat la seva singladura sense À punt. De moment, el canal valencià no té cap intenció d’afegir-se al projecte. Fonts properes al mateix han arribat a negar amb insistència que ni tan sols hi hagin hagut converses per a incorporar-s’hi tot i que gatets i gossets saben que això, simplement, és mentida. Les converses s’han produït i sembla que no han estat poques. Per si havia algun dubte, la mateixa vicepresidenta de la Corpo, Núria Llorach, fa res que ha tornat a confirmar els contactes en una entrevista concedida al periodista Moisès Pérez del setmanari El Temps.\nEls valencians, doncs, es quedaran sense Bon Dia TV i, també, sense poder veure TV3 ja que per ara no està previst que hi hagi reciprocitat entre canals a causa de la negativa de la Generalitat valenciana malgrat totes les promeses que s’havien fet fa tres anys enrere. És evident que els dirigents de l’esquerra valenciana continuen tement la dreta cavernícola indígena, catalanòfoba i insidiosa. Una dreta que va imposar el seu relat identitari fa unes quantes dècades i que ha manat ininterrompudament des d’aleshores.\nLa de Bon Dia TV i la de la no reciprocitat amb TV3, són dues grans decepcions en relació a un canal anheladíssim per molts valencians els quals van viure amb impotència el llarg període de degradació de l’antiga TVV així com el seu brutal i dramàtic tancament. El cas és que Compromís, Podem i els socialistes s’havien conjurat tant per rescabalar els antics treballadors de l’ens com per a reconstruir la malmesa estructura pública de comunicació. A l'última, gairebé no ha estat ni una cosa ni l’altra. Cap conflicte laboral havia tingut tant d’impacte com l’acomiadament de més d’un miler de treballadors de la televisió valenciana ni cap cosa s’esperava tant del Govern del Botànic com la posada en marxa d’un canal públic capaç de contribuir a la regeneració política i social del país després de 20 anys d’hegemonia d’una de les pitjors dretes d’Europa.\nTot plegat, l’arrencada ha estat agredolça. I un sempre es pot fer el compte que millor tenir una televisió que no tenir-ne cap. Com sigui, el resultat fins ara és ben minso. La programació, del tot irregular i majoritàriament en mans del sector privat, sembla que només vulgui connectar amb un tipus molt determinat d’audiència, preferentment amb la gent de les comarques a través de continguts que se situen en la frontera del folklore. Els informatius semblen fets des de Torrejón d’Ardoz o des de Colmenar Viejo, amb una òptica de la realitat centralista pròpia de les cadenes espanyoles, farcida de tots els tòpics a l’ús. Lamentablement, el gremi periodístic que tan bel·ligerant va ser amb la contractació dels extreballadors no ha dit ni pruna al respecte.\nPerò el pitjor de tot, és que À Punt no la veu ningú. Milers de valencians possiblement no saben ni que existeix i moltíssims altres ni tan sols no tenen possibilitats de sintonitzar-la, almenys ara com ara. Les audiències la situen per darrera de la televisió de Múrcia -un empresa amb moltíssims menys treballadors- o al mateix nivell que la moribunda 8TV, per dir alguna cosa.\nNo sembla que la situació vagi a millorar. Fa poc els partits polítics valencians, a excepció de Compromís, s’han manifestat en contra d’incrementar en 14 milions la partida pressupostària d’À Punt fins arribar als 69 milions d’euros. Amb la negativa de modificació pressupostària, socialistes, populars, ciudadanos i podemites han manifestat també el seu malestar en com s’estan fent les coses en aquella casa, el que representa una desautorització directa a la directora Empar Marco, de l’òrbita de la vicepresidenta, Mónica Oltra. De moment, la crítica no ha anat més enllà, però és una remor a crits que si per Ximo Puig fora ja s’hauria renovat tot l’equip directiu. Cal preveure que després de les eleccions, potser abans, tot saltarà pels aires.\nAixí les coses, i ha pocs mesos del seu naixement, À Punt ja és un projecte de dubtosa viabilitat i una font de frustració per a milers de votants de Compromís que havien somiat amb una televisió de qualitat que possibilités l’articulació d’un imaginari de país. Els més crítics asseguren que per a Oltra la televisió mai no ha estat una de les seves prioritats polítiques, almenys mentre li facin cas en la Sexta, mentre que Puig no vol perdre el temps en un tinglado el control del qual se li escapa. Estem davant d’una oportunitat perduda?. El temps dirà.\nÀ punt s’apunta al cordó sanitari\nOltra, Catalunya i el dilema valencià\nSegur que és la Barcelona de Valls?\nToni Mollà, memòria civil d’un valencià\nPer Manuel el 1 de desembre de 2018 a les 22:06\nViadel l'encerta. I sense filar prim, potser es queda massa curt. El 'cordó sanitari' per evitar que els senyals dels mitjans catalans (en català) arriben al País Valencià és tan inexplicable com les complicitats i silencis d'algunes entitats especialistes en passar el plat amunt i avall del Sènia.


Venda Casa Sant Miquel de Fluvia | Ceigrup Inmobiliaries\nPLANTA BAIXA - JARDÍ I PISCINA\nCEIGRUP-F.COMPANY.- Casa unifamiliar aïllada a 4 vents en venda, situada a Sant Miquel de Fluvià, a 19 ms de Figueres. Consta de planta baixa, amb una superfície construïda de 100,69m² sobre parcel·la de 384m². Distribuïda en saló menjador amb llar de foc, àmplia cuina, 3 habitacions (1 suite amb bany complet, 1 individual i 1 doble), lavabo amb dutxa i garatge. Jardí i piscina privada.


Cellnex signa un conveni amb entitats socials per desenvolupar l’Internet de les Coses en l’habitatge social | Hàbitat3\nInici Sala de premsaCellnex signa un conveni amb entitats socials per desenvolupar l’Internet de les Coses en l’habitatge social\nCONVENI AMB CELLNEX\nLa Fundació Hàbitat3 és una de les signants del conveni.\nCellnex Telecom i quatre fundacions integrades a la Taula del Tercer Sector Social de Catalunya han signat un conveni de col·laboració per dur a terme un projecte en l’àmbit de l’habitatge social, a través de l’aplicació de les tecnologies de sensorització i connectivitat vinculades a l’Internet de les Coses (IoT).\nMitjançant aquest acord de col·laboració, l’operador de serveis i infraestructures de telecomunicacions equiparà 6 habitatges, destinats a col·lectius en risc d’exclusió social, amb diversos sensors que permetran recollir i monitoritzar dades fonamentalment vinculades a consums i a l’eficiència energètica en aquestes llars, també la detecció de temperatures i altres indicadors que facilitin el tutoratge d’aquestes llars “connectades”.\nCellnex també configurarà per a les fundacions que gestionen aquests habitatges la plataforma d’IoT necessària per a l’emmagatzematge i monitorització de les dades a distància, així com el quadre de comandament a partir del qual es podrà tractar la informació i generar indicadors.\nMitjançant els sensors -i aquesta plataforma IoT-, les entitats podran anticipar qualsevol situació anòmala o bé de risc, optimitzar l’ús dels recursos i prendre decisions de possibles actuacions en funció dels paràmetres obtinguts.\nLes quatre fundacions que participen en aquest projecte pilot són la Fundació Família i Benestar Social, la Fundació Iniciativa Social, la Fundació Privada Hàbitat 3 Tercer Sector Social i la Fundació Privada Foment de l’Habitatge Social. Totes quatre estan integrades a la Taula d’Entitats del Tercer Sector Social de Catalunya.\nEl conveni l’han signat a la seu de Cellnex a Barcelona el director d’Afers Públics i Corporatius de la companyia, Antoni Brunet, el director general de la Fundació Privada Hàbitat 3, Xavier Mauri, el director de la Fundació Privada Foment de l’Habitatge Social, Sergio Rodríguez i, Francesc Montagut com apoderat de les fundacions Família i Benestar Social i Iniciativa Social.\nA l’acte de signatura també hi ha assistit el vicepresident de la Taula del Tercer Sector, Adolf Díaz, el director general de l’entitat, Toni Codina i l’equip de coordinació del projecte m4Social.\nEl director d’Afers Públics i Corporatius de Cellnex, Antoni Brunet ha destacat que “aquest acord amb la Taula del Tercer Sector, és una demostració pràctica i concreta de com les tecnologies digitals poden ajudar a reduir situacions de risc, en poder fer un seguiment de desviacions i anomalies que puguin estar indicant algun tipus de problema en aquestes llars. Comencem aquesta experiència en àmbits que afecten a la monitorització dels consums d’aigua, gas o electricitat i a l’eficiència energètica, però a futur haurem de pensar –també conjuntament amb les Administracions– com la connectivitat d’aquestes llars als serveis de banda ampla és un servei bàsic com ho és l’accés a l’aigua, el gas o l’electricitat.”\nEl vicepresident de la Taula del Tercer Sector, Adolf Díaz ha agraït a Cellnex la seva participació en aquest projecte i ha destacat “la importància d’avançar en la transformació digital del Tercer Sector a través de projectes que ajudin a millorar els mecanismes de treball de les entitats, millorar-ne l’eficiència i, per damunt de tot, aconseguir millorar la vida de les persones.“\nSobre el projecte “m4Social” i la Taula del Tercer Sector Social de Catalunya\n‘m4social’ és un projecte de la Taula del Tercer Sector que connecta l’acció social i el món tecnològic per accelerar la transformació digital de l’atenció a les persones i per contribuir en l’empoderament de la ciutadania i de les entitats socials. “m4social” té el recolzament de l’Ajuntament de Barcelona, la Generalitat de Catalunya, l’Obra Social La Caixa i la Fundació Mobile Word Capital Barcelona.\nLa Taula d’entitats del Tercer Sector Social de Catalunya és una organització constituïda l’any 2003 per les entitats del Tercer Sector Social de Catalunya. En formen part 35 federacions que representen més de 3.000 entitats no lucratives que treballen per la inclusió i la cohesió social. Les entitats socials de la Taula del Tercer Sector Social atenen a 1,5 milions de persones, compten amb 87.700 treballadors, 367.000 voluntaris, 559.000 socis i 563.000 donants. Representen l’1,37% del PIB català.\nCellnex és el principal operador europeu de serveis i infraestructures de telecomunicacions sense fils, amb una cartera de més de +21.000 emplaçaments arreu d’Europa. La companyia opera a sis països: Espanya, Itàlia, Holanda, França, el Regne Unit i Suïssa.\nL’activitat de Cellnex s’estructura en quatre grans àrees: serveis per a infraestructures de telecomunicacions; xarxes de difusió audiovisual; serveis de xarxes de seguretat i emergència i solucions per a la gestió intel·ligent d’infraestructures i serveis urbans (smart cities i “Internet de les coses” (IoT)).\nLa companyia cotitza en el mercat continu de la Borsa espanyola i forma part dels selectius IBEX35 i EuroStoxx 600. Cellnex forma part també dels índexs de sostenibilitat FTSE4GOOD i CDP (Carbon Disclosure Project) i recentment ha estat inclosa a l’índex Standard Ethics.\nCellnex Telecom compta amb una política de Responsabilitat Corporativa, que pren com a referència estàndards internacionals (com el Pacte Mundial de les Nacions Unides) i que assumeix el marc específic de gestió de la ISO 26000. L’empresa disposa d’un Pla Director de RC en el que estableix els objectius, les accions i els indicadors de seguiment de les diferents àrees de sostenibilitat definides. Cada any, l’empresa publica el seu Informe Anual Integrat, elaborat segons l’estàndard GRI i auditat per un tercer independent.


Estrongilosi en una canal de cavall | SESC - Historial de consultes strongylus, edentatus, horse, cavall, caballo, estrongilosis, estrongilosi, strongylosis, vulgaris,\n« Quin és el teu diagnòstic? (71)\nQuin és el teu diagnòstic? (72) »\nEn una canal de cavall de 12 mesos de raça Cavall Pirinenc Català s’observa la presència d’abundants estructures nodulars disseminades per el peritoneu i el greix abdominal. A l’interior s’observen larves de nemàtodes.\nAquests nematodes són compatibles amb els del grup dels grans estròngils (família Strongylidae). L’estudi parasitològic permet identificar-los com a larves de Strongylus edentatus (concretament la fase larvària L5 també anomenats adults inmadurs).\nEs tracta de paràsits intestinals que presenten, durant el seu cicle, fases de migració larvària fora de l’intestí durant les que causen lesions al fetge i en altres estructures abdominals com l’oment, lligaments hepàtics i diafragma, sovint associades a hemorràgies, i generant, com en el cas que ens ocupa, granulomes eosinofílics. Un cop maduren les larves tornen a l’intestí on els adults posaran el ous, provocant nòduls o plaques edematoses i/o hemorràgiques a la paret del cec i del colon.\nNo es tracta d’una zoonosi.\nEn obrir els quists del greix abdominal s’observen les larves de fins a 4 cm de longitud.\nLarves mascles i femelles de Strongylus edentatus.\nObservació d’una larva femella de Strongylus edentatus a la lupa.\nDetall de la càpsula bucal d’una larva de Strongylus edentatus.\nComparativa entre les càpsules bucals de Strongylus edentatus i Strongylus vulgaris. El segon és el paràsit nemàtode més comú en cavalls i es caracteritza per provocar arteritis a la circulació mesentèrica que pot causar infarts arterials i còlics al budell gros.\nCavitat abdominal Paràsits\nThis entry was posted by SESC on 23/04/2019 at , and is filed under Equí. Follow any responses to this post through RSS 2.0.You can leave a response or trackback from your own site.


Mútua Terrassa estrena una unitat d'hospitalització per a pacients amb trastorn autista\nLa nova unitat atén i proporciona tractament integral a nens i adolescents amb autisme que no responen a tractaments previs\nEstà concebuda per a les persones amb autisme que tenen greus limitacions en el seu funcionament i que necessiten un tractament terapèutic intensiu\nTerrassa - Dimarts, 29/09/2020 - 23:32\nL’hospital Mútua Terrassa va presentar aquest divendres passat, 25 de setembre, la seva nova unitat d’hospitalització destinada a pacients que pateixen un trastorn de l’espectre autista.\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, va visitar aquesta unitat, que atén i proporciona tractament integral a nens i adolescents amb autisme que no responen a tractaments previs.\nLa unitat està concebuda per a les persones amb autisme que tenen greus limitacions en el seu funcionament i que necessiten un tractament terapèutic intensiu, i, a més de comptar amb professionals altament especialitzats i d’integrar-se en un context hospitalari segur, disposa de programes especialitzats per al maneig de les alteracions de conducta.\nUna superfície de 1.000 metres quadrats\nSituada a la planta 2 de l’edifici del Centre Vallparadís, la unitat té una superfície de 1.000 metres quadrats per proporcionar als usuaris el màxim confort domèstic en el seu dia a dia.\nDisposa d’una zona de nit amb 12 habitacions i una de dia amb un espai diàfan que serveix com a menjador o espai per a tallers i també té una sala de reclusió i una de psicomotricitat.\nPer desenvolupar l’activitat assistencial hi ha tres consultoris, així com una sala d’estimulació sensorial. A més, la nova unitat té una gran terrassa exterior que ocupa gairebé un terç de la superfície total de la planta.\nCampanya de vacunació contra la grip i tests serològics\nA més de la visita en aquesta unitat, la consellera Vergés també es va reunir amb l’alcalde de Terrassa, Jordi Ballart, amb qui va parlar de diferents qüestions, com ara la campanya de vacunació contra la grip, que aquest any es vol fer fora dels CAPs per evitar aglomeracions als centres assistencials.\nTambé es van centrar en les proves que, a partir d’avui, dimarts 29 de setembre, faran l’Ajuntament de Terrassa i el Consorci Sanitari de Terrassa per fer front a la Covid-19; es duran a terme un total de 3.760 tests serològics dirigits al personal de l’atenció domiciliària, als professionals de l’àmbit de l’esport i d’entitats de capacitats diverses de la ciutat, com ja va informar EL PERIÓDICO.\nL’objectiu és detectar possibles contagis de Covid-19 i també persones que ja han passat la malaltia i que per tant ja han generat anticossos.\nTemes: Terrassa Ajuntaments Autisme Catalunya


Marxa enrere del Govern pel malestar del sector energètic per les concessions d’instal·lacions - Altaveu el diari digital d'Andorra\nMarxa enrere del Govern pel malestar del sector energètic per les concessions d’instal·lacions\nL’Oficina de l’Energia corria el risc, amb les condicions legals exigides inicialment, que no hi hagués cap aspirant a voler construir la central hidroelèctrica de Tristaina Rialb-El Serrat\n28/02/2022 (11:11 CET)\nL'Oficina de l'Energia ha fet les precisions que ha cregut convenients. ARXIU\nEl malestar de diversos professionals vinculats al sector energètic i de les distribuïdores elèctriques parroquials del país en relació amb algunes de les exigències imposades en el marc normatiu sobre les concessions d’instal·lacions per a la producció elèctrica han portat el Govern, i especialment a l’Oficina de l’Energia, a haver de retocar alguns aspectes legals inicialment previstos. Encara que s’aixoplugui en el marc d’uns matisos per les consultes fetes per alguns dels interessats, és una marxa en tota regla davant el perill d’acabar als tribunals.\nDe fet, l’administració central corria un risc molt evident que la convocatòria en relació amb la concessió de la central hidroelèctrica de Tristaina Rialb-El Serrat, la primera que es treu a concurs amb els condicionants actuals, es quedés sense cap aspirant. O que hagués de ser alguna filial de FEDA qui n’assumís les regnes. El malestar d’enginyers o empreses del sector de les energies renovables era més que evident. Les condicions considerades draconianes que el Govern imposava a través del Reglament de l’activitat de producció d’energia elèctrica en règim de concessió administrativa han fet saltar guspires.\nEls peticionaris estaven disposats a recórrer la decisió governamental si mantenia les exigències que el sector privat considera inassumibles i que entenen que només pretenien afavorir FEDA. Hi havia, fins i tot, la voluntat de judicialitzar l’afer\nI ha estat sobre algunes de les mesures recollides en aquella norma reglamentària que embolcalla el plec de condicions de la futura central de Tristaina que s’han fet peticions d’aclariment. Les diverses fonts consultades han indicat que més enllà que no hi hagués candidats a voler assumir la central hidroelèctrica esmentada, els peticionaris estaven disposats a recórrer la decisió governamental si mantenia les exigències que el sector privat considera inassumibles i que entenen que només pretenien afavorir FEDA. Hi havia, fins i tot, la voluntat de judicialitzar l’afer.\nAra mateix, els professionals i empreses concernides estan analitzant el document de precisions emès per l’Oficina de l’Energia i el Canvi Climàtic. S’ha fet més d’una i de dues marxes enrere significatives. Però encara no està del tot clar que s’hagi solucionat tot allò que els privats consideraven abusiu. Això sí, s’ha suprimit un paràgraf sencer d’un dels articles del reglament d’aplicació que evita la possibilitat que al cap d’un any de posada en marxa de la central, l’Estat la pugui declarar d’interès nacional i pagui al promotor el 50% del cost de la instal·lació quan, evidentment, amb dotze mesos de funcionament no s’hauria amortitzat res.\nAquesta era una de les principals queixes exposades pels professionals del sector de l’energia que consideraven excessivament abusiva la reglamentació en la matèria. Hi ha dos aspectes més que també es considera que són altament preocupants i sobre els quals el Govern també ha fet matisos. Així, les distribuïdores privades entenien que se’ls pretén ofegar imposant uns preus de venda de l’energia produïda que en poc temps podrien quedar obsolets però que legalment haurien de mantenir mentre FEDA, la necessària compradora, podria fer de més i de menys alhora de revendre l’electricitat inicialment produïda en les centrals hidroelèctriques concessionades.\nI l’altra qüestió que aixeca revolada és el fet d’haver de deixar, al terme de la concessió, l’estat del terreny com estava abans de l’inici de qualsevol actuació urbanística. En el cas de la central de Tristaina, que cal soterrar molts metres, quilòmetres, de canonades, seria altament costós. També l’Oficina de l’Energia ha fet precisions sobre aquesta qüestió.\nPrecisions convocatòria CHE El Serrat


Malaltia de von Willebrand - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMalaltia de von Willebrand\nLa malaltia de Von Willebrand (MvW) és la malaltia hereditària més comuna de trastorn de la coagulació que es descriu en els éssers humans, encara que també pot ser adquirit com a resultat d'altres situacions mèdiques. S'origina en una deficiència qualitativa o quantitativa de factor de von Willebrand (FvW), una proteïna multimèrica que es requereix en l'adhesió de les plaquetes. Se sap que afecta els humans i els gossos (en particular, el Doberman Pinscher), i poques vegades a porcs, vaques, cavalls i gats. Hi ha tres formes de MvW: l'hereditària, l'adquirida i la pseudomalaltia de Von Willebrand (també anomenada MvW plaquetària). Hi ha tres tipus de MvW hereditària: MvW tipus I, MvW tipus II i MvW tipus III. Dins dels tres tipus heretats de MvW hi ha diversos subtipus.\nmalaltia hereditària de la coagulació sanguínia i coagulopatia\nhemorràgia, epistaxi, hemorràgia interna, malaltia hemorràgica, hematoma, hemartrosi, hemorràgia gastrointestinal, hemorràgia cerebral i hemorràgia subaracnoidal\ndesmopressina i Antihemophilic Factor (en)\nLa MvW tipus I és la forma més comuna de la malaltia i els que la tenen estan generalment asimptomàtics o poden experimentar símptomes lleus, com sagnat pel nas, encara que pot haver símptomes greus en alguns casos. Hi ha diversos factors que afecten a la presentació i la severitat dels símptomes de la MvW, com el tipus de sang.\nLa MvW rep el nom del pediatre finlandès Erik Adolf von Willebrand, que la va descriure per primera vegada en 1926.\nEls diferents tipus de MvW presenten diferents graus de tendència a l'hemorràgia, en general en forma de blaus, sagnat pel nas i sagnat de les genives. Les dones poden experimentar sagnat menstrual abundant i pèrdua de sang durant el part.\nEl sagnats greus interns o en l'articulació és rar (que afecta principalment a la MvW tipus 3).\n↑ doctor/2690 a Who Named It\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Malaltia_de_von_Willebrand&oldid=25112101»\nDarrera modificació: 30 set 2020 a les 13:23\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 set 2020 a les 13:23.


La Pobla donarà el tret de sortida al circuit escolar de cros de la Diputació | Pallars Digital\nEs preveu una participació total de 4.500 escolars i unes 120 entitats\nper Redacció, 6 de novembre de 2018 a les 13:23 |\nCircuit Escolar de Cros 2018 | Diputació de Lleida\nEl vicepresident quart de la Diputació de Lleida, Eloi Bergós, ha presidit aquest dilluns la presentació del Circuit Escolar de Cros - Jocs Esportius Escolars de Catalunya - Trofeu Diputació de Lleida, que inclou nou proves (vuit de cros i la final territorial) que es disputaran de novembre a febrer, amb una previsió estimada superior als 4.500 participants i 120 entitats; més de la meitat escoles.\nLa Pobla de Segur serà la primera localitat on es disputarà el circuit, aquest 11 de novembre. La seguiran, Sidamon, el 2 de desembre; Balaguer, el 13 de gener; Bellvís, el 20 de gener; Arbeca, el 27 de gener; Juneda, el 3 de febrer; Agramunt, el 10 de febrer; les Borges Blanques; el 17 de febrer, i Golmés, el 24 de febrer.\nL’acte de presentació també ha comptat amb la participació de Joan Ubach, president de l’Agrupació de Consells Esportius de les Terres de Lleida, Josep Maria Roy, secretari de l'Agrupació, i Joan Segura, representant territorial de l’esport a Lleida.\nEn la seva intervenció, Eloi Bergós ha destacat la iniciativa perquè fomenta el valor de l’esport entre els escolars, mentre que Joan Ubach ha subratllat el suport de la Diputació perquè aquesta competició es pugui celebrar en la seva 4a edició. Per a Joan Segura, l’èxit del projecte rau en la capacitat de sumar sinergies, del treball conjunt entre entitats i clubs participants.\nFoment de l'esport net\nEn relació amb les proves, les categories d’aquesta nova edició són nou: veterà i sènior, júnior, cadet, infantil, aleví, benjamí, prebenjamí i pollets (oberta aquesta darrera a alumnes de P2, P3, P4 i P5). De fet, tal com ha destacat Josep Maria Roy, l’increment majoritari de participants es registra a les edats més primerenques i això fomenta també que els pares i les mares participin en les curses.\nEn el marc de la competició també es farà difusió del programa Re-valoritza’t, que promou la Taula Assessora de l’Esport Lleida i de la campanya d’UNICEF que porta per nom Gotes per al Níger. Un any més, els organitzadors valoraran i premiaran les bones conductes, tant dels esportistes com dels entrenadors i públic en general, dins del programa de la Unió de Consells Esportius de Catalunya (UCEC) Jo sempre hi guanyo.\nEl Ministeri de Defensa podria anunciar els propers dies la continuïtat de l'Acadèmia de Talarn\nEsports, Territori, Circuit Escolar de Cros, nens i nenes, escolars, atletisme


Trump i Kim Jong-un pacten avançar cap a la desnuclearització de Corea\nTrump diu que Kim «ja està destruint els seus principals centres nuclears»\nTots dos mandataris acorden la «completa desnuclearització» de la península coreana a la cimera de Singapur\nEl president dels EUA diu que la reunió ha anat «millor de l'esperat» i el líder nord-coreà assegura que «el món veurà un gran canvi»\nDimarts, 12/06/2018 - 20:14\nEl president nord-americà, Donald Trump, ha dit que el líder nord-coreà, Kim Jong-un, li va manifestar durant la cimera a Singapur que Corea del Nord “ja està destruint els seus principals centres de proves nuclears”. També ha afirmat que suspendrà les maniobres militars a la península coreana i que està disposat a visitar Pyongyang en “el moment oportú”. Trump ha fet aquestes declaracions a la roda de premsa posterior a la cimera, celebrada a l’Hotel Capella, a l’illa de Sentosa, Singapur.\nLa històrica reunió va arrencar passades les nou del matí d’un dia assolellat. Des de l’esquerra, Kim Jong-un s’apropa amb pas marcial i vestit tradicional coreà. Des de la dreta, Donald Trump camina amb la sobrietat de les cites amb la història en vestit fosc i corbata. De fons, una col·lecció de banderes de tots dos països compartien els colors blanc, blau i vermell. Els dos mandataris van estrènyer les seves mans amb rigor diplomàtic primer i van relaxar després la cara amb lleus somriures. És la foto que el món ha esperat durant dècades. A més, i més important que la foto, Trump i Kim han firmat una declaració conjunta que inclou el compromís de Corea del Nord d’avançar cap a la “completa desnuclearització de la península coreana”. En aquest sentit, Trump ha avançat que el procés de desnuclearització començarà “molt ràpid”.\n.@POTUS Donald J. Trump es reuneix amb Kim Jong-un, líder de Corea del Nord. #SingaporeSummit pic.twitter.com/zvlOqMQqMh\n— USA en Espanyol (@USAenEspanol) 12 de juny de 2018\nUn lleuger posat del president nord-americà va convidar el seu homòleg nord-coreà a caminar junts pel corredor colonial cap a la sala privada. Allà van atendre durant un parell de minuts la premsa. “Tindrem una gran relació”, va aventurar Trump. “Hem superat molts obstacles fins a arribar fins aquí”, va aclarir Kim. “Serà un èxit”, va insistir Trump. “Avui vencerem els vells perjudicis que entorpien el nostre camí”, va corroborar Kim.\nEl president Trump es reuneix amb el líder nord-coreà Kim Jong-un en cimera a Singapur. #SingaporeSummit pic.twitter.com/RgEfqktJyw\nL’ambient optimista s’ha confirmat al final de la reunió de tres hores i mitja quan tots dos líders han sortit de la sala on han compartit un àpat per fer un passeig. "La reunió (amb Kim) ha sigut realment fantàstica. Hi ha hagut molts avenços. (Ha sigut) el màxim. Millor del que ningú no podria haver esperat”, ha assenyalat Trump en unes breus declaracions a la premsa durant el passeig amb el líder nord-coreà. “Firmarem ara mateix”, ha afegit el president dels EUA, sense precisar si es referia a la rúbrica d’una declaració conjunta o a un altre tipus de document.\nPoc després tot dos líders han procedit a firmar un document que Trump ha qualificat de “molt important”. Per la seva part, Kim ha assenyalat: “Hem tingut una reunió històrica. Hem decidit deixar el passat enrere. El món veurà un gran canvi. Vull expressar el meu agraïment al president Trump per fer realitat aquesta cimera”.\nInvitació a la Casa Blanca\nEl president dels EUA tampoc no ha estalviat compliments per al seu homòleg nord-coreà. “Estem desenvolupant un vincle molt especial”, ha dit. “La situació canviarà molt respecte al passat”, ha assegurat. “Hi ha hagut molt bona voluntat, molt treball i molta preparació. Estem molt orgullosos del que ha ocorregut avui”. “Hem tingut un gran dia i hem après molt l’un de l’altre i dels nostres països”, ha afegit. Quan li han preguntat què ha après del dirigent nord-coreà, Trump ha afirmat: “És un home amb molt talent i que estima el seu país”.\nTrump ha avançat que el procés de desnuclearització començarà “molt ràpid” i que ha convidat Kim Jong-un a la Casa Blanca. Per la seva part, Kim ha reafirmat el seu compromís cap a una “desnuclearització completa de la península coreana”, segons consta en la declaració conjunta que han firmat tots dos. El document no esmenta l’exigència nord-americana d’una “desnuclearització completa, verificable i irreversible”, fórmula que suposaria l’abandonament de les armes i l’acceptació d’inspeccions, però sí que reafirma un compromís més genèric.\nTrump s’ha compromès a proporcionar “garanties de seguretat” a Corea del Nord en l’acord firmat. El document també estableix que el secretari d’Estat dels EUA, Mike Pompeo, es reunirà en “la data més primerenca posible” amb un alt funcionari nord-coreà per continuar el diàleg bilateral sobre la desnuclearització.\nOportunitat de pau\nSingapur suposava l’oportunitat més sòlida per acabar amb l’enemistat que es remunta a mitjans del segle passat. Pyongyang ha sigut la pedra més pertinaç a la sabata nord-americana. Ho ha intentat tot: es va deixar les dents a la guerra de Corea (1950-1953) per arrencar un empat i després ha alternat el pal i la pastanaga. Obama sempre va rebutjar la reunió amb Kim per entendre-la com un premi als seus excessos.\nLa cimera va començar amb una reunió dels dos líders en solitud, sense assessors i només amb traductors, durant 45 minuts. Era el moment per a aquest presumpte sisè sentit negocial de Trump, que va aclarir en la vigília que no necessita estudiar l’assumpte perquè tot depèn de l’actitud. “És el meu toc, la meva sensació. És el que faig”, va explicar. Si hi ha acord o no, va assegurar, ho sabrà “en el primer moment”.\nLes imatges dels respectius equips cara a cara a la taula va foragitar el risc d’una fugida llevantina de Trump. El nord-americà està integrat pel conseller de seguretat, John Bolton, el secretari d’Estat, Mike Pompeo, i el seu cap de Gabinet, John Kelly. En el nord-coreà destaquen la germana del líder, Kim Yo-jong, i el cap de la diplomàcia, Kim Yong-chol.\n.@POTUS Trump, @SecPompeo, @AmbJohnBolton i la delegació dels EUA a reunió amb el líder nord-coreà Kim Jong-un i la delegació de Corea del Nord a #SingaporeSummit. pic.twitter.com/Ti7hbHGcka\nLa reunió ja és un èxit si atenem al fet que mesos enrere els dos líders es deien “petit home coet” i “vell xaruc” mentre es creuaven imminents amenaces de destrucció massiva. És un èxit també que Corea del Nord declarés una moratòria de llançament de míssils i proves nuclears o que desmantellés la seva sitja atòmica. És un èxit que Trump fes el pas que els seus predecessors no es van atrevir. Però d’aquesta cimera s’espera que liquidi aquesta pesada dinàmica de tensió-distensió de la qual sempre surt Pyongyang en l’últim minut a canvi de prebendes. L’èxit definitiu rau a enterrar l’últim fòssil de la guerra freda i això passa per la desnuclearització de la península que Washington i Pyonyang diuen pretendre.\nTots dos tenen sobrades raons per a la desconfiança. Persisteixen els dubtes que Corea del Nord vulgui desprendre’s de l’instrument que ha permès la seva supervivència durant dècades. El context personal i nacional, tanmateix, permet l’optimisme. Kim Jong-un està en la seva trentena i la tradició dinàstica suggereix que morirà a palau. És dubtós que vulgui afrontar la resta de la seva vida com un proscrit global i tement atacs militars. Sembla més atractiva l’alternativa d’exercir la tirania dins de límits tolerables per Occident conservant la seva riquesa i poder. El seu passeig nocturn per Singapur com a turista i les seves autofotos amb diplomàtics locals metaforitzen aquests anhels de normalitat.\nInflueixen també les urgències econòmiques. Kim Jong-un va arribar al poder aclarint que el benestar del seu poble era prioritari i va sonar contracultural en la tradició nacional. El líder va col·locar el desenvolupament econòmic en paral·lel al del programa militar i es va envoltar de reformistes que van copiar el full de ruta xinès. Ha evitat el col·lapse que buscaven les sancions i millorat la qualitat de vida de molts nord-coreans. Però alguns jutgen els progressos de massa lents i el país ja no és impermeable a l’entrada de DVD de contraban que arruïnen la versió del paradís socialista. Un estudi que manejava Pyongyang dècades enrere provava que el bloc soviètic va caure quan el poble es va adonar que a fora es vivia millor.\n“Kim no busca només la foto, vol que la cimera funcioni. Necessita inversió estrangera i que s’aixequin les sancions per millorar les condicions de vida de la seva gent. Està en un punt crític, ha de fer alguna cosa amb l’economia”, assenyalava ahir Kim Jiyoon, experta de l’Institut Asan d’Estudis Polítics, en un plafó d’analistes a Singapur. “Corea del Nord s’ha quedat molt endarrerida en el conjunt asiàtic perquè ha de dedicar tots els seus recursos a la carrera militar i Kim Jong-un sap que ha d’arreglar això”, afegia John Delury, professor de la Universitat Yonsei (Seül).\nCorea del Nord requerirà per a la seva obertura econòmica el mateix assossec de què va gaudir la Xina després de la visita de Richard Nixon a Pequín el 1972. Els precedents de Trump empenyen al pessimisme: la seva volatilitat, la seva afecció per la postveritat i els fets alternatius, la recent ruptura unilateral del tractat de desnuclearització amb l’Iran i les seves al·lusions a la recepta líbia que va acabar amb Gaddafi enderrocat i assassinat no apuntalen la confiança nord-coreana. El secretari d’Estat, Mike Pompeo, va prometre ahir que oferiran “unes garanties de seguretat diferents de les que els Estats Units han donat en el passat”, encara que no les va detallar.\nAlguns experts suggereixen el compromís multilateral per vèncer la por nord-coreana que Trump o futurs presidents es retreguin. “Les garanties de tercers països tranquil·litzarà Kim Jong-un. L’opció desitjable és que participin els integrants de les converses a sis”, assenyalava ahir Shawn Ho, investigador de l’Escola Internacional d’Estudis Internacionals S.Rajaratnam. Al·ludeix a aquell procés negociador entre totes dues corees, la Xina, Rússia, el Japó i els Estats Units que la dècada passada va fracassar pels recels generalitzats.\nEls acords de 1994 i 2005 demostren que és molt més fàcil firmar-los que implementar-los i que les males interpretacions i suspicàcies esperen a qualsevol cantonada. L’exigència de Trump d’esbombar-se en un matí la desnuclearització ha basculat cap a la comprensió que seran necessaris anys (els experts parlen d’una dècada) i que el més urgent a Singapur és forjar els vincles de confiança. Qualsevol acord, tanmateix, haurà d’incloure aspectes com la llista detallada dels actius nuclears nord-coreans i un calendari per al seu desmantellament. El contrari, assenyalen els experts, no seran més que declaracions tan bé intencionades com vàcues que Kim i Trump vendran al seu mercat intern. De tot això depèn que l’èxit d’ahir no es redueixi a la foto que ompli les expectatives de posteritat dels dos líders més egòlatres del planeta.\nAquest és el comunicat conjunt firmat per Trump i Kim\nTemes: Singapur Corea del Sud Kim Jong-un Donald Trump Corea del Nord Estats Units


Metodologia de treball - Servei Meteorològic de Catalunya | Meteocat\nServei Meteorològic de CatalunyaClimatologiaEl clima araClima de Barcelona des de 1780Metodologia de treball\nEl Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) ha treballat durant els darrers anys en la recuperació d’observacions meteorològiques del passat (bàsicament, dels segles XIX i XX) de diferents punts de Catalunya. En especial, s’han recuperat les observacions de la ciutat de Barcelona des de 1780 fins a l’actualitat, aconseguint una sèrie completa de dades meteorològiques diàries que supera els does segles, fet que col·loca aquesta sèrie de Barcelona entre les 10 sèries climàtiques més llargues i contínues d’Europa.\nAprofitant la presentació d’aquest treball, es fa tot seguit un repàs històric de l’observació meteorològica al món occidental en general, i a Catalunya en particular. Les explicacions estan resumides a uns pòsters que es varen preparar per l’ocasió, i que també es poden consultar en aquest mateix text.\nEls inicis de l’observació meteorològica al món occidental\nMalgrat la humanitat observa amb atenció l’atmosfera des de fa milers d’anys, on es descriuen i s’analitzen per primera vegada diferents elements atmosfèrics és en el llibre Meteorologica, escrit l’any 340 a.C. per Aristòtil. Durant força segles no hi ha gaires progressos científics a Europa, i les adversitats meteorològiques se solen combatre amb pregàries religioses i pronòstics astrològics. El Renaixement (segles XV i XVI) introdueix la raó i el mètode científic en el coneixement del medi, i el gran salt qualitatiu es produeix al segle XVII, amb la invenció dels instruments de mesura de diferents variables meteorològiques i la creació de les primeres xarxes d’observació coordinada, permetent disposar del valor d’aquestes variables i la seva variació en l’espai i en el temps. Apareixen llavors les primeres institucions dedicades a aquesta tasca, com l’Accademia de Cimento de Florència (1657), la Royal Society de Londres (1660) o l’Observatoire de París (1667).\nDurant el segle XVIII apareix una altra necessitat al món occidental, que serà clau per al desenvolupament de l’observació meteorològica instrumental. El creixement demogràfic de les ciutats i la incipient industrialització propicien el deteriorament de les condicions de vida. Davant de nous problemes, com la contaminació, la higiene pública o noves epidèmies, els metges reaccionen impulsant xarxes d’observació meteorològica, atès que estan convençuts del lligam entre l’estat de l’atmosfera i la salut, i volen conèixer millor el patró de comportament de determinades malalties. Per exemple, la Société Royale de Médecine de París va crear una xarxa d’observacions meteorològiques formada per 84 estacions a França i 12 a la resta del món, que va estar operativa entre 1778 i 1793 (extingida per problemes estrictament polítics).\nAbans de comentar el desenvolupament de l’observació meteorològica a Catalunya, és convenient explicar breument el context històric i social del nostre país al segle XVIII. Després de la derrota a la Guerra de Successió (1702-1714), Catalunya viu una forta recessió econòmica, social i cultural. Amb el Decret de Nova Planta de 1716, les universitats catalanes varen ser abolides, i l’única universitat autoritzada era la de Cervera, però sense impartir-hi disciplines experimentals i aplicades, les quals calia anar a l’estranger a estudiar-les. Aquesta situació va provocar una manca de personal amb formació mitjana i superior en un entorn en plena industrialització, especialment a la ciutat de Barcelona. Per pal·liar aquest problema, la societat civil catalana va crear l’any 1758 la Junta de Comerç (l’actual Cambra de Comerç de Barcelona), i posteriorment es va crear, entre d’altres entitats, la Conferencia Physico-Mathemática Experimental (1764), la Reial Acadèmia de Ciències i Arts (1770) i l’Acadèmia Mèdico-Pràctica de Barcelona (1770), establint així una excel·lent xarxa d’institucions per a la docència científica, tècnica i laboral, malgrat la prohibició de 1716.\nEn aquest context, alguns metges catalans, després d’estudiar a França, posen en funcionament l’observació meteorològica diària, seguint els preceptes impulsats des de la Société Royale de Médecine de París. El Dr. Jaume Bonells, en el discurs inaugural de l’Acadèmia Mèdico-Pràctica de Barcelona (octubre de 1779), proposa la realització d’observacions sistemàtiques i coordinades, amb la voluntat d’analitzar-les i difondre’n els resultats.\nUnes setmanes més tard, el gener de 1780, el Dr. Francesc Salvà i Campillo inicia les observacions instrumentals a la ciutat de Barcelona (al seu domicili particular del carrer Petritxol, 11), que va mantenir fins a l’any 1827. A més, al llarg d’aquests anys es va preocupar per divulgar la seva tasca publicant les observacions al Diario de Barcelona (i contestant preguntes dels lectors) i per donar continuïtat a les observacions entre els seus companys i deixebles (Pere Vieta, Joan R. Campaner, Albert Bruckhart, Joan Montserrat, …), allargant les observacions fins a finals del segle XIX.\nEn paral·lel a aquesta tasca encapçalada bàsicament per metges, a partir de mitjan segle XIX els estats europeus assumeixen l’observació meteorològica com a una activitat de la seva competència. Es creen institucions governamentals arreu, i a l’Estat espanyol serà la Comissió d’Estadística primer, i l’Observatori Astronòmic de Madrid després, les entitats que coordinen les observacions. Sota el seu impuls, la Universitat de Barcelona inicia l’1 de gener de 1855 les observacions a la seva seu de l’antic convent del Carme.\nAfortunadament per a l’observació meteorològica, diferents entitats van seguir i segueixen amb el foment d’aquesta activitat a Catalunya, tant en l’àmbit associatiu privat com en el públic, creant iniciatives que van tenir més o menys èxit i continuïtat. Així, es va crear la Xarxa meteorològica de Catalunya i Balears (1894), la Xarxa pluviomètrica de Rafael Patxot (1896), l’Observatori Fabra de Barcelona (1904), l’Observatori de l’Ebre (1905) o el Servei Meteorològic de Catalunya (1921-1939, 2001).\nUna vegada explicats l’origen de l’observació meteorològica instrumental a Barcelona i la seva continuïtat al llarg dels anys, ara ja es pot comentar la metodologia seguida pel Servei Meteorològic de Catalunya per recuperar tota aquesta informació i reconstruir la sèrie climàtica de Barcelona. Aquest treball es pot anar desglossant en fases diferents:\na) 1a fase: Detecció de les fonts.\nArran de la gran quantitat d’entitats i persones que han realitzat observacions meteorològiques instrumentals a la ciutat de Barcelona, la documentació es troba molt dispersa i en formats diferents. Sempre que ha estat possible, s’han consultat els documents originals escrits pels mateixos observadors, però per a determinats períodes de temps s’ha recorregut a la premsa. Així, els documents originals més antics amb registres meteorològics instrumentals s’han localitzat als arxius de la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya i de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona, però també s’han consultat altres arxius privats i d’institucions públiques, mentre que la consulta del Diario de Barcelona (“el Brusi”) ha permès recuperar determinades dades dels períodes 1800-1811 i 1827-1876.\nb) 2a fase: Recuperació i preservació de la informació.\nIdentificada la informació, és necessari fer el traspàs del paper original al format digital, i es fa mitjançant la tècnica de l’escaneig. A més de recuperar i preservar la dada, en aquest moment també s’ha de recuperar tot allò relacionat amb la metadada, és a dir, la informació sobre canvis d’instrumental, de punt d’observació, d’unitats de mesura, etc.\nc) 3a fase: Digitalització de la informació.\nProbablement, aquesta és la fase més feixuga i que consumeix més temps. Consisteix en la consulta dels documents escanejats i el traspàs de la informació que contenen a arxius informàtics (per exemple, un full de càlcul), per a poder ser tractada posteriorment. El problema principal rau en l’ampli ventall de tipus d’observacions (variables), de tècniques d’observació (sobretot les hores d’observació, que habitualment se’n fan tres cada dia), d’unitats de mesura (per exemple, per a la temperatura, graus Reaumur, Fahrenheit i Celsius) i de formats del material original (sovint llibretes manuscrites, però també premsa i fulls específics d’observació). El volum total de dades digitalitzades supera la xifra d’1.350.000, incloent les variables temperatura, precipitació, pressió atmosfèrica, estat del cel i meteors.\nVal a dir que els primers treballs sistemàtics de recuperació de les observacions meteorològiques es van fer en el marc dels projectes europeus ADVICE i IMPROVE, sota la iniciativa del Grup de Climatologia de la Universitat de Barcelona, durant el període 1996-1999. El Servei Meteorològic de Catalunya ha realitzat durant deu anys (2001-2011) els treballs de catalogació, preservació, digitalització i tractament de les dades, tots ells necessaris per completar i ampliar la tasca inicial.\nd) 4a fase: Control de qualitat.\nL’anàlisi exhaustiva de la qualitat de les dades diàries obtingudes en els processos anteriors és un pas fonamental previ a qualsevol anàlisi posterior. El control de qualitat consisteix en l’aplicació d’un seguit de procediments per detectar valors erronis o dubtosos en el conjunt de la sèrie, els quals poden aparèixer per causes diferents: errors en el moment de fer l’observació, en el moment d’anotar-la, en la seva manipulació posterior (escaneig, digitalització, etc.), i d’altres.\nAquests procediments estan jerarquitzats en diversos nivells: errors aberrants, proves de tolerància, de consistència interna, de coherència temporal i de coherència espacial.\nPer exemple, a la sèrie de temperatura de Barcelona del període 1780-2013, dels 84.735 dies que configuren aquesta sèrie, només en 391 dies s’hi ha detectat buits o dades errònies (un 0,46%), la major part dels quals es concentren en el període 1847-1849, lligats als conflictes socials derivats de la Segona Guerra Carlina.\ne) 5a fase: Composició de la sèrie.\nJa s’ha comentat anteriorment que les observacions meteorològiques instrumentals a la ciutat de Barcelona s’han fet a llocs diferents des del seu inici. Aprofitant que, generalment, hi ha solapaments entre els períodes en els quals s’ha fet observació des dels diferents llocs, es poden anar ajuntant les dades obtingudes en cadascun dels punts d’observació i reconstruir una sèrie completa. En el cas de la sèrie de temperatura de Barcelona de 1780-2013, s’ha treballat amb 14 sèries d’observacions registrades a diferents punts de la ciutat, de les quals 6 s’han emprat per reconstruir la sèrie completa (sèries principals) i 8 s’han utilitzat per validar i corregir aquesta sèrie completa (sèries de suport).\nLes sèries principals són les següents:\n1780-1827 F. Salvà\n1827-1854 P. Vieta\n1854-1876 J.R. Campaner\n1876-1884 A. Burckhart\n1882-1936 UB – edifici històric\n1913-2013 Observatori Fabra\nf) 6a fase: Anàlisi d’homogeneïtat.\nUna sèrie climàtica és homogènia quan qualsevol variació o tendència que s’hi detecta és fruit únicament de factors climàtics, i no de la incidència d’elements externs (com els canvis d’emplaçament de l’observatori meteorològic, de la instrumentació, de les unitats de mesura, de metodologia de l’observador o d’observador).\nCom s’acaba de comentar als punts anteriors, la sèrie de temperatura de Barcelona del període 1780-2013 està afectada per aquestes circumstàncies i, per tant, és important estudiar la seva homogeneïtat. L’anàlisi d’homogeneïtat permet detectar els punts de discontinuïtat d’una sèrie completa (anomenats “punts de ruptura”) i proposar la seva correcció. La tècnica consisteix en comparar la sèrie completa a analitzar amb un conjunt de sèries de suport properes i coetànies (és el que s’anomena “homogeneïtat relativa”). Al punt anterior s’ha comentat que s’ha treballat amb 8 sèries de suport de la mateixa ciutat de Barcelona, però per a cobrir tot el període analitzat (1780-2013), s’ha hagut de recórrer a la comparació amb sèries més llunyanes (especialment per al període inicial, atès l’escàs nombre de sèries existents). En total, a més de les 8 sèries de suport de la mateixa ciutat de Barcelona, s’ha treballat amb 16 sèries més de l’entorn (Itàlia, França i Espanya). En aquesta fase, el tractament de la metadada és fonamental, atès que aporta una explicació raonable als punts de ruptura detectats.\nCompletades aquestes fases, ja es disposa de la sèrie climàtica (llarga, completa i homogènia) d’una variable, i ja es pot analitzar el comportament d’aquesta variable al llarg de tot el període de la sèrie.\nEls resultats obtinguts a partir de la sèrie de temperatura de Barcelona del període 1780-2013 estan àmpliament explicats a l’apartat “Evolució de la temperatura mitjana de Barcelona (1780-2013)”. Només repetir que aquesta sèrie de Barcelona del període 1780-2013 està, per la seva longitud i continuïtat, entre les deu sèries meteorològiques més antigues d’Europa disponibles en aquest moment.\nProhom, M., Barriendos, M., Aguilar, E. y Ripoll, R. (2012): Recuperación y análisis de la serie de temperatura diaria de Barcelona, 1780-2011. En Cambio climático. Extremos e impactos. Concepción Rodríguez-Puebla, Antonio Ceballos, Nube González-Reviriego, Enrique Morán-Tejeda y Ascensión Hernández-Encinas (Eds.). Publicaciones de la Asociación Española de Climatología (AEC), 2012, Serie A, nº 8. Salamanca, ISBN: 978-84-695-4331-3, pp. 207-217.\nPublicaciones de la Asociación Española de Climatología (AEC), 2012, Serie A, nº 8. Salamanca, ISBN: 978-84-695-4331-3, pp. 207-217.[PDF 9,28 MB]


La policia belga informa el Parlament Europeu d'una "gran manifestació" el 7-D a Brussel·les\nLes entitats convocants de la manifestació, l'ANC i Òmnium, han omplert 250 autobusos arreu del territori català, als quals cal afegir-n'hi nombrosos més. Són aquells que han organitzat ajuntaments, entitats o –fins i tot- persones a títol individual. A Girona, els autobusos han sortit a primera hora de la tarda de l'aparcament de Fontajau. "Anem a Brussel·les a aportar el nostre granet de sorra per la independència i que el president vegi que estem al seu costat", explicava un dels passatgers, Lluís Xicoia.\nLa policia de Bèlgica ha informat la Direcció General per a la seguretat del Parlament Europeu d'una "gran manifestació" dijous, en relació a la convocatòria de l'ANC i Òmnium sota l'eslògan 'Desperta, Europa'. "Entre 20.000 i 30.000 manifestants es concentraran a l'esplanada del Parc del Cinquantenari a partir de les 10", asseguren des de l'Eurocambra en un comunicat difós a través de la Intranet i que duu el nom "Manifestació en suport de Carles Puigdemont".


Anyi 158 Hotel Chengdu Xinhong Chengdu Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.230 Xinhong Road, Districte Chenghua, Chengdu, Xina, 610021 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Anyi 158 Hotel Chengdu Xinhong?\nBarri Districte Chenghua Àrea del Monestir de Wenshu Yuan\nMés informació sobre Anyi 158 Hotel Chengdu Xinhong\nBen posicionat a Districte Chenghua, Anyi 158 Hotel Chengdu Xinhong és un lloc ideal d'inici d'excursions a Chengdu. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Hospital Huachuan Ciutat Chengdu, Centre Comercial Ito Yokado Jianshe, Parc Xinhua a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nAnyi 158 Hotel Chengdu Xinhong també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Chengdu. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, servei d'habitacions 24 hores, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, escriptori, telèfon per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Anyi 158 Hotel Chengdu Xinhong és una selecció idònia per a la vostra estada a Chengdu.\nEstació de metro Wannianchang\nEstació de metro Shuangqiao Road\nChunxilu - 5,93 km\nCentre d'Investigació de Pandes Gegants de Chengdu (Xiongmao Jidi) - 6,83 km\nCarrer Jinli - 8,82 km\nMonestir Wenshu Yuan - 6,15 km\nParc Du Fu Thatched Cottage - 10,45 km\nKuanzhai Antic Carrer de la Dinastia Qing - 8,01 km\nTemple de Wuhou - 8,86 km\nMuseu de Jinsha - 12,11 km\nUniversitat de Tecnologia Chengdu - 600 m\nLonghu Celestial Street 3000 sets Shopping Center - 890 m\nChenGuang XiuXian Jie - 2,27 km\nSM Square (the second ring road) - 2,32 km\nYa department Store - 2,49 km\nHuaJun ShangYe BuXingJie - 2,6 km\nIto Yang huatang Mall (under construction) - 2,6 km\nCentre Comercial Ito Yokado Jianshe - 2,68 km\nHuimin department Store (building South Street) - 3,01 km\nEast trade Mall - 3,05 km\nHabitació de negocis amb llit tipus king - només residents locals\nBrigand, Estats Units


L'enderroc del bar Manix de Sils està previst per a la pròxima setmana - Diari de Girona\nL'enderroc del bar Manix de Sils està previst per a la pròxima setmana\nL'equip de govern vol remodelar el passeig a través d'un procés de participació ciutadana\nsils | ddg 08.08.2016 | 07:18\nL´històric bar Manix. Ajuntament de Sils\nL'Ajuntament de Sils té previst iniciar l'enderrocament de l'històric bar Manix la pròxima setmana. Així ho va anunciar ahir el consistori a través d'un comunicat en el qual assegura que ja s'han realitzat els treballs de desconnexió dels subministraments i avisat el Departament de Treball de la Generalitat de les tasques de retirada del sostre d'uralita.\nSituat al passeig Sant Cosme i Sant Damià, aquest edifici d'una sola planta construït fa quatre dècades i en desús des de fa més de tres anys, és de titularitat municipal. Segons l'equip de govern, el seu enderroc es va plantejar arran de l'obertura d'un procés de remodelació del passeig «perquè s'adeqüés a les necessitats dels veïns i veïnes i que podia o no incloure l'edifici municipal que contenia el Manix». Segons el govern local, però, els dos informes realitzats van descartar aquesta possibilitat, ja que es van detectar danys estructurals importants que requerien el seu enderrocament.\nUna vegada realitzada l'actuació, l'equip de govern té previst iniciar el procés de restauració i recuperació del passeig per «donar continuïtat a la trama urbana». «El disseny d'aquest nou passeig serà objecte d'un procés de participació ciutadana per tal que es pugui opinar com es vol que sigui», va assegurar el govern en el comunicat.\nAquest enderroc va causar l'oposició de centenars de veïns que van formar la plataforma «Decidim sobre el Manix» i van recollir firmes per reclamar al govern local que convoqués una consulta popular -que no es va realitzar- sobre el projecte d'enderroc que va ser aprovat definitivament, per Junta de Govern Local, el passat 21 de març. També el grup municipal Capgirem Sils va presentar al·legacions al projecte


Jordi Serracanta es postula com a substitut de Josep Sàez en la presidència del Bàsquet Manresa | NacióManresa\nJordi Serracanta es postula com a substitut de Josep Sàez en la presidència del Bàsquet Manresa\nL'exregidor de Medi Ambient i Sostenibilitat; de Qualitat Urbana i Serveis, i d'Esports ha estat sempre molt vinculat al Club Natació Manresa\nper Aina Font Torra, Manresa, Catalunya | 22 de juny de 2022 a les 13:30 |\nJordi Serracanta en una imatge de quan era regidor d'Esports de Manresa | AjM\nTot sembla indicar que la presidència del Bàsquet Manresa ja té successor, després que Josep Sáez anunciés en roda de premsa que no continuaria al capdavant del club. Segons fonts consultades per NacióManresa, els trets senyalarien a l'exregidor de l'Ajuntament de Manresa Jordi Serracanta, que ocuparà el càrrec de forma executiva com en el seu dia ho van fer, també, Valentí Junyent, Josep Vives o Jaume Arnau.\nGraduat en Gestió i Administració Pública i amb un màster i un postgrau vinculats a la gestió d'instal·lacions esportives, Serracanta ha tingut, des de sempre, una estreta relació amb el Club Natació (CN) Manresa, especialment amb el waterpolo, esport en el qual ha tocat totes les tecles: va començar jugant-hi, va seguir amb la funció d'àrbitre i va acabar esdevenint entrenador de diversos equips del club manresà.\nDesprés d'ocupar, durant deu anys (del 2001 al 2011) el càrrec de Cap d'Administració a les Piscines Municipals de la capital del Bages, el juny del 2011 va entrar a l'Ajuntament de Manresa -amb la llista de CiU encapçalada per Valentí Junyent- i se li otorguen les regidories de Medi Ambient i Sostenibilitat; de Qualitat Urbana i Serveis, i d'Esports. La seva etapa al consistori va acabar l'any 2019, moment en el qual se'l va nomenar per a una plaça d'assessor de la conselleria en Polítiques Sectorials del departament d'Empresa i Coneixement de la Generalitat de Catalunya. Des del juny del 2021 forma part del departament d'Energia d'Aigües de Manresa.\nConsultat per NacióManresa, Serracanta no ha volgut fer cap comentari.\nBAXI Manresa, Esports, bàsquet, jordi serracanta, bàsquet Manresa, josep saez


Arxius de Ego - Sufi.cat\nCreença, Interioritat, Perplexitat, Terminologia, Vida / 12.08.2020\nNo hi ha alteritat sense joitat de la mateixa manera que no hi ha bellesa sense lletgesa. La noció d’un i d’altre son com les de yin i el yang, és a dir correlatives, i una vegada ens hem desprès d’una de les dues idees –per exemple de la de joïtat– ens adonem que l’altra idea també s’esvaneix. Dissoldre l'ego –el jo, l'altre– No hi ha un jo si no hi ha un tu, i no hi ha un nosaltres si no hi ha un vosaltres. I un ells. Tot...\nCreença, Déu, Interioritat, Perplexitat, Transformació social, Vida / 13.07.2020\nEl mèrit és de Déu\nPodríem pensar que el mèrit d’un fet determinat és de la persona que l’efectua, de les persones que hi estan implicades, de tot allò que hi coadjuva, de l’entorn que ho fa possible… El més normal, avui en dia, és que un es cregui artífex dels seus propis actes. Sent que ho fa amb ajuda dels altres, això sí, de qui ha après molt i a qui, amb modèstia sincera, reconeix com a part implicada en l’autoria dels fets… Però, i si no n’hi hagués prou amb un mateix i...\nDéu, Perplexitat, Sufisme, Terminologia, Testimoniatges, Vida / 04.06.2020\nLa bellesa en tot. Via espiritual i discerniment progressiu\nDiuen que la via espiritual és un camí que porta a apreciar, progressivament, la sacralitat i la bellesa en tot. Diuen, els mestres, que el món és bell, just, coherent. Les coses tenen un sentit, diuen, encara que no sempre siguem capaços d’apreciar-ho. Tot es regeix per un ordre natural. Una cadència, lògica i harmònica, es desplega rítmicament i de manera incessant, fent que tot sigui el que ha de ser. És cert, que la realitat és tal com ha ser? És realment bella, si l’apreciem tal com és,...\nAmor, Naturalesa, Religió, Transformació social, Vida / 18.04.2020\nLa falsa dicotomia entre ciència i religió (Prou confrontació!)\nLa lectura del llibre Genealogía del monoteísmo. La religión como dispositivo colonial, d’Abdennur Prado, em porta pensar que la dicotomia entre ciència i religió, malgrat estar molt establerta, no és tal. En la seva pitjor cara, una i altra s’assemblen força, i sovint han anat juntes. Moltes vegades una i altra ens mostrat quina és la fesomia de l’ego colonitzador, enlloc de dedicar-se simplement a fer religió i ciència, respectivament. Prenguem aquest fragment de l’obra citada: “La transformación de todo (la naturaleza, los animales, los seres humanos) en medios para...


Magda Bolumar, per primer cop a la Galeria Marc Domènech | Bonart\nMagda Bolumar, per primer cop a la Galeria Marc Domènech\nLa Galeria Marc Domènech, passatge Mercader 12 de Barcelona, presenta per primera vegada una exposició de l’obra de Magda Bolumar Chertó (Caldes d’Estrac, 1936) en la que es mostren més d’una cinquantena de dibuixos realitzats durant les dècades dels anys 60 i 70.\nA la imatge, obra de Magda Bolumar.\nEtiquetes: Galeria Marc Domènech · Magda Bolumar


Explosió de color, olor i música a la 'rodà' del dia gran de Bétera\nS'han llançat 11 tones de confeti\nREDACCIÓ - 19/08/2018\nRodà de les Alfàbegues 15 d"agost a Bétera. Foto Geno Sales\nLa localitat valenciana de Bétera ha celebrat hui, 15 d'agost, el seu dia gran amb la tradicional Rodà de les Alfàbegues. A les 8 del matí la comitiva dels majorals es concentrava a les portes de l'Ajuntament de Bétera per començar amb la cercavila i recollir a les dues obreres fadrines, Júlia Garrido i Mireia Picher.\nAllí es trobava també bona part de la corporació municipal encapçalada per l'alcaldessa de Bétera, Cristina Alemany, i el Diputat Nacional de Compromís, Joan Baldoví, que no ha volgut perdre el dia més especial de l'any per als veïns i veïnes de la localitat. Passades les 10 del matí les plantes gegants eixien de l'Hort de les Alfàbegues per recórrer els carrers de la localitat complint un itinerari vistós, alegre en què la música, els milers de quilos de confeti, l'olor de les plantes i, sobretot, la gran quantitat de gent han fet que un any més l'ofrena haja sigut espectacular.\nEls majorals de 2018 no han escatimat en confeti, en total han llançat més d'11 tones que han desencadenat la bogeria entre el públic, sobretot en els xiquets que han arribat a nedar entre confetis. Entre "Voltetes" de les alfàbegues i "Voltetes" de les dos obreres, que han aguantat amb un ampli somriure tota l'ofrena, la comitiva ha anat arribant a l'església de la Puríssima, on ha tingut lloc un dels moments més emocionants, quan les obreres casades, Cristina Boví i Maria José Ruiz, han posat amb tot l'afecte les mantellines a les obreres més joves abans d'entrar a l'església.\nElia Verdevío: Corregiremos la desigualdad en el pago de la cuota del agua en las urbanizaciones\nXavier de Bétera presenta el seu primer disc Empremtes al seu poble i envoltat d'amics i veïns


Dolcíssims...: Flam-brownie o pastís màgic\nFlam-brownie o pastís màgic\nSi busqueu una recepta, original, fàcil, bona i sorprenent aquesta és la vostra! El flam brownie l'he trobat a molts blocs, però continuo sent fidel a la Gemma Clofent. Se'n diu també pastís màgic perquè les capes s'inverteixen durant la cocció, el perquè no el conec si algun químic m'ho sap explicar li agrairia que em deixés un comentari. El resultat és una combinació de textures visuals i gustatives boníssima i molt original, us el recomano 100%!\nAprofito per donar-vos a conèixer els "becs d'Arbeca" pastes dolces (que acompanyen el pastís) creades i elaborades pels nostres amics, que saludo de tot cor, de la Pastísseria Pa de Pessic d'Arbeca i us convido a visitar la seva pàgina del facebook i gaudir de l'exposició de mones de Pasqüa que ja tenen preparades!\nIngredients (per 5 persones)\n50g de dolç de llet\n300ml de llet\n1 beina de vainilla o extracte en pols\n100g de xocolata de postres\n75g de mantega\nPosar la llet en un cassó amb la vainilla oberta al llarg. Quan arrenqui a bullir, parar el foc i reservar.\nPreparar el brownie: fondre la xocolata amb la mantega al microones. Afegir el sucre i l'ou batuts. Incorporar la farina tamisada, la sal i el llevat. Repartir el dolç de llet al fons d’una flamera rectangular ben untat amb mantega i abocar-hi la preparació del brownie.\nPel flam: batre els ous amb el sucre. Afegir la llet reservada i abocar amb compte sobre el brownie.\nTapar el motlle amb paper d’alumini i coure-ho al bany Maria al forn durant 20 minuts a 200º.\nBaixar la temperatura a 180º, treure el paper d’alumini i coure-ho durant 40 minuts més.\nDeixar refredar i desemmotllar girant el pastís de cap per avall.oooh? les capes s'han invertit!\nPublicat per Núria a 23:15\nEtiquetes de comentaris: bany maria, brownie, dolç de llet, flam\nEhh, jo també el faig i queda boníssim. L'únic que vario es que el browne el substitueixo per un pa de pessic sense xocolata...\nQueda molt vistós el teu...\n28 de març de 2012, a les 23:50\nDoncs jo no l'he fet mai i me l'apunto ràpidament, ha de ser boníssim!\n29 de març de 2012, a les 11:19\nÉs un clàssic senscinoal que smepre triomfa, la combinació de les dues capes queda boníssima!\nI veure com es giren les dues capes al forn sempre és flipant, a mi encara em sorpren :)\n30 de març de 2012, a les 7:23\nAmb una mestra com la Gemma tots aprenem i a més fem unes postres meravelloses, veritat?\n4 d’abril de 2012, a les 18:32\nÉs sensacional i no em puc creure que encara no l'he fet mai... me n'has fet venir unes ganes de tastar-lo, quina bona pinta.\n7 d’abril de 2012, a les 22:14\nPastís Sacher, tot un clàssic!\nCrema catalana pel dia del pare\nCor de poma i maduixes


Josep-Maria Balanyà & Odile Arqué – Nota79\nJosep-Maria Balanyà & Odile Arqué\ncomposició, direcció musical, interpretació al piano, escenografía.\nveu, interpretació escènica.\nLa idea, composició textual i assessorament del guió són de Víctor Sunyol.\nNo crec en tu és una performance, una lectura-concert basada en el “Cant espiritual” de Josep Palau i Fabre i les correspondències que té amb els dos grans cants espirituals que el precedeixen en el temps, el d’Ausiàs March i el de Joan Maragall.\nEl Cant Espiritual és un gènere propi de la poesia catalana. El crític D. Sam Abrams el defineix com “un subgènere de la poesia religiosa consistent en un monòleg dramàtic en primera persona del singular, dirigit directament, d’una manera formal o informal, el Creador, o Crist o tots dos, de to greu i de una gran sinceritat i autenticitat, animat en el fons per una disputa o dilema i formulat a través d’un text poètic-líric únic, de gran intensitat emotiva, escrit en versos d’art major o versicles, blancs o rimats, que funciona a tres nivells (pregària, confessió i interpel·lació), amb contagis conceptuals del llenguatge filosòfic “. En el Cant Espiritual hi haurà sempre una càrrega de disputa, de controvèrsia, de discussió amb Déu.\nAusiàs March, el gran poeta que va viure a cavall entre l’Edat Mitjana i el Renaixement, l’inaugura amb un llarg poema (224 versos no rimats) que, segons el Professor Ramírez Molas, “és un examen íntim, és una pregària i s’emmarca en reflexions filosòfiques o religioses de caràcter general.” En ell, el poeta es dirigeix a Déu manifestant els seus dubtes de fe (a mitjans del segle XV), la seva voluntat de seguir el recte camí i les seves pors i temors. A partir d’March, altres poetes catalans han escrit el seu Cant Espiritual, entre els\nquals destaquen els de Joan Maragall, poema que fixa les característiques del gènere, i Josep Palau i Fabre.\nLes coincidències i divergències entre els tres textos es posen de manifest prenent el poema de Palau i Fabre com a fil conductor i acarant-hi fragments dels de March i Maragall, tractant-los com a contemporanis que són. Les correspondències, ecos, contradiccions, similituds entre els tres poemes i els tres poetes creen un text únic i original, en el qual\nl’essència del gènere Cant Espiritual es manifesta amb tots els seus dubtes, la seva cruesa, la seva emotivitat, les seves tensions, la seva esperança i la seva inherent força lírica.\nNo es tracta d’una simple recitació de poemes amb acompanyament ni d’un espectacle amb efectes de farciment. En realitat, el que destaca és la nuesa. Un gènere com el cant espiritual, on la poesia apel·la a la divinitat, només pot mostrar-se en carn viva. Així, a partir del text de Víctor Sunyol, en què els tres poetes enfoquen de manera diversa els seus dubtes i creences en el que esdevé una sola pregària, Balanyà crea un cosmos que es materialitza en un ritual poderós al piano i extended piano (tècnica no convencional de tocar\nl’instrument, inclosa la percussió) que empeny amb força contemporània els textos atemporals que ressonen en la potència de la veu i la interpretació escènica d’Odile Arqué.\nOdile i Balanyà dialoguen entre ells i complementen els seus llenguatges i missatges, fent- se còmplices i inseparables.\nÉs indubtable que quan Palau i Fabre escriví el seu “Cant espiritual” tenia a la ment el Cants de Maragall (un poeta que estimava i un poema que sabia de memòria i recitava admirablement) i el d’Ausiàs March, un altre dels poetes que li eren referents i a qual dedicà algunes pàgines imprescindibles.\nEvidentment, el “Cant Espiritual” de Palau no segueix argumentalment cap d’aquests dos poemes; Palau fa la seva via. Però també és evident -i inevitable- que hi té molts punts de\ncontacte, tant formalment com conceptual, ja sigui per coincidir-hi o anant en direccions diferents.\nVíctor BocanegraPrevious Event\nVETLLADA DE GRAU PROFESSIONALNext Event\nOne thought on Josep-Maria Balanyà & Odile Arqué\n05/01/2020 a les 9:02\nVaig tenir el privilegi de veure-ho a Vic.\nNo em perdré tampoc aquesta ocasió!


La Catedral de BCN recupera el Cant de la Sibil·la | El quadern de l'apuntador\n← 50 anys sense Villa-Lobos\nLa Catedral de BCN recupera el Cant de la Sibil·la\nPosted on 23/12/2009 | 1 comentari\nLa Catedral de Barcelona recupera demà a la nit una tradició antiquíssima: el Cant de la Sibil·la. L’origen d’aquesta celebració cal buscar-lo a l’Edat Mitjana, pels volts de l’any 1000. La incertesa que provocava el canvi de mil·lenni va generar tot un seguit de representacions sobre la fi dels temps i la segona vinguda del Messies. Aquests temors queden reflectits en el Cant de la Sibil·la, una figura de l’antiguitat pagana que, amb el temps, va fer-se un lloc dins del Cristianisme.\nLa Sibil·la és un personatge femení vestit a l’antiga amb riques vestidures que, amb una espasa a la mà, anuncia l’Apocalipsi. La representació es fa just abans de la Missa de la Nit de Nadal.\nEl Cant de la Sibil·la es va representar a la Catedral de Barcelona fins l’any 1575. El de la Seu barcelonina és el més antic en un text que no sigui llatí. La recuperació que es fa ara és d’un rigor i fidelitat històrica màximes, gràcies a la important documentació conservada. La recuperació té en compte no només la música i el text, sinó també el lloc, ja que la representació se situarà en els diferents espais de la catedral, tal i com es feia durant el segle XVI.\nA Barcelona, el Cant de la Sibil·la s’ha recuperat fa alguns anys en llocs com la Basílica de Santa Maria del Mar o les esglésies del Clot, la Bonanova o Gràcia. La de la Catedral, però, és l’única que es fa en els mateixos llocs, i en el mateix context històric i musical de fa més de 400 anys.\nDia i hora: 24 de desembre, a les 23.30 h\nIntèrprets: Cor de Cambra Francesc Valls, Eulàlia Fantova (sibil·la), Josep Maria Escalona i Canyet (organista) i David Malet (direcció)\nAquesta entrada s'ha publicat en Història i etiquetada amb Catedral de Barcelona, Cor de Cambra Francesc Valls, David Malet, El Cant de la Sibil·la, Eulàlia Fantova, Josep Maria Escalona. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nOne response to “La Catedral de BCN recupera el Cant de la Sibil·la”\nFERRAN | 23/12/2009 a les 15:46 | Resposta\nAixò es magnific,i sobretot als que hem seguit des de fa anys el Cant de la Sibil·la a l’Esglesia de la Bonanova amb la gran sra, de la cançó.. Maria del Mar Bonet,i a mes ames per una causa solidaria el Raval de Barcelona.\nAra tindrem dos cants de la Sibil·la i esperem que també siguin dos els actes solidaris envers la societat.


Compte enrere pel Fòrum Gastronòmic\nLa nova interpretació del "6 vins sentits" de Josep Roca, la més esperada\nVADEVI.cat 23 de Novembre de 2015 16:26\nDel 15 al 17 de novembre, Girona reflexionarà sobre el món enogastronòmic. I és que tot ja està preparat per la 5a edició del Fòrum Gastronòmic, que torna a Girona des d’aquest diumenge i fins dimarts amb plena forma. L’esdeveniment de referència en matèria enogastronòmica del país planteja més de 70 activitats per a professionals i apassionats dels productes alimentaris amb els millors exponents actuals. El congrés reuneix grans noms com els germans Roca, Jordi Cruz, Sergio i Javier Torres, Dani García, Paco Pérez, Ángel León, Ricard Camarena, Eduard Xatruch, Oriol Castro, Kiko Moya, Fina Puigdevall o Nandu Jubany, entre d’altres. I també destaca una programació exclusiva centrada en el món del vi, el Fòrum Vi.\nL’espai i programa del Fòrum Vi\nL’espai propi pel món del vi comptarà amb la presència d’enòlegs, viticultors, sommeliers i experts del país que intercanviaran coneixements i oferiran tastos de les millors ampolles.\nEs començarà dilluns 16 amb la ponència de Joan Gómez Pallarès, “L’any de les tretze llunes: vins que miren l’aigua i les estrelles” on es tractaran aspectes relacionats amb la biodinàmica i els vins que segueixen aquesta disciplina.\nLa perla d’aquest espai és la nova interpretació de Josep Roca i la ponència “6 vins sentits” que impartirà el dimarts a la Sala Cambra a partir de les 11:30h, i per a la qual ja no queden places. Tot seguit, Carles Orta, sommelier i propietari del restaurant Villa Mas de Sant Feliu de Guíxols, explicarà com són “Els vins de les illes del Mediterrani”. I per tancar, a les 4 de la tarda, Pere Ferrer farà una presentació sobre la “Passió pel Xerès (i perles del Guadalquivir)”.\nLes activitats del Fòrum Vi requereixen inscripció prèvia.\nL’arròs, el protagonista d’aquesta edició\nEn aquesta ocasió, l’arròs serà l’ingredient fetitxe del Fòrum. Amb diverses sessions de cuina en directe i un espai de degustació, cinc xefs diferents cada dia, entre els quals hi ha Paco Pérez, Fina Puigdevall i Anna Casadevall, mostraran com preparen els plats d’arròs més típics dels seus restaurants. El diumenge, tindrà lloc un concurs innovador de plats amb arròs i un jurat professional avaluarà els arrossos dels cuiners participants.\nTambé hi haurà els espais habituals dedicats als dolços, el “Pastry Revolution”, el concurs de millor Cuiner de l’Any i el Fòrum Empresa on s’ofereixen coneixements per a les empreses de restauració per optimitzar recursos i actualitzar-se.


Blogarabiia: Cambalache segle XX\nEn quina societat vivim? Vull dir, la catalana... com és? Ha canviat gaire en el darrer segle? Aquesta és una pregunta que es respon -almenys parcialment- en la darrera posada en escena de Joan Ollé, Joan Maragall, la llei d'amor. Del muntatge en destacaria dues coses: la possibilitat de re/descobrir Joan Maragall (i fer-ho sense manies!) i el grandíssim plaer de veure una Senyora en acció. Montserrat Carulla està senzillament esplèndida. Si no sabéssim que celebràvem "l'any Maragall" (centenari de la seva mort) semblaria que alguns textos estan acabats d'escriure ara fa dos dies. Context de crisi política i social, una reflexió molt profunda sobre la religió... i, naturalment, la relació amb Espanya: "Escolta, Espanya, -la veu d´un fill/ que et parla en llengua - no castellana".\nTambé va en la mateixa línia el muntatge que aquests dies hi ha al Lliure. Es tracta de Vida privada, de Josep Maria de Sagarra. Albertí adapta la novel·la (el muntatge no és rodó, la veritat), però el mèrit rau en oferir al públic una mirada crítica sobre la societat catalana -barcelonina-. En el seu moment (1932), alguns la consideraren escandalosa. L'autor, en canvi, deia que era més aviat "una novel·la rosa" si es comparava amb la realitat.\nI com són les societats d'altres llocs? Ens en podrem fer una idea si assistim a les sessions del Festival de Cinema Africà (ni més ni menys que la 15a edició!). Una magnífica oportunitat per veure cinema marroquí, algerià, senegalès... Com per exemple el de Dani Kouyaté (fill del recentment desaparegut -i sempre admirat- Sotigui Kouyaté). Fer cinema fora del primer món és una heroïcitat digna d'elogi (com a mostra, aquesta entrevista).\nFinalment, des d'Argentina, ens arribà una visió -més càustica que àcida, diria jo- de com era la societat del segle XX. El mestre Julio Sosa ens ho explica cantant Cambalache:\nPublicat per Mònica Rius Piniés a 19:38


La despreocupació - Allò era vida! - T1 Ep 1 | SincroGuia TV\nLa despreocupació T1.E1\n⇨ Allò era vida!\nUna petita banda de jazz de tres músics acaba la seva demostració per a Jean Silberstein...\nParís, Plaça de St. Germain-des-Prés, 1953. Una petita banda de jazz de tres músics acaba triomfalment la seva demostració per a Jean Silberstein, que els diu que vol ocupar-se d'ells: projecte de contracte, responsable de premsa, un futur d'èxit com el de Boris Vian i Claude Luter.\nUns carrers més enllà, en un barri benestant, François Reuilly-Nonencourti la seva germana Laurence arriben tard al dinar setmanal amb els seus pares. El pare, coronel retirat, descendent d'una nissaga de grans militars des de l'època de les Creuades, alliçona els seus fills sobre el Complot de les Bates Blanques al Kremlin i enarbora idees molt antisemites. La seva esposa i la seva filla resten silencioses, però François abandona la taula indignat.\nI és que el tema li toca de prop; precisament els pares del seu millor amic són jueus polonesos, metges, refugiats a França des dels anys trenta. I ara es veuen obligats a fugir de nou cap a l'exili -aquest cop a Israel- per no estar d'acord amb les acusacions que el Partit Comunista Francès vessa contra els metges jueus del Kremlin.\nGuión: Franck Apprederis, Jorge Semprún\nActores (Reparto) : Ludmila Mikaël, Déborah François, Raphaël Personnaz, Julie Judd, Arnaud Apprederis, Caude Brasseur\nProducción: TVC Televisió de Catalunya, Distinto Films, Flach Films\nProductor: Sylvette Frydman, Jean-François Lepetit\nOpiniones de Allò era vida!


Un home amb mascareta mira el mòbil mentre passeja pels carrers de París IAN LANGSDON / EFE\nDiu Nietzsche a La genealogia de la moral: "La revolta dels esclaus en l'àmbit moral comença quan el ressentiment mateix esdevé creador i engendra valors: és el ressentiment dels éssers a qui està vedada l'autèntica reacció i només poden rescabalar-se amb una revenja imaginària. Mentre que tota moral noble neix d'un triomfant «sí», la moral dels esclaus diu «no» [...] i aquest «no» és el que constitueix la seva acció creadora. Aquesta inversió de la mirada que fixa valors forma part, precisament, del ressentiment: per poder aflorar, a la moral dels esclaus li cal sempre un món contrari i extern". Pensava en aquestes frases en veure imatges de la manifestació contra les mesures governamentals relacionades amb l'actual pandèmia a Berlín, la setmana passada.\nAquí estem acostumats a manifestacions molt voluminoses, i una de 30.000 persones potser no ens sembla gran cosa. A la majoria de països europeus, en canvi, això representa molta gent. La mobilització, per cert, va acabar malament, amb destrosses, ferits i més de 300 persones detingudes per la policia alemanya. Un dels arrestats era Attila Hildmann. Es tracta d'un personatge força popular allí, conegut per ser un divulgador de la cuina vegana. Ha publicat llibres de receptes amb vendes milionàries i té un canal de YouTube. Posats a negar, el tal Hildmann no només qüestiona que el covid-19 sigui un virus, sinó que també explica que tot això de l'Holocaust és una exageració, etc.\nD'il·luminats que percebien conspiracions a tot arreu n'hi havia fa cent anys, però no tenien les eines adequades per expandir els seus deliris\nDe personatges d'aquesta mena n'hi ha hagut sempre, evidentment, però no ens confonguem. YouTube o Twitter, en canvi, tenen quatre dies mal comptats. Vull dir, ras i curt, que, almenys des d'una perspectiva comunicativa, això és un fenomen nou. D'il·luminats que percebien conspiracions a tot arreu n'hi havia fa cent anys, però no tenien les eines adequades per expandir els seus deliris en qüestió de segons, i de franc. El que sí que és més vell que l'anar a peu és el mecanisme mental que mena a determinades actituds. La "revenja imaginària" a què es referia Nietzsche l'any 1887 per caracteritzar el ressentiment és avui la mateixa. I ahir també: el nazisme, de fet, no va ser res més que una hàbil gestió política del ressentiment.\nQuè pot portar algú a afirmar, a finals d'estiu del 2020, amb totes les cartes ja sobre la taula, que això del virus és una fantasia? Sovint se sol apel·lar a una explicació que probablement confon la causa amb l'efecte: la desinformació, les fonts malintencionades, etc. En aquesta hipòtesi hi ha un buit important, però. En efecte, falta la premissa prèvia: què ens porta a triar fonts manifestament incertes i alhora a rebutjar-ne d'altres que són sòlides, contrastades i estan avalades per persones amb impecables trajectòries acadèmiques o professionals? És just aquí on el ressentiment permet entendre actituds que d'una altra manera no tindrien gaire sentit. Jo puc atribuir les meves tribulacions bàsicament a tres raons: als meus errors, als errors –involuntaris o premeditats– dels altres, o bé a la fatalitat, a l'atzar. Hi ha persones, però, que n'afegeixen una quarta: les obscures conxorxes i maquinacions sorgides "del sistema". I què és això del "sistema"? Tot i res. Un misteri. Però un misteri molt confortable, al cap i a la fi. Creure-hi vol dir: a) descartar sempre les meves pròpies errades; b) no haver-me d'enfrontar amb ningú concret (el "sistema" no té rostre); c) excloure l'atzar o la fatalitat, sempre tan desagradables i inquietants, del meu horitzó vital. No em negaran que no és una ganga ben llaminera, això del "sistema"...\nLa creença en aquesta quarta explicació creix imparablement, i va associada de manera inevitable al ressentiment. La rendibilització política del malestar resulta molt temptadora, per descomptat, i els seus guanys immediats estan a la vista: només cal contemplar l'eclosió del populisme al llarg dels darrers anys. Però tot plegat té un preu. Fa uns anys se'n va dir "cultura del no", segurament sense tenir en compte que ja estava prefigurada en el fragment de Nietzsche que he reproduït abans. D'aquí a negar l'existència del coronavirus o l'eficàcia de les vacunes i defensar l'influx dels imaginaris chemtrails en la salut humana només hi ha un pas, i ja l'hem fet. Com que el "sistema" té la culpa de tot el que em passa, jo no em crec res que provingui dels seus plecs obscurs (la ciència, etc). I és aquí on apareix una gran paradoxa: l'exacerbació d'aquest malestar genera una societat d'incrèduls que són alhora ultracrèduls. Mirant-s'ho tot de lluny, algú riu a gust: la gestió política del ressentiment és fàcil, perquè "el sistema" sempre són els altres.


illustrator import transparent png - AbeonCliparts | Cliparts & Vectors for free 2019\nYou can get acquainted with the presented collection of illustrator import transparent png to choose suitable ideas for your business or design interface.\nImage titled Make Adobe Illustrator Background Transparent Step 2\nThe original PNG with transparency. Once imported or opened in Illustrator\nillustrator logo png illustrator png illustrator png background illustrator save as png illustrator trace png illustrator vectorize png illy logo png illy png iluminacion png ilusion logo png\npng jewellers laxmi road pune png jewellers new jersey png jewellers in new jersey png jewellers mangalsutra designs png jewellers iselin nj png jewellers nj png jewellers mangalsutra png jewellers hyderabad png jewellers in fremont png jewellers near me png jewellers long necklace designs png jewellers mangalsutra collection png jewellers mangalsutra designs and prices png jewellers necklace designs with price png jewellers kolhapur png jewellers necklace designs png jewellers india png jewellers new collection png jewellers in sunnyvale png jewellers nj usa


El País ha de rectificar de nou l'article sobre els comptes de Jaume Roures - comunicació21\nEl País ha de rectificar de nou l’article sobre els comptes de Jaume Roures\nRedacció|2018-04-12T07:01:43+02:0012 abril 2018|Comunicació21\nEl País ja va publicar una rectificació el passat desembre (després d’un ultimàtum judicial), però Mediapro va recórrer perquè no complia amb els requisits que establia la sentència judicial, que obligava a publicar-lo “sense comentaris ni postil·les”, amb una rellevància semblant, amb el mateix tipus i mida de lletra, en portada i a la secció de Societat.\nAra el Jutjat dona la raó a Roures i Mediapro i assenyala que la rectificació de l’edició impresa no va tenir la mateixa rellevància ni difusió que l’article original. La sentència constata que el text es va publicar amb “una lletra inferior en mida a les dues notícies que la precedeixen a la pàgina, no solament en el titular, la qual cosa és prou significativa, sinó fins i tot en la lletra utilitzada en la redacció de la rectificació, en què fins i tot s’utilitza un tintat més escàs”.\nA més, assenyala que en la rectificació en la portada del diari el titular és Sentencia sense cap referència a la informació original, i que es va publicar un dijous, de manera que la rellevància obtinguda “no és la mateixa que la notícia inicial”, que va sortir en diumenge.\nA banda de demanar la rectificació de l’article, Mediapro, Jaume Roures i Tatxo Benet van presentar una querella contra El País per injúries, calúmnies i aportació de falsedat documental en judici, causa que encara es troba en curs.\nCookies analítiques: s'emmagatzemen per poder elaborar estadíst


El Girona empata al Benito Villamarín > Ràdio Sarrià 87.6 F.M.\nEl F.C. Girona empata al Benito Villamarín, de dos gols i gràcies als gols de Portu i Tello en la penúltima i última jugada. Després d’una gran segona meitat, el Girona ha passat de l’alegria a la decepció en qüestió de segons. Tot i això, el repartiment de punts permet als de Machín allargar la seva ratxa d’imbatibilitat amb cinc partits sense perdre.\nA la segona meitat del partit els blanc-i-vermells han tingut moltes oportunitats. El Girona ja encada cinc partits sense perdre i es col·loquen provisionalment desens amb 17 punts.\nDerrota per la mínima del Girona a Sevilla (1-0) El Girona ha perdut davant un Sevilla que ha tingut en el porter Sergio Rico el seu millor home. Un error en l'inici de la segona part i le...\nEl Girona guanya l’Athletic Club gràcies a dos gols de Stuani i es col•loca a només dos punts d’Europa Dos gols de Stuani han donat una nova victòria del Girona a Montilivi, que rebia tot un històric del futbol estatal com l’Athletic...\nEl Girona aconsegueix la primera victòria de la història a Primera Divisió a Riazor El Girona ha aconseguit aquest dilluns la seva primera victòria a Primera Divisió. Els de Pablo Machín guanyen al Deportivo de la...\nEl Girona s'enfrontarà al Levante als setzens de final de la Copa del Rei El Girona s'enfrontarà al Llevant en els setzens de final de la Copa del Rei segons el sorteig que s'ha fet avui a Las Rozas. L'emparellament h...


La CHX inicia la neteja dels trams del llit del riu Clariano afectats per les pluges | L'Informador\nPublicat a 30 d'abril de 2017 el 7:00. Escrit per Juan Antonio Cloquell\nL’organisme depenent del Ministeri d’Agricultura invertirà 150.000 euros en un total de 10 actuacions en diferents punts del pas del riu pel terme Municipal\nL’alcalde i el regidor de Territori es van reunir abans de Pasqua amb la presidenta de la Confederació per reclamar premura en la intervenció\nLa Confederació Hidrogràfica del Xúquer (CHX) ha iniciat aquesta setmana les obres de neteja dels trams del riu Clariano afectats pels forts temporals de desembre de 2016 i gener de 2017 a Ontinyent. Es tracta d’una actuació sobre la que té competència aquest organisme depenent del Ministeri d’Agricultura, Pesca, Alimentació i Medi ambient, i que va a executar-se sobre un total de 10 actuacions en diferents punts del pas del riu pel terme municipal, amb un pressupost de 150.000 euros.\nCal recordar que l’alcalde d’Ontinyent, Jorge Rodríguez, i el regidor de Territori, Jaime Peris, van mantenir abans de Pasqua una reunió amb la presidenta de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer (CHX), Mª Ángeles Ureña, on van alertar a aquesta que a causa de les pluges el riu acumulava nombrosos arrossegaments de troncs i graves, així com dels danys que estos materials podrien ocasionar davant una nova crescuda del riu en altre episodi de pluges. Ureña els va avançar que després dels intensos treballs per a recuperar les zones de costa abans de Setmana Santa, els equips de neteja de l’entitat se centrarien a netejar els llits dels rius, entre ells, el del Clariano, amb l’objectiu que els treballs de neteja estiguen finalitzats abans de l’estiu.\nEls treballs de neteja del riu iniciats el passat dimarts contempla intervencions al llit del riu Clariano en les zones del molí del Pas, en el Pantà, el Pou Clar, el Filaner, el pont de Santa María, el Pont Vell, el Camí Vell de Xàtiva, la depuradora, la Baronia i la Clariana. Les obres se centraran en la retirada d’elements obstructius que han quedat en el llit del riu, entre ells arbres caiguts i arrossegaments de vegetació, així com treballs de consolidació en els marges que hagen resultats erosionats per les pluges.


Festival multicultural pels 25 anys del CPS Francesc Palau | Xarxa Punt TIC\nFestival multicultural 25è aniversari CPS Francesc Palau\nAl Festival Multicultural hi haurà actuacions diverses: Una coral d'artistes magrebins, un esbart dansaire, un grup folkloric xilè, una cantautora pratenca i un grup de Bollywood. També aprofitaran aquesta festa per presentar la revista que s'ha fet al centre, coordinada al Punt TIC-Òmnia.\nEl festival comptarà amb la presència de les autoritats municipals i amics i amigues del centre.\nOmnia CPS Francisco Palau\nNuevos cursos en febrero al Punto Omnia CPS Palau\nEl Omnia CPS Francesc Palau crea un espacio de asesoramiento digital individualizado


Activitats formatives i d’oci a Orpesa - Jove i Menut - El Periódico Mediterráneo\nActivitats formatives i d’oci a Orpesa\nLa Regidoria de Joventut de l’Ajuntament d’Orpesa ha presentat els cursos i activitats que se celebraran de gener a maig. Així, es realitzaran dos cursos de fotografia, un de retoc fotogràfic i un altre de taller de retrat fotogràfic, i dues eixides fotogràfiques a la Via Verda del Mar, una diürna i una altra nocturna. Els joves tindran l’oportunitat d’iniciar-se o perfeccionar la seua pràctica de guitarra clàssica, millorar els seus coneixements d’anglès a través de tres cursos; aprendre danses urbanes en el Curs d’Hip-hop o iniciar-se o millorar la seua tècniques de calistenia.\nEl programa també inclou dos tallers creatius a celebrar al febrer: taller de veles aromàtiques i un taller de découpage, en el qual els assistents aprendran a customitzar roba, sabatilles, bosses, carteres, etc.\nTambé es tornen a oferir les classes de reforç, amb l’objectiu d’ajudar als estudiants d’ESO, FP i Batxillerat de la localitat a preparar els seus exàmens finals. Per als amants dels llibres es formarà un Club de Lectura.\n01:22 h // La portada del día\n01:08 h // Casado y Rivera buscan cercar juntos a Sánchez\n00:59 h // Presión a Sánchez para saber si indultará a los presos\n00:39 h // Rivera enmarca la foto de Sánchez con Torra\n4 La inestabilidad persiste en Castellón y vira mañana subiendo el termómetro


El voluntariat, clau per a molts esdeveniments\nAndorra compta amb un important volum de voluntaris i la xifra continua augmentant\n5 min. Andorra la Vella 28/10/2016 13:11\n651x366 El voluntariat, clau per a molts esdeveniments El voluntariat, clau per a molts esdeveniments\nProves esportives totalment consolidades com l’Ultra Trail, que cada estiu porta a les muntanyes d’Andorra centenars de corredors, o els espectacles del Cirque du Soleil, amb milers d’espectadors, són només dos dels exemples d’esdeveniments en què els voluntaris juguen un paper essencial perquè tot acabi funcionant i el resultat sigui un èxit. Andorra compta amb un important nombre de persones que dediquen una part del seu temps a dur a terme tasques voluntàries. Aquesta feina altruista es va regular l’any 2010, quan es va impulsar la llei del voluntariat, que pretenia, tal com recorda el coordinador de Polítiques de Joventut i Voluntariat del Govern, Agustí Pifarré, “deixar clars els drets i els deures” dels voluntaris i, per sobre de tot, incidir en el concepte que no es tracta de “mà d’obra” i que, per tant, la seva implicació sempre ha d’anar lligada a esdeveniments darrere els quals no hi hagi un benefici per a aquells que l’organitzen.\nDe fet, en el text legal es pretén deixar ben clar que són persones voluntàries aquelles que “efectuen una prestació voluntària de serveis cívics o socials, sense compensació econòmica, dins del marc d’una entitat estable, democràtica i sense afany de lucre que comporti un compromís d’actuació a favor de la societat i de la persona”.\nDes que la llei està en vigor, el Govern treballa amb una borsa de voluntaris que se situa al voltant de les 200 persones i que són mobilitzades en funció dels actes en què es demana la seva col·laboració. A aquesta xifra cal sumar-hi, segons remarca Pifarré, totes aquelles persones que col·laboren amb diferents entitats i associacions, algunes de les quals compten amb un important volum de voluntaris.\nPifarré manifesta que la societat andorrana és força solidària, ja que el volum de persones que formen part de la borsa de voluntaris va augmentant. “Cada vegada hi ha més gent disposada” a col·laborar, diu, i, en aquest sentit, així ho demostra el fet que últimament hi ha hagut entre 30 i 40 persones que s’han incorporat a aquest registre de voluntaris. Aquesta base de dades, de fet, és molt viva i requereix una actualització constant, ja que cal tenir en compte que la disponibilitat de les persones varia amb el pas del temps i cal saber sempre de quins recursos es disposa a l’hora de respondre a la demanda dels organitzadors d’actes.\nAixí, amb el pas del temps i d’ençà que va entrar en vigor la llei, s’ha anat consolidant una xarxa de voluntaris “important”, però, malgrat això, no permet arribar a cobrir tota la demanda que hi pot haver, especialment en moments concrets. En aquest sentit, el coordinador de Polítiques de Joventut i Voluntariat recorda que cada vegada hi ha més esdeveniments en què es demana la col·laboració de voluntaris i que sovint aquestes demandes coincideixen en el temps. Per això, una de les premisses essencials per poder prestar la col·laboració en aquests esdeveniments és que no hi hagi ànim de lucre al darrere i que no es confongui la tasca del voluntari, ja que cal tenir en compte, tal com reitera Pifarré, que no són mà d’obra gratuïta. Els àmbits en què més es demana la col·laboració és en el cultural i l’esportiu, i quan una d’aquestes demandes arriba, des del departament de Voluntariat del Govern duen a terme una recerca per intentar mobilitzar les persones en funció del seu perfil i d’allò que requereix l’esdeveniment per al qual s’ha sol·licitat la seva ajuda. Així, per exemple, si són proves de muntanya es té en compte les condicions físiques que es requeriran en el transcurs de l’esdeveniment.\nTotes aquestes persones han d’estar “censades” i “assegurades” i a més se’ls ofereix una formació, com per exemple en primers auxilis. I és que la prevenció és un dels elements fonamentals en aquestes tasques dels voluntaris, tal com remarca Pifarré, ja que es prioritza un “dispositiu de seguretat” per garantir la salvaguarda de les persones que prenen part en els actes i dels espectadors.\nPel que fa al perfil d’aquests voluntaris, és força variat i per exemple hi ha “joves que van venir amb els seus pares” i ara continuen amb aquesta tasca col·laborativa, i també són habituals les persones més grans de 60 anys. En el sector que costa més la mobilització és en les persones de mitjana edat. A tots aquells que volen ser voluntaris se’ls explica què significa aquesta tasca i quins seran els seus drets i deures. Pifarré manifesta que el que es pretén és que aquestes persones siguin “partícips” del que significa ser voluntari i que se’n sentin “orgullosos”. És per això, i precisament per valorar la seva feina i donar-hi la importància que té, que se’ls ofereixen diferents formacions perquè també el servei que es doni sigui “cada vegada millor”.\n“El voluntari respon si tu respons” i cal que “se senti valorat”, manifesta el responsable governamental en aquest àmbit, a través de la reivindicació de la feina que fan aquestes persones de manera totalment gratuïta i dedicant-hi una part del seu temps. A més, i més enllà de prestar l’ajuda perquè els esdeveniments funcionin de manera correcta, des del departament de Voluntariat també s’han intentat prioritzar aspectes socials vinculats a aquesta cooperació. Així, per exemple, col·laboren amb integrants de l’equip de Special Olympics per integrar-los en la participació d’esdeveniments en què prenen part els voluntaris, de tal manera que “se sentin integrats”. Així, es poden trobar “en les mateixes condicions” que la resta de companys i a més poden rebre el reconeixement pel que suposa la seva aportació. “Ha funcionat molt bé”, destaca Pifarré. Així, la feina voluntària i la integració es donen la mà.\nSeixanta nous contagis i setanta-cinc altes durant les darreres hores