II Jornades europees. Joves i lluita contra la corrupció - Societat Coral El Micalet\nII Jornades europees. Joves i lluita contra la corrupció\nEn maig de l’any passat, Atelier ONGD, amb l’Observatori Ciutadà contra la Corrupció – del qual formem part junt amb altres sis entitats de la Comunitat Valenciana – organitzem les II Jornadas Europeas: Jóvenes – Ciudadanía – Transparencia y Lucha contra la Corrupción. Des d’aleshores, s’ha produït un allau de nous casos de corrupció davant dels quals la ciutadania assisteix perplexa i impotent. Les entitats organitzadores creiem que les administracions públiques competents en la matèria han d’intensificar el seu treball per garantir la transparència i actuar eficaçment en la prevenció de casos de corrupció.\nTambé, a la ciutadania i a les organitzacions socials, ens correspon un significant paper. Per això, proposem un espai de diàleg i intercanvi d’experiències entre responsables polítics, representants institucionals, experts i ciutadans, especialment joves.\nAquest espai de debat es durà a terme en les II Jornadas Europeas: Jóvenes – Ciudadanía – Transparencia y Lucha contra la Corrupción, que se celebrarà els pròxims 11, 12 i 13 de maig en el Campus de Tarongers de la Universitat de València, amb la cofinanciació del programa Erasmus+ de la Unió Europea. El dijous de vesprada (16h) i el divendres durant tot el dia (10h-20h), estarem al Saló de Graus de la Facultat de Dret de la Universitat de València. I el dissabte 13 estarem de matí, a les 10h, a la biblioteca de Ciències Socials Gregori Mayans.\nEl debat d’aquests dies girarà al voltant de la pregunta “podem previndre la corrupció?”. Sobre aquesta qüestió tractarem de llançar llum, a través de les experiències i de les bones pràctiques en la matèria per part de representants d’administracions públiques locals i autonòmiques; a través de la visió i pràctica d’algunes organitzacions de les societats civils d’Espanya, Itàlia i Croàcia; i, per descomptat, de les aportacions que les persones assistents realitzen a través dels espais de debat.\nSom conscients de la importància i del potencial de les noves tecnologies en els impulsos de la transparència i la lluita contra la corrupció; per això, un dels fils conductors de les Jornades seran el paper de les TIC, amb la presentació d’innovadores eines en aquest àmbit.\nAmb aquest debat busquem aportar eines i noves vies d’acció per a la participació política i social de la ciutadania, sobretot de la població més jove. Per això, l’últim dia de les Jornades realitzarem un taller d’elaboració de propostes concretes per a la lluita contra la corrupció.\nXXX Trobades d’Escoles en Valencià\nRECONEIXEMENT PER PART DE LA JUNTA MUNICIPAL DE CIUTAT VELLA A LA SOCIETAT CORAL EL MICALET\nNota de Premsa de la Junta Directiva\nProva d’Accés EP Setembre 2018/19\nMatricula del curs 2018/19\nSetmana Cultural de l’Institut Musical Giner\nConcert Retrobem la Nostra Música de la Coral Giner


Manga digital VS. Manga en paper - Pàgina 2 - Tadaima: anime en català, manga, el Japó i més!\nManga digital VS. Manga en paper\nGràcies donades: 618 cops\n05 ago. 2017, 23:32\nVinga, reobro el debat!\nM'he trobat amb aquesta imatge per 9gag:\nTrob que té bastanta raó, aques bon home (verd), suposant que ho hagi dit ell. El mateix passa amb els llibres.\nLes històries que t'agraden... les vols poder tocar. És... una cosa com d'amor. No sé. En part per col·leccionisme, en part perquè... no és el mateix.\nFrancament m'es indiferent el format. No es incomode per mi llegir-ho en una pantalla i a mes si saps on buscar tens tots els que vulguis de franc (depenent del lloc a mes amb un "has ganado un Ipad, introduce tu numero" un "Laura te quiere conocer" i un "madre soltera de tu ciudad gana 3500 dolares al dia" de regal). Es un avantatge poder mirar tots els que vulguis de franc i si un no t'agrada no penses que t'has gastat els diners inutilment. Aixo que diuen que la pirateria fa mal a la industria ho defensaria si no fos perque la meitat de material no surt de japo i per tant la nostra unica opcio es buscar-lo per internet traduit per un fansub. A mes hi ha series que si m'agrada tenir-les en fisic. Ara m'estic fent Bobobo i One piece, totes dues series que m'han marcat. La primera perque volia llegir-la en manga (que es bastant mes bestia que l'anime) i no tinc collons de trobar-la, i la segona perque m'ha aportat moltes hores de diversio a canvi de res, i es una manera de pagar el deute que tinc amb l'autor (encara que tot i que compri la serie sencera, a ell ja no li ve d'aqui). A part entre les meves dues feines tinc prop d'una hora de temps lliure i sempre em va be tenir un parell de tomos per matar l'estona de mentres.\n21 març 2019, 01:15\nQuan era jove (en mis tiempos mozos) preferia evidentment el manga en paper. Bàsicament perque era l'únic que coneixia i consumia.\nPerò ara de gran m'agraden els dos. Res millor que llegir en físic, però costa uns diners. És a dir, no pots comprar-ne qualsevol, n'has d'estar bastant segur. En canvi en digital llegeixo sempre i moltíssimes coses (sobretot últimament) i no passa res que escullis una obra que resulti ser lamentable, perque es gratuita. I quan ja me l'he llegit i ja sé que és una bona obra, si està llicenciat (que moltes vegades no és així) me'l compro.\nDono fe que un mínim del 80% dels comics i manga que tinc els conec gràcies al digital, i per això me'ls vaig comprar en el seu moment.\n27 abr. 2019, 00:24\nDoncs estic bastant d'acord en el que s'ha dit en general. Si llegeixes molt obviament el tema dels diners és un problema, però des de que em vaig comprar una tauleta trobo molt pràctic llegir en digital (pel tema del llom, que a vegades se'm fa incomode si llegeixo estirada). En general en format digital tens les lletres més grans, però si algún manga t'agrada molt sempre està bé donar suport a l'autor i als traductors comprant en físic (que és el que tinc intenció de fer amb the promised neverland, per exemple).\nGrimmy, Ahir, 20:50\nMinatoni, Ahir, 17:04\nMinatoni, Ahir, 12:35\nTaiga, 17 jul. 2019, 19:55\nGrimmy, 17 jul. 2019, 19:18\nUkiHana, 17 jul. 2019, 18:14\nGrimmy, 17 jul. 2019, 17:33


Comença el rodatge de la pel·lícula de «Camera Café», amb el seu elenc original i el fitxatge d’Ibai Llanos - Regió7\nComença el rodatge de la pel·lícula de «Camera Café», amb el seu elenc original i el fitxatge d’Ibai Llanos\nErnesto Sevilla dirigeix l’adaptació cinematogràfica de la sèrie que va emetre Telecinco entre el 2005 i el 2009\n27·05·21 | 09:18\nL'elenc del llargmetratge 'Camera Café' Imatge promocional\nLa pel·lícula de ‘Camera Café’ arrenca les seves gravacions. La popular sèrie que va emetre Telecinco entre el 2005 i el 2009 torna en forma de llargmetratge, amb Ernesto Sevilla com a director i amb el seu elenc original, al qual s’incorporen també nous noms com el popular ‘streamer’ Ibai Llanos. Arturo Valls tornarà a ser Quesada, l’«espavilat i gandul empleat» que no volia afrontar les seves obligacions. També repeteixen Carlos Chamarro (Julián), Ana Milán (Victoria), Carolina Cerezuela (Mónica), Joaquín Reyes (Richar), Marta Belenguer (Nacha), Alex O’Dogherty (Arturo), Esperanza Pedreño (Cañizares). Així mateix, Esperanza Elipe (Marimar). Manuel Galiana, Javier Botet i Ingrid García-Jonsson s’afegeixen al repartiment.\nErnesto Sevilla, que debuta com a director, explica que «la intenció és tornar a aquell univers tan particular que tenia la tira còmica i descobrir alguna cosa més». «La pel·lícula fa l’exercici d’imaginar com havia de ser la resta de l’oficina i veure aspectes de la vida dels personatges, sobretot del nostre protagonista, Jesús Quesada, que en la sèrie només s’apuntaven mitjançant línies de diàleg davant la màquina de cafè», avança.\nJoaquín Reyes, Miguel Esteban i Ernesto Sevilla firmen el guió de la comèdia, el rodatge de la qual transcorrerà al llarg de sis setmanes per diverses localitzacions de la Comunitat de Madrid. Café para muy cafeteros A.I.E., Pólvora Films, LACOproductora i Estela Films són les productores espanyoles de la pel·lícula, amb la participació d’Atresmedia Cine i per part portuguesa la companyia Planar Gestao de Equipamentos Audiovisuales, així com amb la participació de Movistar+.\nTornem a l’oficina per redescobrir els personatges de la mítica sèrie més enllà de la màquina del cafè. Quesada, Julián, Marimar, Cañizares, Victoria i companyia s’enfrontaran a una crisi que està a punt d’enfonsar l’empresa i, el que és pitjor, haurà de salvar-la el seu nou director, que és ni més ni menys que Quesada (Arturo Valls).


Elizabeth Price - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL'artista de Vídeo-Creació Elizabeth Price el 2012\n6 novembre 1966 (54 anys)\nGuanyadora del Turner Prize 2012 per The Woolworth Choir of 1979\nArtista de vídeocreació\nVideoart, Instal·lació artística\n"Here", "The Tent", "West Hinder", "The Woolworth Choir of 1979", "User Disco Group", "Welcome (the Atrium)", "A Public Lecture & Exhumation", "Dennes", "Help"\n(2012) Premi Turner\nElizabeth Price (Bradford, Yorkshire 1966) és una artista britànica de Videoart video-art guanyadora del Premi Turner el 2012 per la seva obra de videocreació The Woolworth’s Choir of 1979. Abans havia estat membre de les bandes de música indie pop Talulah Gosh i The Carousel.\nPrice basa les seves obres l'experiència pròpia, i combina acció real, creació per ordinador i so per a connectar amb el material cultural de la societat a través d'instal·lacions artístiques. Treballant tant amb el format vídeo com amb la creació d'instal·lacions, Price analitza situacions estandarditzades per la societat i les treballa, movent-se entre la crítica social i la creació de situacions irreals per a transmetre el seu missatge.\nMés enllà de les seves exposicions, destaca com a professora a diverses universitats i escoles angleses.\n1.1 Estudis Formals\n1.2 Importància de la Música\n1.3 Primera etapa professional - escultura\n1.4 El salt al vídeo-art\n1.5 Obtenció del reconeixement públic\n2 Premis i reconeixements destacats\n4 Característiques tècniques de les seves obres\nNascuda a Bradford el 1966, viu amb els seus pares fins als 5 anys, quan es muda a Luton. La seva vida acadèmica comença amb l'arribada a la Ruskin School of Art (de l' Oxford University) el 1985, on hi serà fins al 1988 estudiant Belles Arts. Acabada la carrera desenvoluparà els estudis de màster en Belles Arts al Royal College of Art (1989-1991), acabant amb el doctorat a la University of Leeds (1995-1998).\nImportància de la Música[modifica]\nÉs en arribar a la Ruskin School of Art quan es provoca en ella l'inici de l'etapa creativa, combinant els seus estudis formals d'art amb la creació i participació en el grup Talulah Gosh. Un dels grups clau del pop indie (twee pop) del rock alternatiu britànic dels anys 80, és aquest el resultat de la combinació de l'estil deliberadament cursi (el nom en clau d'Elizabeth al grup era Pebbles) i el punk de l'època. Tot i el moderat èxit, a finals del 1986 abandona el grup i forma The Carousel junt amb la seva parella en aquell moment, Gregory Webster, on projectara el seu propi món allunyat de l'escena indie del moment a través de melodies molt més elaborades i de referències clàssiques i que exploren diversos estils musicals de segles anteriors.\nSerà en aquest projecte on Price projecti les seves experiències personals i construeixi a través de l'art, traslladant anys després a la seva obra com a creadora d'espais i video artista aquesta vessant d'explicar històries gràcies a la música. Amb referències religioses tant en contingut com en format, la banda durarà fins al 1993, passant per la reedició i combinació dels seus múltiples LP.\nUn cop fora de l'espai musical, serà l'ús dels ritmes i estructures melòdiques la principal aportació sonora a les seves obres. A The Woolworth’s Choir of 1979 serà una de les tres peces clau, a través d'una actuació musical que es repeteix com a base de la història.\nPrimera etapa professional - escultura[modifica]\nEls primers anys de la seva carrera en l'art es dediquen principalment a l'escultura. Abans de començar amb el video-art les seves creacions es centren en la presència dels objectes i la importància pel que transmeten. Tot i abandonar l'escultura en acabar aquesta primera fase, amb els anys tornaria a ella per a incloure-la tant en la seva feina com a curadora d'art a museus com per a les seves pròpies obres.\nEl salt al vídeo-art[modifica]\nÉs durant la dècada del 2000 quan Price fa el salt al videoart, com a part de les seves instal·lacions. El 2006 presenta A Public Lecture of Exhumation, un vídeo de 25 minuts sobre la col·lecció d'art d'en Alexander Chalmers i el legat d'aquesta a través de la veu del comitè responsable del manteniment de l'obra (va operar entre 1893 i 1969, quan el Metropolitan Council el considera innecessari).\nLa peça mostra alguns dels trets característics en l'obra de Price: la combinació de tecnologia d'ús pedagògic com les presentacions en PowerPoint i de la transmissió d'informació d'ús públic (Public Broadcasting Service). Una de les obres més destacades és At the House of Mr X (2008), on combina arquitectura i ambientació en el vídeo per mostrar una crítica al consumisme des de dins, a través de carregats espais i estètica complexa, on un narrador guia el visitant a través de les sales per tal de narrar una història molt més complexa. Tot i l'interès i importància que tenen els espais la casa es troba buida, falta de vida. I així haurà de seguir sent. Els espais que es presenten són massa bons per a la vida humana, la seva presència els espatllaria. És aquí on la crítica es presenta de manera subtil però potent. Les mateixes paraules que evoquen l'espectador a sentir-se part de la casa són les que el mantenen fora, allunyat del que s'està mostrant.\nÉs també l'ús del ritme i del so el que defineix aspectes bàsics de l'obra de Price, combinant els elements de manera que s'intercalin i donin pas els uns als altres. Fent-los servir com a parts de la història, el ritme acompanya els textos que l'artista freqüentment fa servir i són els que marquen el temps de les accions i escenes. Exemples com The Woolworth Choirs of 1979 o Here fan un ús intensiu d'aquesta tècnica.\nDurant la seva carrera Price ha estat ponent en xerrades d'art a galeries i acadèmies i és partícip de simpòsiums \nObtenció del reconeixement públic[modifica]\nEl 2012 és nominada al Turner Prize per l'obra The Woolworth’s Choir of 1979, en la qual a través de la intercalació d'elements arquitectònics gòtics, una banda de música (The Shangri-las i imatges d'arxiu de l'incendi dels grans magatzems Woolworth, el 1979 a Manchester explica la història de l'incendi i de com les normes sobre incendis afectaven el país. Els ritmes del grup de música i les narracions es complementen, fent evolucionar la peça a mesura que aquesta avança. En avançar la peça, el ritme en què les diferents parts s'intercalen s'accelera, a mesura que s'apropa el desenllaç de la història. Tret de les diferències en gairebé tots els aspectes que conformen les diferents seccions o parts de l'obra, aquestes es reparteixen al llarg de la peça a través del ritme que marquen en tot moment la música i picades de mans del grup The Shangri-las.\nPremis i reconeixements destacats[modifica]\nEntre 2010 i 2011 és seleccionada per a la beca Arts Council England Helen Chadwick Fellowship, de la Ruskin School of Art i la British School a Roma, que cada any selecciona a un artista per a treballar en obres noves combinant períodes a Roma i Londres. Price és l'artista seleccionada en la darrera edició del programa (deixa de produir-se a partir de 2011).\nAquell mateix any és premiada per la FLAMIN (Film London Artists' Moving Image Network) per la seva obra en video. L'objectiu de l'associació és oferir a artistes visuals (d'imatge en moviment) la possibilitat de comissionar les seves obres i idees. En el cas de Price, la dotació del premi li va permetre la creació de West Hinder, una de les tres obres presentades per la video-artista el 2012 al Turner Prize.\nEl 2012 Price és nominada  i guanyadora del Turner  Prize per la seva obra The Woolworth’s Choir of 1979, una peça de vídeo de 20 minuts que combina referències a l'arquitectura gòtica amb material d'arxiu de l'incendi dels grans magatzems de Manchester el 1979 en el qual van morir 10 persones. Els jutges van destacar la “gran capacitat seductora i les qualitats immersives de les instal·lacions de vídeo de Price, que reflecteixen l'ambició que ha caracteritzat els seus treballs en els darrers anys”.\nTambé el 2012 aconsegueix el Paul Hamlyn Foundation Award, dotat amb £50.000 i que té com a objectiu reconèixer el treball d'artistes i creatius.\nEl següent any, 2013, Price és seleccionada per la Contemporary Art School i rep £60.000 per al comissionat d'una exposició que s'encarregui de crear una “imatge en moviment” que explori les col·leccions de dos museus britànics. D'exposició en la col·lecció permanent al Ashmolean Museum i el Pitt Rivers Museum, la peça de vídeo se centra en les diferents interpretacions de la figura femenina, analitzant el material disponible al museu tant de format fotogràfic com en peces d'arqueologia existents.\nPrice demostra un clar interès en els sistemes culturals que s'han convertit en aspectes preestablerts de la societat: Els objectes modernistes decoratius a The House of Mr X, el llenguatge tècnic de la categorització a User Group Disco, la documentació d'un succés catastròfic a The Woolworths Choir of 1979, la representació d'un manifest dels anys 70 i obres d'art a The Tent. En cada cas, Price ha escollit temes que havien estat prèviament convertits en narratives històriques, i que són identificables per la manera en què s'han adaptat per poder ser inclosos en unes formes netes i lineals properes al documental que es podrien col·locar en “coses que hem comprés”.\nPer a The Woolworth Choirs of 1979 Price fa servir records de la infància, i de com va viure una situació tan traumàtica per a la ciutat de Manchester com fou l'incendi dels grans magatzems. M'ho prenc molt seriosament. No volia trivalitzar amb el succés i l'obra tracta de ser respectuosa i commemorativa del que va passar, que recordo de quan era una nena. Aquest tipus d'inspiració es manté en la resta de les seves obres, on amb freqüència retorna a vivençes i situacions que considera han estat importants. Price defensa també la creació d'art que no s'adreçi només a un limitat món professional. En canvi, "inclou les preocupacions en històries socials i diferents tipus de coneixement".\nAmb el temps, Price ha tornat a l'anàlisi de la importància de l'escultura com a mitjà de transmissió. En ser seleccionada per la Contemporary Art School per comissionar una exposició al Museu Ashmolean, Price retorna així a la seva feina en escultura, on pot estudiar com aquesta ha estat el principal camí per a l'expressió a través dels segles.\nCaracterístiques tècniques de les seves obres[modifica]\nEl personal estil de muntatge i l'atmosfera que evoca són bàsics a l'obra d'Elizabeth Price. Més enllà de la clara influència musical, és la irregularitat del muntatge, el tremolor de la càmera i la superposició d'elements durant el muntatge (sovint en excés) el que fan que l'obra de Price pugui transmetre històries tan complexes com les que evoca (a The House of Mr X, per exemple) sense haver de fer-ho de forma literal.\nPrice fa servir també l'absurditat d'algunes de les seves obres (a West Hinder narra l'enfonsament de la càrrega d'un vaixell que transporta cotxes de luxe en una zona no legislada entre les illes britàniques i Europa) per a denunciar fets que resulten molt més tangibles i reals. Es transmet aquesta dualitat doncs en les seves obres, que fan servir l'estructura de documental alliberat de narracions introductòries per a exposar la problemàtica.\nA mesura que la tecnologia evoluciona Price canvia la forma en què enregistra el material. Durant els primers anys es tracta d'enregistrament sobre cinta de video, superposant les capes de forma manual, per donar pas a una tècnica més immediata amb l'arribada del vídeo digital, emprant Final Cut per les seves produccions. A la mateixa entrevista Price fa incís en com és possible produir treball visual complex, sense haver d'entendre com funciona tècnicament (...) No has de saber programar per crear video-art.\nHere, video, (2012)\nThe Tent, vídeo instal·lació,12 minuts, (2012)\nWest Hinder, vídeo (2012)\nThe Woolworths Choir of 1979, vídeo, (2012).\nUser Disco Group, vídeo, (2009)\nWelcome (The Atrium), vídeo, (2008)\nA Public Lecture & Exhumation, Video instal·lació, (2006) Dennes, instal·lació temporal, Londres (2003)\nHelp, instal·lació temporal, Londres (2001)\n↑ [enllaç sense format] http://madridmusic.com/360grados/?p=53 | Article sobre la seva banda de música, The Carousel\n↑ http://www.theguardian.com/artanddesign/2013/nov/20/elizabeth-price-art-understand-time-annual-award | Article publicat per la pròpia Elizabeth Price a The Guardian\n↑ [enllaç sense format] http://www.musicandliterature.org/reviews/2014/2/1/at-the-house-of-mr-x | Anàlisi de l'obra\n↑ [enllaç sense format] http://www.sitegallery.org/archives/2305 Arxivat 2015-04-10 a Wayback Machine. | Nota sobre la xerrada a la Site Gallery\n↑ [enllaç sense format] http://www.macm.org/wp-content/uploads/2013/09/MACM-Proj33_EN_20sept.pdf | Descripció sobre la projecció de The Woolworth Choirs of 1979 al museu de Québec\n↑ [enllaç sense format] https://vimeo.com/57222876 | Xerrada d'Elizabeth Price a la Contemporary Art Society de Londres\n↑ [enllaç sense format] http://www.rsa.ox.ac.uk/research/detail/arts-council-england-helen-chadwick-fellowship | Nota sobre la selecció d'Elizabeth Price per a la beca Helen Chadwick\n↑ [enllaç sense format] http://flamin.filmlondon.org.uk/projects/projectscurrent/jarmanaward/jarman_award_11/assets/features/elizabeth_price | Premi atorgat a Elizabeth Price per la FLAMIN\n↑ [enllaç sense format] http://www.d-media-network.com/2014/03/film-london-launches-latest-round-of-flamin-productions/ Arxivat 2015-04-11 a Wayback Machine. | Nota sobre els premiats per la FLAMIN\n↑ [enllaç sense format] http://www.leeds.ac.uk/news/article/3183/leeds_graduate_nominated_for_turner_prize_2012 | Nominació d'Elizabeth Price per al premi Turner\n↑ [enllaç sense format] http://www.telegraph.co.uk/culture/art/turner-prize/9719910/Turner-Prize-2012-Elizabeth-Price-is-surprise-winner.html | Article sobre el premi Turner i la guanyadora Elizabeth Price\n↑ [enllaç sense format] http://www.telegraph.co.uk/culture/art/10469346/Elizabeth-Price-bringing-the-thrill-of-pop-into-art.html | Article sobre el premi Turner i Elizabeth Price\n↑ [enllaç sense format] http://www.stanleypickergallery.org/news/stanley-picker-fellows-andy-holden-and-elizabeth-price-win-paul-hamlyn-foundation-award/ | Article sobre el premi de la Paul Hamlyn Foundation\n↑ [enllaç sense format] http://www.ashmolean.org/news/?id=228 | Nota de premsa del Museu Ashmolean sobre l'elecció\n↑ [enllaç sense format] http://www.thetelegraphandargus.co.uk/news/news_behind/10095115.How_Bradford_City_fire_tragedy_inspired_Turner_Prize_winner_Elizabeth_Price/ | Entrevista a Elizabeth Price sobre les influències a The Woolworth Choirs of 1979\n↑ [enllaç sense format] http://www.theguardian.com/artanddesign/2013/nov/20/elizabeth-price-art-understand-time-annual-award | Article escrit per la pròpia Elizabeth Price per a The Guardian\n↑ https://www.imperica.com/en/in-conversation-with/an-archaeology-of-decisions-in-conversation-with-elizabeth-price[Enllaç no actiu] | Entrevista a Elizabeth Price\n↑ [enllaç sense format] https://leaveryap.wordpress.com/2012/06/25/my-future-aint-what-it-was-elizabeth-prices-the-tent/ Arxivat 2015-04-17 a Wayback Machine. | Nota sobre la peça "The Tent"\n↑ [enllaç sense format] https://vimeo.com/36307724 | Fragment d'User Disco Group, pujat per la Contemporary Art Society\n↑ [enllaç sense format] https://vimeo.com/81178737 | Entrevista a Elizabeth Price sobre Here a BALTIC\nNota de premsa de la galeria Studio Voltaire sobre l'obra "A public Lecture & Exhumation" (anglés) Arxivat 2015-04-10 a Wayback Machine.\nSecció sobre Elizabeth Price a Invisible Dust (anglés)\nBiografia d'Elizabeth Price a Invisible Dust (anglés) Arxivat 2012-05-04 a Wayback Machine.\nParticipació d'Elizabeth Price a la Jerwood Artists Platform (anglés) Arxivat 2015-04-09 a Wayback Machine.\nEntrevista a Elizabeth Price a ITV News (anglés)\nISNI: 0000 0003 8229 2627\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Elizabeth_Price&oldid=28099633»\nAlumnes del Jesus College (Oxford)\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 ago 2021 a les 20:48.


El judici contra la Mesa del Parlament serà del 19 al 22 de novembre El judici contra la Mesa del Parlament serà del 19 al 22 de novembre\nEl judici contra la Mesa del Parlament serà del 19 al 22 de novembre\nSeran jutjats per l'alt tribunal català els antics membres de la Mesa Anna Simó, Simona Barrufet, Lluís Corominas, Lluís Guinó, Joan Josep Nuet i l'exdiputada Mireia Boya\nEl judici contra els membres de la Mesa del Parlament es farà entre el 19 i el 22 de novembre, segons ha fixat el lletrat del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC). Lluís Corominas, Anna Simó, Ramona Barrufet, Joan Josep Nuet, Lluís Guinó i l’exdiputada de la CUP Mireia Boya seran jutjats pel TSJC per desobediència, mentre que la causa contra Carme Forcadell per rebel·lió s’ha quedat al Tribunal Suprem. Declararan com a testimonis els altres membres de la mesa d’aquell moment, José María Espejo Saavedra i David Pérez, així com els lletrats Antonio Bayona, Xavier Muro, Pere Sol i Mercè Arderiu. A més, s’ha acceptat el testimoni d’Inés Arrimadas, Xavier Garcia Albiol, Miquel Iceta i Lluís Rabell, presidents dels grups parlamentaris no independentistes llavores. També compareixeran els expresidents del Parlament Ernest Benach i Núria de Gispert.\nEl tribunal ha rebutjat el testimoni de Joan Vintró, lletrat fins l’any 2006, que havia estat demanat per algunes defenses.\nEl TSJC també ha acordat nomenar un intèrpret de l’aranès perquè pugui assistir Mireia Boya en el seu interrogatori i durant el dret a l’última paraula.


Mossos Guilleries expressen la seva "decepció" amb Buch després de l'auditoria del cos La República\nÀlex Huguet 30/06/2020\nPla americà del director general de la policia, Pere Ferrer i el conseller d'Interior, Miquel Buch, en la roda de premsa posterior a la presentació de l'auditoria del cos de Mossos d'Esquadra el 29 de juny de 2020. (Horitzontal)\nEl col·lectiu de Mossos independentistes, Mosso Guilleries, ha denunciat la polèmica que va succeir aquest dilluns durant l’auditoria del cos de Mossos d’Esquadra on es parlava dels casos de mala praxi per part dels antiavalots, que segons l’agrupació “va decebre les expectatives generades”. En un apunt al seu canat de Telegram, el col·lectiu diu que, malauradament, “això que ha succeït no és cap novetat en aquesta Conselleria”, i esmenta els incidents que van passar ahir durant la compareixença, dels quals La República ja en va fer un resum: vetar l’accés a un periodista de ‘La Directa’, “impedint l’exercici del dret a informar”; no deixar entrar a un periodista de ‘Sentit Crític’ “adduint manca d’espai, quan hi havia llocs buits”; i finalment el fotoperiodista Jordi Borràs, del qual van utilitzar “un tuit seu per a començar l’argumentació en la presentació”.


ARCO i Casa Decor omplen d’idees i inspiració a l’alumnat de l’EASDAlcoi | EASD Alcoi.\nARCO i Casa Decor omplen d’idees i inspiració a l’alumnat de l’EASDAlcoi\nEl passat 1 de març alumnes de diferents especialitats van realitzar una visita a Madrid on van poder assistir a la Fira Internacional d’Art Contemporani ARCO i Casa Decor.\nPrèviament van estar en l’exposició ‘De Chagall a Malévich: el arte en revolución‘ en la Fundació Mapfre, on van poder conéixer l’obra d’artistes russos de principis del segle XX. L’exposició mostra un recorregut per les obres de Chagall (més poètic i narratiu) a Malevich (més radical i absolut). Dos pols oposats creadors de moviments d’avantguarda que van influir en tot el segle XX i que continuen vigents en els nostres dies.\nVan poder constatar la diversitat de llenguatges artístics i la força i contundència de les seues obres. Al mateix temps van veure la col·lecció permanent de la fundació: el ‘Espacio Miró’, una àmplia col·lecció de l’artista Joan Miró, creador d’un llenguatge propi lligat a l’art primitiu ancestral.\nTambé van visitar la botiga de Loewe, per a estudiar il·luminació i mobiliari d’una botiga de luxe; l’exposició de Jaume Plensa ‘Invisibles’, en el Palau de Cristall del Retiro, i una mostra de l’obra de l’arquitecte Fernando Figueres en el museu ICO.\nEn ARCO, l’alumnat va comprovar que el gran format conviu amb el xicotet format i la mínima expressió, l’essencialitat, les textures enfront d’allò immaterial, atmosferes evocadores d’estats d’ànims a través de la llum i el color. Les obres convidaven a la reflexió de com consumim l’art contemporani: de forma ràpida i irreflexiva o que ens deixem sorprendre, que apreciem amb lentitud i atenció en un moment de pausa, de silenci.\nL’edició número 54 de Casa Decor Madrid es va celebrar en un edifici construït en la dècada de 1930 baix els preceptes estètics del racionalisme. Sostres de gran altura, tarimes de fusta i reixes originals van ser part de la decoració dels 50 espais projectats pels millors professionals del sector. Aquesta edició de 2019 va ser realment interessant per les idees i creativitat que van aportar les propostes i instal·lacions artístiques es van exhibir.


Apartments Aura Novosibirsk Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUlitsa Semyi Shamshinykh 12, Tsentralni, Novosibirsk, Rússia, 630099 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Novosibirsk, Apartments Aura és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartments Aura asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, habitació familiar, ascensor.\nL'ambient de Apartments Aura es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, insonorització són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com parc infantil. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Apartments Aura és una selecció idònia per a la vostra estada a Novosibirsk.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Apartments Aura de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 1000 RUB per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.\nTots els tipus de viatgers (113) Parelles (13) Viatgers en solitari (15) Famílies amb infants petits (43) Famílies amb infants grans (10) Grups (32)


Dolors Marta Inge: Conill amb rovellons\n1 conill de 1kg\nSalpebrar el conill tallat a trossos i enrossir-lo en una cassola amb oli d'oliva. Un cop ros, retirar i reservar. En el mateix oli fer un sofregit amb la ceba i el tomàquet, passar-ho pel xino i afegir-hi el conill. Reservar el fetge per la picada. Cobrir el conill amb el brou i deixar-ho coure fins que quedi tendre.\nMentrestant netejar els bolets, passar-los per la paella amb una mica d'oli i afegir-los a la cassola juntament amb la picada, deixar-ho coure tot junt 10 minuts més i servir.


22 setembre 2020 12:58\nLes activitats del 800è aniversari del naixement de Jaume I es clouen el proper 28 de gener amb un concert dels valencians Al Tall. L'actuació tindrà el mallorquí Tomeu Penya i l'occità Jan Maria Carlotti com a artistes convidats\nLaura Acedo | 24 gener 2009\nSituem-nos en el moment de la complicada batalla de Portopí. Els cavallers de Jaume I no gosen tirar endavant i el rei els repta tot dient: "Vergonya, cavallers, vergonya". Això és el que narra el Llibre dels Feits i així és com es titula el nou repertori dels valencians Al Tall.\nEl teatre Principal de Palma serà el proper 28 de gener, a les 20.30 hores, l’escenari del concert que Al Tall dedica al rei en Jaume, amb motiu del 800è aniversari del seu naixement. L’actuació, promoguda pel departament de Cultura i Patrimoni del Consell de Mallorca, donarà per clos l’Any rei en Jaume i tindrà el vilafranquí Tomeu Penya i l’occità Jan Maria Carlotti com a artistes convidats. Les entrades al concert seran gratuïtes i només cal demanar-les a la taquilla de la sala al llarg del mateix dia.\nPels set membres de la formació valenciana, no és nou això de dir la seva sobre un tema històric rellevant. "El 1979 vam fer una cantata sobre la guerra de successió i la batalla d’Almansa. Aquesta batalla acabà amb tot el llegat polític de Jaume I. Vergonya, cavallers, vergonya vindria a ser la segona part de Quan el mal ve d’Almansa", explicà l’autor dels textos i membre d’Al Tall, Vicent Torrent.\nLa cantata, interpretada pel grup valencià a ritme de guitarrons, flautes dolces, acordió, percussió, mandolina, dolçaina, llaüt i bandúrria, entre molts d’altres instruments, està composta per diferents peces que es belluguen entre molts estils. "Al concert, que dura una hora llarga, hi haurà des d’un roman çfins a una jota", apuntà Torrent.\nPel que fa als artistes convidats, Tomeu Penya cantarà Cançó des de Mallorca, una peça composta per ell mateix i amb lletra de Torrent dedicada a Jaume I, com també un parell de les seves cançons més conegudes. "M’agrada emprendre camins nous musicalment parlant", comentà el mallorquí. "En els meus trenta anys de trajectòria, mai no havia fet una cantata", afegí. La peça inclou personatges com Abu Yaya, la Sibil·la i l’himne de La Balanguera. Per part seva, Jan Maria Carlotti interpretarà Ab Greu consire, un bolero de Bernat Sicart, un trobador contemporani al rei en Jaume.\nL’esperança és al passat\nA través de la música, Al Tall posa veu al mateix Jaume I durant la seva davallada als inferns o des de la seva tomba, de la mateixa manera que parla i reflexiona sobre l’obra del Conqueridor. "No volem desactivar la figura de Jaume I convertint-lo en un personatge folklòric com els tres Reis d’Orient", diuen.\n"El rei en Jaume no és història passada que cal dur al museu, ja que el seu testament polític és el nostre futur", assegurà Torrent. "La Corona d’Aragó era parlamentària i pactista, però amb la derrota a la batalla d’Almansa es va imposar l’obscurantisme i l’absolutisme polític castellà. Està clar que Jaume I és un actiu que s’ha de reactivar", conclogué el valencià.\nPer Missatge, fa mes de 11 anys\nJaume, a veure si aprens a escriure: la improvisació no pot apostrofar-se. L'ús de les majúscules també és millorable. I no t'ha de saber greu dir que ho trobes "força dolent". Tanta sort!\nforça dolent. me sap greu dir-ho...\nPerò pareixia tot fruit de l'improvisació.


Romero Sureda, Jordi\n1. MEMÒRIA i ANNEXES.pdf 4.866 Mb | PDF  2. PLÀNOLS.pdf 4.441 Mb | PDF  3. PLEC DE CONDICIONS.pdf 206.3 Kb | PDF  4. ESTAT D'AMIDAMENTS.pdf 174.9 Kb | PDF  5. PRESSUPOST.pdf 246.9 Kb | PDF  6. RESUM.pdf 104.7 Kb | PDF  \nITENE és un institut tecnològic de recerca situat a Paterna (València). Té una planta pilot especialitzada en logística on les empreses que ho vulguin (mitjançant convenis, en règim de lloguer, etc.), poden utilitzar les instal•lacions (magatzem intel•ligent, aplicacions RFID, etc.), per provar els seus productes i simular processos de logística i traçabilitat. En aquesta planta s'ha detectat la necessitat de poder provar nous productes com etiquetes, detectors i processadors equipats amb tecnologia RFID (Identificació per Radiofreqüència). Aquesta tecnologia consisteix en passar informació que conté una etiqueta “intel•ligent” cap a un terminal (PC) mitjançant uns detectors que, per proximitat, poden llegir la informació. Per exemple, quan un camió ple de mercaderies prèviament etiquetades, passa per un pòrtic amb detectors RFID, es genera una informació que passa directament a un terminal. Al moment es pot saber què porta el camió, quantitat, color, mides, etc. Si això es combina amb un ERP, es pot descomptar de l'estoc en temps real. De fet s'utilitza per moltes aplicacions logística, control de processos de fabricació, traçabilitat de productes, etc. Per aquest motiu, ITENE, mitjançant el contacte de AIFOS SOLUTIONS S.L (empresa especialitzada en RFID) ha encarregat un sistema de transportadors de banda per provar noves solucions. L'objecte del present projecte consisteix en el disseny i automatització d'un sistema de 4 cintes transportadores 2 elevadors per tal de fer un circuit tancat per moure caixes en un “bucle” de forma automàtica. L'objectiu és “llençar” caixes plenes de productes (etiquetats amb RFID) mitjançant un transportador equipat amb un pòrtic que té instal•lats diversos detectors de radiofreqüència, i poder-ne provar la correcta detecció a diferents velocitats. Un “buffer” s'encarrega de subministrar les caixes d'una en una que, un cop acabat el circuit, tornen al lloc d'on han sortit. Per donar un producte per bo, es realitzen tests de diverses hores i se n'obté una estadística de lectures bones/dolentes. Si la ràtio és la desitjada es dóna per bo el producte. Per aconseguir un disseny correcte s'ha utilitzat diferents eines CAD per dimensionar el sistema de transportadors i els seus elements. Tota l'aplicació està realitzada en 3D mitjançant el software AutoCAD 3D. L'abast d'aquest projecte inclourà la solució mecànica i pneumàtica del sistema, així com el seu muntatge i tot el referent a les normes de seguretat per tal que el sistema compleixi la normativa referida a la seguretat de màquines


CONNECTA NATURA Curs de poda d’ametler i olivera a Jinquer – Territori Espadà\nArchivo de entradas Elegir mes julio 2019 (3) junio 2019 (1) mayo 2019 (6) abril 2019 (9) marzo 2019 (3) febrero 2019 (10) enero 2019 (10) diciembre 2018 (4) noviembre 2018 (9) octubre 2018 (2) septiembre 2018 (4) agosto 2018 (4) julio 2018 (3) junio 2018 (9) mayo 2018 (3) abril 2018 (4) marzo 2018 (4) febrero 2018 (3) enero 2018 (6) diciembre 2017 (4) noviembre 2017 (5) octubre 2017 (3)\nL’associació anima a acudir al curs de poda tècnica que tindrà lloc el dissabte 10 de febrer de 9:30 a 18:00h, al cor de la Serra d’Espadà, emmarcat en el projecte Mosaics De Vida, i situat en la parcel·la del Castell de Xinquer, Alcúdia de Veo (Castelló).\nImparteix el curs Salvador Piñón Madueño, un agricultor d’Onda que treballa la terra mitjançant les pràctiques de l’agroecologia, co-fundador de la Fira d’Agroecologia i Intercanvi de Llavors d’Almassora y la de Xarxa d’Agroecologia de Castelló, que aposta, com nosaltres, pels sistemes agroecològics.\nPerò, ¿què és l’Agroecologia?\nL’agroecologia és bàsicament una tècnica que aplica els conceptes i els principis de l’ecologia al disseny i la gestió dels sistemes agrícoles per fer-los sostenibles.\n¿Quins són els continguts del curs?\n– Introducció al cultiu ecològic d’Olivera i Ametler\n– Poda natural de l’Olivera i de l’Ametler, la poda fàcil que demana l’arbre\n– Interpretem l’estat de l’arbre\n– Bases agronòmiques de la poda\n– Les eines de poda\n– Època, freqüència i intensitat de la poda\n– Poda de formació, de producció i de renovació\n– Els defectes més observats en la poda\nPúblic General —-> 25 €\nSòcies i socis de Connecta Natura —> 20 €\n*Inclou paella de verdures i beguda\nInscripció previa enviant correu a info@connectanatura.org\n+ info a info@connectanatura.org o cridant al 650 79 34 09 (David Navarro)\n16 enero, 2018 territoriespada\tAlcudia de Veo, Asociaciones, ConnectaNatura, Custodia del territorio, Jinquer


LA BARCELONA D'ABANS, D'AVUI I DE SEMPRE ... !!!(SINCE 2.009)!!!: BARCELONA , LAS MONAS DE PASCUA , SIGLO XV AL ... 2011\nBARCELONA , LAS MONAS DE PASCUA , SIGLO XV AL ... 2011\n“LA MONA DE PASCUA” , reproducción en grabado de una pintura del artista Franz Verhas.\nMona es una palabra que proviene del vocablo árabe “munna” y significa obsequio.\nCada lunes de Pascua, los padrinos, catalanes sobre todo (aunque la costumbre está extentida por muchas comunidades), regalan a sus ahijados/as este manjar en forma de pastel o huevo de chocolate.\nLa costumbre es muy antigua y sale documentada en el siglo XV, aunque su primitiva elaboración era diferente de la que se conoce ahora.\nMona de Pasqua La mona, ih, ih!...la mona és aquí.\nXocolata cremosala gallina hi reposa.\nMolts ous petitets d’aire farcidets...\nLa mona, ih, ih...La mona és aquí.\nPadrí entregant la mona al fillol\nLa tradició de la Mona de Pasqua es remunta a segles enrere. Antigament la Mona era un rosco adornat amb ous durs. Avui dia es manté la figura de l'ou, encara que de xocolata. En Catalunya se celebra el Dilluns de Pasqua menjant aquests típics pastissos que, amb el pas del temps i de la mà del gremi pastisser, s'han convertit en autèntiques escultures de xocolata. Segons la tradició, els padrins regalen la Mona als seus fillols el Dilluns de Pasqua i sol menjar-se en família aquest mateix dia, festiu a Catalunya, posant el punt final a la Setmana Santa. La Mona és un bescuit cobert de xocolata i adornat amb els tradicionals ous de xocolata, plomes de colors, els típics pollets grocs i figuretes dels personatges de moda del moment: futbolistes, dibuixos animats, polítics En els últims anys, són protagonistes habituals els Lunnis i sempre hi ha lloc per als clàssics de Disney: Goofy, Pluto, Mickey, Minnie No obstant això, per a qui desitgi una mica més senzill, també es poden trobar figures de xocolata més tradicionals, com gallines o ous, de diferents mesures i colors. Hi ha qui diu que l'origen de la paraula “mona” es remunta als àrabs, que regalaven cistells d'ous pintats de colors, cridats “munna”, com símbol d'amistat. Uns altres consideren que prové dels romans, que es regalaven “monus”, que eren ous durs amb pasta de pa. Sigui menjo sigui, des de l'antiguitat l'ou ha simbolitzat el naixement i la resurrecció. En Catalunya i València tenen gran tradició les Mones de Pasqua. En Barcelona, es considera que la pastisseria Ca Massana, situada en el carrer de Ferran, va ser la primera a afegir a la Mona una figura de xocolata. Diuen que va ser la figura d'un mico i que va aixecar tanta expectació que els anys següents, gent de tota Catalunya es desplaçava a la capital per a admirar i comprar el mico de xocolata. El que va començar sent un pastís senzill, amb el temps ha adquirit una gran sofisticació, de la mà dels pastissers, que esculpeixen autèntiques obres d'art en xocolata. Avui dia totes les pastisseries i moltes fleques catalanes venen aquest típic dolç. Una d'elles és la centenària Casa Vives, que des de 1895 delecta als seus clients amb elaborades Mones en Pasqua i amb tot tipus de pastissos i rebosteria en qualsevol altra data de l'any, amb establiments en Sants, en Balmes i en Rambla de Catalunya. La laboriosidad de les figures fa que el preu mig d'aquestes petites i efímeres obres d'art no baixi dels 30 euros i augmenti en funció de la sofisticació del model triat. La festa és tots els dilluns de Pasqües.\nJUAN FERNANDO, HACIENDO FOTOS A LAS MONAS...\nPublicat per Mª Trinidad Vilchez a 12:36\nQué curioso ¡¡¡no lo sabía ¡¡salut


Cerca totes les ofertes d'hotels a Hidiselu de Jos Entrada:\nVila Sovata...Habitacions per nit per només20 EUR Més zones a Baile Felix\nHidiselu de Jos és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Baile Felix. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Hidiselu de Jos ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Pels millors allotjaments a la ciutat i els preus més baixos a comparar, no miri més enllà d'Agoda.com. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Inserti les seves dates de viatge a la nostra pestanya de recerca i busqui els millors preus en allotjaments a Baile Felix.\nHotels destacats a Hidiselu de Jos, Baile Felix\nÀrea Hidiselu de Jos\nHotels a Hidiselu de Jos: Vila Sovata


Creu Grossa és a 617 metres de distància, 8 minuts caminant.\nParada Consell D’ Europa és a 776 metres de distància, 10 minuts caminant.\nEls Marginets és a 1085 metres de distància, 14 minuts caminant.\nAquestesBus línies paren a prop de Carrer de la Creu Grossa: L2, L4, L5, L6.\nEt preguntes com arribar a Carrer de la Creu Grossa dins de Andorra La Vella, Andorra? Moovit t'ajuda a trobar la millor manera d'arribar a Carrer de la Creu Grossa amb indicacions pas a pas des de l'estació de trànsit més propera.\nMoovit proporciona mapes gratuïts i indicacions en directe per ajudar-te a navegar per la teva ciutat. Consulta horaris, rutes, horaris i esbrina quant triga a arribar a Carrer de la Creu Grossa en temps real.\nBusques la parada o l'estació més propera a Carrer de la Creu Grossa? Consulta aquesta llista de parades més properes al teu destí: Creu Grossa; Parada Consell D’ Europa; Els Marginets.\nPots obtenir Carrer de la Creu Grossa per a Bus. Aquestes són les línies i rutes que tenen parades properes - Bus: L2, L4, L5, L6\nVols veure si hi ha una altra ruta que t'hi porti en un moment? Moovit t'ajuda a trobar rutes o horaris alternatius. Aconsegueix direccions des de Carrer de la Creu Grossa fàcilment des de l'aplicació o lloc web de Moovit.\nFem fàcil anar a Carrer de la Creu Grossa, és per això que més de 930 milions d'usuaris, inclosos els de Andorra La Vella, confien en Moovit com la millor aplicació per al transport públic. No et cal baixar cap aplicació d'autobús o tren, Moovit és la teva aplicació de transport tot en un que t'ajudarà a trobar el millor horari d'autobús o tren disponible.


Cases rurals aprop de Centelles. Toprural\nCases rurals aprop de Centelles : 106 resultats\nCases rurals Centelles /\nCases rurals aprop de Centelles /\nOrista , Oristà (Barcelona) Orista , Oristà (Barcelona) a 20,2 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\n15 Opinions Excel·lent 10 Valoració mitjana (sobre 10) dels últims 24 mesos 2 Allotjament de lloguer íntegre 2 Capacitat 12-24\nPerafita , Perafita (Barcelona) Perafita , Perafita (Barcelona) a 28,9 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\n18 Opinions Excel·lent 10 Valoració mitjana (sobre 10) dels últims 24 mesos 6 Allotjament de lloguer íntegre 6 Capacitat 4-31\nDisposem de cafeteria, agrobotiga amb productes artesans, coques, embotits, etc.\nArbucies , Arbúcies (Girona) Arbucies , Arbúcies (Girona) a 24,8 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\n12 Opinions Excel·lent 10 Valoració mitjana (sobre 10) dels últims 24 mesos 2 Allotjament de lloguer íntegre 2 Capacitat 5-13\nCasa rural totalment remodalada, bon tracte i serveis, entorn forestal i natural Casa rural de lloguer íntegre, amb estufa de llenya, barbacoa i piscina, ideal per a trobades amb amics i familiars.\n- 9 Opinions (de fa més de 2 anys) 1 Allotjament amb 2 habitacions dobles, 1 habitació triple, 1 llit supletori, 1 Habitació 4 places, 3 banys1 Capacitat 11\nRacó rural idílic a la vora de la riera, descans, natura, bon tracte i serveis. Casa rural de lloguer íntegre, amb estufa de llenya, barbacoa i piscina, ideal per a trobades amb amics i familiars.\nTavertet , Tavertet (Barcelona) Tavertet , Tavertet (Barcelona) a 27,6 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\n- 10 Opinions (de fa més de 2 anys) 2 Allotjament de lloguer íntegre 2 Capacitat 6-12\nOlost , Olost (Barcelona) Olost , Olost (Barcelona) a 25 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\n21 Opinions Excel·lent 10 Valoració mitjana (sobre 10) dels últims 24 mesos 2 Allotjament de lloguer íntegre 2 Capacitat 8-22\nMuntanyola , Muntanyola (Barcelona) Muntanyola , Muntanyola (Barcelona) a 17,4 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\n- 18 Opinions (de fa més de 2 anys) 2 Allotjament de lloguer íntegre 2 Capacitat 9-19\nEnvolta't de natura, boscos, rierols, fonts, estels...i silenci, molt de silenci\nSant Boi de Lluçanes , Sant Boi de Lluçanès (Barcelona) Sant Boi de Lluçanes , Sant Boi de Lluçanès (Barcelona) a 29,8 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\n30€ persona/nit aprox. Ofertes (2) Reserva on-line\n8 Opinions Excel·lent 10 Valoració mitjana (sobre 10) dels últims 24 mesos 1 Allotjament amb 1 habitació individual, 1 habitació de matrimoni, 1 habitació triple, 1 llit supletori, 1 bany, 1 lavabo1 Capacitat 6\nQue tingueu ganes de tornar Casa aïllada i a prop del poble. Envoltada de molt espai enjardinat.\nGurb , Gurb (Barcelona) Gurb , Gurb (Barcelona) a 15,5 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\n- 7 Opinions (de fa més de 2 anys) 1 Allotjament amb 7 habitacions de matrimoni, 1 habitació triple, 8 llits supletoris, 1 Habitació 5 places, 10 banys1 Capacitat 22\nOferta especial per a Setmana Santa. Consulti el propietari!\nArbucies , Arbúcies (Girona) Arbucies , Arbúcies (Girona) a 20,4 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\n16 Opinions Excel·lent 8 Valoració mitjana (sobre 10) dels últims 24 mesos 5 Allotjament de lloguer íntegre 5 Capacitat 2-27\nAmetlla del Valles (l') , Ametlla del Vallès (L') (Barcelona) Ametlla del Valles (l') , Ametlla del Vallès (L') (Barcelona) a 11,1 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\n14 Opinions Excel·lent 10 Valoració mitjana (sobre 10) dels últims 24 mesos 1 Allotjament amb 1 habitació individual, 1 habitació doble, 1 habitació de matrimoni, 1 habitació triple, 2 llits supletoris, 2 banys1 Capacitat 8\nCentelles , Centelles (Barcelona) Centelles , Centelles (Barcelona) a 0 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\n- 6 Opinions (de fa més de 2 anys) 1 Allotjament amb 3 habitacions dobles, 2 habitacions de matrimoni, 5 banys1 Capacitat 10\nSant Bartomeu del Grau , Sant Bartomeu del Grau (Barcelona) Sant Bartomeu del Grau , Sant Bartomeu del Grau (Barcelona) a 19,8 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\n15 Opinions Excel·lent 10 Valoració mitjana (sobre 10) dels últims 24 mesos 3 Allotjament de lloguer íntegre 3 Capacitat 2-20\nArbucies , Arbúcies (Girona) Arbucies , Arbúcies (Girona) a 24,4 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\nSallent , Sallent (Barcelona) Sallent , Sallent (Barcelona) a 28,3 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\nGualba , Gualba (Barcelona) Gualba , Gualba (Barcelona) a 26,5 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\nUrbanitzacio Els Gorchs , Franqueses del Vallès (Les) (Barcelona) Urbanitzacio Els Gorchs , Franqueses del Vallès (Les) (Barcelona) a 16,1 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\nTavertet , Tavertet (Barcelona) Tavertet , Tavertet (Barcelona) a 26,4 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\nTavertet , Tavertet (Barcelona) Tavertet , Tavertet (Barcelona) a 27,8 km de Centelles Veure en mapa Veure fotos\nCases rurals Piscina Centelles (1),\nCases rurals Barbacoa Centelles (1),\nCases rurals S´admeten animals Centelles (1),\nCases rurals Llar de foc Centelles (1),\nCases rurals a prop de Centelles (106)\nCases rurals (independent) Centelles (1)\nCases rurals Osona (549)\nCases rurals Centelles (1)


Publicacions URV estrena l’exposició fotogràfica del cicle de llibres Retrats de Vi al Museu de les Cultures del Vi de Catalunya VINSEUM - Retrats de Vi - #retratsdevi\nEl Museu de les Cultures del Vi de Catalunya, VINSEUM, acollirà el proper dijous 15 de març la presentació conjunta dels 6 primers llibres del cicle Retrats de Vi, amb la participació dels enòlegs protagonistes Toni Sánchez-Ortiz, Francesc Ferré, Anna Espelt, Roser Amorós, Sergi Colet i Miquel Palau, tots ells formats a la Facultat d'Enologia de la URV i dels seus autors: la periodista i sommelier Ruth Troyano i el fotògraf Maoz Eliakim.\nCoincidint amb l'acte, s'estrenarà una exposició fotogràfica innovadora que es compon principalment d'un quadre digital, amb la voluntat d'apropar la cultura del vi i de l'art a diferents espais. La selecció fotogràfica és obra de Maoz Eliakim, que ha retratat els enòlegs, els paisatges i els vins que elaboren a diferents regions de Catalunya per al cicle de llibres de la Universitat Rovira i Virgili. El quadre digital recull imatges que no s'han vist encara en suport paper. En aquest nou format, les imatges guanyen protagonisme i sentit. S'han ordenat segons la composició i l'harmonia de colors, i s'han estructurat per sèries. Són fotografies documentals que mostren de forma coherent l'estil de fer vi dels 6 enòlegs, posant èmfasi en el seu treball quotidià a la vinya o al celler i combinant la presència d'imatges en color i en blanc i negre. "Hi ha fotografies que se senten, que no es poden dir amb paraules", diu Maoz Eliakim en referència a la intensitat d'alguna de les imatges seleccionades. "Cal conèixer les regles fotogràfiques com a professional, però el millor és trencar-les com a artista", afegeix.\nL'acte tindrà lloc el dijous 15 de març a VINSEUM a partir de les set de la tarda. Inclourà un tast de vins d'El Solà d'Ares, Celler Frisach, Espelt Viticultors, Carlania Vins, Colet Vins i Abadal.\nVa néixer a Tel Aviv (Israel) el 13 de juliol de 1977. El 1999 va fer la volta al món i va visitar llocs com Turquia, Hong Kong, Austràlia, Nova Zelanda, Tonga i els Estats Units, entre d'altres, cosa que el va vincular encara més al món de la fotografia i a la multiculturalitat. Va cursar estudis de màrqueting internacional a França i va continuar la seva formació a Tarragona amb el màster europeu en Estudis Culturals Mediterranis. El 2009 va tornar a Tel Aviv, on va estudiar un màster en disseny gràfic. Parla cinc idiomes amb fluïdesa, és autodidacte en la disciplina fotogràfica i ha treballat en camps tan diferents com la publicitat, l'esport o la moda. És el director de l'empresa Clear Ideas, que proporciona solucions creatives de disseny, màrqueting i publicitat. Vivint entre Israel i l'Estat espanyol, Maoz posseeix un currículum extens en diversos àmbits professionals que el fan destacar pel prestigi, la subtilesa creativa i la bona feina. Ha estat premiat amb la menció d'honor al concurs International Photography Awards, segurament perquè intenta que els seus treballs tinguin una història i una expressió úniques.\nActualment viu a Reus, on s'ha consolidat com a fotògraf amb la creació de la seva pròpia marca: OZFOTO.


Gent Normal: ARRIBA LA BUTIRROCK 2017 - CONTRACULTURA POPULAR COM A FORMA DE VIDA\nARRIBA LA BUTIRROCK 2017 - CONTRACULTURA POPULAR COM A FORMA DE VIDA\nTorna la Butirrock a la seva més o menys puntual edició. El dissabte 17 de juny al Pla de Can Nadal de Sarrià de Ter serà la cinquena vegada que l'organitza la nova fornada d'integrants de l'Associació Cultural Apaga la Tele. Des del 1994 ha passat per moltes mans i ha evolucionat sense perdre l'essència contracultural, underground i reivindicativa afegint un caràcter marcadament dinamitzador a la localitat. Com algú va dir una vegada," un festival ple de crestes que no es veuen".\nEn els darrers 5 anys el festival s'ha adaptat a les exigències paternes dels primers assistents i a les bandes que el van impulsar. Els que abans muntaven barres ara aporten alumnes de l'escola de música del poble que dirigeixen, mantenint la Butirrock com a un dia important per a la localitat i per a les persones que l'han fet possible. Els organitzadors actuals ho van viure com quelcom mític fins que hi van poder començar a anar (en la primera edició alguns potser ni havien nascut) i el relleu s'ha fet des del màxim respecte a les arrels i al missatge. I si a més analitzem el cartell, més alineat no es pot estar amb el seu significat.\nDes de Gent Normal us passem l'horari i un 1x1 dels que farien aquells de la ràdio.\nSarriart 19:00. La pedrer. L'escola de música de la localitat aprofitarà l'espai que els hi dóna el festival per treure a lluir els joves talents que es formen a les seves aules. El gran exemple de què un festival alternatiu i underground veu el moviment associatiu com una sinergia entre a entitats per a fer créixer l'enriquiment col·lectiu.\nSyberia 19:50 Èpics. La banda instrumental de Barcelona està presentant el seu segon disc "Resiliency" (Debemur Mortis, 2016) que va ressenyar aquesta casa (http://www.gentnormal.com/2016/05/el-discurs-cap-al-regnat.html). Una bomba de rellotgeria del rock instrumental. En directe espatarrant. La connexió amb Saltamarges els porta al festival, que una vegada més demostra que amplia els gèneres que es podran veure a Can Nadal i us asseguro que ho fan amb una proposta excepcional. Potencia, melodia i èpica a l'alçada de tòtems del gènere com Caspian o pg.lost.\nViolets 20:55 Frescor. El trio de la capital catalana acaba d'editar "Maybe This" (H Records, 2017). Un disc potent i melòdic. Un power pop sacsejat amb la mala llet riot grrrl sorgida d'Olimpia a finals dels 80. Prometen un concert de grans tornades i distorsió. Per a molts pot ser una bona descoberta.\nXmilk 22:00 Seminals. Què dir d'una banda que va començar a fer Old School per allà als 90 i que van ser una de les bandes impulsores d'un segell consagrat com Bcore. Jo no dic res. Són mítics i fa temps que l'Old School s'ha oblidat i ja va essent hora que les noves generacions el recuperin i ho facin amb bandes d'aquí que res han d'envejar a Gorilla Biscuits. Guitarres al vent i punys enlaire.\nFalciots Ninja 23:05 Festivitat. La veterania de músics que han passat, entre d'altres, per Gramophone Allstars, Guillamino o Very Pomelo entre d'altres. Fan que el soul i l'r'n'b de Falciots Ninja amb records al reggea i l'ska sigui una aposta segura per ballar i veure una banda ben engreixada sobre l'escenari.\nKante Pinréliko 00:10 Veterania. Sorgits de les esquitxades de "la movida" i influenciats per grups com Bauhaus o Killing Joke, el 1986 van néixer els Kante Pinréliko, abanderats espanyols del post-punk més fosc i combatiu. La seva llarga trajectòria els avala i a la Butirrock seran els representants de les primeres edicions, on el punk reganava a l'escenari del festival.\nTooth 1:30 Múscul. Si dic País Basc i Post-Hardcore pensareu en DUT, Lisabö o Sacco. Doncs sí, és això. No sé què foten a Euskadi, però les bandes tenen un directe més que sòlids. Transmeten passió i saber fer i reparteixen cops de puny sònics a tort i a dret. Escoltant a Tooth crec que els bombos ens rebentaran el cor i les guitarres ens explotaran els timpans. Aupa!\nTANO! 2:35 Herois. Sí, són els herois locals. Els que assagen als locals de l'ATV. Els que estan involucrats a Saltamarges, Anchord, Mendra i ex Hürricade. Noise i experimentació. Hardcore i math rock. Passió i suor. Underground i inconformisme. TANO! tenen un directe que despentina i no deixa indiferent. I juguen a casa. Es liarà fort.\nFinal DJS ATV. Doncs això. Hit after hit. Tot el que pot sonar al final d'un concert a l'ATV per ballar, taral·lejar abraçats als col·legues o tirar-se birres per sobre botant. El millor final de festa, vaja.\nEn algun moment del festival s'espera que la tradició de llençar un aparell de televisió des de l'escenari no es perdi. És el símbol d'una joventut inquieta que no depèn de l'edat, sinó de la capacitat de generar espais per a la contra cultura i de promoure el sentit crític vers allò establert com a norma. I tenen els pebrots de fer-ho amb un cartell més que interessant i, sobretot, eclèctic, perquè totes les mirades i tenen cabuda.\nCom a apunt final, que sapigueu que l'entrada és lliure, estarà tot regat per preus populars (de debò, si veniu de Barcelona serà com si viatgéssiu a Cambodja) i la brasa a rebentar de botifarres. Més no es pot demanar. Només assistència i germanor.\nPublicado por Núria Curran a les 17:10\nEtiquetes: Butirrock 2017, prèvia\nLofa, la frase "un festival ple de crestes que no es veuen". La va dir un servidor en un video promocional de fa crec 2 edicions enrera de la Buti, veig que us va quedar gravada al cervell, jeje. Bon escrit, m'ha agradat molt la descripció de cada grup, i l'adjectiu per definir a la banda a l'inici. Salut!