AVVCELM: d’octubre 2019\nVeure aquesta escultura del cap d'una dona en una casa de l'Avgda, Vall d'Or del barri del Mas Roig de Valldoreix\nVeure aquesta placa amb el rètol "collons quina merda d'escala" en una casa de la Colònia Montserrat de Valldoreix\nVeure aquesta escena d'una família de "sus scrofa" inclosa la munta del mascle a la Plaça de la Tulipa de les Planes\nPublicat per AVVCELM en 18:34 Cap comentari:\nCavall (EE UU)\nPublicat per AVVCELM en 12:26 Cap comentari:\nVeure i descobrir aquesta placa de ceràmica del carrer de la Muntanya del barri de Can Cadena de Valldoreix\nVeure aquest cactus en un pilar de l'entrada a una casa de la Ctra. de la Floresta de Valldoreix\nVeure aquest osito de pedra artificial en un pilar de la terrassa d'una casa del carrer Sant Albert de Valldoreix\nVeure aquesta jardinera de pedra artificial amb quatre monstres que configuren el peu, a l'entrada d'una casa al barri de Can Cadena de Valldoreix\nTAULA RODONA “TEORIA SOBRE EL CÀNCER ROL DE LA FITOTERÀPIA”\nLa taula rodona va ser a càrrec del Dr. Pere Gascon Vilaplana (oncòleg), Cònsol San Gabriel Alcolea (Fitoterapeuta) i Josep García Cotan (Farmàcia Beringues) i va comptar amb una cinquantena d'assistents interessats en la "Teoria sobre el càncer, rol de la fitoteràpia”\nEl passat divendres 11 d’octubre , organitzat per l’Associació de Veïns Ca n’Enric la Miranda, vàrem tenir el privilegi d’assistir a una lliçó magistral d’aquelles per les quals val la pena deixar altres activitats i potser fer uns quants cents de kilòmetres. Per sort ho vàrem tenir més fàcil.\nAl Casal de Cultura de Valldoreix , amb el títol de “Teoria sobre el càncer, rol de la fitoteràpia” a càrrec de la doctora en farmàcia i fitoterapeuta Consol San Gabriel Alcolea i el Dr. Pere Gascón Vilaplana, oncòleg , ex-cap del servei de l’Hospital Clínic i director del Laboratori d’oncologia molecular, vàrem poder gaudir d’una de les explicacions més complertes , precises ,aclaridores i avançades sobre processos cel·lulars i evolució de les cèl·lules cancerígenes.\nQuan dic que no ens va caldre fer kilòmetres és perquè els dos ponents estan fent conferències fora de Catalunya i d’Espanya i jo hagués viatjat on fos per escoltar-los. La compenetració entre ells dos va fer la xerrada molt amena i instructiva. Si bé va tenir una durada d’unes dues hores, crec que tots els assistents haguéssim estat encantats que hi hagués hagut pròrroga i penalts.\nEn una primera part van fer una mica d’història de les cèl·lules unicel·lulars i pluricel·lulars, ens van acostar a alguns processos cel·lulars importants en l’evolució i regeneració dels teixits, així com d’alguns enzims d’importància cabdal en la multiplicació i destrucció de les cèl·lules, com el P53. La doctora San Gabriel va compartir explicacions molt científiques i el doctor Gascon, amb el seu estil més proper , que el fa un gran docent i del que ja n’hem tingut sobrades proves als mitjans de comunicació, ens va parlar de la importància del microambient al voltant de les cèl·lules tumorals de les quals en tenim forces i és inevitable ,amb els bilions de reproduccions que se’n fan a cada instant que alguna surti defectuosa. És llavors que les cèl·lules del voltant , si bé no sempre poden eliminar-les , sí que poden transformar-se, com va dir el doctor, “de llop a gos de companyia”.\nEs va parlar de la importància de la inflamació en aquest processos, com a defensa del sistema immunitari , però que sovint en aquest afany de resoldre no ajuda del tot. Com va dir el doctor: “cal reduir la inflamació que és el combustible del càncer”.\nEn la línia de la gran tasca que ha fet el doctor Gascón pel que fa a la introducció de la medicina integrativa, que com molt bé va dir, és habitual a països com els Estats Units i a hospitals de gran prestigi, dels quals ell n’és un gran coneixedor. La seva tasca en introduir-ho als nostres hospitals ha estat d’una gran importància i cal en aquest sentit, i en molts d’altres, fer-li l’especial reconeixement que es mereix.\nEls que creiem en les medicines complementàries, que no alternatives, i n’hem estudiat alguna amb aprofundiment, valorem molt la seva perseverança que com va dir, i n’estem convençuts, no sempre ha estat una tasca fàcil.\nLa xerrada va continuar amb les acurades explicacions de la doctora sobre quatre de les plantes, que per falta de temps no van ser les set que pretenia, i amb les que vàrem poder entendre alguns dels mecanismes que la natura i nosaltres , que en formem part, poden ajudar a millorar la salut complementant la medicina tradicional. Molt important les referències que va fer de la precaució que cal tenir en processos de quimioteràpia per tal de no alterar la seva eficàcia i la compatibilitat de la fitoteràpia.\nLes explicacions sobre alguns estudis entre persones vingudes de Japó als EEUU a principis del segle XX i l’evolució d’alguns tipus de malalties en aquestes, especialment alguns càncers, ( el doctor Hiromi Sinya ja en fa referències en els seus llibres) van ser molt aclaridores per arribar a algunes darreres conclusions d’alguns dels factors que contribueixen a la millora o empitjorament dels processos d’inflamació i conseqüentment processos de càncer.\n- La importància de reduir els nivells d’estrès.\n- La importància de l’alimentació - nutrició, reduint al màxim la ingesta de menjar “escombraria”.\n- La problemàtica de la pol·lució.\nI també és d’agrair alguns consells que no per coneguts no deixen de ser de màxima importància\n- La pràctica de la meditació , en qualsevol de les maneres que cadascú trobi més adequada.\n- La pràctica d’exercici físic.\n- L’hàbit de dormir bé i descansar.\nCom a colofó, les aportacions a la importància de la epigenètica per sobre de la genètica ens poden donar, juntament amb tots els avenços que s’han fet en els darrers anys, l’esperança que necessitem per superar algunes malalties .\nAgrair als ponents i a l’associació aquesta “perla” que ens van regalar.\nVeure aquestes pomes del ciri groc en un hort del barri de Can Cadena de Valldoreix\nPomera Ciri Groc: molt coneguda arreu, a Catalunya com a pomeres del ciri i a la península com a Peros, fan unes pomes allargades, verdoses, són tradicionalment de llarga conservació, esdevenint totalment grogues. Tenen la pell molt encerada. Són d'alta qüalitat gustativa.\nVeure aquesta maqueta de tren en un jardí de Valldoreix\nVeure aquest pou amb la seva corriola i la decoració del seu entorn, en un jardí de la Colonia Montserrat de Valldoreix\nVeure aquesta composició d'un follet amb carretó i a la part superior dos homes portant a un tercer fen la cadireta, en una casa del barri de les Bobines de Valldoreix\nVeure aquesta campaneta amb la silueta d'un cavall i el rètol "bienvenidos" a l'entrada d'una casa del Passeig Pardal del barri del Rossinyol de Valldoreix\nPublicat per AVVCELM en 13:36 1 comentari:\nVeure aquest follet amb un somriure per la nova ubicació en el bosc de la Colònia Montserrat de Valldoreix\nVeure aquesta campaneta amb la silueta d'un sol "Welcome" a l'entrada d'una casa del carrer Pont del barri de les Bobines de Valldoreix\nVeure aquesta escultura de la Blanca Neus amb un pollet a les mans, en un jardí de la Colònia Montserrat de Valldoreix\nINAUGURACIÓ DE LA BOTIGA TOT BO\nAvui s'ha inaugurat la nova botiga de Tot Bo a Valldoreix\nVeure aquest mural obra del nou "Tapies Valldoreixenc" en TG en un jardí de la CM de Valldoreix\nVeure aquest galliner amb dos galls dindis (indiots) i que segurament aniran a la cassola per Nadal, en el barri de la CM de Valldoreix\nRelat guanyador a l’Escola del Crim!\nA l’enterrament del Sr. Borrell, no va assistir gaire gent. La Sandra, secretaria al despatx d’en Martí i Borrell Advocats, no s’estranyà. El senyor Borrell era conegut com el coniller per la seva afició a caçar conills. Conills de tota mena, esclar. La millor escopeta l’amago a la bragueta, repetia ben cofoi, fent rodolí. Cabró. Davant una dona guapa, amb cul o pits generosos es passava el novè manament pel folre dels pantalons. Hi tenia habilitat, tot s’ha de dir. Una maleïda habilitat.\nTot i estar en plena canícula estiuenca, el dia s’havia aixecat tèrbol adient a la moral d’en Borrell. La xafogor estantissa del cementiri s’enganxava a la pell. La Sandra, curta de vista però amb dots de detectiu, fou l’última a afegir-se a l’escarida comitiva que s’estava dempeus davant el sepulcre. Els assistents la saludaren discretament. Els observà en detall. Primer, la vídua, de negre rigorós i una pamela excessiva, somreia complaguda. A la dreta, el Sr. Martí, soci d’en Borrell semblava afectat però la Sandra, que el coneixia d’anys, va percebre un gest d’alleujament en el llavi superior. Agafada de bracet, la Sra. Martí s’eixugava una llàgrima elegant amb un mocador blanquíssim. A l’altra banda, els germans Serra, els dos clients més importants del despatx i propietaris de les dues constructores més grans de Catalunya no perdien detall com per certificar que el Sr. Borrell era mort i ben mort.\nUn llamp il•luminà la caixa de fusta amb pàtina setinada on descansava el cos d’en Borrell. Un calfred s’enfilà al pensament de la Sandra, al recordar la tempesta que dimarts a la tarda havia xopat Sant Cugat i havia coincidit amb l’accident del Sr. Borrell a la carretera de l’Arrabassada. Accident que segons la policia s’havia produït al perdre el control del vehicle degut a un cúmul de casualitats: alcohol, velocitat excessiva i paviment lliscant per la tempesta. La Sandra, però, no creia en les casualitats. No. Definitivament, la tempesta havia estat una altra.\nQuan la Sandra havia arribat a l’oficina dimarts a la tarda, la Sra. Martí l’esperava a la porta, bossa en mà i talonejant sense parar. Tot i el nerviosisme, la saludà educadament. La Sandra l’acompanyà al despatx del seu marit perquè pogués esperar-lo asseguda.\nDesprés, la Sandra va tornar a la taula i obrí el correu. Tres cartes. Tres bombes en potència. Una, la negativa de la Sra. Borrell a signar el divorci. Podia tolerar les banyes del coniller però renunciar a una pasta gansa, mai de la vida. Aquella ofensa li faria pagar car. Dos, la desestimació de la Generalitat a declarar urbanitzables els terrenys que els germans Serra havien comprat cars -seguint el consell d’en Borrell- amb la creença que hi podrien construir un parc temàtic amb hotels i infraestructures complementàries que els faria rics. Terrenys que ara s’haurien de menjar amb patates. I tercera, un sobre marró enconxat i sense remitent. Esquinçà el sobre. Era ple de fotografies. Hòstia, hòstia, no pot ser, però com ha pogut fer-ho... Les imatges del matusser Sr. Borrell follant-se l’elegant Sra. Martí la van ferir de debò.\nCinc minuts després, arribà el Sr Martí ple d’energia i parlant pel mòbil. La Sandra no el va poder avisar que la seva esposa l’esperava. Tampoc no va ser a temps d’amagar el sobre enconxat, que el Sr. Martí li va prendre de la mà encara tremolosa, junt amb la resta del correu que arreplegà de la taula mentre enfilava cap al despatx.\n-Sandra, encarrega un ram de flors per a la meva dona.–li ordenà amb un somriure de menta- Ah!, i si poguessis escriure-li quatre ratlles, em faries un favor, tinc un dia massa embolicat per pensar en romanticismes.\nLa Sandra s’arrepapà a la cadira per si els dies de secretaria a l’àtic de la cèntrica Rambla del Celler eren a punt d’esvair-se. El senyor Martí era una bellíssima persona mentre no li toquessin el més sagrat. I en Borrell, tros d’ase, s’havia follat el més sagrat. La Sandra agafà el telèfon per encarregar les flors, però penjà. Odiava fer feina inútil. Va respirar fons i comptà enrere. Cinc, quatre, tres, dos, un...\nMala puta, com has pogut... els crits del Sr Martí van traspassar les parets. El Sr Martí va sortir del despatx rugint com una fera. Demanava sang. Les flors, a la merda.\n-On és el cabronàs d’en Borrell? Plimplant a l’hotel La Florida, veritat?- el seu dit amenaçador esgarrapà la taula de la Sandra a l’engrapar les claus del Volvo.\nDarrera seu, va sortir del despatx la Sra. Martí silenciosa i elegant com un guepard. Fins i tot en les circumstàncies menys afavoridores lluïa com una estrella de cine. Ha dit la Florida, oi? preguntà amb veu de préssec. Duia les claus del Cayenne a la mà.\nAllò no pintava bé. Havia de fer alguna cosa abans que en Martí acabés amb en Borrell en un atac de bogeria. Però la tempesta no havia fet res més que començar. Es disposava a seguir-los quan els germans Serra van entrar al despatx amb pas decidit i el cabreig contingut amb esforços.\n-Sandra, maca, on és el fill de puta? -Preguntà el més alt.\nUf. El millor era callar. Arronsà les espatlles fingint desconeixença. El Serra més baixet va escriure una nota ràpida amb el seu Montblanc. Dóna-li quan el vegis, li ordenà. Ets home mort, llegí. Els germans van marxar sense ni tant sols tancar la porta del despatx. La Sandra sospirà però se’n dugué un ensurt quan el telèfon escridassà com una gallina.\nLa Sra. Borrell volia saber on era el seu marit. Es tractava d’una urgència. Insistí fins a la desesperació. La Sandra es tombà cap al finestral amb el telèfon enganxat a l’orella. El cel s’havia tornat de plom. Tractava de calmar la Sra. Borrell que anava elevant el to. Esgotada es rendí. El coniller s’ho havia buscat.\n-El Senyor Borrell és a l’hotel la Florida- li confessà. Llençà el telèfon com si cremés.\nQuan es tombà per agafar la bossa, s’adonà que el més baixet dels germans Serra havia tornat al despatx per recuperar el Montblanc oblidat a la taula. L’home alçà la cella i li somrigué. La Florida, repetí a l’arribar a la porta. Merda. Tot i ser discreta, tenia el do de la inoportunitat.\nConduir tampoc no era el seu fort i menys sota la pluja. Enfilar les corbes de la Carretera de Sant Cugat direcció Vallvidrera per arribar a l’hotel Florida era un gran repte per ella i pel seu Ibiza atrotinat. El motor es rendí al mig de la via just a la cruïlla amb la carretera de l’Arrabassada. Es desesperà. Tot i que el coniller es mereixia un bon ensurt, sentia l’obligació moral d’avisar-lo. Agafà el mòbil. La cobertura no era bona i sortí del cotxe. La samarreta de cotó se li xopà en un segon. Recordà que no duia l’armilla reflectora i sense desenganxar el mòbil de l’orella, vincla mig cos per la finestreta del seient del darrera per agafar-la. S’estirà al màxim i el tanga brodat se li enfilà per damunt de la cintura de la faldilla de lli xopada que se li arrapava al cul. No s’adonà que el BMW d’en Borrell baixava a tota llet per la carretera perseguit per un Land Rover amb dos homes. No s’adonà que en Borrell al tombar el cap per mirar el cul insinuant i sexi que sobresortia de la finestreta del Ibiza, va envair el carril contrari, i va donar un cop de volant per esquivar un Volvo que pujava en direcció contraria seguit de prop per un Cayenne. El BMW s’empassà els protectors i rodolà muntanya avall. La Sandra va treure el mig cos que tenia dins el cotxe quan el Cayenne de la Sra. Martí, el Land Rover dels germans Serra i el Volvo del Sr. Martí s’aturaven davant seu. No va entendre perquè la miraven amb els ulls esbatanats.\nOlga Lac. escriptora Valldoreixenca\nPublicat per AVVCELM en 14:22 2 comentaris:\nVeure aquests dos follets perillosos en una terrassa de la Colònia Montserrat de Valldoreix\nVeure aquesta escultura d'un gos feta de pedra artificial, amb dos gossets petits i el seu corresponent os, com que es un escapista li han fet una tanca, es pot veure al museu de la Colònia Montserrat de Valldoreix.\nPublicat per AVVCELM en 12:13 Cap comentari:


Cambrils se suma a la 23a Setmana de la Ciència amb un taller familiar sobre els orígens de la xocolata — Ajuntament de Cambrils\nEsteu aquí: Inici / Cambrils / Ajuntament / Comunicació / Cambrils se suma a la 23a Setmana de la Ciència amb un taller familiar sobre els orígens de la xocolata\nEl dimecres 14 de novembre a les 18 hores es portarà a terme el taller familiar Els orígens de la xocolata, a càrrec de Laura Brício Segura, arqueòloga i investigadora del Grup de Recerca Seminari de Protohistòria i Arqueologia (GRESEPIA) de la URV. L’activitat és gratuïta, té un aforament màxim de 25 nenes i nens i cal inscripció prèvia al correu museu@cambrils.org o al telèfon telèfon 977794528.\nEls temes centrals de l’edició d’enguany són la figura i l’obra de Pompeu Fabra, amb motiu de la celebració dels 150 anys del naixement del lingüista i gramàtic català; la figura del prestigiós físic nord-americà Richard Feynman, amb motiu de la celebració del centenari del seu naixement; i el patrimoni cultural, amb motiu de la celebració de l’Any Europeu del Patrimoni Cultural que promou la Unió Europea.


octubre « 2018 « El racó de l'aula de Suficiència 2\nCanta amb el cor 2\nLa resposta de la Rut\nBenvolgudes i benvolguts alumnes d’intermedi 1,\nMoltíssimes gràcies per les vostres propostes d’activitats per als voluntaris i els aprenents del CNL de l’Àrea de Reus. Totes són molt interessants de dur a terme, però si ens atenem al que us vaig demanar, finalment trio l’activitat que em proposeu al Mercat Central de Reus, ja que els aprenents podran practicar amb els paradistes i aprendran molt de vocabulari nou. També l’he escollit perquè és la que fomenta més la conversa entre tots els participants, la qual cosa és en definitiva l’objectiu del Voluntariat per la llengua.\nUs agraeixo molt la vostra col·laboració i us convido a participar-hi quan la duguem a terme.\nLes activitats del CNL durant el novembre\nBona tarda Rut,\nEt suggereixo de fer una visita al Mercat Central, perquè es el lloc on els aprenents i els voluntaris podran practicar el català de moltes maneres. Així mateix, tindran l`oportunitat de conèixer i pronunciar els noms d`una gran varietat de productes frescos, fer preguntes als venedors o fer conversa entre tots sobre qualsevol tema relacionat amb el mercat. Veuràs com, en només una hora, tothom sortirà ben content d’haver parlat molt i amb la compra del dia feta.\nDesitjo que la meva recomanació sigui útil.\nEt suggereixo d’anar a la Plaça Mercadal, perquè és un lloc molt cèntric i pots aprofitar per visitar la Casa Navàs i el Gaudí Centre. També, podràs gaudir prenent alguna cosa en les terrasses de la plaça perquè sempre estan molt animades. De ben segur que tornaràs.\nEt recomano el Gaudí Centre, ja que és un espai per descobrir i entendre la genialitat de Gaudí. És un Centre-Museu on es poden trovar objectes personals d’Antoní Gaudí i conèixer en profunditat al geni i també l’home que es va avançar al seu temps. Així mateix, podràs veure un fascinant espectacle audiovisual on n’estic segura que trobaran tots els elements que van influir en la seva creativitat desbordant.\nVisita nocturna al Cementiri Municipal de Reus\nEt proposo d’anar al Refugi antiaeri de la Patacada, ja\nque és un lloc que forma part de la història de moltes\nfamílies de Reus. Així mateix podrem veure com eren les\nconstruccions dels refugis. Tothom quedarà molt sorprès\nde la visita ja que hi ha uns personatges que ens\nportaran a l’època, i ens explicaran com passaven el\ntemps dintre del refugi.\nEspero que aquesta proposta tan interessant sigui\nGrup 1: Teresa, Montse, Maria, Luís, Elena\nGrup 2: Mustapha, Luís Á., Charo, Paula, Pilar,\nGrup 3: Lisardo, Liviu, Susi, Conchi\nGrup 4: Alina, Javi, Jordi, Rodnilson,\nGrup 5: Gustav, Yulia, Francisco, Brian, Daniela\nLa història de Reus, vista per l’alumnat de l’intermedi 1\nReus és una ciutat amb molt anys d’història, i les ha vistes de tots colors. Avui la configuració ciutadana de Reus està canviant moltíssim a causa de l’arribada de moltes persones que desconeixem el passat de la ciutat que els acull. És per això que l’alumnat del nivell intermedi 1 del Centre de Normalització de l’Àrea de Reus farà una presentació pública de diversos fets històrics de la ciutat perquè els seus ciutadans i ciutadanes se l’estimin una mica més.\nAlguns fets històrics que es tractaran en aquesta presentació podran ser:\nL’aparició de la Mare de Déu de Misericòrdia\nEls bombardejos de Reus i els refugis durant la Guerra Cívil\nOrigen i evolució de la placa de la Llibertat de Reus\nQuè vol dir Reus, París i Londres?\nLa infantesa i la joventut d’Antoni Gaudí a Reus\nLa gastronomia: menjablanc, Plim, coca amb cireres i avellanes


Manual d'usuari Alcatel Versatis 1230 Wireless Phone - descarregar Alcatel Versatis 1230 Wireless Phone manual d'usuari - ManualsZoom.com\nManual d'usuari Alcatel Versatis 1230 Wireless Phone\nManual d'usuari pel dispositiu Alcatel Versatis 1230 Wireless Phone\nDispositiu: Alcatel Versatis 1230 Wireless Phone\nDescarregueu els manuals d'usuari de Alcatel Versatis 1230 Wireless Phone! Descàrrega gratuïta de PDF per a l'Alcatel Versatis 1230 Wireless Phone: manuals de propietari, guies d'usuari.\nSi aquest fitxer coincideix amb les guies de l'usuari, manuals d'instruccions o manuals d'ús, els conjunts de funcions que cerqueu, simplement descarregueu-los. ManualsZoom us proporciona un accés ràpid i senzill al manual d'usuari Alcatel Versatis 1230 Wireless Phone. Esperem que aquesta guia d'usuari de l'Alcatel Versatis 1230 Wireless Phone us sigui útil. Descarregar les instruccions Alcatel Versatis 1230 Wireless Phone o el fullet Alcatel Versatis 1230 Wireless Phone.\nFeu clic a "Descarregar manual" a la dreta d'aquesta pàgina, començarà la descàrrega del manual Alcatel Versatis 1230 Wireless Phone User Manual.


Polsera Eduard Pinyol | Comprar online a MeriTomasa\n> Joies personalitzades> Polseres>Polsera Eduard Pinyol\nPolsera Eduard Pinyol\nPolsera personalitzada en plata de llei i cuir, inspirada en l'obra d'Eduard Pinyol "50X70cm. Mixta. Paper", que podeu trobar al web oficial de Pinyol. Consisteix en una placa que replica dues de les sèries de triangles invertits de l'obra, jugant amb l'acabat polit i enfosquit de la plata.\nRegal de l'Anna, mare de l'artista, per Eduard.\nTerminals de plata de llei fets també a mà i amb acabat polit.\nPolsera Eduard Pinyol:\n50X70cm. Mixta. Paper, d'Eduard Pinyol.\nEduard i jo vam coincidir quan érem estudiants.\nAl seu web es defineix com a "tècnic superior en gràfica publicitaria i tècnic superior d’arts plàstiques i disseny en Il.lustració, apassionat des de sempre per l’art en totes les seves formes, expresso a través de la pintura la meva manera de ser i d’entendre l’art i l'estètica pictòrica".\nA més del seu web oficial, podeu visitar els seus blogs d'il·lustració infantil i disseny gràfic.\nJo ho diria potser no tan bé, però sí més curt: Eduard és un artista.\nCollaret Eduard Pinyol


Art. Nr. 31005204


Retrat dels Pirineus Orientals - Els Pirineus Orientals - ledepartement66.fr\nEl departament dels Pirineus Orientals ofereix una gran diversitat de paisatges, a l’igual que la seva població. Situat entre terra, mar i muntanya, la seva situació geogràfica particular ofereix un impressionant mosaic de territoris.\nDescobriu les joies del patrimoni arquitectònic català\nEl departament dels Pirineus Orientals és un vertader museu a l’aire lliure que es distingeix per gaudir d’una extraordinària diversitat cultural. El passat ric i tumultuós del poble català hi és encara ben visible actualment. Més de 300 monuments històrics inventariats cobreixen la totalitat del territori, dels quals dos estan inscrits al patrimoni mundial de la Unesco (la Plaça Forta de Montlluís i el Fort Libèria). El nostre departament ofereix un ampli ventall d’estils diferents en els àmbits artístic, religiós, militar, industrial i civil.\nDel Massís del Canigó al litoral mediterrani, descobriu els paratges extraordinaris que fan la bellesa i la força de les nostres terres catalanes.\nCada any, quasi 8 milions de persones procedents de tot arreu del món acudeixen per descobrir el territori català. Un èxit que el col·loca al vuitè lloc dels departaments més turístics de França.\nL’autenticitat és una força per al territori. Amb 10 estacions balneàries, 8 estacions de muntanya, 5 estacions termals, 9 ports esportius i 28 espais naturals classificats, el departament dels Pirineus Orientals ha sabut transformar els seus recursos innats en un gran atractiu per al turisme i les activitats de lleure. Cada racó és propici per a la pràctica d’activitats en plena naturalesa, el que fa del nostre territori una de les principals destinacions durant tot l’any, tant a l’estiu com a l’hivern, que rep cada any 33 milions de nits d’allotjament. Així doncs, el turisme representa la primera economia del territori i genera 18.000 llocs de treball al si del departament.\nAgafeu altura i aire pur, preneu-vos el vostre temps per explorar les nostres riqueses naturals. Descobriu una biodiversitat excepcional, des dels cims més alts del nostre territori fins a la plana del Rosselló, desbordant de tresors. Amb 11 reserves naturals, 25 paratges Natura 2000 i 28 espais classificats, els Pirineus Orientals es troben entre els primers territoris francesos pel que fa al nombre d’espais protegits.\nDescobriu al llarg del litoral la bellesa autèntica i preservada de la costa Vermella. Un lloc de trobada entre el blau turquesa de la Mediterrània i les muntanyes del Massís de l’Albera, solcat pels pobles emblemàtics que han inspirat artistes com, per exemple, Matisse, Braque, Picasso o Derain.\nEnvers un desenvolupament dinàmic i harmoniós dels Pirineus Orientals.\nEl departament gaudeix d’un emplaçament privilegiat, situat al sud-oest de França, prop d’Espanya, al nucli del triangle econòmic de Barcelona-Tolosa-Montpeller i amb, al centre, la capital, Perpinyà. Vertader pulmó econòmic, els Pirineus Orientals representen una zona geogràfica dinàmica amb 53.000 empreses que desenvolupen la seva activitat en nombrosos sectors.\nDes de temps immemorables, el territori ha estat modelat pel treball dels agricultors. Amb 4.500 explotacions, l’agricultura és una activitat que ha marcat el nostre territori català.\nEls Pirineus Orientals compten amb 14 denominacions d’origen protegit i 3 indicacions geogràfiques protegides. Els sectors agrícoles de qualitat contribueixen a la difusió del País Català a França més enllà de les seves fronteres. La viticultura ha esdevingut una de les principals activitats econòmiques del departament. Territori vitícola per excel·lència, els Pirineus Orientals us obren les portes dels seus cellers. Vins que treuen la seva força d’una terra extremadament diversificada com, per exemple, els Moscatells de Rivesaltes, els Banyuls, els Cotlliure i altres denominacions, vertaders símbols de la identitat del nostre territori.\nUn Departament que vetlla pel respecte del medi ambient\nEls Pirineus Orientals gaudeixen d’una riquesa autèntica i extraordinària. El nombre d’espais naturals protegits i d’espècies de fauna i de flora certifiquen la importància d’aquest patrimoni. La bellesa del nostre territori és fràgil, cal protegir la biodiversitat per tal de mantenir les condicions de vida excepcionals del nostre departament.\nAvui, els Pirineus Orientals figuren entre els líders de l’agricultura biològica a França, amb un 23 % de superfícies agrícoles cultivades sense productes químics.\nDecididament orientat cap a l’avenir i les energies renovables i amb nombrosos avantatges geogràfics (tramuntana, sol, recursos marítims, etc.), el departament dels Pirineus Orientals és la terra on s’allotja la primera central tèrmica solar del món, avui reconvertida en plataforma de recerca i de desenvolupament sobre les tecnologies solars.


L'AMB presenta els nous autobusos híbrids per als serveis JustMetro i Esplubús - Àrea Metropolitana de Barcelona\nL'AMB presenta els nous autobusos híbrids per als serveis ...\nL'AMB presenta els nous autobusos híbrids per als serveis JustMetro i Esplubús\n16.12.19 | Tema: Mobilitat elèctrica, Mobilitat i transport, Mobilitat sostenible\nEs presenten sis nous autobusos híbrids per als serveis de bus JustMetro i Esplubús. Aquesta acció correspon a la renovació de la flota del servei de Bus Metropolità de gestió indirecta cap a vehicles més sostenibles que està fent l'AMB, d'acord amb els municipis metropolitans. El passat mandat, l'AMB va adquirir 135 vehicles híbrids i elèctrics. Per al període 2020-2023, l'AMB recorda que té previst adquirir 200 vehicles elèctrics i híbrids més per al servei de Bus Metropolità de gestió indirecta.\nAvui dilluns, 16 de desembre de 2019, el vicepresident de Mobilitat, Transport i Sostenibilitat de l'AMB, Antoni Poveda, el primer tinent d'alcaldia d'Esplugues de Llobregat i regidor de Territori i Sostenibilitat, Eduard Sanz, i l'alcalde de Sant Just Desvern, Josep Perpinyà, han presentat els nous autobusos híbrids per als serveis de bus JustMetro i Esplubús.\n"Hem fet una ferma aposta de renovació i ambientalització de la flota d'autobusos de l'AMB per reduir les emissions i la contaminació atmosfèrica, que afecta directament la salut de les persones", ha exposat Antoni Poveda. "Des de les administracions públiques hem de tenir el compromís de seguir millorant el transport públic", ha afegit, i ha recordat l'entrada en vigor, l'1 de gener de 2020, de la ZBE Rondes de Barcelona, que suposarà restriccions de circulació per als vehicles més contaminants, de dilluns a divendres laborables, de 7.00 a 20.00 h.\n"La nostra missió és promoure hàbits de mobilitat més sostenibles, saludables i segurs. Administracions com l'AMB poden establir criteris i objectius comuns a tot el territori i un exemple clar són les línies urbanes que fan servei als municipis", ha explicat l'alcalde de Sant Just Desvern, Josep Perpinyà.\n"Avui presentem un salt endavant que no té marxa enrere. És una mesura més per millorar l'aire que respirem i una aposta ferma per mètodes de transport molt més sostenibles. Des de les administracions públiques som els primers que hem de donar exemple", ha exposat Eduard Sanz, primer tinent d'alcaldia d'Esplugues de Llobregat i regidor de Territori i Sostenibilitat AMB.\nSis nous autobusos sostenibles\nConcretament, avui es presenten sis vehicles híbrids nous en les línies JustMetro (JM) i Esplubús (EP2), serveis públics de transport col·lectiu urbà de viatgers dels municipis de l'eix Laureà Miró (Esplugues de Llobregat, Sant Just Desvern, Sant Feliu de Llobregat, Sant Cugat del Vallès, Molins de Rei i Barcelona).\nPer a la línia Just Metro (JM), que connecta Sant Just Desvern i Esplugues de Llobregat amb l'Hospital Sant Joan de Déu i el metro de Zona Universitària, l'AMB ha adquirit, a través de l'empresa Soler i Sauret S.A., quatre autobusos del model Veris Estàndard Partial Electric amb bateries de 24 kWh. Aquest tipus d'autobús, de 12 metres de longitud i amb capacitat per a 97 persones (23 assegudes), permet circular en mode exclusivament elèctric durant un terç del recorregut (4,5 km dels 12 km en total). I així ho farà, de manera exclusivament elèctrica, en els següents trams del recorregut:\nAl centre de Sant Just Desvern (carrer Miquel Reverter, rambla de Sant Just i carrer Major passant per la Mallola i fins al Col·legi Alemany).\nA l'entorn de l'Hospital Sant Joan de Déu.\nA banda, des de l'AMB es recorda que la línia JM ja disposa d'un sistema de prioritat semafòrica que permet que determinats semàfors es posin en verd al seu pas.\nPer a la línia Esplubús 2 (EP2), que connecta la Miranda amb l'Hospital Sant Joan de Déu, l'AMB ha adquirit, a través de l'empresa Soler i Sauret S.A., dos autobusos híbrids del model Teris Midis Híbrids, amb ultracondensadors que permeten arrencar en mode elèctric per reduir el conjunt d'emissions contaminants i minimitzar el soroll especialment a l'entorn de les parades. Aquests autobusos són de 9,7 m de longitud i tenen capacitat per a 52 persones (17 assegudes). De la mateixa manera que els del servei JustMetro, disposen d'una rampa telescòpica automàtica i un espai reservat per als usuaris amb mobilitat reduïda.\nAquesta acció correspon a la renovació de la flota d'autobusos metropolitans de gestió indirecta que està fent l'AMB, d'acord amb els municipis metropolitans. El passat mandat, l'AMB va adquirir 135 vehicles híbrids i elèctrics. Per al període 2020-2023, l'AMB recorda que té previst adquirir 200 vehicles elèctrics i híbrids més per al servei de Bus Metropolità de gestió indirecta.


El TAU Castelló comienza a rodar mañana lunes en la que será la séptima temporada consecutiva en LEB Oro - Castellón Diario\nEl TAU Castelló comienza a rodar mañana lunes en la que será la séptima temporada consecutiva en LEB Oro\nEl TAU Castelló comienza mañana la séptima pretemporada en LEB Oro.\nLos azulejeros se pondrán mañana ya en marcha con el objetivo de volver a hacer una gran campaña como la temporada pasada en la que se consiguió la quinta plaza, siendo la mejor clasificación de la historia del club. Por eso los castellonenses han intentado mantener a la mayoría del bloque y han incorporado piezas importantes, siendo el juego interior el que más ha tenido que reforzar tras la marcha inesperada de Juan García.\nEl primer partido oficial de liga para el TAU Castelló comenzará el 8 de octubre en el Ciudad de Castelló, por lo que la campaña de abonados seguirá en marcha hasta esa semana. Los aficionados que este año quieran apoyar al equipo azulejero pueden sacar su abono acudiendo a las oficinas del club en el pabellón Ciudad de Castelló de lunes a viernes de 17h a 20:30h.


Drets d'autor i citació de documents | Biblioteca IQS\nTot treball científic requereix estar ben documentat i s'han de citar aquelles fonts que s'hagin utilitzat en reconeixement del treball dels altres per delimitar responsabilitats o autories. El fet d'ometre aquest reconeixement es considera una apropiacó i rep el nom de plagi, ja que s'ha de citar tot allò que no sigui propi (siguin textos, imatges, audiovisuals, etc.) i no pertanyin al coneixement de domini.\nConsulta la citació de documents i les eines disponibles\nLa propietat intel·lectual es manifesta en dos tipus de drets: els drets morals i els drets d'explotació. Pertanyen a l'autor/a pel fet de la creació de l'obra literària, científica o artística i li dóna drets de caràcter personal i patrimonial. Una obra no pot ser utilitzada sense la prèvia autorització de l'autor/a i aquests drets d'autor duren, segons la legislació vigent, durant tota la vida de l'autor i fins 70 anys després de la seva mort, moment en el qual l'obra passa a ser de domini públic. En aquells casos d'interès social o cultural, l´ús d'una obra està permesa donant la possibilitat de reproduïr l'obra o part de la mateixa sense necessitat expressa de l'autor en determinats casos:\nper ús privat del qui copia\nen cites i ressenyes amb finalitats docents o d'investigació, indicant la font d'informació i el nom de l'autor/a\nAquests drets d'autor són legislats principalment en el text legislatiu de la Ley 2/2019, de 1 de marzo, por la que se modifica el texto refundido de la Ley de Propiedad Intelectual, aprobado por el Real Decreto Legislativo 1/1996, de 12 de abril, y por el que se incorporan al ordenamiento jurídico español la Directiva 2014/26/UE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 26 de febrero de 2014, y la Directiva (UE) 2017/1564 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 13 de septiembre de 2017, i el Real Decreto 281/2003, de 7 de marzo, por el que se aprueba el Reglamento del Registro General de la Propiedad Intelectual.\nQuines creacions no queden protegides per la propietat intel·lectual?\nLes idees, els fets, la informació com a tal, les teories matemàtiques i els algoritmes, així com les disposicions legals o reglamentàries; els actes, els acords, les deliberacions i els dictàmens d'organismes públics.\nSi una obra no té símbol de copyright, es permet la còpia i la reproducció?\nSi una obra no té cap nota que indiqui la seva situació legal, s'entén que no es permet cap ús sense una autorització prèvia, és a dir, tots els drets estan reservats, a excepció dels casos previstos per la llei.\nÉs el límit previst a la llei que permet la inclusió en una obra pròpia de fragments d'altres obres, sempre que es tracti d'obres ja divulgades i que la inclusió sigui a mode de citació o per a una anàlisi, un comentari o judici crític. Aquest ús només es pot realitzar amb finalitats docents o d'investigació, justificant la incorporació i indicant la font d'informació i el nom de l'autor de l'obra utilitzada.\nSí, sempre que s'utilitzi en un dels casos previstos com límit als drets d'autor, o bé si el material es troba sota algun tipus de llicència que permeti el seu ús. Depenent de les condicions d'aquesta llicència, es podrà fer un ús o un altre.\nÉs una publicació d'accés gratuït que no utilitza la propietat intel·lectual per restringir l'accés i l'ús dels materials publicats, sinó que utilitza els drets per assegurar l'accés i permetre el seu ús, donant als autors el control sobre la integritat dels seus treballs i el dret a ser reconeguts i citats de forma adequada.\nSón llicències públiques lliures que permeten regular els drets d'autor i que donen la possibilitat de desenvolupar nous instruments de col·laboració. Per obtenir més informació sobre aspectes generals i llicències, consulta la web de Creative Commons.\nLa informació proporcionada és a títol orientatiu i en cap cas es pot considerar com un dictamen jurídic. La Biblioteca declina qualsevol responsabilitat per l'ús que es faci d'aquesta informació.\nDins del text del treball es fan remissions o crides a un document consultat del qual s'ha extret aquella idea que estem expressant, o bé s'incorpora un breu text directament -entre cometes- per indicar que és còpia literal. Les remissions al document original es fan amb una clau d'autor-any que ens permetrà localitzar-lo a l'apartat del nostre treball de bibliografia.\nSi vols veure exemples de com fer referències, et recomanem consultar el tutorial "Cómo citar y elaborar referencias bibliográficas" (CRUE Universidades Españolas).\nA l'apartat de la bibliografia presentarem la relació de les obres utilitzades per fer el treball, citades seguint l'estil més apropiat en funció de la nostra àrea d'estudi i del destí del nostre treball. A la següent taula es mostren els estils més utilitzats en les diferents àrees de coneixement que s'estudien a IQS, segons EndNote, encara que s'haurà d'acordar o informar-se de l'estil que es demani per fer cada treball o article per a diferents publicacions científiques:\nManual i exemples\nAPA ADE, Humanitats, Psicologia Consulta tutorial APA (7ª ed.)\nChicago Economia, Humanitats Consulta tutorial Chicago\nHarvard Ciències, Economia Consulta tutorial Harvard\nVancouver Ciències de la salut, Veterinaria\nPer gestionar la pròpia bibliografia, pots utlitzar el gestor de referències Mendeley. Si necessites més informació sobre aquest gestor, posat' en contacte amb Biblioteca.\nTrobaràs més informació sobre aquest tema en el catàleg IQS: accedeix a la cerca per matèria sobre bibliografia metodologia.


Booking.com: Hotels a prop de Biblioteca Marsh, Dublín, Irlanda Reserva el teu hotel!\nBusques allotjaments a prop de Biblioteca Marsh?\nHotels destacats a prop de Biblioteca Marsh\n(a 1 km de Biblioteca Marsh)\n(a 1,1 km de Biblioteca Marsh)\nThe Arlington, situat al centre de Dublín, ofereix vista sobre el riu Liffey i acull el sopar tradicional irlandès amb espectacle de ball més llarg de Dublín. santiago.\n(a 1,8 km de Biblioteca Marsh)\nPuntuació a partir de 4.180 comentaris\nEl DoubleTree Dublin Hotel es troba a només 20 minuts a peu del centre de Dublín i l'estadi Aviva. Marina.\n(a 0,6 km de Biblioteca Marsh)\n(a 0,7 km de Biblioteca Marsh)\nMés allotjaments a prop de Biblioteca Marsh Hem negociat amb milers d’hotels per poder-te oferir les millors ofertes. Nosaltres en diem ofertes secretes i només són vàlides durant un temps limitat.\nHotels populars a prop de Biblioteca Marsh\nAls voltants de Biblioteca Marsh\nHospital de Sant Patrici


L'exposició 'Dones, els camins de la lliberta', que es pot veure fins el 20 de juliol, està dedicada a les dones i a la conquesta dels seus drets a través del temps. Podreu veure gairebé 300 objectes originals entre cartells, fotografies, llibres i documents diversos. A & A.


Mamallapuram, que a vegades també es troba escrit com Mahabalipuram, serà el nostre primer contacte amb el tròpic i les calors extremes. Un contacte que ja no deixarem en els propers mesos.\nEn comptes d'estar-nos a Chennai, la tercera ciutat més gran de la India, hem decidit passar aquests últims dies d'estança aquí, que només està a un parell d'hores, però ens ofereix platja i tranquilitat a la vora del Golf de Bengala i, com no, temples a punta pala.\nPerquè hem arribat a la regió de Tamil Nadu, ben diferent a les regions del nord que hem visitat fins ara, i on la religiositat és, si això és possible, encara més present a la vida diària dels seus habitants. Aquest estat es coneix com l'estat dels temples per aquest motiu.\nSerà una bona manera de comprovar, realment, la gran diferència de cultures entre aquestes zones, personificant el propi lema del pais: 'Units en la diversitat'. Aquí fins i tot es parla un idioma diferent, el tamil, en comptes de l'hindi que es parla a la majoria de la India.\nPerò Mamallapuram, un petit poble de poc més de 10.000 habitants té els seus propis punts d'interès especials, no només la regió on es troba. Especialment, els seus temples i escultures tallats a la roca, que daten del segle VII. Es sospita que aquesta àrea era utilitzada llavors com a escola d'escultura, per aquest motiu moltes obres estan inacabades. Tot i així, n'hi ha una gran quantitat de molt rellevants, per ser una localitat de la seva mida.\nArribats aquí, però, a part dels temples, que si, també voldrem disfrutar de la platja en el nostre primer contacte amb aquesta l'oceà Índic.\nA primera línea de mar sembla haver-hi uns quants resorts bastant bàsics i econòmics que poden ser un punt de partida ideal per les nostres intencions. Encara no n'hem triat cap concretament. En el cas de que ho fem, no dubteu que aquesta pàgina en serà puntualment informada.\nLes vostres sospites són certes. Després de les 26 hores de tren des de Kolkata fins a Chennai, haurem d'agafar encara un altre tren per fer les dues hores restants fins a Mamallapuram. Però preferim això que no pas haver de buscar un hotel a Chennai per una nit i haver de venir al dia següent. Els trens que porten fins aquí seran locals i freqüents. També per marxar, després de 2 nits aquí, haurem de tornar a agafar el tren de tornada fins a Chennai.


mayo 2018 – Hospital Veterinari 24h\nPosted on 8 mayo, 2018 by ariadna\nEn els recents anys, l’esperança de vida dels animals de companyia ha augmentat. Amb ells, també certes malalties, com l’osteoartrosi, un problema que afecta a les articulacions causant deformitats òssies i pèrdua del cartílag que es deriva amb inflamació i dolor. La nostra preocupació és mantenir una qualitat de vida acceptable per als nostres animals i per tant, evitar un abús inadequat de medicaments antiinflamatoris.\nSegurament, haureu sentit a parlar de les conegudes infiltracions articulars. Però el que genera més confusió és “Què infiltrem?”. Antigament, s’utilitzava cortisona injectada localment a l’articulació a tractar. El problema que conferia aquest tractament és que no és curatiu, sinó només simptomàtic. Gràcies a això, disminuïa el dolor de l’animal gràcies a l’aplicació d’un antiinflamatori potent a la zona afectada.\nEn l’actualitat això ha canviat, gràcies al desenvolupament de tècniques de MEDICINA REGENERATIVA, ara s’utilitza plasma ric en plaquetes. Aquest tractament innovador, consisteix en aplicar una fracció rica en factors de creixement obtinguda de la mateixa sang de l’animal amb la intenció de que regeneri aquest cartílag danyat i per tant, no ocasioni dolor.\nEl plasma ric en plaquetes és una família molt àmplia i existeixen nombrosos procediments per obtenir-los, generant, per tant, diferents tipus de productes. A Assistència Veterinària treballem amb una tecnologia coneguda com a Endoret – PRGF, que ens permet estandarditzar el procés i d’aquesta forma garantir l’efectivitat i eficàcia d’aquest producte.\nLa medicina regenerativa és un camp molt ampli que es pot utilitzar en diferents especialitats dins la veterinària. Actualment utilitzem els factors de creixement en casos d’osteoartrosi, fractures, cicatrització de ferides i oftalmologia.


POSTALS D'ITÀLIA. DICKENS, CHARLES. 9788416853427 La Llar del Llibre\nEl juny del 1884, Charles Dickens inicia el seu viatge a Itàlia. Tot i la seva joventut, llavors ja és un escriptor consagrat, amb una carrera que havia començat de forma fulminant amb Els papers de Pickwick i Oliver Twist. Amb una família que no parava de créixer, i necessitat de nous arguments per a les novel·les, s’estableix durant un any a Gènova. D’allí, viatja per tot Itàlia, i va enviant a Anglaterra unes cartes extenses on descriu, amb una visió impregnada de romanticisme però també d’una fina ironia, un país enormement atractiu però també terriblement deixat i empobrit.\nDickens no s’interessa tant pels monuments que visita com, sobretot, per la gent anònima que hi troba. Els capítols que dedica a Venècia, Roma i Nàpols són particularment remarcables, amb unes escenes que esdevenen inoblidables: un carnaval, l’execució d’un reu, una processó funerària, un sorteig de la loteria. Però també les fondes que troba pel camí, l’excursió al cim del Vesuvi o el pas dels Alps cap a Suïssa, són descrits d’una forma que romandrà per sempre en la memòria del lector.\nEn enero de 1842, Charles Dickens y su esposa se embarcan en el Britannia para conocer América. Un largo periplo de seis meses les lleva a Boston, Nueva York o Washington, entre otras ciudades. Dickens nos ofrece un relato pormenorizado de su viaje, donde nos muestra una sociedad en pleno desarrollo de sus estructuras industriales, judiciales y sanitarias, en las que ya se a...


▷ ⭐Definició de exemplari⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de exemplari\nDefinició de exemplari\nA continuació pots descobrir La definició i nombrosos exemples de com utilitzar la paraula exemplari, en aquesta selecció de correccions ortogràfiques pots trobar com es pot utilitzar en un text Veritable aquest mot i utilitzar un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que veuràs aquí també pots veure la seva Definició perquè et sigui molt més simple entendre què significa exemplari.\nLlibre d’exemples doctrinals, de casos pràctics.\n¿Cóm es diu exemplari en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice exemplari en catalán?\nSi vols saber com s’escriu en espanyol exemplari has de entendre que la seva traducció és exemplari pots veure en la nostra lloc web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en castellà.\nExemples de com utilitzar exemplari\nEl projecte Exemplaria Perfecta vol representar una aportació a la «set de coneixement», un em va donar vàlid per complir amb la tasca assignada als Museus Vaticans, aquella expressament […] […] indicada pel Summe Pontífex.


La desocupació continua creixent en la comarca – Ràdio Pego\nLa desocupació continua creixent en la comarca\nLa Marina Alta ja té 1.000 parats més que fa 2 anys. La forta contractació en el sector dels serveis aconsegueix frenar la desocupació al juliol, però menys que en els anys anteriors. La desocupació ha crescut en la Marina Alta un 20% en dos anys. Les dades relatives al mes de juliol situen la xifra de desocupats per damunt dels 5.000, la qual cosa suposa un augment superior al miler respecte a juliol del 2005.\nNo obstant, el nombre de parats el mes passat (5.067) és lleugerament inferior a la xifra del mes anterior, juny, en el que es registraven 5.141. Un descens de a penes 74 persones, molt escàs si es té en compte que cada any la desocupació sol descendir de manera molt més significativa que enguany al juliol, a causa del gran nombre de contractacions en el sector serveis, en especial en els municipis turístics.\nDavant aquestes dades el sindicat Comissions Obreres ha alertat que les xifres de la desocupació al juliol, tot i el lleuger descens respecte a juny, no són precisament positives. I matisa que «és el sector serveis el que espenta eixe descens». Per contra, en el sector de la construcció, adverteix el sindicat, al juliol ha crescut la desocupació; fet que «respon a eixa mala pràctica empresarial i tan danyosa per a la marxa del nostre mercat laboral d’expulsar als treballadors perquè no gaudisquen de les vacances amb una situació laboral d’alta», segons s’afirma des del sindicat.\nDels sis principals municipis de la comarca en quant a nombre de població, només Pego va registrar al juliol del 2007 menys parats que al juliol del 2005; en concret, 11 menys. A Dénia, els desocupats són 1.749, enfront dels 1.359 de 2005; a Xàbia, 652 pels 435 de fa dos anys; a Calp, en els últims 24 mesos ha crescut la desocupació en 159 persones; a Benissa, en 64; i en Teulada, en 38.\n← Meteorologia típica de tardor a l’agost\nXàbia acull el segon Aplec per la Terra →


Horno de San Juan inverteix quatre milions en una nova planta a Bonmatí | Xavier Pi / ACN | Sant julià de llor I bonmatí | Economia | El Punt Avui\nHorno de San Juan inverteix quatre milions en una nova planta a Bonmatí Horno de San Juan inverteix quatre milions en una nova planta a Bonmatí Horno de San Juan inverteix quatre milions en una nova planta a Bonmatí Horno de San Juan inverteix quatre milions en una nova planta a Bonmatí + Horno de San Juan inverteix quatre milions en una nova planta a Bonmatí E-mail\nSant julià de llor I bonmatí - 1 juny 2016 0.00 h\nHorno de San Juan inverteix quatre milions en una nova planta a Bonmatí\nAquesta empresa, que fabrica dolços i pastisseria industrial, deixa Mas Xirgu i incorpora una nova línia de producció\nVista d'una línia de producció de Horno de San Juan. Cada hora arriben a sortir més de 9.000 pastissos X.P. / ACN.\nHorno de San Juan inverteix quatre milions en una nova planta a Bonmatí Horno de San Juan inverteix quatre milions en una nova planta a Bonmatí Horno de San Juan inverteix quatre milions en una nova planta a Bonmatí Horno de San Juan inverteix quatre milions en una nova planta a Bonmatí Horno de San Juan inverteix quatre milions en una nova planta a Bonmatí E-mail\nXavier Pi / ACN - Sant julià de llor I bonmatí\nL'empresa gironina Horno de San Juan, que produeix dolços i pastisseria industrial, ha invertit quatre milions d'euros en una nova fàbrica a Bonmatí i vol obrir nous mercats a l'Amèrica del Sud.\nLa firma va tancar l'exercici del 2015 amb una facturació de vuit milions d'euros i preveu créixer un 6% aquest any. El trasllat ha suposat culminar un projecte que la firma centenària va engegar ara fa quatre anys i disposar d'una planta que permetrà absorbir els creixements previstos incorporant una nova línia de producció que se sumarà a les tres actuals. L'any passat Horno de San Juan va fornejar més de 2,5 milions de quilos de pastissos i brioixos, dels quals un 65% es van vendre en mercats exteriors. El seu gerent, Joan Cubarsí, ha avançat que la voluntat és impulsar aquesta dinàmica exportadora, consolidant els mercats europeus i potenciant els de l'Amèrica del Sud, on ja venen a Xile i al Brasil.\nLa nova fàbrica disposa de 8.500 m², tres línies de producció, amb voluntat d'incorporar-ne una altra a mitjà termini, i actualment té una plantilla de 70 treballadors.\nEl Punt Avui. Girona 01-06-2016, Pàgina 11


El conseller d'Ensenyament, Josep Bargalló, visitarà demà Palafolls - Ajuntament de Palafolls\n15/11/2019 | 03:03 h\nEl conseller d'Ensenyament, Josep Bargalló, visitarà demà Palafolls\nLa visita s'havia endarrerit a causa de la coincidència amb la publicació de la sentència contra l'anterior govern de la Generalitat.\nEl conseller d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya, Josep Bargalló, visitarà demà divendres els centres escolars de Palafolls. La visita, inicialment prevista per la tercera setmana d'octubre, es va haver de desplaçar en el calendari a causa de la publicació de la sentència del Tribunal Suprem contra l'anterior executiu català.\nLa visita consistirà en una recepció institucional per part de l'alcalde de Palafolls, Francesc Alemany, a l'ajuntament, on el conseller signarà el llibre d'or del consistori, i tot seguit hi haurà les visites a les escoles de Mas Prats i Les Ferreries, i també a l'INS Font del Ferro.\nLa trobada servirà perquè el conseller pugui fer una radiografia de les necessitats del municipi en l'ambit educatiu, acompanyat per les direccions dels centres educatius, l'alcalde, la regidora d'Ensenyament, Susanna Pla, i el regidor d'Urbanisme, Jordi Villaret. En referència a l'acte protocol·lari a l'ajuntament, des del govern també s'ha fet extensiva la invitació als membres de l'oposició.


Factors de risc, símptomes i mesures\nNacióRipollès | 23/02/2017 a les 10:42h\nArxivat a: Consells salut, infecció d'orina, consells, salut, prevenció\nLes infeccions del tracte urinari (ITU) són infeccions causades per bacteris i poden afectar diferents parts de l'aparell urinari. El bacteri causant de la majoria d'aquestes infeccions és la Escherichia Coli. La E. Coli és un bacteri que es troba habitualment en la flora del budell gruixut i, per tant, moltes de les infeccions són per arrossegament d'aquest cap a l'entrada de l'aparell urinari.\nÉs una patologia molt freqüent i afecta a un percentatge més alt de dones que d'homes. Això és degut a les diferències anatòmiques dels aparells urinaris d'ambdós sexes. Les dones tenen la uretra (conducte que connecta la bufeta urinària amb l'exterior) molt més curta i més propera a l'anus que els homes. Els bacteris, per tant, tenen un accés molt més ràpid i fàcil en les dones. A partir dels 65 anys la incidència de ITU entre homes i dones tendeix a igualar-se a causa de l'augment de patologia prostàtica en els homes.\n- Beure poca aigua.\n- Esperar llargs intervals de temps per orinar.\n- Patir pèrdues d'orina.\n- La menopausa (per la pèrdua que hi ha d'estrògens).\n- Mals hàbits d'higiene (tant per defecte com per excés).\n- L'activitat sexual.\n- Anomalies de l'aparell urinari.\n- Portar sonda vesical o haver sigut sondat recentment.\n- Problemes prostàtics.\nHi ha persones però, que són més propenses a patir aquestes infeccions sense que se'n conegui la causa.\nLa persona que té una infecció d'orina pot presentar diferents símptomes molt molestos com són:\n- Ganes d'orinar freqüentment (polaquiúria) i amb urgència.\n- La coïssor o dolor en orinar (disúria).\n- El dolor suprapúbic.\n- Febre o febrícula.\n- Hematúria (sang en l'orina).\nQuan una persona presenta símptomes indicatius d'infecció d'orina hauria d'anar al metge de medicina primària on se li farà una anamnesi i una exploració. Amb les tires reactives o multis tix es pot fer una primera valoració per observar si hi ha o no infecció d'orina i així poder-ne fer el tractament. En l'exploració/valoració es determinarà si la possible infecció és només de bufeta o uretra (part baixa) o si pot ser de ronyó (pielonefritis). Això serà clau per posar el tractament i per derivar-lo o no a l'hospital perquè se li facin les proves complementàries que es creguin pertinents (analítica, ecografia...).\nMoltes vegades, i quan el metge ho cregui convenient, es demanarà que es reculli orina per analitzar-la al laboratori i així poder cultivar el causant de la infecció. També davant d'infeccions de repetició resistents als antibiòtics pautats és probable que el metge demani altres proves. El tractament l'indicarà el metge i pot variar segons la infecció que es pateixi. El tractament però variarà si la infecció és secundària a algun altre problema, com per exemple una litiasi renal (pedres al ronyó). Llavors s'ha de tractar la infecció però també actuar sobre el factor causant.\n- Beure 1,5 litres d'aigua al dia.\n- Normes d'higiene com rentar-se els genitals amb aigua i sabó suau (pH neutre) diàriament, sempre eixugar-se de davant a darrere per evitar el fet d'arrossegar els bacteris de l'anus a l'entrada del sistema urinari, evitar la humitat en la zona (banyadors...). Després de mantenir relacions sexuals s'hauria d'orinar i tant abans com després fer una bona higiene de la zona.\n- No aguantar molt de temps per orinar, i així evitar tenir la bufeta molt plena.


Enderrock : Dijous comença el Faraday\nDijous comença el Faraday\nHerma Dune, Love Of Lesbian i Josh Rouse seran a Vilanova i la GeltrúEls que han anat al Faraday saben que les delícies musicals se sumen a les delícies geogràfiques i donen com a resultat concerts a la vora del mar amb una tria musical difícilment discutible. Dijous comença una nova edició de la cita organitzada per La Medusa.\nTots aquells que ja tinguin l'abonament per al Faraday ja es poden fer el seu calendari amb els concerts imprescindibles, perquè ja s'han fet públics els horaris per dies. Dijous 28 Ainara Legardon i Random Feelings inauguraran el festival damunt el Red Bull Tour Bus.\nEl recinte del Molí de Mar obrirà les portes divendres, on a les 19 h Gran Amant llançaran el tret de sortida de la primera llarga nit del Faraday 2012, on també es podran sentir els joves Mates Mates, Bowerbirds, Herman Dune i Love Of Lesbian (entre molts altres).\nLa segona nit, la de dissabte 30 de juny, l'obriran les propostes d'Ocellot, Senior i el Cor Brutal i Juli Bustamante molt ben acompanyat de Fred i Son. El cartell d'aquesta segona nit es completa amb Frida Hyvönen, Josh Rouse & The Long Vacations, La Estrella de David, Pegavus i La Casa Azul, entre altres. Diumenge els concerts se celebraran de 18 a 21 h, i hi haurà quatre propostes: DJ Mayfield, Copa Lotus, Isaac Ulam i The Montgolfier Brothers.\nA Viva Veu al Faraday\nSerà el tercer any consecutiu que el col·lectiu A Viva Veu completarà la programació del festival amb dues tardes de concerts que se celebraran al Bar Sunsito (dissabte 30) i a l'Hotel Ceferino (diumenge 1 de juliol) a partir de les 16 h; dos espais ubicats a la vora del mar de Vilanova i la Geltrú on es podran sentir propostes emergents. Divendres hi haurà tres actuacions: Joaquín Pascual, La Sentina i Wind Atlas. Diumenge, tres propostes musicals més: Doble Pletina, Naturalesa Salvatge i Gabriel y Vencerás. Imprimir\n24MAIEBRI KNIGHT + CESK FREIXAS + TITOT I DAVID ROSSELL + PÈL DE GALL + KÒDUL a les 21:30 a Badalona (sala Estraperlo)25MAIGASION a les 22:00 a Cafè Slàvia (les Borges Blanques)25MAIQUIMI PORTET + JORDI BUSQUETS a les 23:59 a Rasquera (Lo Submarino) més...31MAIANDREA MOTIS + JOAN CHAMORRO + EVA FERNÁNDEZ a les 00:00 a Lleida (Cafè del Teatre) més...31MAIMERITXELL GENÉ + LO GITANO BLANC - Litterarum a les 23:59 a Móra d'Ebre més...+ Veure més actes


Un total de dotze ATE s'incorporaran a diferents centres educatius de les Illes Balears durant el mes de gener de 2019\nDarrera actualització: 14 desembre 2018\n\_ Actualment hi ha més de sis mil alumnes de les Illes Balears amb necessitats educatives especials\n\_ Amb aquest increment de plantilla s’arriba a un total de 295 ATE\nEl Consell de Govern ha aprovat la creació de dotze places d’auxiliars tècnics educatius (ATE) per a centres educatius ordinaris de les Illes Balears que tenen alumnes amb necessitats educatives especials (NEE) associades a discapacitats que impedeixen o dificulten l’autonomia personal.\nAmb les noves places s’arribarà a un total de 295 ATE, vint més que els que hi havia a principi de legislatura. A més, s’ha fet un esforç important per millorar la situació laboral dels auxiliars, la qual cosa ha suposat ampliar la seva disponibilitat horària mitjançant unes instruccions específiques per a aquest col·lectiu que tenen per finalitat incrementar la seva presència als centre i l’assistència que presten als alumnes amb necessitats especials.\nL’augment del nombre de places ha estat avalat per l’Acord del Consell de Govern pel qual s’aprova la modificació de la Relació de llocs de treball.\nEls auxiliars tècnics educatius són els professionals que es dediquen a la cura i atenció d’alumnes amb necessitats educatives especials (NEE) per donar suport al tutor o als especialistes dels centres educatius de les Illes Balears. Formen part de l’equip de suport o del departament d’orientació, i compleixen una funció assistencial i educativa amb aquests alumnes, però no exerceixen la docència ni substitueixen la funció del tutor o dels docents especialistes.\nDel total d’alumnes escolaritzats en etapes obligatòries a escoles ordinàries, 6.481 presenten necessitats educatives especials, el 3,85 % del total d’alumnes escolaritzats a les Illes Balears. D’aquests, 508 alumnes, el 0,30 %, estan escolaritzats a centres d’educació especial, mentre que la resta estan escolaritzats a centres ordinaris.\nPer fer efectiva una educació inclusiva d’aquests alumnes, a més dels professionals no educatius, com els ATE i els fisioterapeutes, els centres de les Illes Balears disposen d’especialistes docents, és a dir, mestres de pedagogia terapèutica, d’audició i llenguatge i d’atenció a la diversitat, a més d’orientadors, professors tècnics de serveis a la comunitat i professionals específics d’àrees lingüístiques i tecnològiques, que s’incrementen cada any segons les necessitats de cada centre. En total, en el curs actual hi ha 1.617 professionals de suport.


Baricco es va convertir en un fenomen literari mundial amb la publicació de la novel.la Seda (1996), una nostàlgica recerca de sentiments que mai s'anomenen pel seu nom. Seda és la... Baricco, alessandro MAGRANA EDICIONS DE LA martes, 5 de abril de 2011\nAutor: Baricco, alessandro Editorial: MAGRANA EDICIONS DE LA Data d'edició: 05/04/2011 Sota comanda 3/5 dies lab.\nSeda no és una novel·la, ni tampoc un conte; Seda és una història.Comença amb un home que travessa el món, i acaba amb un llac que s'està allí, undia de vent. Baricco, alessandro MAGRANA EDICIONS DE LA jueves, 20 de septiembre de 2007\nAutor: Baricco, alessandro Editorial: MAGRANA EDICIONS DE LA Data d'edició: 20/09/2007 Sota comanda 3/5 dies lab.\nSeda no és una novel·la, ni tampoc un conte: Seda és una història. Comença amb un home que travessa el món, i acaba amb un llac que s'està allí, un dia de vent. L'home es diu Hervé... Baricco, alessandro MAGRANA EDICIONS DE LA jueves, 30 de agosto de 2001\nAutor: Baricco, alessandro Editorial: MAGRANA EDICIONS DE LA Data d'edició: 30/08/2001 Sota comanda 3/5 dies lab.


IWCA amplia la seva estructura a 10 membres i 12 candidats i presenta el seu primer informe\nPublicat 25/10/2021 18:37CET\nLa International Wineries for Climate Action (IWCA) ha ampliat la seva estructura a 10 cellers membres i 12 candidats i va presentar el seu primer informe anual la setmana passada, segons un comunicat de l'entitat aquest dilluns.\nFamilia Torres i Jackson Family Wines van crear la IWCA el 2019 amb la finalitat de dur a terme accions col·lectives per descarbonitzar el sector del vi a escala mundial.\nL'informe anual 2021 assenyala que els cellers de la IWCA han invertit "considerablement" en el mesurament i reducció de les seves emissions, i han compartit el seu coneixement i les millors pràctiques tant amb altres membres del col·lectiu com amb altres cellers.\nEl director de Symington Family Estates, Rob Symington, va explicar que la nova estructura de nivells per als membres té l'objectiu de permetre als cellers unir-se fàcilment i rebre consells per calcular les emissions i adoptar estratègies de reducció d'emissions.\nEl president de Familia Torres, Miguel A. Torres, va apuntar que "ningú no es pot permetre una actitud" d'espera davant el canvi climàtic i que és, textualment, fonamental prendre mesures en tots els sectors.


Aquesta tardor ve carregada de marxes i curses!! | vilaors.com\nAquesta tardor ve carregada de marxes i curses!!\nPost 6 of 69‹‹››\nsetembre 20, 2017adminNotícies\nDurant aquesta tardor -si vols- tindràs tots els caps de setmana ocupats traient la pols a la bicicleta tot fent quilòmetres amb la de carretera o fent corriols amb la BTT. Com és ja costum tenim a Vila Ors varies propostes per tu.\nPer aqui a prop et recomanem:\nLes 2 hores de resistència de Roda per aquest dissabte 23 de setembre. Més info a: BTT Cases Noves\nSi en canvi prefereixes disfrutar de la BTT al 100% però sense presses la BTT Rupit i Pruit del 7 d’octubre amb més corriols inèdits i uns paisatges espectaculars amb dos recorreguts amb força desnivell. Recorda que a Bicicletes Vila Ors et pots inscriure! Més info a: BTT Rupit\nUna de les pedalades que té més èxit cada any és la Ruta de Les Armites de Sant Hipòlit de Voltregà el 22 d’octubre. Bon ambient i dos recorreguts de 33 i 58 kms. Aquest any amb inscripcions només per internet. Més info i inscripcions a: BTT Sant Hipòlit de Voltregà\nTambé pots consultar el calendari de la Federació Catalana de Ciclisme on podràs triar i remenar….\nCalendari tardor cicloturisme\nCalendari tardor BTT


Sacsegem Ràdio Terra – Ràdio Terra\nJa tornem a ser aquí! Però, com ja us vam comentar no havíem marxat pas de vacances. Hem estat tot l’estiu treballant intensament per iniciar a partir de l’11 de Setembre el tercer curs de Ràdio Terra que implicarà una nova etapa del projecte amb un equip renovat, música i programes renovats, web renovada… tot de nou per aprofitar i potenciar l’experiència de dos anys d’emissió i de tres anys i mig de funcionament del projecte de Ràdio Terra.\nDe moment, us llancem la primera proposta perquè aneu rumiant… En el programa especial de la Diada de l’11S, realitzarem un debat entre una representant de Junts pel Sí i una de la CUP, sobre l’actual conjuntura del procés constituent a Catalunya: qüestió de confiança, pressupostos 2017, estratègies per tirar endavant el procés… Per aquest motiu, us convidem a que ens feu arribar preguntes per a enriquir e debat que guardin relació amb aquestes temes. Ens les podeu fer arribar a l’adreça info@radioterra.cat\nEivissa posa fil a l’agulla a la prohibició del lloguer turístic


Descarrilament amb una persona morta i més de 40 ferits, la majoria lleus\nUn tren de Rodalies de la línia R4 (Manresa – Barcelona) ha descarrilat entre les estacions de Vacarisses i Vacarisses Torreblanca a causa d’un despreniment de terres. Un veí de Castellbell i el Vilar de 36 anys de nacionalitat espanyola és la víctima mortal. La carretera C-58 a l’alçada de Vacarisses ja s’ha reobert al trànsit.\nTren accidentat a Vacarisses. Foto: Bombers\nEl descarrilament d’un tren de rodalies R4 s'ha produït aquest matí a les 6.18 hores entre Vacarisses i Vacarisses Torreblanca (Vallès Occidental).\nSegons les primeres informacions, quatre dels sis vagons del tren que feia el trajecte Manresa-Sant Vicenç de Calders amb sortida a les 5.52 hores ha descarrilat amb un total de 133 persones.\nSegons les últimes informacions del Sistema d’Emergències Mèdiques SEM una persona ha perdut la vida, mentre que 3 han resultat ferits menys greus, 41 ferits lleus i 86 il·lesos. Els 86 passatgers que han resultat il·lesos han estat traslladats per la companyia en autocars.\nProtecció Civil de la Generalitat ha rebaixat a prealerta el pla FERROCAT pel descarrilament d’un tren de rodalies R4 aquest matí a les 6.18 hores entre Vacarisses i Vacarisses Torreblanca (Vallès Occidental).\nLes darreres informacions rebudes han confirmat que hi havia 133 passatgers al tren enlloc dels 131 que s’havia informat inicialment. D’aquests, 1 persona ha mort, 49 han resultat ferits de diversa consideració i 83 han resultat il·lesos.\nDe tots els ferits, finalment s’han hagut de traslladar 47 persones a centres sanitaris i dues han estat donades d’alta insitu.\nEls cinc ferits de caràcter menys greu han estat traslladats pel SEM a Althaia de Manresa; 2 al Parc Taulí de Sabadell i 2 a la Mútua de Terrassa.\nEls 42 ferits lleus s’han traslladat a: 20 a Mútua de Terrassa; 2 al Parc Taulí; 1 a Althaia Manresa; 5 al CUAP Bages; 6 al CUAP Sant Fèlix de Sabadell; 2 a l’Hospital de Martorell i 6 a l’Hospital de Terrassa.\nTotes les persones ferides i il·leses ja han estat traslladades i ateses, i a la zona del descarrilament ja no hi queda ningú. Del lloc de l’accident ja s’han retirat també les dotacions dels Bombers de la Generalitat, les ambulàncies del SEM i les patrulles dels Mossos d’Esquadra.\nLa persona que ha mort en el descarrilament és un home de 36 anys, nacionalitat espanyola i veí de Castellbell i el Vilar (Bages). La família ja ha estat informada.\nPer a les famílies dels afectats s’havien habilitat dos centres d’atenció, un a la sala verda de l’estació de Sants (que ja s’ha tancat) i l’altre al poliesportiu de Vacarisses. En aquests centres hi ha psicòlegs per atendre els afectats i els familiars de les víctimes.\nEl telèfon 012 ha atès 78 trucades de familiars de les persones que viatjaven al tren, les quals s’han derivat al Centre d’Emergències de Catalunya CECAT de Protecció Civil i allà se’ls ha informat d’on havien estat traslladades.\nLa circulació es manté interrompuda entre Terrassa i Manresa i s’ha habilitat servei de transport alternatiu per carretera.\nPer a les famílies dels afectats s’han habilitat dos centres d’atenció, un a la sala verda de l’estació de Sants i l’altre al poliesportiu de Vacarisses. En aquests centres hi ha psicòlegs per atendre els afectats i els familiars de les víctimes.\nLa línia ha quedat interrompuda entre Terrassa i Manresa i es fa transport per carretera.Per a més informació, es pot trucar al telèfon gratuït de Rodalies de Catalunya 900 410 041 o al telèfon d'atenció ciutadana 012.\nPer atendre els familiars, s'han instal·lat dos punts d'atenció a les víctimes a Manresa i a Barcelona Sants.Les persones il·leses són traslladades a l'estació de Renfe de Terrassa.S'ha habilitat el pavelló esportiu de Vacarisses.\nLa Generalitat ha habilitat el telèfon 900400012 (012) per rebre informació sobre els accidentats, i també s’ha informat a través del telèfon de Rodalies 900 41 00 41. D’altra banda, Renfe i el Ministeri de Foment han activat el Pla d’Assistència a Víctimes d’Accidents Ferroviaris i els seus Familiars (PAVAFF), amb el telèfon d’atenció 900101020.\nLa circulació es manté interrompuda entre Terrassa i Manresa i s’ha habilitat servei de transport alternatiu per carretera. La resta de la línia pateix afectacions que poden superar els 30 minuts.\nLa carretera C-58 a l’alçada de Vacarisses es manté tallada des del primer moment de l’accident per poder facilitar les tasques dels equips d’emergències.\nEs recomana l’ús d’altres mitjans de transport alternatius ja que les alteracions a la línia poden provocar retards de fins a 30 minuts.\nS'han habilitat autobusos perquè els viatgers evacuats que no han resultat ferits puguin arribar a destinació.\nFerrocarrils de la Generalitat ha reforçat el servei de la línia R5 (Manresa) per facilitar la mobilitat dels usuaris. Els trens passen de tenir 3 a 6 cotxes.\nEstà tallada la carretera C-58 a Vacarisses, per tal que els serveis d'emergències puguin treballar-hi. Es fan desviaments cap a la C-16, que en aquest tram és gratuïta\nArxivat a: DESCARRILAMENT BAGES VACARISSES FET DIVERS


Vi argentí - WikiLingua.net\n"Si el vi ve, ve la vida". Tornar en vi, Horaci Guarany\n1 El vi en la dieta argentina\n2 Ressenya històrica del vi argentí\n3 Característiques de la producció\n4 Principals regions vinícolas\n[editar] El vi en la dieta argentina\nEn primer lloc potser s'hagi de tenir en compte que el vi és un dels elements clàssics de la gastronomia d'Argentina, en aquesta és l'element més conspicuo ( després seguit d'ingredients com l'oli d'oliva o similars, la llimona, l'all , la ceba i el llorer ) de la dieta mediterrània que es troba en l'alimentació del poble argentí, així és difícil imaginar un sopar i, especialment, un esmorzar ( mayormente encara si d'un argentí rostit es tracta ) argentins sense vi.\nViñedos en Agrelo, Província de Mendoza\nEn rigor, fins que no es va iniciar la gran immigració transatlàntica procedent d'Itàlia , Espanya, Occitania i fins i tot Grècia des de la segona meitat del segle XIX, el gust de la població criolla citadina argentina se centrava en els vins tintos ( o vermells ) de missa com els anomenats priorato, mentre que la població rural i semirural gaucha bevia unes espècies d'abrigallis de raïm fermentats, en certes ocasions veritables allotges de raïm. En la producció artesanal de vi argentí es va destacar – i manté merescuda consideració– l'anomenat vi patero, gairebé tots aquests vins, quant al seu tenor de fermentación i al seu color entren en l'àmplia i forta classificació dels vins tintos.\nDe cultura predominantemente europea, els argentins són bons consumidors de vi: en el 2006 el consum va ser de 45 litres a l'any per capita.\n[editar] Ressenya històrica del vi argentí\nEl vi més tradicional entre els argentins és (per la seva coloració) el del tipus anomenat vi tinto, de molt cos i bastant astringente fins al punt de ser anomenat coloquialmente quan sigui "comú" quebracho pel seu astringente rusticidad al paladar (en efecte, posseeixen, com el quebracho, molt tanino). En la segona meitat del segle XX van assolir un lleuger avanç entre els estratos mitjos els anomenats "vins rosats", que van resultar ser d'un bouquet intermedi entre els intensos i aspres "vins tintos" ( popularment anomenats: "totíns" o "tintardos" ) i els més suaus vins vermells del tipus "clarete" italià, o fins i tot els molt suaus al paladar ( encara que en ocasions d'alta graduació alcohòlica ) vins blancs, durant la segona meitat del citat segle XX els vins blancs "comuns" es van generalitzar en gran part de la població a causa de la seva major acceptació al paladar, però aquesta generalización va comportar a una negligència en la seva elaboració, negligència de la qual es van lliurar els excel·lents i originaris vins torrontés, de color melado, gust agradable i frutado, excel·lent aroma i bastant fort esperit quant a graduació alcohòlica.\nQui al món va venir i no beu vi /...para quin vi?... refrany popular que enalteix cert caràcter dionisiáco que ha de tenir la humana vida.\nViñedos al peu de la precordilla de la província de San Juan\nA causa del seu mesología, i especialment a la combinatoria d'heliofania (alta) i edafología ( sòls pobres en humitat encara que rics en matèria orgànica condensada ) els raïms que es produeixen en la zona cordillerana i precordillerana d'Argentina són molt riques en glucoses que després es transformen en excel·lents etilenos enriquits amb flavonoides, de manera que l'efecte de l'alcohol i la glucosa es troba molt bé equilibrat pel de els flavonoides, a això s'afegeixen els polifenoles.\nLa producció vitivinícola a Argentina es remunta a l'any 1556, quan el capellà Juan Cedrón (el cognom també apareix com Cidrón) va plantar els primers viñedos a Santiago de l'Estero, portant ceps de raïm moscatel i "raïm país", procedents d'Espanya, des de la ciutat xilena de la Serena per a utilitzar-ho en l'ofici ritual de la missa. Aproximadament mig segle després els franciscanos van importar raïms malvasías per a vins blancs en la província de Salta, atès que les primeres produccions de vi tenien com un dels seus objectius el servir en la liturgia catòlica la qual canónicamente requereix d'un vi dolç, el que es va buscar va ser produir varietats tipus mistela, les primeres produccions es van realitzar amb raïms com la Vitis rupestris i la Vitis labrusca o "raïms chinches" que produeixen vins de sabor aspre i àcid, s'ha dels jesuitas i franciscanos la importació primerenca de molt bons ceps de Vitis vinifera. També a fins del segle XVI els ordres religioses catòliques van introduir ceps pel Riu de la Plata llegándo a ser la zona avui entrerriana de Concòrdia un important centre productor de vins per al Litoral.\nEncara que totes les ciutats espanyoles van intentar posseir les seves viñedos (per exemple la de Bons Aires els posseïa en terrenys actualment corresponents al barri de Palermo), el clima afavoria més a unes que a unes altres, d'aquesta manera alguns dels primers grans viñedos es van establir en territori de la província de Còrdova, sent importants els centres administrats pels jesuitas en les estades d'Alta Gràcia i Jesús María (creada en 1618) la qual va arribar a ser, al costat de les de Tarija de les més grans del Virreinato del Riu de la Plata, en Jesús María es produïa el vi denominat lagrimilla, especialment el lagrimilla daurada que, segons la tradició, va arribar a ser degustat pel rei espanyol Carlos III.\nPlantaciones de vid en la Vall de Pedernal, província de San Juan\nSegons el naturalista i viatger Thadeus Haenke a fins del segle XVIII, després de les guerres hispanoportuguesas per les quals Espanya va recuperar la Banda Oriental, gran part dels colons portuguesos capturats en la Colònia del Sagrament i l'illa de Santa Catarina va ser deportada a territoris avui corresponents a la província de Mendoza, aquests colons en molts casos eren experts productors de vi i van promoure la vitivinicultura a altres territoris, destacant-se també el que avui pertanyen a la província San Juan, per a després expandir-se a tota la regió de Que el seu.\nEn temps de la colònia espanyola i fins i tot fins als 1870s la preparació criolla de vi era absoutamente artesanal, es prensaban els sarmientos amb els raïms en senzills trapiches o directament es calcigaven els raïms dintre d'odres oberts de cuir bovins, després se'ls estacionava en tinajas de fang cuit, el fermentat del mosto es realitzava en dues etapes i per això en sengles tinajas consecutivamente (tal manera d'estacionat encara es manté en algunes finques del NOA); va ser poc freqüent la manera espanyola de guardar els vins en odres de cuir. La Revolució de Maig va significar un impuls per a la producció viñatera ja que des de llavors la ciutat de Bons Aires (i fins i tot la veïna Montevideo) van deixar d'importar els vins espanyols i van començar a consumir els produïts en els seus alrrededores o en les Serres de Còrdova i el Que el seu.\nAtenent als gustos i tècniques acceptades en altres llocs amb major història en la indústria, l'inici de l'expansió de la producció de vins es va produir en la segona meitat del segle XIX gràcies a dos factors: un augment de la demanda interna i l'aflujo d'una gran quantitat d'immigrants italians, espanyols i, fins i tot, francesos ( la immigració procedent de França va anar especialment un gran aporti en San Rafael). Per una altra part la mateixa gran afluència inmigratoria des d'Itàlia, Espanya i fins i tot França a l'Argentina crec les condicions perquè en ciutats com Bons Aires, Rosari i Còrdova i fins i tot Tucumán sorgís un important mercat consumidor de vins, el fortalecimiento de tal mercat es va accentuar gràcies a l'enorme abreviación dels temps de transport que va possibilitar el tendit de les línies ferroviàries durant la segona meitat del segle XIX, abans del ferrocarril una carreta marxant des de la ciutat de Mendoza trigava 3 mesos a arribar a Bons Aires, en tal temps els vins arribaven oxidados quan no directament corruptes, el ferrocarril amb locomotora a vapor trigava sol dos dies a realitzar el mateix trajecte.\nEl cultiu dels primers ceps francesos s'ha d'una iniciativa del sanjuanino Diumenge Faustino Sarmiento qui durant la seva presidència va comissionar a Michel Pouchet per a tal objecte, és d'aquesta època (anys 1860s—1870s) que es van començar a conrear els raïms Cabernet, Malbec i Merlot en la regió argentina de Que el seu.\nViñedos en la Vall d'Uco, Mendoza\nTractant-se d'un país que consumeix internament el 90% del vi que produeix, la producció inicial no s'orientava al mercat d'exportació. En els 1970s es va produir una moda del gust pels vins blancs entre els argentins, això va significar un excedent de vins tintos, tal excedent va començar a ser exportat. Amb el paulatí reconeixement dels consumidors internacionals a l'anomenat "vi del Nou Món", la producció es va anar fent cada vegada més professional, La segona gran expansió va ser acompanyada amb un increment de les qualitats ( especialment mitjançant varietales) i ve ocorrent a partir de 1985. Per a la producció de vins fins des d'aquesta època hi va haver una revolució: es va començar a usar una tecnologia nova basada en l'estacionament dintre de" barricas" d'acer inoxidable, mentre que per als vins fins es va afegir l'estacionament en barricas de roure francès, l'estacionament dels vins fins insume un temps que va de 6 a 24 mesos, el temps depèn del "estil" que es vulgui donar al vi, generalment el temps és d'un any a un any i mig; el roure francès aporta als vins bouquets amb "tonalitats" vainilla, clau d'olor, especias, xocolata, cafè. S'ha de tenir en compte que a Argentina la vendimia succeeix entre fins de febrer i inicis de maig, les varietats per a vins blancs solen ser collides al març i els raïms per a tintos fins a abril. Exceptuant els vins de la Costa i de les Serres de Còrdova, pràcticament tots els cultius vitícolas argentins es fan en oasis de reg que aprofiten les aigües de dolces que es produeixen pel desglaç en les altes muntanyes, tal aigua és presurizada des dels rius i portada per sèquies o acueductos als viñedos.\n[editar] Característiques de la producció\nEl Celler Tapís, una dels tants cellers situats sobre la "Ruta del Vi" en la província de Mendoza.\nA inicis de 2007, mantenint el lloc de l'any precedent, Argentina és el primer productor vitivinícola de Sudamérica, produint més d'1.200 milions de litres en 2003 i segon exportador, després de Xile, així també el vi argentí es troba en un dels primers llocs en el qualitatiu ( amb França, Itàlia i Espanya ). Per tal excel·lent relació 'qualitat/quantitat, ja des del 2005 Argentina va exportar vins per $O S 431 milions, sent en conseqüència per a aquest any el 13avo exportador del món. L'important consum intern explica que el cinquè productor mundial no figuri entre els principals exportadores. Donada la combinació d'altura sobre el nivell (generalment entre els 800 i 2500 msnm) i baixa humitat, els viñedos argentins es troben molt bé protegits contra insectes, fongs, i altres malalties patides per viñedos d'altres regions el que permet cultius orgànics de les vides amb pocs o nuls pesticidas i uns altres possibles contaminants, això ha donat un merescut renom al vi argentí en l'estranger. La majoria dels cultius es fan mitjançant enginyosos mètodes d'irrigación que van des de les tradicionals sèquies (canals de reg que porten les pures aigües de desglaç) passant per dics o l'actual ús de reg per degoteig, les possibles objeccions a l'ús de molt reg en els viñedos argentins es contrarrestan: el clima molt sec de les zones de cultiu, la ja esmentada elevada heliofania i les característiques dels sòls permeten la producció de raïms òptims per a l'activitat vitivinícola.\n[editar] Principals regions vinícolas\nMendoza és cuantitativamente la província més important pel que fa a producció de vins argentins, produint el 60% de la producció nacional (i exportant per valors que representen aproximadament el 84% del total de l'exportat, segons dades corresponents al primer semestre de 2006). Dintre de Mendoza, les principals regions de producció són Agrelo, Valle d'Uco (Tupungato , Tunuyán i San Carlos) i San Rafael.\nSi bé els ceps són moltes, dintre dels tintos es destaquen els Malbec (20.000 ha plantades a Mendoza), Bonarda, Cabernet Sauvignon, Merlot, i Syrah, alhora que dintre dels blancs es destaquen els Chardonnay, Riesling, Sauvignon Blanc i, molt especialment el Torrontés.\nViñedos en la Vall del Tulúm, província de San Juan\nMentre que la segona productora a nivell nacional i en sudamérica és la província de San Juan, que en els últims anys es va veure créixer en quantitat i qualitat de la seva producció, deixant de costat la històrica producció de vins de taula de la zona, destacant-se la zona del Valle del Tulúm, (Pocito, Albardón, Caucete, San Martín i Sarmiento), Valle de Zonda i la Vall d'Ullum. A partir de l'any 2000, es van començar a exportar a diferents llocs del món entre ells Japó i Xina\nEl nombre de cellers i marques argentines han crescut molt en els últims anys, gràcies a l'excel·lent aptitud dels seus sòls i climes que resulten en realitzacions especialment impulsades per les facilitats per a resultants de la devaluación que va sofrir la moneda argentina a principis de 2002. Amb la recuperació de l'economia, nombroses inversions (moltes de les quals provenen de l'exterior ) es van injectar en la indústria vitivinícola, resultant en la creació d'importants i moderns cellers.\nDe la mà amb la inversió en vi va arribar el turisme enológico, impulsant encara més les economies provincials en aquest llavors afectades. En 2005, el turisme mendocino va augmentar en un 80% contra l'any anterior, en gran mesura propulsada per turistes atrets a la província en virtut de la seva important producció vitivinícola. En conseqüència, la província ha vist molts desenvolupaments hotelers en els últims anys. Aprofitant la naturalesa de les visites, nombrosos cellers (com per exemple Salentein i Tapís, a Mendoza) han desenvolupat posades per a rebre a turistes en un ambient clarament orientat al vi i Graffigna en San Juan, va crear un museu on és possible apreciar les antigues eines utilitzades en aquest treball des dels seus comiezos.\nSi actualment i des de fa dècades les valls de la província de Mendoza (per exemple la Vall d'Uco) resulten cuantitativamente els principals productors de vi argentí, en el qualitatiu Mendoza rivaliza amb les províncies de San Juan (en quantitat, segona productora, especialment en les valls de Tulúm i d'Ullum ), Salta en quantitat tercera productora, sent el nucli de les produccions vinícolas salteñas la regió dels bells i pletóricos en història Barris Calchaquíes), La Rioja (per exemple la vall de Famatina ), Catamarca (que el seu més afamado centre vinícola és Tinogasta ), Neuquén ( sumada recentment a la producció de vins, assolint molt bones qualitats especialment en els cepajes Pinot noir i Merlot que es conreen a partir de San Pedro del Chañar), Riu Negre (situant-se la seva principal àrea viñatera en l'Alt Valle del Riu Negre ) i – cuantitativamente a bastant distància de les altres – Còrdova amb produccions cualitativamente interessants especialment en l'entorn de Caroya.\nPer una altra part les províncies de Bons Aires i Santa Fe han tingut i mantenen petites produccions gairebé artesanals de vins ( gairebé sempre tintos ) especialment en les zones properes a les ribes del riu Paraná i al Riu de la Plata, pels quals als vins allí produïts se'ls crida vins de la Costa.\nQuant a la província d'Entre Rius la seva producció principal es va situar en la costa del riu Uruguai, tenint com centres les perifèries de Concòrdia i Colón; si ja en temps coloniales existia una important producció en Concòrdia, la zona es va potenciar amb el poblamiento per part d'inmigrantres francesos i francovalesanos a fins del segle XIX; en 1910 Entre Rius tenia 4.874 ha de viñedos, amb unes 60 cellers, les més grans en la zona de Concòrdia i les altres en Colón: Auriol, Salines, Soler, Robinson i La Verge. Entre les varietats estaven: Malbec, Cabernet Sauvignon, Tannat, Pinot blanc i Semillón. En els 1930s la trucada llavors "Llei Nacional de Vins" gravó la indústria vitivinícola entrerriana de manera d'afavorir als absentistas amb latifundios en Que el seu, assolint l'objectiu de destruir-la per complet. En aquests anys Entre Rius era la quarta productora nacional de vins, que sortien pel port de Concòrdia cap a Bons Aires, llavors Concòrdia era el tercer port de més moviment d'Argentina amb uns 500 vaixells anuals, des dels 1970s practicamente no arriba ni surt cap vaixell d'allí. Malgrat tot a partir del 2003 s'ha reiniciado la producció vitivinícola amb un celler en Colón, añadiendose als ceps la Syrah.\nEn el nord-oest de la província del Chubut es troben els viñedos més australes del planeta Terra, allí es conreen raïms del tipus Riesling i Tokaj per a realitzar uns molt fins vins blancs. Sent factible allí la producció dels anomenat vins de gel.\nTurisme en San Juan\nLa Vigne en Argentine; Louis Ravaz, Universitat de Montpellier, 1919.\nCava Argentina, winepoint\nCaracterístiques de la collita argentina del 2006 i avaluació del vi\nVins i Cellers a Argentina\nEl camí del vi a Argentina.ar\nLloc dedicat als vins entrerrianos.\nEls régions viticoles en Argentine (En francès).\nCategories: Gastronomia d'Argentina | Vins d'Argentina | Vins per país\tViews\nAquesta pàgina va ser modificada per última vegada en 02:21, 13 jun 2008 per Usuari ENRIQUE GUÀRDIA de Wikipedia. Basat en el treball d'Usuari(s) .José, Hu12, Te i kriptonita, Varano, Anaguisado, Matdrodes, Bcoto, Mariano belgrano, CEM-bot, Alonsoquijano, César, CommonsDelinker, PixelBot, Rnajera, Ctrl Z, Jjvaca, Roblespepe, Donluca, Charlyf10, Yakoo, Danroc, Botons, Rosarinagazo, Yrbot i Yrithinnd de Wikipedia i Usuari(s) anònim(s) de Wikipedia.\tContingut disponible sota els termes de la Llicència de documentació lliure de GNU (vegi's Drets d'autor).


Esports Archives - Página 41 de 52 - Sant Boi Diari\nEl Santboià comença la lliga amb la visita al camp del Sant Andreu\nDani Soneira • 16/08/2017\nL’equip de Pere “Piti” Belmonte busca aquest diumenge (20:00) els primers tres punts del campionat de Tercera Divisió en un dels estadis històrics del futbol català.\nEl Santboià es proclama campió del Campionat de Catalunya amateur\nL’equip del Baix Llobregat va guanyar a l’Horta en una final on l’efectivitat va ser clau per decantar el títol del costat dels jugadors de “Piti” Belmonte.\nEl degà no podrà optar al doblet aquesta temporada després de perdre a l’estadi Pepe Rojo de Valladolid contra el SilverStorm El Salvador a les semifinals de la Lliga


L’arquitecte Jujol – clicop.cat\nLlegeixo al diari que, a Tarragona, han creat una plataforma que reivindica l’obra de l’arquitecte Jujol, ben poc conegut i valorat, a part de per pocs entesos, més enllà de l’àmbit tarragoní o a Sant Joan Despí, d’on va ser arquitecte municipal i deixà diversos edificis.\nTota la vida he estat un apassionat de l’obra de Jujol, arquitecte, però també dibuixant, dissenyador, pintor, professor a l’Escola d’Arquitectura i a l’Escola del Treball, genuí representant del modernisme català, al qual comparo amb el seu amic i més que mestre, company de feina, Antoni Gaudí, qui ara és tant admirat i que va passar un llarg període, com ara Jujol, amb el gran públic d’esquena.\nJosep Maria Jujol i Gibert va néixer a Tarragona el 16 de setembre de 1879, era per tant vint-i-set anys més jove que en Gaudí que, just en néixer Jujol, el geni feia les primeres obres. El seu pare, Andreu, venia de la Selva del Camp i era mestre, la seva mare, Teresa, venia de Bonastre.\nEl 1885 la família marxa a viure a la Vila de Gràcia. A Barcelona estudià i a Barcelona va viure sempre, tot i que ell sempre va viure vinculat i sentimentalment unit al camp de Tarragona.\nLa seva carrera universitària va transcórrer entre 1896 i el 1906, quan obtingué el títol d’arquitecte, havent passat per les mans de mestres prou significatius com Domènech i Muntaner, Gallissà, Font i Carreras, F de Paula Villar o companys com en Domènech fill, Masó o Pericas.\nModernista i com Gaudí convençut de la vigència del gòtic, començà treballant amb en Gallissà, que moria el 1903, i amb Font i Gumà i poc abans d’obtenir el títol, amb Antoni Gaudí a La Pedrera, com també ho faria a la Casa Batlló o al Park Güell o inclús a la Catedral de Palma i a la Sagrada Família.\nProfessor des del 1910 a l’Escola d’Arquitectura, el 1924 ho seria de l’Escola del Treball. De Jujol és el sostre ceràmic de la Sala Hipòstila del Park Güell o el banc ondulant de la plaça; l’extravagant Casa Planells, a Diagonal 332: la font monumental de la Plaça d’Espanya, realitzada el 1927, al temps que l’edifici de la dreta de les torres venecianes, entre l’avinguda de Maria Cristina i el carrer Mèxic; o la restauració, després de la guerra, de la rosassa de Santa Maria del Pi, entre altres obres a Barcelona.\nCornellà de Llobregat, però sobretot Sant Joan Despí, d’on a partir del 1926 i fins a la seva mort va exercir com a arquitecte municipal, on ha deixat petjada, com la Torre de la Creu (1913), la Torre Serra Xaus (1921), Can Negre (1926), la Torre Jujol (1932), residència seva durant la guerra civil, o la reconstrucció de l’Església parroquial de Sant Joan Baptista (1943), incendiada a l’inici de la guerra, ensems d’una dotzena d’obres més, alguna desapareguda en el decurs del temps.\nEn l’àmbit tarragoní va deixar dues obres a Els Pallaresos i tres més a Tarragona ciutat, de la que destaca el Cambril del convent dels Carmelites i, fora ciutat, el coronament del campanar de Creixell, l’Església del Sagrat Cor de Jesús (1918) a Vistabella o el magnífic santuari de la Mare de Déu de Montserrat (1926) a Montferri, obres que s’aturaren el 1931 i que mig segle després es van continuar seguint els planells de Jujol, rematant-la ja al segle XXI. Ja en l’àmbit més llunyà, entre 1942 i 1945, va efectuar el retaule d’alabastre de la restaurada església de Santa Maria de Guimerà.\nJujol també va destacar en el dibuix i excel·lí com aquarel·lista, igual que dissenyador de mobles o altres objectes, com el majestuós ascensor modernista de l’Ateneu Barcelonès (1904), o seus són els esgrafiats de la Casa Llopis Bofill, al carrer Bailen o el recobriment ceràmic de la façana de la Casa Batlló, amb molts objectes religiosos o quotidians, que superat el modernisme, apunten en Jujol cap al surrealisme, inclús l’expressionisme i l’abstracte.\nJujol també era un enamorat del Barroc, de la música, catalanista de soca-rel com en Gaudí, també un viatger per molts recons de la Península, sempre amb el seu cartipàs de dibuix sota el braç. Es va casar gran, el 1927, quan ja tenia la plaça d’arquitecte municipal de Sant Joan d’Espí i la de professor de l’Escola del Treball. Ho va fer amb una cosina seva, Teresa Gibert i Mosella, anant de viatge de nuvis a Itàlia, recorrent-la durant tres mesos.\nEl matrimoni Jujol va tenir tres fills, Teresa, com la mare, Thecla, nom ben tarragoní, i Josep Maria com el pare. El fill ha estat el seu biògraf. Va viure a la Rambla de Catalunya de Barcelona, on Jujol va morir el diumenge, 1 de maig del 1949 d’una perforació intestinal, el seu òbit no va transcendir més enllà del cercle personal.\nJujol va estar ignorat durant anys, potser tímidament a primers dels vuitanta, entre cercles d’entesos, va començar a ser valorat i preuat.\nLa iniciativa de la Plataforma que des de la Universitat Rovira i Virgili impulsa el seu coneixement és una eina més, com en el seu dia va fer Sant Joan Despí, per a donar a conèixer un dels més originals arquitectes del nostre modernisme, geni polifacètic i en certa manera paral·lel a l’universalment admirat Gaudí.\narquitecte, arquitectura, ateneu barcelones, barcelona, casa batllo, Casa Llopis Bofill, Gaudí, Josep Maria Jujol, Jujol, modernisme, sant joan despi, tarragona, territori jujol


Marc Gasol: “A Florida nosaltres estem en una bombolla” | Lluís Simon | BARCELONA | Bàsquet NBA | L'Esportiu de Catalunya\nMarc Gasol: “A Florida nosaltres estem en una bombolla” Marc Gasol: “A Florida nosaltres estem en una bombolla” Marc Gasol: “A Florida nosaltres estem en una bombolla” Marc Gasol: “A Florida nosaltres estem en una bombolla” + Marc Gasol: “A Florida nosaltres estem en una bombolla” E-mail\nBARCELONA - 1 juliol 2020 21.55 h\nMarc Gasol: “A Florida nosaltres estem en una bombolla”.\nMarc Gasol: “A Florida nosaltres estem en una bombolla” Marc Gasol: “A Florida nosaltres estem en una bombolla” Marc Gasol: “A Florida nosaltres estem en una bombolla” Marc Gasol: “A Florida nosaltres estem en una bombolla” Marc Gasol: “A Florida nosaltres estem en una bombolla” E-mail\nEl jugador de Sant Boi Marc Gasol, pivot dels Raptors i president del CB Girona, ha explicat en una trobada telemàtica amb mitjans catalans i de la resta d’Espanya que ara mateix el seu equip i la resta de franquícies viuen en una autèntica bombolla mentre preparen la fase final de l’NBA. “Hem triat Florida per venir a entrenar-nos, un estat amb deu mil casos nous cada dia de coronavirus. Ens fan controls permanents i no tenim pràcticament contacte amb el món exterior, és certament una bombolla.” Aquesta situació es pot allargar més de tres mesos entre la pretemporada excepcional i els partits oficials. “El que més trobo a faltar i ho passaré malament per tot això és la família.”\nEntre els jugadors de l’equip, segons ell, no hi ha por a afrontar la competició però sí un cert respecte. “Al final pel bé de tothom, sobretot per nosaltres, el que volem és jugar i aquesta lliga és molt seguida als EUA i si la podem acabar doncs millor.” Els EUA viuen, de fet, una tempesta perfecte amb el coronavirus descontrolat, les protestes contra el racisme a tot el país i un president, Donald Trump, que no sembla tenir controlada ni de bon tros la situació. “En general busquem líders que uneixin en temps difícils i que sàpiguen gestionar crisi, no que les empitjorin, però aquí i a molts altres llocs la gent té el poder de canviar un líder gràcies a les eleccions i esperem que ho facin”. Gasol també recorda que el seu propi equip fa campanya oberta contra el racisme, igual que altres franquícies i també tota l’organització d’una lliga on els afroamericans són una majoria absoluta en les plantilles.\nIvanovic i Pesic\nLa connexió dels diferents periodistes amb Marc Gasol ha coincidt en el temps, no en l’espai, amb la “destitució” de Pesic, un fet que no va agafar per sorpresa el pivot, que va fer el seu gran salt de qualitat sota les ordres del serbi a Girona. “En l’esport professional sempre has d’estar preparat per fer les maletes quan els resultats no són bons i més en un lloc com el Barça; estic segur que ara trobarà un altre projecte engrescador.” El botxí de Pesic és un altre vell “amic” de Gasol, Ivanovic, un entrenador que el va portar pel camí de l’amargura. “Sovint s’exageren les coses però amb el temps tots evolucionem; ell ho ha fet i jo també i no tenim cap problema.” El jugador, a més,té paraules d’elogi pel Baskonia pel triomf a l’ACB. “La seva mentalitat en la final va ser espectacular perquè amb mals percentatges de tir no van perdre mai la cara al partit.”\nRespecte les possibilitats dels Raptors, defensors del títol, en la fase final Gasol és optimista. “A mi l’aturada m’ha anat bé, he fet un canvi físic que crec que serà positiu per a l’equip perquè portava molt temps sense parar. Hem perdut un jugador diferencial (Leonard) però la nostra força és sobretot mental i tenim un cos tècnic molt bo.”