Productes - XI Shenghao Tecnologia Co, Ltd\nConnector L29 per cable de coure\nEls connectors L29 (7/16 DIN) del cable de coure són connectors coaxials roscats més grans produïts d'acord amb els requisits pertinents IEC169-4. El connector DIN 7/16 té una tensió d'alimentació forta, estable, de baixa pèrdua i alta. La...\nAdaptador N a 3,5 mm\nAdaptador de la sèrie N a 3,5 mm Rendiment de la clau Impedància característica: 50 Ohm Rang de freqüència: DC ~ 17GHz VSWR: DC ~ 17 GHz 1.2max Durada del connector: 700 cicles Rang de temperatura: -60 ℃ ~ + 165 ℃ Especificació aplicable / STD: MIL-STD -348A Òrgans de...\nEls connectors coaxials de RF de connexió F Shenghao poden fabricar tot tipus de F Plug, com ara el connector de fixació F, el connector de F PCD, el connector de muntatge de flange F., també podríem produir F Plug com a dibuix dels clients. Rendiment...\nConnexió coaxial RF de muntatge superficial\nXi'an Shenghao Electronic Technology Co, Ltd és un dels principals fabricants i proveïdors de connexió coaxial rf de la superfície de muntatge de la Xina, som bons a la producció de connexió coaxial rf de muntatge de superfície d'alta freqüència, benvinguda per...\nMuntatge de cables de RF\nConjunts de cable coaxial de RF Shenghao produeix muntats de cable flexibles, semi-flexibles (conformables) i semirígids d'acord amb els requisits del client. Cadascun dels conjunts de cable coaxial són inspeccionats i provats segons els requisits del...\nConnector L29 per a cables semi-rígids o semi-còmodes\nEls connectors L29 per cable semi-rígid o semi-còmode L29 (7/16) El connector de RF és un connector coaxial amb rosca més gran produït d'acord amb els requisits pertinents IEC169-4. 7/16 El connector masculí DIN i els connectors femelles tenen una tensió...\nEls connectors L29 (7/16) del cable coaxial de les sèries L29 són connectors coaxials roscats més grans produïts d'acord amb els requisits pertinents IEC169-4. Té una tensió d'alimentació forta, estable, baixa i alta. La majoria del...\nConnector femení SMZ\nConnectors Femenins SMZ Connectors Femenins SMZ és un connector d'autocongilació basat en SMB. El connector femení SMZ té avantatges de bona resistència a l'impacte, alta fiabilitat, petita grandària, facilitat d'ús i excel·lent rendiment elèctric....\nConnector masculí SMZ\nConnector SMZ El connector masculí SMZ és un connector d'autocongilació basat en SMB. El connector SMZ té avantatges de bona resistència a l'impacte, alta fiabilitat, petita grandària, facilitat d'ús i excel·lent rendiment elèctric. El...


Manola Roig, un corrent d'aire fresc\nEscrita per rosa roig d’abril 06, 2015\nM. Roig i D. Jimeno. Foto M. Calatayud\nFa pocs anys que Manola Roig va decidir mostrar en públic la seua obra, des del blog, des del paper, des de la paret, des de la xarxa. I es va decidir a participar en exposicions i a fer-ne ella sola, i a provar nous llenguatges visuals. Explicava ella "...no sé encara per què dibuixe, però he comprés que la meua vida ja no té sentit sense els dibuixos i les fotografies. M’ha costat 43 anys començar a assumir-ho, però ara ja no m’aturaré. He deixat de fugir i he decidit que no perd res per compartir amb qui vulga mirar el que faig."\nNi aquest blog, ni els meus textos serien el que són sense Manol - la meua germana menuda-, sense els seus dibuixos, les seues fotografies, la seua sensibilitat, la seua mirada...ho explique sempre que puc: de menudes vam jugar poc, teníem interessos, gustos i manies ben diferents i una certa diferència de caràcter. Amb el temps, les alegries i les penes compartides- moltes, intenses, dures i entranyables- hem acabat per crear una complicitat i un llenguatge propi. De vegades en som una, i de vegades ens multipliquem. Jo estic ben orgullosa del que ella es capaç de fer, amb mi o sense mi.\nEn Febrer vam estar a la seu de la Intersindical Valenciana i Manola va fer la seua primera donació a una pinacoteca de l'obra D'esquena un gravat amb planxa de linoli de 2013, de la série Blanca, participant així d'una magnífica iniciativa que Dolors Jimeno, responsable dels Dimarts de la Intersindical explica així : "Intersindical Valenciana està en condicions de crear una pinacoteca en la seu de València. Ha arribat el moment d’acceptar l’oferiment que moltes i molts dels artistes que heu participat en les nostres exposicions ens heu fet... Més endavant, cap a l’hivern, organitzarem una exposició per a donar a conèixer els fons, que, posteriorment, es mostraran de manera permanent en un altre espai de la seu. "\nEn la inauguració de l'exposició D'Ones i corbes, Macu Gimeno, una bona amiga i companya de projectes, deia de l'artista: "Li agrada dibuixar amb llapis i pintar amb colorins. Les ceres i la seua textura l’apassionen. Dibuixa i prou, perd el món de vista. La ceràmica, el fang, vore créixer formes d’un material tan bast com la terra i l’aigua, i embrutar-se les mans també s’entusiasmen... Hui estic especialment nerviosa. Hui el repte és molt gran. Presentar l’obra de Manola Roig, dona, compromesa, artista, estimada, admirada. Els seus dibuixos arribaren a mi com un corrent d’aire fresc."\nAixí, com un corrent d'aire fresc ens arriba l'art de Manola, un corrent que ens obliga a respirar profundament i retrobar la força per mirar el món de front i sense por. Un corrent d'aire fresc.\nNota final: Si voleu sentir l'artista podeu escoltar aquesta entrevista al programa Calidoscopi de SuecaTV https://vimeo.com/67386459\nD'esquena D'ones i corbes Dolors Jimeno dones artistes Intersindical Cultura Macu Gimeno manola roig pinacoteca SuecaTv\nEtiquetes de comentaris: D'esquena D'ones i corbes Dolors Jimeno dones artistes Intersindical Cultura Macu Gimeno manola roig pinacoteca SuecaTv


5. Favorite, La [Òpera]\n9. L'elixir d'amor [Òpera]\n10. La bohème [Amics de l'Òpera de Sabadell / Albert Argudo] [Òpera]\n13. Lulú [Opera Theatre Helikon] [Òpera]\n16. Orfeu i Eurídice [Òpera]


Sala de premsa - Withfor Sala de premsa - Withfor\nLa nostra aposta és també per promoure i difondre la consciència ètica en el món.\n“Existeixen empreses que són més que solidàries. És el cas d’aquesta inmobiliària, donant de Fundació Roure. La Julie Plottier, gerent i cofundadora de Withfor respon a les nostres preguntes…”\n“Immobiliària i ètica, paraules que poden conviure perfectament. Honestedat, confiança i honoraris raonables són les principals demandes dels clients de el sector immobiliari … “\n“Withfor està revolucionant el mercat de les agències immobiliàries a Barcelona no reinventant la professió, sinó canviant la forma de fer les coses.”\n“Le Guide pratique ‘S’installer à Barcelone’ 2020”


Hesperia Sant Joan | Sant Joan Despi | Jetstar Hotels Australia\nBackSant Joan Despi results\nCalle Josep Trueta, 2, Sant Joan Despi, 08970, Spain\n4.0 out of 5 rating 1700 reviews\nLocated in Sant Joan Despi, Hesperia Sant Joan is a 4-minute drive from Catalonia Palace of Congresses and 10 minutes from Polytechnic University of Catalonia. This aparthotel is 5.8 mi (9.3 km) from Casa Batllo and 9.2 mi (14.7 km) from Placa d'Espanya.\nRCDE Stadium - 3.8 km / 2.4 mi\nCamp Nou - 6.7 km / 4.1 mi\nTeknon Medical Center - 7.5 km / 4.7 mi\nFira de Barcelona Montjuïc - 8.1 km / 5 mi\nArenas de Barcelona - 8.1 km / 5.1 mi\nRambla de Catalunya - 8.3 km / 5.1 mi\nMagic Fountain of Montjuic - 8.4 km / 5.2 mi\nThe preferred airport for Hesperia Sant Joan is Barcelona Intl. Airport (BCN) - 14.6 km / 9.1 mi


Autor\tJordi Boix\nL'Alfolí i la Festa de la Sal a l'Escala / Jordi Boix\nTítol : L'Alfolí i la Festa de la Sal a l'Escala\nAltre títol : El Alfolí y la Fiesta de la Sal de l'Escala; L'Alfolí et la Fête du Sel de l'Escala; The Alfolí and the l'Escala Salt Festival\nAutors : Jordi Boix, Autor ; Lurdes Boix, Autor ; l'Escala, Editor\nEditorial : l'Escala : Ajuntament de l'Escala\nCol·lecció : Guies del Patrimoni núm. 3\nISBN/ISSN/DL : 978-84-96766-34-1\nParaules clau : Escala història local\nPermalink : http://pmb.bibgirona.cat/opac_css/index.php?lvl=notice_display&id=53834\nL'Alfolí i la Festa de la Sal a l'Escala = El Alfolí y la Fiesta de la Sal de l'Escala; L'Alfolí et la Fête du Sel de l'Escala; The Alfolí and the l'Escala Salt Festival [text imprès] / Jordi Boix, Autor ; Lurdes Boix, Autor ; l'Escala, Editor . - l'Escala : Ajuntament de l'Escala, 2007 . - 206 p. : il. col ; 22 x 24 cm. - (Guies del Patrimoni; 3) .\nISBN : 978-84-96766-34-1\n1180078629 946.71 ESCALA BOI Llibres El Port de la Selva Adults Disponible\nAnar a fer tenda / Jordi Boix\nTítol : Anar a fer tenda : Les acampades de pescadors escalencs a la Costa Brava\nCol·lecció : Guies del Patrimoni núm. 2\nISBN/ISSN/DL : 978-84-96444-86-7\nParaules clau : Escala pescadors Castell-Platja d'Aro\nPermalink : http://pmb.bibgirona.cat/opac_css/index.php?lvl=notice_display&id=53833\nAnar a fer tenda : Les acampades de pescadors escalencs a la Costa Brava [text imprès] / Jordi Boix, Autor ; Lurdes Boix, Autor ; l'Escala, Editor . - l'Escala : Ajuntament de l'Escala, 2006 . - 88 p. : il. col. ; 22 x 24 cm. - (Guies del Patrimoni; 2) .\nISBN : 978-84-96444-86-7\n1180078599 946.71 ESCALA BOI Llibres El Port de la Selva Adults Disponible\nEls paisatges de Caterina Albert i Paradís, Víctor Català / Jordi Boix\nTítol : Els paisatges de Caterina Albert i Paradís, Víctor Català : un itinerari històric i literari a través dels indrets vinculats a l'escriptora de l'Escala\nISBN/ISSN/DL : 978-84-606-3811-7\nNota general : Inclou un recull de fragments de l'obra literària de Víctor Català\nParaules clau : Biografia Víctor Català\nPermalink : http://pmb.bibgirona.cat/opac_css/index.php?lvl=notice_display&id=9968\nEls paisatges de Caterina Albert i Paradís, Víctor Català : un itinerari històric i literari a través dels indrets vinculats a l'escriptora de l'Escala [text imprès] / Jordi Boix, Autor ; Lurdes Boix, Autor ; l'Escala, Editor . - l'Escala : Ajuntament de l'Escala, 2005 . - 139 p. : il. ; 22 x 24 cm.\nISBN : 978-84-606-3811-7\nInclou un recull de fragments de l'obra literària de Víctor Català\n1180078650 849.9 BOI Llibres El Port de la Selva Adults Disponible


Aventures i pensaments de la Khalina: Desventures de la Khalina\nEl dia del sopar veïnal algú va parlar del meu blog com “ Aventures i desventures de la Khalina”. Em va impactar tant aquest nou bateig, que crec que jo mateixa en les presentacions vaig anomenar-lo així.\nQuan vaig crear aquest blog, potser influenciada per un blog anterior, pensava que potser només explicaria històries en primera persona de la Khalina. Per tant escriuria sobre el que visqués o sentís, potser algun cop em permetria afegir alguna fantasia, però serien les meves aventures vistes des de la ment de la Khalina. I de tant en quant afegiria els meus pensaments. Però molts cops he escrit històries on la Khalina no era la protagonista. Hauria de batejar el blog com “Aventures, pensaments i històries de la Khalina”? O quedaria molt llarg? Seria millor deixar-lo com “Històries de la Khalina”?\nPerò no sé, no em fa el pes. Ja existeixen les “Històries de la puta mili”.\nDesprés de tanta dissertació, crec que deixo el títol com estava, però us explicaré alguna de les meves últimes desventures. Només avui, eh? Divendres, després de treballar a Barcelona, vaig agafar el Bicing per anar cap a casa dels meus pares. Passant pel Parc de la Ciutadella vaig sentir i veure tota la primavera. Pedalejava entre núvols de pòlen. Aquelles llavors blanques s’apartaven al meu pas, tot i que algunes volent acompanyar-me s’enganxaven als meus cabells. No he estat mai al·lèrgica, però vaig començar a sentir picor a la gola. Aquell pol·len volia introduir-se als meus pulmons. No en tenien prou amb els cabells? A part em feia pessigolles al nas. Esternuts varis! Primera desventura.\nPassada la plaga primaveral ambiental, al cap d’uns metres , una nova desventura. Aquesta més costosa! El xiclet que mastegava havia arrossegat... la funda del queixal. S’hauria fracturat. Podria recuperar-se. Sé que encara que la guardis, no te la poden enganxar. Tots els dentistes us explicaran a part com els pacients les rescaten de llocs inversemblants per a res. Però per si de cas vaig guardar-la. Era la meva funda. L’havia pagada amb la meva suor.\nCom segueixo anant a la dentista de Barcelona perquè per l’Empordà els preus es disparaven, vaig decidir anar-hi sense hora aquella mateixa tarda. Agafen urgències a última hora, però tenia un sopar. Si et posen anestèsia no pots menjar en dues hores... Per tant enlloc de trucar, vaig provar d’anar-hi presencialment a primera hora, per si em deixaven quedar i m’ho arreglaven. No està bé fer això però no tornava a Barcelona en una setmana, havia d'intentar salvar el queixal o la funda.\nA la meva dentista sempre hi havia moltes cues. Podies tenir hora a les 17 h i ja tenir tres o quatre persones davant teu a la sala d'espera. Però la crisi ha fet també de les seves en el món dels dentistes. Així que vaig entrar a la sala d’espera. No hi havia ningú. Trenta segons més tard van picar a la porta. Vaig obrir el llibre que portava dissimulant. Jo diria que era la de les 16.15. La gent sempre et pregunta l'hora, si fa molt que ha entrat el d'abans... La mala sort va ser que el de les 16.30 era el veí dels meus pares. Jo no volia donar massa informació, a part volia llegir. Per sort van trucar-lo quan la conversa era perillosa. L’auxiliar va cridar-lo a ell. L’home em va fer un somriure de compromís. Creia que el colaven. Tot era per la meva frase "m'han dit que vingués a les 16.15". Tot i que no vaig deixar-li clar des de quan m'ho havien dit. Per sort no l’he trobat per l'escala. Va venir una altra persona a les 17h, però em van cridar a mi abans. I potser per dir mentides al veí (de fet era mitja mentida) em van arrencar el queixal. El que quedava. Solució futura: implant.\nTenia l’arrel ben enganxada. Les tenalles aquelles fent força són bastant desagradables. Us podria donar altres detalls però no vull que algú suggerixi que el blog es digui “Aventures i desventures gore de la Khalina” Us puc dir que a l’hora del sopar s’havia despertat el queixal, però la doctora m’havia dit que mengés sopa o puré per sopar junt amb antibiòtic. Perfecte!\nDissabte no em feia gaire mal. Podríem dir que va ser un bon dia malgrat que perdés el Barça, que per molts també va ser una desventura, però en Wow i jo, mentre ells perdien, sopàvem tranquil·lament a un mexicà. Que consti que som del Barça de tota la vida. Al carrer plovia, però en sortir havia parat. Com havia perdut el Barça vam poder anar en bici sense perill de ser arrossegats per alguna bandera blaugrana, desorientants per les botzines cridaneres i l'emoció compartida d'haver guanyat al Madrid. Hagués estat una desventura molt nostrada. M'imagino als diaris "una veïna empordanesa es trenca una cama quan la roda del seu bicing s'enganxa amb la bandera que voleiaven uns afeccionats blaugranes"\nLa propera desventura seria la de diumenge, però crec que aquesta me la reservo per un proper post.\nPublicat per khalina a 1:49\nPobrissona, quantes desventures... sort que finalment són de els que tenen un final previsible i de bon resoldre.\nM'agrada molt que el sopar t'hagi fet tornar al blog!\n27 d’abril de 2012, a les 11:14\nA mi m'agrada el títol!\nI mira-t'ho pel cantó bo! no t'avorreixes mai tu! :D\n27 d’abril de 2012, a les 11:24\nA mi em dol les peles que t'hauràs de gastar amb l'implant :(\na seguir, desventurada :)\n27 d’abril de 2012, a les 22:14\nquan tornes no t'hi poses per poc eh?.....BEN TORNADAAAAAAAAAAA\n27 d’abril de 2012, a les 23:41\nCarme, jo també me'n alegro d'haver tornat :)\nGerònima, és cert que no acostumo a avorrir-me. Tu tampoc fas cara d'avorrida ;)\nEmily, de moment no em penso fer cap implant. Així que no pateixis. El queixal estava al final de tot. No es veu, i podré seguir somrient malgrat totes les altres desventure. I amb una mica de sort m'acaba sortint la del seny. A l'altra banda em va passar això\nJoan, he d'aprendre a fer posts curts jaja\n27 d’abril de 2012, a les 23:42\nOstres... Amb lo poc que m'agraden els dentistes.. Et compadeixo noia!\nI a mi el que m'agrada, és que expliquis aventures ;o)\nPer desventures ja tinc les meves, he he\nÉs millor buscar el costat bo d'aquestes coses.\nJo també m'alegro que hagis tornat al blog\n27 d’abril de 2012, a les 23:46\nFra Miquel, ja aniré explicant de tot. Clar que sembla que estic en temps de desventures. A la majoria pots donar-les la volta i agafar-les amb clau d'humor.\n28 d’abril de 2012, a les 0:15\nQuan perdo un queixal el poso sota el coixí i demano al ratoncito Pérez que me'n porti un de nou. Surt més bé de preu que anar al dentista.\nM'agrada que tinguis aventures i desventures per explicar-nos.\n28 d’abril de 2012, a les 0:44\ncarai quin dia! aventura o desventura? almenys ara ja no et deu fer mal el queixal....d'això en pots treure un guió per una peli...\n28 d’abril de 2012, a les 0:56\nUiix... pobreta! El po·len mira, però el queixal... Això sí que és una desventura. No sé com he pogut arribar fins al final sense desmaiar-me! Tot pel plaer de llegir-te!\nPS: Tens l'agenda ben atapeïda, tu!! ;)\n28 d’abril de 2012, a les 9:57\nPaseante, la meva antiga funda se la va quedar la dentista. Tu creus que ella la va posar sota el coixí junt amb les restes de queixal?\nElfreelang, tota la nostra vida és susceptible de guió de peli.\nViolette, miraré de no explicar més desventures sagnolentes. No vull cap veïna desmaiada.\n28 d’abril de 2012, a les 15:59


Acavallo Art. Nr.: 35644\nbronze orange rosegold red brown blue black alu\n13.5 14.5 10.5 11.5 12.5\nDas innovative Acavallo Gebiss "Jumpe AluPro“ besteht aus einer zertifizierten, zu 100% ausfransungshemmenden, verdrehten Faser namens "Jumpe" und ist mit zwei eloxierten Aluminiumringen ausgestattet. Der Hauptvorteil von „Jumpe“ ist, dass es durch Beißen oder Kauen des Pferdes nahezu unzerstörbar ist, wodurch es sehr sicher und mundfreundlich ist.\nEmpfohlen für Pferde, die extrem empfindlich auf Metall reagieren oder traditionelle starre Gebisse nicht mögen. Das „Jumpe“ -Bit passt sich perfekt dem Maul jedes Pferdes an, erhöht den Komfort und minimiert die Reibung im Vergleich zu anderen Alternativen aus Metall oder Gummi. Um Quetschgefahren zu vermeiden und das Maul Ihres Pferdes zusätzlich zu schützen, empfehlen wir die Verwendung von Acavallo-Gebissscheiben.\nZwei eloxierte Aluminiumringe\nAußendurchmesser der Ringe beträgt 80 mm


L'Iraq, onze anys després\nInici Temes Món L'Iraq, onze anys després\nEl país viu avui una nova ofensiva gihadista que té a veure amb el fet que el poder estigués en mans de la minoria sunnita des de la independència del Regne Unit fins a la caiguada de Saddam\nPresència militar a Iraq - Shutterstock\nEl 15 de febrer del 2003 més d'un milió de persones recorrien els principals carrers de Barcelona amb un clam unànime: "Aturem la guerra". No va servir de res. Tampoc el fet que els inspectors de l'ONU no trobessin mai les cèlebres armes de destrucció massiva que l'aleshores president nord-americà George Bush deia que tenia l'Iraq, ni que en el si del Consell de Seguretat hi hagués veus contràries a la intervenció. La cimera de les Açores entre Bush i els seus homòlegs espanyol i britànic, Jose M. Aznar i Tony Blair, va comportar la creació d'una coalició per atacar l'Estat iraquià de manera unilateral.\nQuatre dies més tard d'aquesta entesa, el 20 de març del 2003, els primers míssils Tomahawk feien blanc sobre edificis estratègics de Bagdad. Començava una invasió considerada il·legal pels experts en dret internacional perquè no comptava amb un mandat del Consell de Seguretat i les conseqüències de la qual encara avui marquen el dia a dia d'un poble iraquià sumit deu anys després en una guerra civil. Però algun cop Saddam Hussein va ser una amenaça real?\nDe la monarquia al règim del Partit Baas\nPer entendre la guerra sectària en què avui es troba el país cal mirar enrere fins a arribar a la Primera Guerra Mundial i la desintegració de l'imperi Otomà. El tractat de Sèvres va comportar que tota la regió de Mesopotàmia passés sota control del Regne Unit. Malgrat una forta rebel·lió el 1920, Londres no va acabar cedint el territori fins a l'any 1932, quan l'Iraq va obtenir la seva independència.\nLa revolta d'Egipte liderada per Nasser, que el 1952 va acabar destronant el rei Faruk, va ser un mirall per a molts països àrabs i el panarabisme socialista va començar a arrelar amb força. Durant la guerra del Sinaí del 1956, l'Iraq va donar suport a la intervenció armada del Regne Unit contra Egipte, la qual cosa va augmentar el rebuig popular contra el rei Faisal II. Finalment, el 1958 un grup d'oficials de l'Exèrcit va perpetrar un cop d'estat assassinant el monarca i els membres de la dinastia haiximita, i l'Iraq es va convertir en república.\nEl Partit Baas va ser fundat el 1947 amb una base ideològica laica, àrab nacionalista i socialista, i amb un pes molt destacat a Síria i l'Iraq, on van assumir el poder el 1963 mitjançant cops d'estat. El primer ministre iraquià Abdel Karim Qasim fou enderrocat i el Consell del Comandament Revolucionari Nacional prengué el control d'un govern d'unitat nacional format pel Baas i altres partits àrabs socialistes.\nEls baasistes iraquians van situar al capdavant de l'executiu Abdul Salam Arif, però progressivament es van distanciar perquè la facció més esquerrana del Govern va tractar d'imposar una política basada en la planificació econòmica i el control dels mitjans de producció.\nEl novembre del 1963 Arif, amb el suport de diferents comandaments militars, va expulsar del Govern els ministres del Partit Baas. Al mateix temps, Damasc va eliminar la facció nasserista del Govern i a poc a poc les dues branques del partit van anar distanciant-se fins a produir-se la ruptura total el 1966. Finalment, el 1968 es va produir un nou cop d'estat baasista i Ahmad Hassan al-Bakr es va convertir en president.\nSaddam Hussein assoleix el poder\nSaddam Hussein, parent llunyà d'al-Bakr, havia escalat posicions en la cúpula militar i va ser l'encarregat d'organitzar l'aparell de seguretat i intel·ligència del nou règim. Convertit en home de confiança d'al-Bakr i amb la vista posada en la presidència del país, Saddam va desfer-se dels ministres de Defensa i Interior, que representaven una amenaça per a les seves aspiracions de poder.\nEl 1979 Saddam va treure a al-Bakr totes les seves funcions i va proclamar-se president de la República, secretari general del Baas i comandant en cap de les Forces Armades. Amb el suport dels seus familiars i paisans de Tikrit i la minoria sunnita a la qual pertanyia —el 25% de la població—, Saddam va implantar una dictadura i va tractar d'erigir-se en el nou líder de la nació àrab després de la mort de Nasser el 1970.\nSaddam va liderar un règim laic que va fomentar el nacionalisme iraquià i el panarabisme per sobre de qualsevol diferència ètnica o religiosa. Per dur a terme aquesta homogeneïtzació ideològica el règim va reprimir amb duresa qualsevol dissidència, protagonitzant tristos episodis com la massacre de Halabja el 16 de març del 1988, on van morir prop de 5.000 kurds després de ser atacats amb armes químiques. Els kurds van pagar la seva aliança amb l'Iran durant la guerra que va enfrontar-lo amb l'Iraq del 1980 al 1988.\nDurant la guerra freda, el dictador iraquià va donar suport a diferents grups terroristes que operaven a Occident. En aquest període, l'URSS va buscar aliances per expandir la seva àrea d'influència a l'Orient Mitjà i el 1972 va signar un tractat d'amistat i cooperació amb l'Iraq. L'acord s'emmarcava principalment en el camp militar, energètic i de matèries primeres: l'estat àrab exportava petroli i fosfats a canvi d'importar blat soviètic, maquinària industrial i armament.\nEn aquest context, doncs, la invasió de Hussein a Kuwait sí que representava una amenaça real per al nou ordre mundial que s'estava gestant després de la desintegració de l'URSS. Però després de la contundent derrota a la guerra del 1991, el dictador en realitat només era una amenaça contra el seu propi poble, les condicions de vida del qual van empitjorar dràsticament arran de l'embargament internacional.\nLa violència sectària actual és, sens dubte, el pitjor llegat de l'ocupació. L'executiu del primer ministre Nuri al-Maliki ha anat acumulant poder amb el suport de milícies radicals com la del clergue xiïta Muqtada al-Sadr i d'un exèrcit nacional que els sunnites perceben com una força sectària al servei de la majoria xiïta —el 60% de la població—. El fet que des de la independència del Regne Unit fins a la invasió del 2003 el poder estigués en mans de la minoria sunnita dificulta la reconciliació nacional.\nLa pugna per l'hegemonia musulmana a l'Orient Mitjà que protagonitzen l'Iran i l'Aràbia Saudita també s'ha traslladat al territori iraquià mitjançant el suport a faccions xiïtes i sunnites respectivament. En un moment en què la Síria de Baixar al-Assad està fortament debilitada, el règim iranià dels aiatol·làs tracta de guanyar influència entre la cúpula xiïta del Govern de Bagdad.\n1932 l'Iraq deixa de ser un protectorat britànic i aconsegueix la plena independència.\n1958 Un cop d'estat perpetrat per l'Exèrcit destrona la monarquia i el país es converteix en una república.\n1968 Definitivament el Partit Baas pren el poder mitjançant un cop d'estat liderat pel general Ahmad Hasan al-Bakr.\n1979 Saddam Hussein és proclamat president de l'Iraq.\n1980-1988 La guerra amb l'Iran deixa més d'un milió de víctimes.\n1990 L'Iraq envaeix l'emirat de Kuwait, ric en jaciments petrolífers.\n1991 Amb l'operació Tempesta del Desert la coalició militar encapçalada pels EUA derrota el règim iraquià, que abandona Kuwait.\n2003 La coalició liderada pels EUA llança l'operació Llibertat Iraquiana i derrota el règim de Saddam Hussein. Comença l'ocupació estrangera.\n2010 Els segons comicis democràtics de la història iraquiana situen el xiïta Nuri al-Maliki com a primer ministre.\n2011 Retirada de les últimes tropes nord-americanes. La primavera àrab també arriba a l'Iraq.\nRAMONET, Ignacio. Irak, historia de un desastre. Madrid: Debate, 2005.\nCHANDRASEKARAN, Rajiv. Vida imperial en la ciudad esmeralda: dentro de la zona verde de Bagdad. Barcelona: RBA, 2008.\nAquest article s'ha publicat en el número 127 de la revista SÀPIENS (Març 2013).


Gasoducte MidcAT: La tercera llista de projectes d'interès comunitari reafirma la victòria contra el Midcat\nLa tercera llista de projectes d'interès comunitari reafirma la victòria contra el Midcat\nEl març de 2017, diverses entitats ecologistes, així com persones a títol individual van constituir la Plataforma Resposta al Midcat, per fer front comú a aquesta infraestructura fòssil, opaca, cara, insostenible i irrespectuosa amb l'entorn.\nDurant gairebé 2 anys, la Plataforma ha estat incansable i la mobilització ciutadana a permès fer visible l'invisible. S'ha tret a la llum pública totes les irregularitats administratives en la construcció del primer tram, així com la ingent despesa de diner públic que suposava aquesta infraestructura. S'ha aconseguit captar l'atenció dels mitjans de comunicació i teixir xarxa amb altres col·lectius que lluiten arreu d'Europa contra infraestructures de gas.\nAmb tot, centenars de persones, desenes d'organitzacions, diversos ajuntaments i consells comarcals i fins i tot la Diputació de Girona han donat resposta al Midcat. La veu del territori gironí, s'ha fet sentir des de les localitats més petites fins al Parlament Europeu o la COP24.\nLa Plataforma Resposta al Midcat ha participat en desenes d'actes i accions per mostrar el seu rebuig a una infraestructura amb un cost de més de 3000 milions d'euros per continuar promovent el gas metà, un combustible fòssil terriblement perillós pel manteniment del clima de la terra.\nTota aquesta feina de persones voluntàries, va culminar el gener de 2019 en una reunió cara a cara amb el president de la CNMC on es va posar de manifest el rebuig ciutadà a aquest projecte, a la inversió de diner públic en projectes gasistes i a la manca de participació i transparència amb la que es tramiten.\nA principis de febrer del 2019 es va celebrar amb alegria la victòria contra el Midcat. Això va ser després que la CNMC i el regulador francès donessin la negativa a la petició d'inversió de ENAGAS. La manca de suport al projecte, per part dels reguladors competents en la matèria, feia molt difícil que els promotors poguessin finançar el projecte i per tant aquest quedava paral·litzat.\nTot i la negativa,les empreses promotores van intentant tornar a incloure el projecte a la 3a llista de projectes d'interès comunitari (PIC). la qual cosa significa facilitats en la tramitació i poder optar a fins a un 50% de finançament públic.\nFa pocs dies s'ha publicat la llista definitiva de PIC 2019 i, no només no inclou el projecte MIDCAT, sinó que també s'ha desestimat el projecte STEP i la 3a interconnexió de gas entre Espanya i Portugal. Això suposa un fort cop per ENAGAS i la paral·lització de tots aquests projectes, com a mínim durant 2 anys i molt probablement de forma definitiva.\nLa Plataforma respira tranquil·la i pot tornar a afirmar ben alt i fort "HEM ATURAT EL MIDCAT!"\nEl suport de col·lectius com Gastivists, 350,org, Observatori del Deute de la Globalització (ODG), Ecologistes en Acció, Xarxa per la Sobirania Energètica (XSE), Associació de Naturalistes de Girona o IADEN-Salvem l'Empordà, ha estat clau per tirar endavant la lluita contra el Midcat. Però res de tot això hauria estat possible sense la força i el coneixement adquirit dels veïns i veïnes afectats per la construcció del primer tram del gasoducte en el seu pas pel Vallès.\nNo oblidem que en 2011 ja es van construir 86 km d'aquests gasoducte, amb un cost públic de 13 milions d'euros en retribucions a ENAGAS, als que cal sumar 7 milions d'euros invertits per la Unió Europea pels estudis de viabilitat del projecte. Un cost total de 20 milions d'euros i desenes de quilòmetres de territori destrossat per un gasoducte que mai entrarà en funcionament. Què passarà amb el gasoducte construït? S'exigirà a ENAGAS el seu desmantellament?\nNo oblidem tampoc, que la llista de PIC encara inclou 55 projectes gasistes arreu d'Europa que ens porten a la perpetuació d'un model energètic fòssil, sustentat amb diner públic.\nLa situació climàtica és dia a dia més greu i el model socioeconòmic actual sobrepassa en escreix els límits biofísics de la terra. Cal actuar de manera contundent per abandonar la dependència dels combustibles fòssils i iniciar de forma imminent un procés de decreixement energètic.\nL'abandonament del projecte Midcat és una petita victòria només. Però per sort, les petites victòries contra el gas comencen a no ser un fenomen aïllat. La planta de gas natural liquat de Gothemburg també ha estat anul·lada gràcies a la mobilització ciutadana i recentment el Regne Unit ha prohibit el fracking.\nLa lluita contra el gas i l'acció climàtica continua!\nahmed 20 de febrer de 2020, a les 10:01\nLa tercera llista de projectes d'interès comunitar...


Hotel Landgasthof Altwirt Seeham Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 6 allotjaments a Seeham.\nHotel Landgasthof AltwirtDorf 1, Seeham, Seeham, Àustria, 5164 - Veure al mapaExcel·lent9,0Basada en99comentarisHotel Landgasthof AltwirtVeure més fotos"Everything was okay. From the first moment I felt very comfo..."AlesSloveniaVestíbulVeure més fotosVeure totes les 40 fotosMolt bona ubicació 8,7Veure al mapa8,7UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbalcó/terrassabarjardí\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Landgasthof Altwirt és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Seeham. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Seeham. Els clients de l'hotel poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets . A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar, balcó/terrassa per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com pesca, massatge, pistes de tennis, ping pong, equitació que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Landgasthof Altwirt no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-seequitacióMassatgePista de tennisesports d'aigua (no motoritzats)pescavisites turístiquesjardíping pong Àpats, begudes i refrigeribarRestaurantsservei d'habitacionsServeis i comoditatsBotiguescaixer automàticservei de bugaderiacaixa fortamagatzem d'equipatgezona de fumadorsAccésascensorinstal.lacions per a minusvàl.lids entrada/sortida [exprés]s'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióCaixa forta a l'habitacióservei de despertadorarticles de tocadorcalefacciótelèfonassecador de cabelldespertadorTV satèl•lit/cablebalcó/terrassaempolles d'aigua de cortesia caixa de seguretat per a portàtilsescriptori Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més\nAllotjaments a Seeham


Algú necessita lliçons d’urbanisme | EIVISSA CONFIDENCIAL\nAlgú necessita lliçons d’urbanisme\n29 març, 2005By Eivissa ConfidencialNo sabem si els periodistes, els informadors dels periodistes o els redactors del PTI (la qual cosa ja és greu). En tot cas, l’urbanisme és una disciplina complexa, i advertim que nosaltres no sóm ningú per donar lliçons sobre res. Però tanmateix ens atrevim a publicar el que segueix, motivats per la confusió que s’ha generat aquests darrers dies amb la fixació de les Àrees de Prevenció de Riscos (APR) a la norma territorial aprovada pel Consell. Bons exemples de la confusió són la notícia de dissabte a Última Hora sobre Ses Feixes (segons la qual el car� cter inundable en condiciona la urbanització) i els comentaris de Diario de Ibiza sobre els riscos naturals en sòl urb� . Així doncs que és Es Prat de Vila si ja no és APR d’inundacions? Bona pregunta. Potser que ho expliquin els redactors del PTI o qui ha interpretat el seu treball per a Última Hora. Algú en definitiva s’ha inventat una categoria nova (la zona de risc que no és APR) suposam per permetre o fer veure que es permet urbanitzar la zona humida. I per què “El riesgo se detiene en el suelo urbano”? Aquesta és també bona, i la resposta seria òbvia si no fos perquè la primera versió del PTI estava mal feta i l’han hagut de canviar. En concret, les APR s’acaben (o s’haurien d’acabar) all� on comença el sòl urb� perquè es tracta d’una categoria de sòl rústic, segons les Directrius d’Ordenació Territorial (DOT).\n6 comentaris a Algú necessita lliçons d’urbanisme Anonymous on 29 març, 2005 at 11:59 Creo que yo tambien necesito lecciones, porque sigo sin enterarme de que va el tema.\nAnonymous on 29 març, 2005 at 20:34 Lliçons d’urbanisme vindrien bé a més d’un, i no necess� riament als periodistes autors d’aquestes notícies.No és que les Àrees de Protecció de Risc siguin una categoria de sòl rústic, és que HAN DE SER SÒL RÚSTIC, per aplicació de la Llei autonòmica 6/1997, art 4.2.c, norma que deriva de legislació b� sica de l’estat (art.9, Ley del Suelo y Valoraciones). Així, queda clar que les � rees de risc han de quedar sostretes al desenvolupament urb� i ser qualificades com a sòl rústic. El fet d’eliminar dels planols les APRs i substituïr-les per sòl urb� no és més que un frau de llei que, cas d’aguna desgr� cia futura, podria costar molt car als responsables/culpables. Precisament per això est� n els pl� nols de possibles riscos, per evitar ubicar assentaments humansa llocs indeguts.Resulta sorprenent que algú pugui interpretar que quan es vol urbanitzar una zona, senzillment, es pugui esborrar el perill que representa i tirar endavant\neivissenc on 29 març, 2005 at 21:12 estic totalment d’acord. és un esc� ndol que el pp hagi suprimit la qualificació inundable de ses feixes per permetre urbanitzar-les (més o menys tan escandalós com la proposta urbanitzadora del pgou). allò no pot ser més que sòl rústic, pel risc d’inundacions. crec que si no és un acte de prevaricació no hi falta gaire. aixímateix, entenc que tot aquest embolic es resumeix en què uns terrenys no poden ser a la vegada sòl urb� i zona de risc. però què passa amb les zones urbanes consolidades? “es pratet” es tan inundable com ses feixes, per exemple, i diria que no pot ser rústic perquè la llei també diu que les � rees amb urbanització consolidada han de ser obligatòriament catalogades com a sol urb� .\nen fi, no conec el cas de es cubells, però en el cas de ses feixes són faves comptades.\nEivissa Confidencial on 30 març, 2005 at 10:17 Acceptat el matís del segon comentari, en el sentit que les � rees de risc han de ser sòl rústic. El nostre comentari venia a afirmar, en termes més generals, que és impossible legalment que una zona siga urbana i APR al mateix temps. Això val tant pels que feren els primers pl� nols del PTI (que en alguns llocs mesclaven APR amb sòl urb� ), i pel titular que pareix que se sorprèn o no troba normal la correcció de l’error.\nCassiopea on 30 març, 2005 at 12:20 Lo que crida més l’atenció és que ses Feixes des Prat de Vila, que son zona inundable reconeguda, catalogades de perill alt i que, per tant, s’haurien de considerar APR, no estiguin grafiades com a tal. Aquí és on podem veure de part de quins interesos estan ses administracions, (totes), a Eivissa.Ser� , suposc, fins que tenguem una sentència com sa de Marbella. Esperem que sigui aviat.\nM� rtir des Puig de Missa on 30 març, 2005 at 12:40 eliminar des planols ses APRs i substituïr-les per sòl urb� no és un frau de llei: és il·legal i punt. frau de llei és fer servir una llei per burlar s’aplicació d’una altra. per cert, sobre sa Caixota, que ara sen parla tant. no varen guanyar es promotors un contenciós contra es consell? algú se’n recorda perquè va ser?


Resultats de la recerca per miguel angel asturias\n[Monsieur le Président de Miguel Angel Asturias I : versión radiofónica de Hugo Carrillo y André Camp]\nRetransmisión de la versión radiofónica de la obra El Señor Presidente de Miguel Angel Asturias\n[Monsieur le Président de Miguel Angel Asturias II : versión radiofónica de Hugo Carrillo y André Camp]\n[Monsieur le Président de Miguel Angel Asturias III : versión radiofónica de Hugo Carrillo y André Camp]\n[Recital de poesía de Miguel Ángel Asturias en la Sorbona] : fragmento]\nLecturas literarias / Literatura latinoamericana - Siglo 20o / Poesía / Programas culturales\nPoesías: Autoquiromancia, Meditación frente al lago Titicaca, Bolivar, Credo\nRàdio París. Ramírez/del Campo Ràdio París. André Camp Ràdio Alcoi ORTF. Emissions en diferit Censura musical Radio Espanya Independient


CICLE NITS DE PIANO "AMB ESPERIT DE DONA": MONTSE MASSAGUER, PIANISTA I MONTSE SOLÀ, SOPRANO | Música - Teatre de Lloret de Mar\nCICLE NITS DE PIANO "AMB ESPERIT DE DONA": MONTSE MASSAGUER, PIANISTA I MONTSE SOLÀ, SOPRANO\nCONCERT DEDICAT A L'ASSOCIACIÓ DE DONES L'AURORA\nDivendres 20 de maig 20 h\nVENDA D'ENTRADES: http://entrapol.is/OFhnM\nCançons espanyoles, catalanes i franceses.\nCURRÍCULUM MONTSE MASSAGUER, PIANISTA\nInicia els estudis musicals a Girona amb Rosa Ciurana, i acaba el grau superior al Conservatori de Badalona amb Eulàlia Solé. Amplia els estudis amb Nina Svetlanova a la Manhattan School of Music de Nova York on obté el Master of Performance.\nHa col•laborat amb diverses formacions musicals així com : Grup de Cambra del Conservatori de Badalona ; Manhattan School Contemporary Ensemble ; l’Orquestra Da Camera; Fundació Boris Vian en les conferències dramatitzades Cartografies del Desig I , II i III\nMurtra Ensemble (Badalona 2009), Always Drinking R+D 2011.\nLa seva presència com a solista ha estat sol•licitada per Festivals com el Festival Internacional de Música y Danza de Granada, Festival d’Estiu Grec de Barcelona, Festival Internacional Castell de Peralada, Quincena Musical de San Sebastián, Festival Internacional de Santander, Festival Internacional de Sevilla, el Festival Internacional de Torroella de Montgrí, Festival de Músiques religioses de Girona.\nJuntament amb la mezzo-soprano Titon Frauca ha enregistrat l'obra completa de Frederic Mompou per a veu i piano (Anacrusi) i la integral per a veu i piano d'Eduard Toldrà amb la soprano Júlia Arnó (Anacrusi).\nÉs membre estable del grup d'improvisació conduïda MIS.\nCURRÍCULUM MONTSE SOLÀ, SOPRANO\nNascuda a Lleida, s’ha format a Barcelona, França i Alemanya. El seu repertori s’ha construït treballant en diverses formacions de música antiga, clàssica, i sobretot en el camp del Lied i la música contemporània. Actualment és professora de cant al Conservatori i EMM de Lleida.\nHa actuat a Itàlia, França, i Alemanya, així com als Auditoris de Barcelona i Lleida, al Gran Teatre del Liceu i al Palau de la Música de Barcelona, en festivals com ara Òpera de Butxaca, Festival Grec, Ribermúsica, entre altres.\nSovint li han estat encomanades les estrenes d’autors del nostre temps, com ara S. Fidemraizer, Ma. Vila, J. Rossinyol, J.Ma. Mestres-Quadreny, R. Irmann, entre altres.\nHa enregistrat Invocation to Misery d’Osías Wilenski, Der turm zu Babel de Kagel i Música para las ceremonias olímpicas Barcelona 92’ de Carles Santos.\nL’any 2016 fundà la Companyia MesèMes, amb la que acaba d’estrenar l’oratori profà Fedra, del compositor Juan Jurado, en col·laboració amb la compagnie du sarment de Catalunya Nord. Durant el 2022 estrenarà també l’òpera Dreamtime del compositor Luis Tabuenca.


Didier Tholot Estatísticas | FBref.com\nFB Página inicial > Jogadores > Didier Tholot\nData de nascimento: 1964/Abril/2 em Feurs, France fr\nResumo Didier Tholot\nMais Didier Tholot Páginas\n31 Bordeaux fr FRA 1. Division 1 16° 20 17 1.531 17.0 5 5 0 0 0 0,29 0,29 Partidas\n32 Bordeaux fr FRA 1. Division 1 4° 32 18 1.699 18.9 8 8 0 2 0 0,42 0,42 Partidas\n1 clube 1 liga 52 35 3.230 35.9 13 13 0 2 0 0,36 0,36\n31 Bordeaux fr FRA 1. Division 1 16° 20 1.531 77 17.0 17 11 3 0 Partidas\n32 Bordeaux fr FRA 1. Division 1 4° 32 1.699 53 18.9 18 7 14 0 Partidas\n1 clube 1 liga 52 3.230 62 35.9 35 18 17 0\n31 Bordeaux fr FRA 1. Division 1 16° 17.0 0 0 0 0 Partidas\n32 Bordeaux fr FRA 1. Division 1 4° 18.9 2 0 0 0 Partidas\n1 clube 1 liga 35.9 2 0 0 0\nVocê está aqui: FB Página inicial > Jogadores > Didier Tholot


yo y mis circunstancias: hoy con la cannodale v400 casi moto\npor fin han traìdo el gps garmin, , uno nuevo por garantìa y ya lo he colocado en la bici cannondale superv400 para hacer la ruta de hoy con perfiles y todo.\néramos blas y pepe, edu y jose antonio y yo .\nSalimos con blas en cabeza a toda pastilla al camping, luego a la hìpica y rodeando el clot al carabasì , donde pepe tomò la cabeza, hicimos una excursiòn fallida a la cueva de la araña que por prisas no la encontramosy seguimos a toda pastilla detràs de jose antonio hasta la casa del mar...\nluego subida al torreòn del moro y al tistiu.Cantera, , bajada a santa pola, subida arriba de la blanca , bajada otra vez a santa pola , subida al pinar y allì abandonè al grupo para hacer el barranco, giro a izquierda al camino paralelo a la carretera de santa pola, atravieso la carrtera del faro y bajo por mi trialera a tomar el valle hacia el centro comercial, hormigonera, señora de la vida y para casa, salen 36, 5km en algo màs de dos horas .\nYo ahora me voy a elche a recoger la bestia y dejar la jekill todo en bici..\nvermos como se da , la ida bien con viento a favor,,, la vuelta serà màs complicada..\ncasi de noche y viento en contra


Equivalenza tiene detalles con sus clientes – Radio Vila-real 92.2 FM\nEquivalenza tiene detalles con sus clientes\nEquivalenza entregó ayer las dos entradas dobles para ver al Villarreal CF en acción. El domingo a las ocho de la tarde, nos abrigaremos, cogeremos nuestras bufandas del Villarreal, nos perfumaremos con las fragancias de Equivalenza y nos iremos al Madrigal a disfrutar del espectáculo futbolístico y a animar al equipo para ayudarle a subir a primera con nuestros aplausos.\nRecuerda que comprando cualquier producto en Equivalenza Vila-real, das tus datos y entras en el sorteo de entradas para ver al Villarreal CF.\n23 febrero, 2013 Radio Vila-real\nFútbolvila-real , Villarreal CF\n← El «23 F» desde la primera fila de clase «Adoro a Mauro» de Yolanda Quiralte →


L’Ajuntament de Lleida desactiva el Pla d’emergència de gelades i nevades a Lleida — Benestar Social - Serveis i Recursos - La Paeria - Ajuntament de Lleida\nEsteu aquí: Inici › Serveis Especialitzats › Atenció a les persones en situació de pobresa extrema o sense llar › Notícies › L’Ajuntament de Lleida desactiva el Pla d’emergència de gelades i nevades a Lleida\nL’Ajuntament de Lleida ha desactivat el Pla d’Emergència de Gelades i Nevades a Lleida, un cop finalitzat l’episodi de neu i seguint les previsions de reducció del risc de nevada a la comarca del Segrià que ha comunicat el CECAT. Tot i desactivar aquest pla d’emergència, l’Ajuntament de Lleida manté el programa de vialitat hivernal, que té cura especial del bon estat de les vies públiques, i pel que fa a l’atenció a les persones més vulnerables es manté el Pla Iglú activat a nivell 1 (baixa exigència) i es farà el seguiment habitual per part dels Serveis de Teleassistència i SAD.\nL’alcalde de Lleida, Àngel Ros, ha fet balanç aquest migdia de les actuacions realitzades en el marc del pla d’emergències i nevades a Lleida, activat les darreres hores i ha agraït la ciutadania el seguiment dels consells de protecció civil i el treball efectuat per l’equip de persones que des dels diferents departaments han vetllat per mantenir els serveis públics amb normalitat. Malgrat la desactivació del pla, des de l'Ajuntament de Lleida es recomana mantenir la prudència en els desplaçament en funció de les condicions climatològiques.


Conferència: La pobresa energética: conclusions i resultats | Sostenible\nPosada en comú i exposició dels resultats dels dos seminaris i dinàmica participativa amb l'objectiu de fer concretar les propostes pràctiques per fer front a la pobresa.\nA càrrec de: Rafael Ribó, del Síndic de Greuges de Catalunya, i representants de totes les administracions públiques.\n16.05h Exposició dels participants dels grups de treball\n17.15h Dinàmica co-creativa per a l’aportació dels representants institucionals per solucionar el repte\n18:00h Dinàmica co-creativa amb la participació del públic\n18.25h Pre-classificació de les idees aportades\n18.45 Definició de les línies estratègiques per treballar\n18.50h Conclusions i Comiat


La Porteria de la Berta: 2014\nPublicat per Berta Canal a 11:09 Cap comentari:\nDesprés d'un cap de setmana molt intens ahir ens proclamavem Campiones de Catalunya després de guanyar la final per 4-5 a un gran Mataró!\nVam començar el divendres guanyant al Vila-Sana amb un ajustat 1-0 en un partidàs per part dels dos equips.\nL'endemà al matí vam jugar la segona jornada contra el Palau B i vam guanyar-lo 13-1 amb el debut de la portera petita, l'Annita!\nI a la tarda, vam jugar l'últim partit de la lligueta contra un Noia molt intens, que vam superar finalment amb un 3-5.\nAlegria per totes ja que estàvem a SemiFinals! Però ens va tocar jugar contra les amfitriones, un potent Reus Deportiu, que no volia deixar escapar la victòria. És van posar elles per devant amb un gol de l'Helena de directa, però ben aviat vam aconseguit remuntar fins un 1-3 que ens portava directament a la Final i als Campionats d'Espanya que es celebraran els dies 16, 17 i 18 de maig a Santiago de Compostela.\nA la final sabiem que ens emfrontavem a un rival molt dur com ho és el Mataró, i més amb les 4 jugadores que van jugar, però ens vam adelantar al marcador tot i que elles de seguida es varen posar per davant amb un 1-2. Nosaltres no vam pedre l'esperança i vam fer el 2-2 i el 2-3, el 2-4 i el 2-5 però una directa i una gran jugada feien ajustar el marcador. Finalment vam saber aguantar 1 minut i mig i vam quedar Campiones!\nGran cap de setmana noies! Hem demostrat que si volem podem. Que lluitem fins l'últim moment.\nMoltes gràcies a tota la gent que va estar al pavelló animant, i els que d'una manera o altre també hi van ser. A tots els missatges d'ànims que ens heu anar donant aquests dies!\nSom-hi noies que això encara no s'ha acabat que ens queden els d'Espanya!\nSom-hi Cerdanyola, a poc a poc!!\nPublicat per Berta Canal a 4:31 Cap comentari:\nJa queda molt poc pels campionats i els nervis ja són a flor de pell. Ja tenim els grups:\nH.C. Palau de Plegamans A\nH.C. Palau de Plegamans B\nEl primer partit el jugarem a les 19.45 del divendres contra el Vila-Sana, un partit que sempre hi han ganes de jugar-lo.\nSerà un cap de setmana intens, ple d'hoquei i de retrovaments amb amigues que juguen a altres clubs.\nSabem que no serà gens fàcil. Hi ha un gran nivell però estem disposades a sacrificar-nos. Ho donarem tot i no ena rendirem.\nCreurem en nosaltres un cop més.\nSerem una família més que mai. I demostrarem que res ni ningú ens podrà parar.\nSom-hi noies això ja està aqui! Som- hi Sarda!!\n"Aixecat, somriu, sospira i segueix endevant".\n*Fotos del Jaume Mas www.passerapid.blogspot.com\nPublicat per Berta Canal a 12:31 Cap comentari:\nL'endemà del partit amb el nacional vam jugar contra el Lloret amb el primera. Un equip que si no fos per coses de normes etc ja estarien a Nacional Catalana i haguessin ocupat la segona posició de la lliga regular.\nTenen un equip que lluita molt i tot i no tenir a la Cristina, una de les seves millors jugadores i porta el pea de l'equip van jugar molt bé.\nEns va costar molt obrir el marcador però un cop vam aconseguir-ho, els gols van començar a arribar.\nPublicat per Berta Canal a 12:22 Cap comentari:\nPrimer partit de la Copa de la Lliga de nacional. Un partit que ja sabiem que seria difícil perquè totes les jugadores tenen un bon toc i tenen a una portera molt bona.\nLa primer part vam tenir nosaltres la bola i elles no van tenir pràcticament cap ocasió clara de gol.\nPerò a la segona degut al cansansi acomulat de la primera part, se'ns va notar i vam haver de vigilar i lluitar per no pedre els tres punts.\nPublicat per Berta Canal a 12:17 Cap comentari:\nDesprés d'un llarg temps sense cròniques avui hi tornem! :)\nTornem al Nadal, on vam acabar la 1a lliga de FEM16;\nDe cada grup vam passar 2 equips i els 2 millors tercers classificats, per fer el grup del Campionat de Catalunya composat per; C.P. Manlleu, C.H. Mataró, Vila-Sana, Reus Deportiu, H.C. Palau de Plegamans, C.H.P. Bigues i Riells el C.E. Noia Freixenet i el Cerdanyola C.H. .\nVam començar la lliga molt bé guanyant el Bigues i el Palau, vam anar a Vila-Sana on a falta de molt poc ens van empatar el partit. La setmana següent vam pedre contra el Mataró i el Manlleu. Vam haver de posar les coses clares i la setmana següent després de dues derrotes vam mostar el nostre millor joc guanyant al Reus, 7 dies més tard al potent Manlleu i més tard altre cop al Bigues i al Palau.\nA falta de 4 jornades ens col·loquem 3eres a la classificació i això ens dona pas directe als Campionats de Catalunya que és cel·lebraran aquest any a la pista del Reus.\nAixò amb el FEM16. Amb el 1a Catalana els resultats són excel·lents.\nJa som Campiones de Lliga a falta de 3 jornades havent guanyat tots els partits.\nAmb el nacional ara anem quartes per darrere del Mataró, Manlleu i Reus.\nAl mes de febrer vam jugar la Copa Generalitat on no vam poder arribar a la final després de perdre contra un gran Manlleu (4-2) en un partit molt lluitat.\nAra toca acabar de recuperar-se de la lesió per encarar l'últim tram.\nSeguirem lluitant i prepararant-nos pels campionats! Som-hi!!\nPublicat per Berta Canal a 14:59 Cap comentari:


Ja han començat les obres d’ampliació de la instal·lació del tractament terciari a l’EDAR de sa Coma – Rellevant.cat\nD’aquesta manera es pretén satisfer completament la demanda d’aigua regenerada per a reg i usos agrícoles.\nL’Ajuntament de Sant Llorenç ja ha iniciat les obres del «tractament terciari» a la depuradora de sa Coma. Aquestes obres permetran que aproximadament un 35% del total de l’aigua de l’EDAR pugui ser regenerada.\nAquesta aigua, que passarà per un grau de depuració molt elevat, millorarà molt substancialment la seva qualitat pel que es podrà utilitzar per regar zones verdes dels nuclis costaners del terme municipal, jardins privats i també per cultius i usos agrícoles.\nTot això serà possible gràcies a la construcció d’un dipòsit molt més gran i més bombes d’impulsió dels grups de pressió.\nEn aquests moments ja s’empra l’aigua depurada en el tractament secundari pel cultiu de gramínies pels animals herbívors del safari de sa Coma.\nEl pressupost d’aquesta millora és d’1.099.484,35 euros.\nAixí mateix, també cal destacar la instal·lació dins el paquet de millores de l’Estació Depuradora d’Aigües Residuals de sa Coma d’una planta solar fotovoltaica amb connexió a ret per autoconsum que produirà aproximadament 100kw/h.\nAquesta planta suposa seguir impulsant el desenvolupament i promoció de l’ús d’energies netes i renovables.\nEn aquest cas, aquest projecte ha rebut una subvenció de 80.000 euros per a la seva realització dins el marc de pacte de Batles i Batlesses per al Clima i l’Energia que té com a objectiu la promoció de plans d’acció per l’energia sostenible i la cura del medi ambient.\n10 de novembre de 2019 Magdalena Ordinas Serveis Deixa un comentari


Mira de què es vanta i sabrás que li falta\nTambé: SI SE'N PARLA MOLT, LA COSA VA ESCASSA; QUI PRESUM FA FUM\nEn castellà: DIME DE QUÉ PRESUMES Y TE DIRÉ DE QUÉ CARECES\nVantar-se té a veure amb presumir d'alguna cosa. A vegades, per por a reconèixer algunes mancances podem ser capaços de presumir d'allò que no tenim. Aquesta dita també la podem fer servir per reclamar a algú una mica de modèstia.


Day camp in English in Tavèrnoles • Fun and Learn\nHomeProgrames...Day camp in English in Tavèrnoles\nDies del DAY CAMPS OSONA – all in English\nDinar: només de carmanyola\nLloc: Espai cobert de Tavèrnoles\nDilluns: Jocs i Esports\nDimecres: Dia de les Rodes, Patins, Patinets i Bicicletes\nPel que fa al dinar és amb carmanyola:\nHi ha un microones on es pot escalfar el dinar.\nPreu per la permanència: 10€/setmana.\nPreu servei permanència de 8:30 a 9:00: 10€\n9:00 – 15:00: 78€\nDIES: del 19 al 23 i del 22 al 23 de juliol\nPREU:399€ i UN DIA: 85€


Trixie . Poncho Mr. Polar Bear | Susj.it\nTrixie . Poncho Mr. Polar Bear\nDimensione 64 x 47 cm


Què sabem de les proves IAQSE | Aló, Senyora Camps\nEl IAQSE, un organisme depenent de la Conselleria d’Educació, fa cada dos anys una avaluació de les competències lingüístiques i matemàtiques (a vegades també d’interacció amb el medi) entre els nostres estudiants de 4t de Primària i de 2n d’ESO. La darrera es realitzà el curs passat, però encara no s’ha publicat. El Pla Pilot Plurilingüe és el precedent voluntari del TIL, que mig centenar de centres educatius posaren en marxa el curs passat. La Conselleria encara no ha adoptat mesures per avaluar aquest Pla. Tampoc no ha proporcionat tots els recursos que havia promès als centres que s’hi acolliren.\nEl dia 24 d’octubre, coincidint amb la jornada de vaga general i amb un termini de presentació de només cinc dies, es publicà al BOIB la convocatòria d’aplicadors i correctors de les proves. Un pic anomenats, els examinadors hagueren de signar un acord de confidencialitat, cosa no habitual en aquests casos: la confidencialitat és obligació del funcionari. S’afirma que la mostra de 4.500 alumnes seleccionada pel IAQSE és “representativa de l’alumnat de 1r, 3r i 5è d’EP de les Illes Balears”, ja que tant els 50 centres participants com els alumnes de cada centre s’han triat de manera aleatòria.\nEls primers dies d’aplicació de les proves, mestres i sindicats denunciaren anomalies. Ni els alumnes ni els mestres participants s’han pogut emportar un exemplar de les proves, com és habitual en aquests casos; això fa impossible que es pugui valorar el tipus de preguntes i el grau de dificultat. En els centres, els tècnics del IAQSE han fet eliminar els registres de les proves dels discs durs. A alguns alumnes se’ls obligà a fer la prova, a pesar que duein un document signat pels seus pares en el que s’hi oposaven.


Trobar i buscar feina a partir de certa edat no és fàcil. Ho saben molt bé les 280 persones que s'han inscrit a la primera jornada de formació i ocupació que se celebra aquest divendres a Castelló d'Empúries. Tenen més de 45 anys i alguns fa mesos, fins i tot, anys que estan a l'atur. L'Ajuntament del municipi, conjuntament amb els de Figueres, Vilafant, el Consell Comarcal i el SOC, han organitzat aquesta iniciativa per tal de donar-los una oportunitat. Un total de vuit empreses realitzaran més de 300 entrevistes al llarg de tot el dia amb l'objectiu de cobrir 23 llocs vacants. La regidora de Treball, Formació i Ocupació, Anna Massot, diu que gairebé el 50% d'aturats de l'Alt Empordà tenen a partir de 45 anys. "És molt important incidir en aquest sector", apunta. "És una oportunitat per a la gent de la nostra edat perquè és difícil. Per molt que portis currículums, arriba un moment que et desanimes", assegura la Lídia Taboas. Ella és una de les 280 persones que aquest divendres a primera hora s'han inscrit per a participar a la primera jornada de formació i ocupació que s'organitza a la comarca i que ofereix la possibilitat de fer entrevistes de feina a persones de 45 anys o més.


Concert de La Fúmiga a Barcelona - 31 de gener 2020 | Sala Apolo\nDiv. 31. Gen'20 20:30 La 2\nConcert de La Fúmiga a Barcelona - 31 de gener 2020\nLa Fúmiga són com si entrés aire fresc en la comunitat musical de València, una formació original i festiva amb una base instrumental plena de vents, trombons, trompetes, ewi i dolçaina. El seu últim disc, "Exprimidores" (Halley Supernova, 2019), és una proposta festiva que puja la cultura de carrer damunt de l'escenari i l'omple amb aires de fanfàrria valenciana, en un concert d'energia tan desbordant que impacta.\n21:30 La Fúmiga\nDim. 28. Jul


Fan News Club contracta el 60% dels seus repartidors a través del Programa Làbora | Notícies socials | Serveis Socials | Ajuntament de Barcelona\nEs defineixen com la primera xarxa social de notícies i volen ser una eina de comunicació transmèdia amb un marcat caràcter social. Es diuen Fan News Club i de moment han contractat 12 persones del Programa Làbora i 18 més han passat el procés de selecció corresponent i es troben en la borsa de treball a l'espera de ser contractades. El Làbora és un projecte innovador per al foment de l'ocupació de les persones procedents de col·lectius vulnerables amb més dificultats d'accés al mercat laboral. Està liderat per l'Institut Municipal de Serveis Socials de l'Ajuntament de Barcelona, amb la col·laboració de les entitats socials Creu Roja, ECAS i Feicat i del teixit empresarial de la ciutat.\nFan News Club disposa actualment de diversos canals informatius gratuïts que posen a la disposició de les entitats socials sense ànim de lucre. Entre aquests mitjans tenen un diari que distribueixen de forma gratuïta els 12 repartidors i repartidores que venen del Programa Làbora.\nRecentment els impulsors de Fan News Club han creat la seva pròpia moneda -denominada FES (Finançament Ètic i Social)- amb l'objectiu que els usuaris de la xarxa puguin finançar projectes socials, científics i culturals i donar-los visibilitat entre l'opinió pública per tal d'aconseguir fons per dur-los a terme. Cada FES equival a un euro. Els diners recollits es destinaran a finançar els projectes d'aquelles entitats sol·licitants i a fer publicitat. El projecte FES va dirigit també a empreses i anunciants que vulguin fer donacions directes a projectes socials que requereixin de finançament.


Tot a punt per l´Ironcat | Atletisme Català\nInici General Tot a punt per l´Ironcat\nTot a punt per l´Ironcat\nLa Federació Catalana de Triatló i l´Ajuntament de l´Ampolla tenen tot a punt per la celebració de la tercera edició de l´Ironcat el proper dissabte 27 de maig. L´Ironcat és la única competició de triatló de llarga distància que es disputa dins de la Península Ibèrica, i inclou els clàssics segments del triatló amb les mateixes distàncies que el mític Ironman de Hawaii, prova de gran resistència física que marca la referència original del triatló al 1978 i que ha tingut adaptacions posteriors amb la distància reduïda com la prova oficial dels Jocs Olímpics.| La sortida es donarà a les 7 hores del matí des de l´interior del Port de l´Ampolla, i els 72 inscrits tindran per davant 3.800 metres de natació, 180 km de ciclisme i 42,195 km de marató. José Luis Cano (C.N. Mataró) es va proclamar campió de Catalunya de triatló de llarga distància a l´edició de l´any passat, marcant un formidable registre final de 8 hores, 39 minuts i 7 segons. La Federació Catalana de triatló ofereix des de la primera edició d´aquesta prova la Copa de les Nacions pels 3 millors participants classificats amb la mateixa nacionalitat.


Sempre hi som. Capítol 10\nDimarts, 01 Març 2022 13:45\n"Sempre hi som" repassa les millors disfresses que s'han vist al carnaval de Tarragona durant els últims anys. En parlem amb Agustí Pouget, Rei Carnestoltes l'any 2019. Amb ell coneixem com es cou un dels carnavals més importants i espectaculars…\nSempre hi som. Capítol 9\nDilluns, 21 Febrer 2022 13:04\n"Sempre hi som" parla amb Curro Sierra, organitzador i participant històric dels Tres Tombs de Constantí. Amb ell repassem les darreres edicions d'aquesta celebració popular que enguany celebra 35 anys d'història al municipi del Tarragonès."\nSempre hi som. Capítol 8\nDilluns, 14 Febrer 2022 13:59\n"Sempre hi som" parla amb Josep Lluís Grogués, president de la Denominació d'Origen Tarragona durant dotze anys. Amb ell repassem l'evolució de la producció vinícola arreu del territori, l'esclat de l'enoturisme i les iniciatives que ha impulsat el Consell Regulador en els…\nSempre hi som. Capítol 7\nDilluns, 31 Gener 2022 10:14\n"Sempre hi som" recorda les últimes edicions del Cós Blanc de Salou. De la mà de Salvador Mimbrera descobrim tot allò que s'amaga darrere de la festa més multitudinària de la Festa Major d'hivern de la capital de la Costa…\nSempre hi som. Capítol 6\nDilluns, 24 Gener 2022 17:12\n"Sempre hi som" es prepara per les Decennals 2021+1. Viatgem fins al 2011 per repassar amb l'historiador Jordi París la darrera edició de les Festes de la Mare de Déu de la Candela.


Vist per a sentència | Catalunya Religió\nPer Eduard Ibáñez. Dc, 12/06/2019\nAvui ha quedat vist per a sentència el judici al procés independentista català. Ha arribat l’hora de la veritat per a la justícia espanyola i, per extensió, per als poders de l’Estat. Al meu parer, del contingut la sentència que es dicti (condemna greu per rebel·lió o sedició o bé condemnes menors) dependrà que ens situem davant d’un d’aquests dos possibles escenaris, que es dibuixen com a cruïlla històrica decisiva:\nO bé la ruptura completa i pràcticament irreversible, tant en el plànol jurídic, com polític, social i emocional, entre una majoria social de la comunitat nacional catalana i l’Estat espanyol, o bé el manteniment precari d’un petit espai per una possible resolució política del conflicte a mig o llarg termini.\nO bé el triomf de la pura raó d’Estat i del dret d’excepció orientats al manteniment coactiu i a qualsevol preu d’una unitat política, amb violació de les garanties i principis democràtics i els drets humans fonamentals, o bé la supervivència, encara que trontollant i plena de ferides, de l’Estat democràtic i dret a Espanya.\nTots els indicis, ara com ara, apunten a la primera de cada una d’aquestes alternatives, especialment a la vista de la immoralitat del persistent i brutal empresonament provisional dels acusats.\nA partir d’avui, cada dia que passi sense una resolució de llibertat provisional de tots els presos preventius ens anirà enfonsant en el primer d’aquests dos escenaris alternatius, amb conseqüències de molt llarg recorregut. Entre aquestes conseqüències, l’ensorrament definitiu de la vigència normativa i política de l’ordre constitucional espanyol en el territori de Catalunya, que haurà esdevingut una pura armilla de força autoritària sense veritable valor jurídic-constitucional. De retruc, comportarà la solidificació d’una greu anomalia política en el si de la Unió Europea, de greus repercussions per al prestigi internacional (ja malmès) de l’Estat espanyol.\nUn cop es publiqui la sentència, tots haurem de fer una profunda i serena reflexió sobre el que ha passat, sobre on som o sobre quines decisions cal prendre.\nBenedicció de Rams i Missa als Salesians de Mataró #Preguemacasa\nMissa de Diumenge de Rams des de Montblanc #Preguemacasa


[VÍDEO] Campo insisteix a menystenir la immunitat de Puigdemont: “L’animo que torni per ser jutjat”\nEl ministre de Justícia espanyol assegura que els exiliats són "uns fugits de la justícia" i que seran jutjats si trepitgen l'estat espanyol\nActualització: 23.06.2021 - 16:15\nEl ministre de Justícia espanyol, Juan Carlos Campo, ha reiterat que l’estat espanyol no pensa respectar la immunitat europarlamentària de Carles Puigdemont, Toni Comí i Clara Ponsati. “Jo l’animo que torni perquè serà jutjat pels tribunals espanyols que el reclamen. És un fugit de la justícia”, ha assegurat en una entrevista a la cadena SER.\nJuan Carlos Campo, sobre Puigdemont: "Le animo a que vuelva para ser juzgado. Los indultos no le afectan"https://t.co/ArIag7iA9q pic.twitter.com/aj348PxMvk\n— Hoy por Hoy (@HoyPorHoy) June 23, 2021\nLa presentadora del programa Hoy por hoy, Àngels Barceló, en comptes de preguntar per la immunitat dels eurodiputats, ha insistit si, en cas de trepitjar l’estat espanyol, serien jutjats. “És clar”, ha declarat Campo, que ha recordat que els indults no afecten els exiliats.


Persones Grans amb Opinió: Què ens pot ensenyar el coronavirus?\nQuè ens pot ensenyar el coronavirus?\nEl coronavirus és com un llibre obert.\nSempre ens pot ensenyar alguna cosa.\nEns pot ensenyar alguna cosa?, Des del meu punt de vista, crec que sí, i segons com hi responguem, el nostre futur pot anar per diferents camins, i no tots portar-nos a Roma. Us exposaré algunes de les meves idees\nImatge del coronavirus,\nAquest bitxo porta de cap a tota l'humanitat.\ni demostra que aquesta\nNO ho controla tot\nQue uns petits bitxos invisibles a la vista humana ens estan portant de cap a tota l’humanitat, i que malgrat que aquesta té uns coneixements tècnics molt avançats en tots els camps, no ha sabut trobar-hi remei per pal·liar els seus efectes de forma ràpida, serveixi per fer baixar els fums de grandesa de tota l’humanitat i acceptar que la natura respon amb accions a les nostres accions que no s’adapten a les seves normes, ja serà un fet important\nAquesta noia ha de prendre una decisió.\nI com que NO l'assessora ningú,\nes posa la ma al cap\ni no sap quin camí agafar\nQue s’han de prendre mesures per fer front als fets, és una cosa innegable. Però el qui li toqui prendre-les ho ha de fer amb sentit comú, que segons diuen, és el sentit menys comú que hi ha, i s’han d’assessorar amb persones que hi entenguin i aquestes solen presentar solucions amb diferents graus, uns molt conservadors i altres no tant, o inclús molt agressius. Fins aquí, crec que una majoria important hi estarà d’acord\nPerò els problemes comencen en l’aplicació del grau que es vol fer servir i els efectes secundaris que cada un porta, ja que no tots els experts pensen igual i tots tenen les seves raons, però la raó absoluta no la té ningú, i ja la tenim armada. Cada expert vol imposar la seva tesi i es tiren els plats pel cap, moltes vegades amb interessos externs que atien el foc.\nRecorda, xicot, aquí mano jo\nperò com que això no porta vots\nperò qui mana soc jo\nI aquí, què hem vist que passava? Que els Sr. Sanchez ha tingut més interès en aprofitar el problema per dir “Aquí mando yo” i no escoltar a ningú i el Sr Torra va presentar un pla, des del meu punt vista, força coherent i ben raonat, fet per uns altres experts, però hi va afegir una petició: les competències, i es clar, la reacció va ser que en bones o no tant bones paraules, el van enviar a fer punyetes.\nImatge reduïda del Congrés.\nEl nen, que està d'espectador, pensa:\nAixò és una olla de cols\nI no diguem l’espectacle que està donant el Congrés dels Diputats en el que el Sr. Sánchez parla molt però repetint sempre el mateix, el Sr. Casado, dient que ja passarà comptes amb l’únic objectiu de fer caure el govern, els de Vox amb la seva idea d’empaperar a tothom, els bascos sabent treure redit de tot, els d’aquí amb cara de pomes agres, etc. etc.\nI malgrat això, si sabem i som capaços de llimar\naquest petits problemes,\ni ens entenem,\ntirarem el país endavant\nEs ben cert que sempre som a temps d'aprendre alguna cosa nova, i aquesta funesta epidèmia del coronavirus, ens pot ensenyar que, malgrat els avenços de la ciència, tots continuem sent molt vulnerables.\nÉs una llàstima que els experts no arribin a posar-se d'acord en la seva solució i que, en certes actuacions polítiques, el sentit comú sembla que sigui, com ens diu en Joan T., el menys comú de tots els sentits.\nTant de bo que aquest malson del virus s'acabi de una vegada, i els desastres personals, socials i econòmics que ara està causant, els puguem superar ben aviat.\n11 de maig de 2020, a les 8:59\nPel que diu en Joan està en lo cert, que els polítics aprofiten l'ocasió per poder agafar el mando del país, sense importar-los la salut dels ciutadans. El que els importa és conservar la "trona", i per això sols els interesa lo seu, el que diuen ells, sense buscar el diàleg i la solució millor pel ciutadà.\n12 de maig de 2020, a les 13:17


Juan Plasencia trasllada al Mercat Central el difícil camí que han patit les dones pescadores - Castellonplaza\nen la plaça santa clara fins gener\nJuan Plasencia trasllada al Mercat Central el difícil camí que han patit les dones pescadores\nCASTELLÓ. La façana del Mercat Central de Castelló ha mudat de nou la seua 'pell' per acollir, aquesta vegada, l'obra del fotògraf documentalista Juan Plasencia. La mostra de fotografies que conforma l'exposició anomenada Pescadoras es pot visitar fins al gener de 2020. "Un cop més la façana es converteix en un llenç on diferents artistes amb un vincle amb el nostre poble han plasmat el seu talent en un edifici emblemàtic de Castelló. Ara és el torn de Juan Plasencia i la seua càmera per visibilitzar el paper de les dones en l'ofici de la pesca", defensa l’edil de Cultura, Verònica Ruiz.\nPer la seua part, Juan Plasencia és llicenciat en Comunicació Audiovisual per la Universitat Jaume I. L’artista ha sigut guardonat amb el premi 'Objetivo Abierto i becat pel Ministeri de Presidència per a realitzar el treball fotogràfic 'El legado de la guerrilla'. Així mateix, Plasencia ha realitzat més de 30 exposicions arreu del País Valencià, Perú i Romania.


Lifting des bras Versailles | Estheticon.fr\nLifting des bras Versailles\nTémoignage:J'ai été opéré par le Docteur LAZAR Calin au centre hospitalier de Meulan dans le 78. J'ai longuement mûri ma décision ( un peu plus d'1 an) et je me suis enfin décidée, l'intervention a eu lieu le 30/04 dernier et je suis ressortie le... Plus\nTémoignage:J'ai été opéré par le Docteur LAZAR Calin au centre hospitalier de Meulan dans le 78. J'ai longuement mûri ma... Plus\nLifting des bras Le Port Marly\nLifting des bras Rueil-Malmaison\nLifting des bras Neuilly-sur-Seine\nLifting des bras Levallois-Perret\nLifting des bras Argenteuil\nLifting des bras Enghien les bains\nLifting des bras Vincennes\nLifting des bras Le Blanc Mesnil\nLifting des bras Aulnay-sous-Bois\nLifting des bras Senlis


La Muntanya de Sal és un fenomen natural únic al món i encara avui creix a mesura que la pluja l’erosiona. Els seus 120 metres són només la punta d’un enorme diapir de prop de dos quilòmetres de profun...\nVeniu i recorregueu diferents punts de la geografia bagenca pedalant sobre la via del tren amb la família o els amics. Descobriu el pla de Bages sobre els Ciclorails o el Trenpat, uns vehicles innovadors i fàcils de maniobrar. M&eacu...\nRuta IV per Sant Joan de Vilatorrada - Els testimonis històrics del romànic a la Guerra Civil\nProposem una passejada de traç linial que relliga diversos elements d'iterès històric i pasisatgístic del municipi... Descarregar fitxa complerta de la ruta\nRuta VI per Sant Joan de Vilatorrada - Retalls d'Història a l'Espai Urbà\nL'entorn més urbà, sovint oblidat com a concepte senderista, mereix una atenció especial. Descarregar fitxa complerta de la ruta\nRuta de la Sal: Sant Joan – Súria (Tot el dia)\nDes de la prehistòria, la sal ha estat un recurs bàsic indispensable. Aquesta ruta en Btt recorre una petita part (fins a Súria) de la ruta que els traginers feien de Cardona a Manresa (i posteriorment fins a Barcelona). Descobri...\nHOSTAL SOLER 2021 · AVÍS LEGAL / TOTS ELS DRETS RESERVATS.


Si dubto és que sóc, si penso és que sóc: Hip hip hurra!\nSílvia 17 de gener de 2015, a les 16:17\nhip hip hurra!!! Brindo amb tots vosaltres, has trobat uns bons motius per fer-ho :)\nUnknown 17 de gener de 2015, a les 16:38\nD'acord, més val brindar per les coses bones :)\nJordi Solà Coll 17 de gener de 2015, a les 16:58\nRes com tenir bones notícies per fer encara més agradable el cap de setmana!\nM. Roser 17 de gener de 2015, a les 19:29\nM'afegeixo al hip hip hurra, per tes les coses que anomenes...Sembla que alguna cosa funciona bé!!!\nxavier pujol 17 de gener de 2015, a les 19:49\nNo sóc mestre, però sóc un dels que ha recobrat el 15% que ens han estat pispant durant dos anys:\nCarme Rosanas 17 de gener de 2015, a les 22:36\nQuina bona interpretació d'aquesta imatge. M'ha encantat i m'ha fet somriure. Una mica d'optimisme abans d'anar a dormir...\nMcAbeu 18 de gener de 2015, a les 15:53\nQui diu que no tenim coses per brindar? ;-)\nGarbí24 18 de gener de 2015, a les 19:05\nquin fart de brindar tu....ja veig la sobirania a la butxaca\nRafel 18 de gener de 2015, a les 21:21\nSe'ns gira feina de brindar, però celebrem amb moderació.\nUnknown 18 de gener de 2015, a les 21:45\nhip, hip,....(rrroooot, perdó!), hurra!\nGemma Sara 18 de gener de 2015, a les 23:39\nDe vegades sembla que no, però sempre hi ha coses per les que brindar, només cal passar per ca l'Elfree :)) brindem!\nNúria Martínez (Bruixeta) 19 de gener de 2015, a les 15:10\nbon recull de coses per les que hem de brindar ;)\nignasi 19 de gener de 2015, a les 18:04\nAra m'has fet somriure! ;-)\nEl que em passa pel cap 20 de gener de 2015, a les 23:30\nGenial! Si en tenim de motius per brindar.\nmontse 22 de gener de 2015, a les 13:15\nEs nota que estem en època d'eleccions.\nHip hip hurra pel relat.\nElfreelang 24 de gener de 2015, a les 14:03\nmoltes gràcies pels vostres comentaris jo també hi afegeixo hip hip hurra!\nAda 24 de gener de 2015, a les 20:54\nSalut! Per fi , motius per a brindar de debó!\nElfreelang 25 de gener de 2015, a les 11:53\nsalut Ada i merci!\nAssumpta 31 de gener de 2015, a les 14:29\nHahahahaha això és un post optimista i els demés que s'apartin!! :-))\nParlant de l'eliminació dels merengues, vaig veure una foto divertidíssima. Al carrer, davant d'un bar d'aquests amb tele que, en una pissarra sempre anuncien el partit de futbol, posava "DURANTE ESTA TEMPORADA, ESTA CAFETERÍA NO RETRANSMITIRÁ MÁS PARTIDOS DE COPA DEL REAL MADRID."\nIrianesh 8 de febrer de 2015, a les 21:43


Les dues cares d'Azorín (1873)\nMiquel Ferrà i Martorell | 08 juny 1999\nTal dia com avui neix a Monóvar, Alacant, José Martínez Ruiz, Azorín, fill d'una família d'enriquits terratinents. El 1888 es traslladà a València i ingressà a la Facultat de Dret. Abandonà, però, aquells estudis, malgrat els desitjos de son pare, i es dedicà a la literatura. Col·laborà a la premsa amb alguns articlets de crítica periodística i llavors, entre 1895 i 1896 al diari El Pueblo, que dirigia Blasco Ibáñez, amb una sèrie d'articles de caire ateu i materialista. A través d'aquells textos, Azorín confirma el seu compromís amb l'esquerra política i el comunisme anarquista. El 1896, quan Pedro Corominas i altres anarquistes són empresonats a causa de l'explosió d'una bomba a Barcelona, debuta al diari El País amb articles sobre el tema. Però en El País hi col·laboren, també, Baroja i Maeztu, i d'aquí neix l'amistat de tots tres. El 1897 publica Charivari on posa a parir la vida literària i periodística de Madrid, el 1898 Peruchet demagogo, on critica el periodisme falsament revolucionari, el 1899 La sociología criminal i La evolución de la crítica, que amb els títols ja ho diuen tot, el 1900 Alma castellana on evoca tipus de l'Espanya pretèrita, el 1901 el Diario de un enfermo on explica el dilema entre el no-res i la fe en la feina de cada dia. Baroja, Azorín i Maeztu funden la seva pròpia revista el 1901-1902 que porta per títol Juventud i on publiquen el manifest de Los Tres, on després de descartar les doctrines religioses i polítiques reclamen els coneixements de la ciència en general a totes les nafres socials, especialment, a la misèria rural i la fam. Però Azorín, fill de casa rica, no fou capaç de girar l'esquena a la gent de la seva classe i tot allò no eren més que paraules sense un gest real. Després d'haver renegat de la política, hi entra, al temps que col·labora amb ABC, el periòdic més conservador i monàrquic, i llavors presenta la seva candidatura a Corts pel Partit Reformista de Maura, essent elegit pel districte de Purchena, Almeria. El 1914 és elegit diputat moderat i el 1917 també, en aquest cas del conservador Juan de la Cierva. Entra, llavors, el 1924, a formar part de la Reial Acadèmia i segueix amb la seva ideologia totalment conservadora, tan nefasta en aquella Espanya caciquil. I mirau per on, a final del 1930, quan Espanya es declara republicana, ell saluda la bandera tricolor i es declara republicanista de tota la vida. Quin teatre és aquest? Esclata la guerra civil i Azorín, que encara té molts duros, opina que tot allò no va per ell i fuig, o millor dit, viatja, a París, amb la seva dona, Julia Guinda Urzanqui. Allà es passa tot el temps de la tragèdia i el 1939 retorna a Madrid, rebutja públicament tots els seus escrits esquerrans dels primers anys i proclama la seva fidelitat al nou Règim i a l'Espanya «salvadora» que Franco representa. Així, madrileny d'adopció, morirà el març de 1967 i el seu nom serà escrit en els llibres de textos com un representant de la generació profundament dretana i espanyolista del 98.


Convocatòria subvencions SOIB formació desocupats no CP 2021-2023\nL'objecte d'aquesta convocatòria és regular la concessió de subvencions per finançar l'oferta formativa d'especialitats formatives no conduents a certificats de professionalitat adreçada a treballadors preferentment desocupats, d'acord amb el que disposa la Llei 30/2015, de 9 de setembre, per la qual es regula el Sistema de Formació Professional per a l'Ocupació dins l'àmbit laboral, l'Ordre TMS/368/2019, de 28 de març, per la qual es desplega el Reial decret 694/2017, de 3 de juliol, que regula el sistema de formació professional per a l'ocupació en l'àmbit laboral, en relació amb l'oferta formativa de les administracions competents i el seu finançament, i s'estableixen les bases reguladores per concedir subvencions públiques destinades a finançar-les per els exercicis pressupostaris 2021 i 2023.\nEs poden beneficiar de les subvencions que preveu aquesta convocatòria les entitats amb centres de formació inscrits ubicats en el territori de la comunitat autònoma de les Illes Balears.\nEl termini per resoldre les sol·licituds i notificar les resolucions és de tres mesos, comptadors des de la publicació de la convocatòria.\nOrdre TMS/368/2019, de 28 de març, per la qual es desenvolupa el Reial decret 694/2017, de 3 de juliol, pel qual es desenvolupa la Llei 30/2015, de 9 de setembre, per la qual es regula el Sistema de Formació Professional per a l'Ocupació en l'àmbit laboral, en relació amb l'oferta formativa de les administracions competents i el seu finançament, i s'estableixen les bases reguladores per a la concessió de subvencions públiques destinades al seu finançament\nBOIB RESOLUCIÓ CONVOCATÒRIA 27.05.21\nEs poden beneficiar de les subvencions que preveu aquesta convocatòria les entitats\namb centres de formació inscrits ubicats en el territori de la comunitat autònoma de les\nEls centres han de tenir les especialitats formatives inscrites per un nombre d'alumnes igual o superior al que sol·licitin abans de presentar la sol·licitud de subvenció.\nLes persones beneficiàries no poden incórrer en cap de les circumstàncies que preveuen els articles 13.2 i 3 de la Llei 38/2003, de 17 de novembre, general de subvencions, que impedeixen obtenir la condició de persona beneficiària, així com els articles 10.1 i 2 del Decret legislatiu 2/2005, de 28 de desembre, pel qual s'aprova el Text refós de la Llei de subvencions.\na) Sol·licitud de la subvenció que inclou les declaracions responsables\nb) De conformitat amb l'article 28.2 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, i l'article 61 del Reial decret 203/2021, de 30 de març, pel qual aprova el Reglament d'actuació i funcionament del sector públic per mitjans electrònics, el Servei d'Ocupació de les Illes Balears pot obtenir, excepte l'oposició expressa de la persona interessada que s'ha de fer constar en el model de sol·licitud, els certificats acreditatius que la persona interessada està al corrent de les obligacions amb l'Agència Tributària Estatal i la Seguretat Social, així com la verificació de les dades d'identitat (DNI). En cas que no s'autoritzin aquestes consultes, ha d'aportar la documentació acreditativa d'estar al corrent de les obligacions anteriors, així com una còpia del document d'identitat si escau, juntament amb la sol·licitud d'ajuts.\nc) Acreditació de la representació amb què actua la persona que signa la sol·licitud.\nDECLARACIÓ RESPONSABLE DADES BANCÀRIES\nDins el termini de 15 dies naturals comptadors a partir de l'endemà que es publiqui aquesta convocatòria en el Butlletí Oficial de les Illes Balears,\nEl tràmit de sol·licitud de subvenció s’ha de formalitzar mitjançant l’aplicació web de gestió de formació del SOIB -ACCFOR, .


GR92 – De Cala Castell a Cala Estreta – CAMINANTCAT – Descobrint Catalunya pas a pas\nGR92 – De Cala Castell a Cala Estreta\nUna de les millor rutes de la costa brava que es pot fer en poc menys de hora i mitja. La sortida és desde Cala castell als peus de un dels poblats ibèrics més característics de la costa al costat de la foradada i que continua per la costa fins arribar a mitg camí entre Palamós i Calella de Palafrugell. Un recorrigut on descobriras un seguit de cales on disfrutar de la Csota Brava amb traqnuilitat.\nDificultat: Fàcil (tot i que algun tram el camí té algun desnivell pedregós)\nDistància total: 4.3km (anada)\nPoblació més propera: Palamós\nDistància de referència desde Barcelona: 1h\n1-Cala castell 2-La foradad 3-Cala canyers 4-Cala corb\n5-Cala estreta 6-Cala bona 7-cala de la cadena 8-Cala cap d’en planes\nLa ruta comença desde cala castell. Per arribar-hi, cal que agafis la C31, la’utovia de la costa brava i vagis direcció Palafrugell. Un cop passat Palamós (La Fsoca), trobaràs un indicador que marca la sor5tida cap a cala Castell, agafa aquesta sortida i ves seguint les indicacions cap a cala Castell. Un cop passis el camping Benelux, el pàrquing de cala castelles troba a 5 minuts. A l’estiu s’ha de pagar 5€ per deixar-hi el cotxe tot el dia.\ndesviament cap a cala castell\nUn cop deixat el cotxe ja ens acostem a cala castell. Una de les cales més grans i vergesde la costa brava. Cala castell esta rodejada de boscos i canyes i la seva entrada és espectacular. Una platja de més de 100 metres de sorra blanca i on a la seva esquerra, un gran pedregar proporciona un fons marí espectacular pels amants de l’snorkel. Hi ha la opció de llogr un kayak per fer la ruta per mar. Hi ha dos «xiringuitos» on es pot dinar i pendre una cervesa amb calma. Una curiositat, a l’any 1994, un referendum va evitar que s’hi construís un camp de golf.\nCala castell camí al poblat ibèric.\nJust a l’esquerra de cala castell, continua el GR92 que passa pel poblat ibèric i al costat de la cala foradada on s’hi pot baixar seguint un petit sender que marxa pel costat del poblat ibèric. El poblat ibèric de Castell, és un assentament dels indiguets que data del segle VI fins a l’època romana i que va tenir la seva màxima esplendor durant els segles IV i III aC. Les restes conservades tenen una gran entitat i presenten un estat de conservació molt bo, i en alguns llocs s’han localitzat paraments de més d’1,5 metres d’alçada. Actualment es conserva una gran part de les estructures arquitectòniques del poblat ibèric, fet que ha permès reconstruir-ne la planta.\nEl camí de ronda, adquireix una breu pujada i segueix per la costa per una pineda desde la cual les vistes de cala castell i el poblat ibèric son espectaculars.\nVistes del poblat ibèric\nAl cap duns 15 minuts i tot seguint la costa pel camí de ronda arribem a la pista forestal que va desde cala castell fins a les cases privilegiades que estan ben al costat del camí de ronda amb unes vistes inmillorables la costa brava. Al primer creuament, hem de girar a la dreta i el camí conitnua fins a una cala ben petita, cala canyers.\nDesviament cap al GR92\nAquesta petita cala de tan sols 50 metres de longitud té una bellesa espectacular. Esta composada per grava fina. Tant sols hi ha dues petites cases de pescadors. El fons submarí, esta composat de sorra i pedres, cal entrar amb compte per si algun eriço es defensa, pero el paisatge del mar que s’obre davant és espectacular.\nCala canyers, al lateral\nUn cop abandonem aquesta cala secreta i meravellosa, el cami continua fins a cap de canyers, on hi ha un mirador de la zona espectacular. El mirador es troba tant sols a 5 minuts de cala canyers. i des d’aquí es pot veure la següent cala: cala corb. Aquesta cala té un accés a través d’unes escales i té un espai reduit de sorra, de tant sols uns 10 metres. Una cala tranquila on degut a la seva situació queda arrasarada del mar i garantitza aigües tranquiles.\nDesprés d’aquesta cala, al cap de 10 minuts arribem a la resta de cales, la primera que trobem és cala estreta. La seva entrada és un regal pels ulls on es veu a primer cop d’ull una serie de platges curvades i separades per petits caps de roca que les separen. Cala estreta es troba en un entorn totalment natural i no hi ha una sola construcció. la cala és d’uns 100 metres i té uns fons marí espectacular. Aquesta cala i les següents no disposen de cap mena d’equipament i es pot anar caminant sense problema fins arribar al cap de’n planes, on el camí continua fins a calella de Palafrugell.\nArribada a cala estreta\ncala cap d’en planes\ncap d’en planes\n21 septiembre, 2017 6 noviembre, 2017 Deja un comentario\nAnterior Entrada anterior: Camí de ronda: de Rosamar a Vallpresona\nSiguiente Entrada siguiente: Torrelles de Llobregat i les Coves de Can Riera


L’Elefant Trompeta » El Trompeta a Londres\nComentarisMercè en Els racons de… LULA LIBELULAanna en Explica’m… ENS DIVERTIM AMB LA CIÈNCIAигровые автоматы играть en Els orígens de… LA BLANCANEUSAltres informacions d’interès | Cada pàgina d'un conte, pot ser un estel que et fa de guia... en Els orígens de… EL SOLDADET DE PLOMsara en El Trompeta vist per… CARLES ARBATMercè en Jugant a… TUC TUCMireia Torrent en Fent balanç de meitat de cursLaura en L’escola idealtrompeta en Thomas BaasMarta en Thomas Baas\tEls racons de… M&M’S WORLD LONDON 20\nEls racons de… HARRODS, TOY KINGDOM 11\nSi hi ha un centre comercial de visita obligada a Londres, aquest és sens dubte Harrods. Mundialment conegut és com una espècie de Corte Inglès molt més gran, i amb més glamour. Però bé, aquest article no és per parlar-vos de Harrods, sinó de la seva planta dedicada als nens, la quarta. En ella podem trobar la secció Toy Kingdom que ocupa gairebé 3/4 de tota la planta sencera i que està destinada bàsicament al món de les joguines.\nÉs una autèntica bogeria plena de peluixos i ninos, joguines de tota mena i de totes les marques que us pogueu imaginar. La part que m’agrada més és tota la dedicada als Teddy Bears i peluixos en general. Hi ha ossets de col·lecció, i fins i tot hi ha una reproducció del Globe Exhibition de Shakespeare ple de ninos i peluixos actuant-hi. Una autèntica bogeria en la que t’hi pots perdre una bona estona.\nUs deixo amb algunes de les fotos que hi vaig poder fer, a veure què us semblen.\nEls racons de… THE MOOMIN SHOP 6\nAvui us porto una bonica botiga que vaig descobrir al Covent Garden de Londres, es tracta de The Moomin’s shop, una botiga dedicada única i exclusivament aquests simpàtics personatges finlandesos creats per Tove Jansson. Hi podeu trobar de tot: evidentment i el més important, els seus contes; però també podeu comprar complements: plats, gots, carmanyoles, paraigües, botes, bosses … ; i també podem trobar joguines: trencaclosques, peluixos…\nJo us animo que us hi acosteu, la botiga la podeu trobar a:\nTHE MOOMIN’S SHOP\nCovent Garden (al pis de dalt)\nHr: De dilluns a dissabte de 10 a 20h\nDiumenge d’11 a 17h.\nUs deixo amb les fotos que en vaig fer.\nDescobrint a… PADDINGTON BEAR 1\nAvui us vull descobrir un personatge del que em vaig enamorar en la meva visita a Londres, es tracta de l’Osset Paddington, un simpàtic osset protagonista d’un munt d’històries, aventures i desventures.\nAbans d’explicar-vos-en més coses, m’agradaria parlar-vos del seu autor Michael Bond. Nascut a Berkshire, Anglaterra, l’any 1926. Va començar a escriure l’any 1945, de fet, aquest autor mai havia pensat a escriure per a nens, però després d’escriure uns quants relats breus i algunes obres per la ràdio. La casualitat el va portar a fer néixer el seu personatge més cèlebre: l’Osset Paddington.\nTot plegat va ser força curiós i entendridor, i és que la nit de Nadal de l’any 1956, en Michael va comprar un osset de peluix en una botiga de Londres. El va veure sol en un prestatge una nit tan màgica com aquella i no va poder evitar emportar-se’l a casa. Li va regalar a la seva dona Brenda i ella va decidir-ne el nom: Paddington. I és que en aquella època vivien a prop de l’estació amb el mateix nom.\nA partir d’aleshores va començar a escriure unes quantes històries on l’ós n’era el protagonista. Més per diversió que per tenir el pensament real de publicar-les. Va enviar el llibre a la seva editora, i aquesta se’n va enamorar i va intentar vendre el producte a diferents editorials. Finalment, va aconseguir que William Collins & Sons (ara Harper Collins) s’interessés pel producte i li encarregués a la il·lustradora Peggy Fortnum.Fou així com l’any 1958 es va publicar “A bear called Paddington”\nFortnum va ser la primera il·lustradora de l’Osset Paddington, però no pas l’única. El seu estil era en absolut blanc i negre, fent en ploma i tinta. Un estil molt vàlid per a novel·la, però que potser no acabaria de funcionar pel futur que li deparava a aquest ós.\nPosteriorment, quan l’osset va passar a protagonitzar contes realment pensats per a nens menuts, es va haver de canviar d’il·lustrador, per aconseguir un estil molt més detallat i ja en color, així que el següent en il·lustrar a aquest petit osset fou Fred Banbery, que ho va fer per primera vegada l’any 1972.\nEl 1975 l’osset Paddington va fer el gran salt a la TV, protagonitzant una sèrie pròpia. Produïda per FilmFair i que combinava imatges d’un osset de peluix real que n’era el protagonista amb fons il·lustrats en dos dimensions.\nAls anys 80, fins i tot un il·lustrador molt conegut, David Mckee (autor i il·lustrador d’Elmer) també va il·lustrar una sèrie de contes per a joves lectors de l’osset.\nFinalment, les darreres mans i sembla que les definitives, per les que ha passat l’osset són les de R.W. Alley, que fins i tot ha redibuixat alguns dels llibres més antics.\nSigui com sigui una llarga i extensa història la de Michael Bond i aquell osset de peluix que va decidir adoptar aquella nit de Nadal, un osset que li portaria més alegries de les que s’imaginava en un inici.\nPerò ara ja us he parlat del seu autor, de les múltiples imatges que ha tingut aquest ós, i suposo que el que voldreu és conèixer la seva història, com comença el seu conte. Doncs bé, l’osset Paddington és un osset del Perú que es queda orfe a causa d’un terratrèmol i se’n va a viure amb la seva tieta. Aquesta però es va fent gran i decideix anar a viure a una Residència per a jubilats a Lima. És per això, que envia al seu nebot a viure a Anglaterra, ensenyant-li primer de tot l’idioma. L’ajuda a amagar-se en els bots salvavides d’un vaixell i després d’un bon temps viatjant, acaba arribant a l’estació de Paddington. Sinó d’on li podria vindre a un osset com aquest un nom tan curiós? És allà on el senyor i la senyora Brown el van conèixer.\nEl senyor Brown el va veure al damunt d’un munt de maletes, de camí cap a objectes perduts i no va poder evitar agafar-lo, l’osset només duia un barret, i una cinta al coll amb una nota que posava: “Si us plau, cuida d’aquest ós. Gràcies”.\nEvidentment se l’emportarà a casa seva, a viure amb la seva dona i els seus dos fills.\nI és així, com comença tot plegat, a partir d’aquell dia, aquest bonic osset ha viscut un munt d’aventures i desventures. Un osset molt especial que m’ha enamorat!\nSi en voleu saber molt més, no dubteu entrar a la seva web, us hi podeu perdre una bona estona i descobrir tot allò que volgueu saber d’en Paddington. Jo penso cuidar molt bé el meu osset Paddington i tu?\nDescobrint… GET WELL FRIENDS 2\nEl que us porto avui no sé ben bé com classificar-lo, són contes, són joguines i ambdues coses estan relacionades. Es tracta de Get Well Friends, una iniciativa del premiat autor infantil Kes Gray, i la magnífica il·lustradora Mary McQuillan. Els dos han format tàndem en més d’una ocasió, i aquesta vegada també s’han unit per aquesta col·lecció de contes i ninos de peluix.\nEs tracta de la col·lecció Get Well Friends, una col·lecció d’animalons amb nom i personalitat que protagonitzen la seva pròpia història i que tenen el seu propi peluix. Històries relacionades amb petits accidents que sofreixen i és que els peluixos es caracteritzen per estar plens de tirites i venes, i una petita prescripció mèdica que explica que li ha passat a cadascú i com guarir-los. Els contes, evidentment estan relacionats amb la joguina, però de contes en tenim menys que de peluixos. Podeu trobar la història de la infermera que es diu de la mateixa manera que tota la col·lecció Get Well Friends, la del Pingüí Pedro i la de la Zebra Zoe.\nLes il·lustracions són dolces, precioses, coloristes i tenen un punt molt simpàtic i divertit.\nGET WELL FRIENDS –> Hamish el hàmster s’ha enganxat els bigotis amb la seva roda, la pitó Pablo s’ha fet un petit embolic i el centpeus Cynthia s’ha esquinçat els seus 98 turmells. Però no patiu, que la nostra protagonista, la infermera Nibbles de ben segur que ho solucionarà tot.\nPEDRO THE PENGUIN BUMPS HIS HEAD –> Pedro com cada matí es lleva per anar a bussejar una estoneta, s’encamina cap al trampolí i tot els seus amics van a veure’l. Es prepara per saltar, però quina és la seva sorpresa quan en saltar, topa amb el gel, i és que el petit llac on acostuma a nedar s’ha glaçat. Pobre pingüí, haurà de córrer a veure a la Nibbles perquè li embeni el cap.\nZOE THE ZEBRA HURTS HER ANKLE –> La Zoe és una zebra molt nerviosa i inquieta, mentre la resta de zebres mengen herba tranquil·lament, ella està pendent de tot, de que no vinguin els lleons ni les hienes, de que no els hi pugui passar res ni a ella ni a la resta, però vet aquí que al final acabarà prenent mal en un tormell i visitant a la nostra infermera preferida.\nEls racons de… WATERSTONES 31\nEls racons de… HONEY JAM 29\nDescobrint a… BEATRIX POTTER 19\nEl meu viatge a Londres i Anglaterra m’ha portat a descobrir un munt de coses relacionades amb el món de la literatura infantil. Avui no us porto un nou descobriment, i és que de fet, tots haurem vist alguna vegada o altre les fantàstiques i famoses històries de Beatrix Potter. Potser no us sona el nom, però si us parlo de The Tale of Peter Rabbit, potser aneu fent memòria. Els seus contes, sempre tendres i dolços, amb il·lustracions molt suaus, han esdevingut tot un referent de la literatura infantil de tots els temps.\nEl seu personatge més famós és sens dubte, Peter Rabbit, i la seva història és ben senzilla, un conill força desobedient que surt del seu cau a la recerca d’aventures, i que acaba sent perseguit en el jardí del Senyor McGregor, per finalment acabar ensortint-se i tornant a casa, on la seva mare el pugui protegir. Un conte que la Beatrix va escriure per al fill de la seva antiga institutriu.\nI ara us parlaré de la vida de Beatrix, va néixer l’any 1866 a la zona de Paddington a Londres, en una família molt ben posicionada econòmicament. Criada entre mainaderes, mai va rebre l’estima i afecte dels seus pares. Va ser criada amb el seu germà fins que aquest va ser enviat a un internat. Aleshores la Beatrix va sentir-se més ola encara, mai va tenir l’oportunitat de relacionar-se amb altres nens i més endavant tampoc va poder-se realitzar acadèmicament, havent-se d’encarregar de la llar.\nPerò la Beatrix era sens dubte, una noia curiosa, li encantaven els animals i petites bestioles, que sense que se n’adonessin colava a casa seva mentre les observava i li servien de base per escriure les seves petites històries d’animals. Sinó, trobava la inspiració durant les vacances, en la casa que la família posseia a Escòcia, allà podia estar amb més contacte amb la natura i observar els animals. És així com neix Peter Rabbit.\nAmb el temps, l’any 1902, finalment després de forces traves va aconseguir publicar The Tale of Peter Rabbit, i els èxits literaris es van anar succeint, però sens dubte les històries de Peter Rabbit van ser les que més fama li van donar a l’autora, que finalment va trobar el seu reconeixement.\nEn lo personal, es va enamorar del seu editor però mai es van poder prometre i és que els seus pares no li haurien permès que es casès amb algú que havia de treballar per viure. El seu estimat va acabar morint, i tota sola, amb els ingressos aconseguits dels seus llibres i de l’herència dels seus pares, es va comprar una granja d’ovelles a Lake District. Amb 47 anys es va casar amb el seu advocat i mai no varen tenir fills. Va morir el 1943.\nUna història que sens dubte us volia fer arribar, per tal de que coneguéssiu la dona que hi havia darrere històries tan maques. És aquest el meu petit homenatge a Beatrix Potter i el seu estimat Petter Rabbit.\nEls racons de… HAMLEYS 12