Tomás Milián - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n3 març 1933\n22 març 2017 (84 anys)\nTomás Milián (L'Havana (Cuba), 3 de març de 1933 - Miami, Florida, EUA, 22 de març de 2017) fou un actor italo-americà d'origen cubà.\nMilián casà el 1964 amb l'actriu italiana Rita Valletti, a la que va romandre unit en matrimoni fins a la mort d'ella el 2012 i amb la que va tenir un fill, Tomasso Milián Jr., que va fer els seus intents com a actor infantil al costat del seu pare en diverses pel·lícules, i inclús aparegué en un petit paper de Nijinsky.\n1 Un cubà-americà a Itàlia\n2 ¡Cuchillo se'n va!\n4 Altres activitats de Milián\n5 Mort a Miami\nUn cubà-americà a Itàlia[modifica]\nTomás Milián fou actor, guionista i cantant. Nascut a Cuba es nacionalitzà italià l'any 1959. Fill de Lola i Tomás, aquest últim, general del règim de Gerardo Machado, que arrestat després del cop d'Estat de Fulgencio Batista, passà una infància marcada pel suïcidi del seu pare, el 31 de desembre de 1946. El 1957 deixà Cuba i anà als Estats Units, on aconseguí la ciutadania i després de veure en James Dean a East of Eden, en català A l'est de l'edèn decidí ser actor i estudiar interpretació primer a Miami i més tard a Nova York, on estudià en l'Actors Studio amb Lee Strasberg i de passada es féu amiguet de Marilyn Monroe quan aquesta passà per allí. Els seus primers treballs com a actor els desenvolupà en els escenaris teatrals de Broadway, a més d'interpretar un parell de papers molt secundaris en sèries de TV. La seva participació en el muntatge d'una pantomima de Jean Cocteau en el Festival d'Spoleto cridà l'atenció del director italià Mauro Bolognini, que li donà la seva primera oportunitat en el cinema amb La notte brava, dant així principi a la seva rica i variada filmografia en la indústria del cinema italià, signant contracta amb la productora Vides, a la que va estar lligat entre 196o/66. Després molest amb els doblatges dels seus diàlegs i insatisfet dels papers que li oferien, no renovà el seu contracta i es dedicà a rodar pel·lícules de gèneres populars amb Sergio Sollima, Lucio Fulci, Sergio Martino, Bruno Corbucci, etc., especialitzant-se en aplicar claus d'interpretació del mètode de l'Actors Studio als seus personatges murris i rebels, sustentats en trets molt marcats, llenguatge corporal accentuat, vestuaris i perruqueria amb els que contribuïa a construir les seves interpretacions.\n¡Cuchillo se'n va![modifica]\nNo seria arriscat afirmar que en nombre de títols i projecció fora del seu país d'origen, Tomás Milián era l'actor cubà més internacional, una estrella en tota regla del cinema italià de gènere i acció que destacà en el western mediterrani amb diversos papers, entre els quals destacava com el bandoler mexicà Cuchillo de La resa dei conti, que trobà la seva pròpia pel·lícula com a tal en clau de protagonista en la seqüela ¡Corre, Cuchillo..., corre!, fent un lema del crit ¡Cuchillo se'n va!. Aquest western rodat a Almeria i Itàlia, Milián fou quasi sempre encasellat en clau de murri que estava més a prop de la manera mediterrània d'entendre la vida amb els seus rols de bandit o revolucionari mexicà a estones que les icones protagonistes anglosaxones del gènere com Clint Eastwood o Lee Van Cleef. D'alguna manera l'espectador espanyol el sentia més seu. A més de les ja mencionades, Milián fou essencial en pel·lícules com El precio de un hombre, Se sei vivo spara, Faccia a faccia i altres del seu cicle de films de l'Oest. Però no es quedà en aquest gènere, sinó que arribat el final d'aquest va saber reciclar-se tant en papers de bandit esbojarrat com en clau de policia murri i imprevisible, preludi de la fórmula que després aplicaria als Estats Units personatges com el d'Eddie Murphy a Beverly Hills Cop, cultivant un especia de mescla de comèdia picaresca i policíaca repleta de seqüències d'acció quan interpretà en nombrosos títols, una de les nissagues més llargues del poliziesco italià, el paper de l'inspector Nico Giraldi. Tipus estrambòtic, gamberro, caòtic i imprevisible. Nico era capaç d'infiltrar-se entre els criminals i després fer justícia com una espècie de variant disbauxada del personatge interpretat per Al Pacino a Serpico mesclada amb Harry el Brut interpretat per Clint Eastwood.\nLes seves pel·lícules com a Nico es troben entre les més divertides que produí el cinema d'acció italià en els anys seixanta. Creat pel guionista Mario Armendola, al qual se li deu un clàssic del western italià imprescindible i singular, Il grande silenzio, a més de nombroses comèdies d'acció protagonitzades per Terence Hill i Bud Spencer, i pel director Bruno Corbucci, guionista de Django, que dirigí nombroses pel·lícules d'aquests cèlebre duo, Nico restà actiu en la pantalla gran entre 1976 i 1984, convertint-se en el personatge que en més ocasions interpretà Milián. ex-lladre i fill d'un lladre i d'una prostituta, Nicolás (Nico) Giraldi és un agent de la Policia de l'Estat que en les seves malifetes com a mangant es guanyà el malnom del Pirata i després d'ésser detingut en diverses ocasions canvià de bàndol, s'allistà a la policia i començà a resoldre casos complicats fent ús del seu coneixement del món del crim i de la ciutat de Roma. Salpicant els seus diàlegs amb tacs i llenguatge del carrer, amb boines i gorres estrafolàries, sabates esportives i afició pels mocadors de coll, admirador de Sylvester Stallone pel seu personatge de Rocky i d'Al Pacino, Nico fou la creació més popular de la galeria de personatges interpretats pel cubà Tomás Milián en la seva dilatada carrera italiana.\nCuriosament, per al personatge de Nico Giraldi, Tomás Milián fou doblat per l'actor i director de doblatge italià Ferrucio Amendola, que s'ocupava també de doblar a Sylvester Stallone, Al Pacino, Robert De Niro i Dustin Hoffman, entre d'altres. Si el personatge de Nico Giraldi fou el gran emblema de la seva etapa d'èxits comercials a Itàlia, la seva participació en La luna, dirigida per Bernardo Bertolucci el 1979 interpretant el rol de Giuseppe, marcà un cert retorn a les produccions dramàtiques amb les que havia iniciat la seva carrera com a actor, que continuà amb la seva participació a Identificazione di una donna, dirigida per Mechelangelo Antonioni el 1982. Va saber donar un canvi de marxes en la seva carrera quan el cinema policíac que havia vingut interpretant entrà en decadència, i s'internacionalitzà.\nLa tercera etapa de la filmografia de Milián, sobre tot en la segona meitat dels anys vuitanta i en els anys noranta, el portà a interpretar personatges en el cinema i la Tv estatunidenca, apareixen en diverses pel·lícules sobre màfia i tràfic de drogues, com Traffic, de Steven Soderbergh i treballant amb directors com Sydney Pollack, Oliver Stone, Steven Spielberg, Tony Scott, a més d'aparèixer en diverses produccions per a la pantalla petita. Aquesta nova etapa el portà a retornar als Estats Units i establir-se a Miami, aconseguint un rol en la sèrie nord-americana Frannie's Turn el 1992.\nAltres activitats de Milián[modifica]\nA més de la seva carrera com a actor, Milián provà sort en la música formant una banda batejada Tomás Milián Group el 1966. En aquesta també i formava part el seu amic Ray Lovelock, que posteriorment destacaria més com a actor, però en la formació del grup era el vocalista. Milián interpretà el tema principal dels films ¡Corre, Cuchillo...,corre! i La vittima designata, en les que hi intervenia com a actor, presentà algun que altra espectacle musical i el 2012 tornà a ser cridat com a cantant del tema musical de la pel·lícula Washington Heights, que també protagonitzava.\nMort a Miami[modifica]\nTomás Milián va ser trobat mort en la seva casa de Miami. El seu decés es produí com a conseqüència d'un ictus. Segons declarà quan li preguntaren el subtext polític d'alguns westerns mediterranis que interpretà, amb personatges que expressaven el caos i la rebel·lia enfront l'autoritat a través de la revolució, mai li agradà intel·lectual-itzar els seus treballs perquè es definia com un actor d'instint, i mai reparà en aquesta segona lectura política de les seves aventures en l'Oest.\nLa notte brava, en català, La nit forta (1959)\nIl bell'Antonio, en català, El bell Antonio (1960)\nI delfini, (1960)\nLaura nuda, (1961)\nUn giorno da leoni , en català, Missió dramàtica (1961)\nGiorno per giorno disperatamente, (1961)\nBoccaccio '70, en català, Boccaccio '70 (1962)\nRogopag, en català, Rogopag (1963)\nLa banda Casaroli (1963)\nL'uomo, (TV) (1964)\nGli indifferenti , (1964)\nIo uccido, tu uccidi, (1965)\nLe soldatesse, (1965)\nThe Agony and the Ecstasy, en català, El turment i l'èxtasi (1965)\nI soldi, (1965)\nMadmoiselle de Maupin, (1966)\nEl precio de un hombre, (1966)\nLa resa dei conti, (1966)\nSe sei vivo spara, (1967)\nFaccia a faccia; (1967)\nSentenza di morte, (1968)\nCrónica de un atraco, (1968)\nBanditi a Milano, (1968)\nCorri uomo corri, en català, Corre, noi, corre (1968)\nRuba al prossimo tuo, (1968)\nDove vai tutta nuda?, (1969)\nBeatrice Cenci, (1969)\nI cannibali, en català, Els caníbals (1970)\nO Cangaceiro, (1970)\nL'amore coniugale, (1970)\nVamos a matar, compañeros, (1970)\nLa vittima designata, (1971)\nTha Last Movie, (1971)\nUn uomo dalla pelle dura, (1972)\nLa banda J. & S. - Cronaca criminale del Far Wes, (1972)\nNon si sevizia un paperino, (1972)\nLa vita, a volte, è molto dura, vero Provvidenza?, (1972)\nIl consigliori, (1973)\nCi risiamo, vero Provvidenza?, (1973)\nSquadra volante, (1974)\nMilano odia: la polizia non può sparare, (1974)\nIl bianco il giallo il nero, (1975)\nI quattro dell'apocalisse, (1975)\nFolle à tuer, (1975)\n40 gradi all'ombra del lenzuolo, (1976)\nRoma a mano armata, (1976)\nSquadra antiscippo, (1976)\nFolies bourgeoises, (1976)\nIl trucido e lo sbirro, (1976)\nSquadra antifurto, (1976)\nLiberi armati pericolosi, (1976)\nIl figlio dello sceicco, (1977)\nLa banda del trucido, (1977)\nSquadra antitruffa, (1977)\nMessalina, Messalina!, (1977)\nIl cinico, l'infame, il violento, (1977)\nLa banda del gobbo, (1978)\nSquadra antimafia, (1978)\nAssassinio sul Tevere, (1979)\nLa luna, (1979)\nWinter Kill, (1979)\nSquadra antigangsters, (1979)\nDelitto a Porta Romana, (1980)\nDelitto al ristorante cinese, (1981)\nUno contro l'altro, praticamente amici, (1981)\nMonsignor, en català, Monsenyor (1982)\nDelitto sull'autostrada, (1982)\nIdentificazione di una donna, (1982)\nIl diavolo e l'acquasanta, (1983)\nCane e gatto, (1983)\nDelitto al Blue Gay, (1984)\nDelitto in Formula Uno, (1984)\nKing David, en català, El rei David (1985)\nUna casa a Roma, (1988)\nLuci lontane, (1988)\nGioco al massacro, (1989)\nCat Chaser, (1989)\nVoglia di vivere, TV. (1990)\nRevenge, en català, Revenja (1990)\nDrug Wars: The Camarena Story, mini sèrie (1990)\nNails, (TV) (1992)\nMarilyn y Bobby: una relació prohibida, (TV) (1993)\nThe Last Mafia Marriage, (TV) (1993)\nHonor and Obey , (1993)\nThe Burning Season, (1994)\nThe Cowboy Way, (1994)\nNomés els ximples s'enamoren (Fools Rush In) (1997)\nTraffic, en català, Traffic (2000)\nFor Love or Country: The Arturo Sandoval Story, TV (2000)\nThe Yards, en català, L'altra cara del crim (2000)\nWashington Heights, (2001)\nAmbush, curtmetratge (2001)\nLa ciutat perduda (The Lost City) (2005)\nLa fiesta del Chivo, (2005)\nRevista de cinema, ACCIÖN, del mes d'abril de 2017. (ISSN: 2172-0517)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Tomás_Milián&oldid=21990882»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 set 2019 a les 14:31.


Varador Port de Ciutadella | Astilleros Llompart\nAstilleros Llompart gestiona el Varador del Port de Ciutadella i aposta per la millora permanent de les seves instal·lacions, on l’empresa realitza els serveis per a la reparació i manteniment d’embarcacions. Els nostres clients es beneficien d’un servei integral de qualitat en un espai que concentra de forma còmoda i pràctica totes les tasques necessàries, i que ens validen com un referent a Menorca i a les Illes Balears.\nUbicades a l’extrem del moll comercial del Port de Ciutadella, les instal·lacions han estat reformades i ampliades en diferents ocasions des de la seva inauguració l’any 1985 i actualment estan dotades de les següents característiques:\nESPLANADA I MIRALL D'AIGUA\nHissada i botadura d’embarcacions\nTrasllat d’embarcacions a la zona destinada a la reparació\nDipòsit i hivernatge d’embarcacions\nGestió de làmina d’aigua per a embarcacions en espera\nSubministrament d’aigua i energia elèctrica\nEl taller-magatzem situat a les instal·lacions del varador del Port de Ciutadella és un espai dedicat a l’emmagatzematge de materials i al dipòsit i conservació de maquinària i mitjans complementaris per al subministrament, reparació i manteniment de les embarcacions.\nAstilleros Llompart ofereix els següents serveis de varada i botadura:\nEl Tren de Varada permet la hissada i botadura d’embarcacions de fins a 200 tones, i és el servei més característic del Varador del Port de Ciutadella des de la seva inauguració l’any 1985.\nEl 2007, un any després de la rissaga, les instal.laciones es van modernitzar amb la instal.lació d’una grua ploma de 12,5 tonelades i un útil de càrrega de 4,5 metres de mànega per adaptar els serveis que s’ofereixen als nous temps de forma més àgil i eficient.\nEl remolc hidràulic per a embarcacions de fins a 16 tones de pes permet realitzar moviments d’embarcacions a qualsevol punt de les instal·lacions del varador per a la seva reparació o dipòsit i hivernatge.\nAmb la posada en funcionament de tota aquesta infraestructura els nostres clients reben un servei professional i eficaç en la varada i botadura d’embarcacions.\nLa nostra empresa està al seu servei per tal que el seu pas per l’escar del Port de Ciutadella sigui l’opció més encertada per a la seva embarcació.


Castell de Penyafort - Ermita de Sant Llorenç i Santa Maria рута - La Ràpita, Catalunya (España)- GPS track\nCastell de Penyafort - Ermita de Sant Llorenç i Santa Maria\n7.494 123 1295\nПогледана 1220 пут(a), скинута са сервера 48 пут(a)\nRuta que comença al aparcament del Castell de Penyafort, en sentit horari. Nomes s´ha d´anar amb precaució a la baixada al barranc de Sant Llorenç, es força pronunciat i te molta pedra solta, la resta no te especial dificultat.\nRuta que comienza en el aparcamiento del Castillo de Penyafort, en sentido horario. Solo se ha de tener precaución la bajada al barranco de Sant Llorenç, es bastante pronunciada y tiene mucha piedra suelta, el resto no tiene especial dificultad.\nBona i agradable ruta circular. Apta per fer tot l'any. Felicitats\nBonia ruta para pasar una buena mañana. Bastante facil para hacer con toda la familia. Recomendable


+ 3: Focs artificials (per Miri4, il·lustració de Louise Gardner)\nFocs artificials (per Miri4, il·lustració de Louise Gardner)\nSe’ls feia estrany passar les vacances escolars a Austràlia. El mateix dia que acabaren el curs, varen fer les maletes i cap a l’aeroport falta gent! La mare havia rebut una oferta de treball molt important i havien d’anar-hi el més aviat possible tot i que tornarien a l’inici del nou curs escolar. L’Ona i en Jan no s’ho podien creure: allà no celebraven la revetlla de sant Joan, i a més a més feia un fred que pelava. A Austràlia comença l’hivern quan a Europa comença l’estiu. Però després de sopar el pare els va fer sortir al jardí, on va encendre un munt de petards i coets que havia amagat entre l’equipatge. Quina sorpresa! Per primera vegada a la vida l’Ona, en Jan i un nou amic que havien fet a l’hotel, en Paul, van celebrar l’arribada del fred amb focs artificials.\nPublicat per Miri Quatre a 18:09


Set pòsters (en set localitzacions) per al·lucinar amb el cinema i les destinacions | experiències 2021\nNingú ens fa viatjar tant com el setè art. I a l'volant d'aquest fantàstic trajecte hi ha els directors de cinema, que amb els seus estils visuals únics, amb la seva característica estètica i amb els seus icòniques localitzacions cinematogràfiques ens traslladen a altres mons sense necessitat de moure'ns de casa nostra. Que tots coneixem i somiem amb recórrer els carrers de Nova York, gràcies a la gran pantalla, és un fet.\nLes destinacions es converteixen en platós de rodatge que ens conviden a agafar un vol ia viatjar en la seva cerca, a traspassar la frontera entre ficció i realitat. Les pel·lícules tenen la meravellosa capacitat de donar-nos a conèixer terres llunyanes en tan sols un parell d'hores. Viatges i cinema s'han donat sempre fort la mà.\nPer aquesta raó, NeoMam Studios ha posat un cop més en marxa la seva creativitat i, en col·laboració amb The Big Domain, ha imaginat com 7 prestigiosos cineastes promocionarien a través de set pòsters les localitzacions de les seves pròpies pel·lícules. Per això han dissenyat una sèrie d'originals cartells que representen a la perfecció l'esperit viatger de cada director.\nTòquio, un llargmetratge dirigit per Sofia Coppola © Big Domain\nSOFIA COPPOLA (TÒQUIO, JAPÓ)\nL'estètica de somni de Sofia Coppola i la seva capacitat per empatitzar mitjançant el cinema amb els problemes que formen part de la nostra vida l'han convertit en una de les millors directores de la història de cinema. Lost in Translation és una oda a l'amistat i una carta d'amor a la ciutat de Tòquio.\nLa cineasta, amb aquest llargmetratge, va voler explicar el xoc cultural que pateix un occidental a l'arribar a la capital nipona. Els bars, karaokes i els carrers plens de gent i il·luminades amb llums de neó són la medicina que intenta posar remei el buit existencial que pateixen els protagonistes.\nRodada íntegrament al Japó, aquesta pel·lícula va rebre quatre nominacions als Oscars i ha estat el detonant que tants turistes hagin viatjat a aquesta país i, per descomptat, hagin visitat l'hotel Park Hyatt Tokyo.\nCornualla, l'últim de Tim Burton © Big Domain\nTIM BURTON (Cornualla, REGNE UNIT)\nUna fosca i misteriosa posada en escena és l'essència dels films de Tim Burton. Des Eduardo Manostijeras fins Alícia al País de les Meravelles, cadascuna de les seves històries ens fa viatjar a altres mons on regna la fantasia i l'extraordinari.\nEn la seva última creació, La llar de Miss Peregrine per a nens peculiars, el misteriós orfenat es troba en el petit llogaret de Portholland, a la bonica camp anglès de Cornualla, que ens convida a desconnectar amb un increïble i verd paisatge dibuixat per penya-segats i platges .\nWes Anderson presenta Jaipur © Big Domain\nWES ANDERSON (Jaipur, ÍNDIA)\nIlla de Gossos, l'última estrena de Wes Anderson, ha tingut tant d'èxit com la resta de pel·lícules d'aquest director. Des del Gran Hotel Budapest fins Viatge a Darjeeling, totes les seves històries ens han conquerit amb la seva perfecta posada en escena i la seva cuidada estètica marcada pels colors brillants, que s'han convertit en el seu símbol per excel·lència.\nTres germans recorren en tren, amb moto ia peu els paisatges de l'Índia en Viatge a Darjeeling. Aquesta aventura es va rodar a Rajasthan, una regió coneguda per la seva el rosat color de la seva idíl·lica capital: Jaipur. Normal que el director sucumbís als seus encants.\nWellington, un film dirigit per Peter Jackson. Només en cinemes. © Big Domain\nPETER JACKSON (WELLINGTON, Nova Zelanda)\nPeter Jackson és l'artífex d'una de les trilogies més icòniques de la història de cinema: El Senyor dels Anells. Gran part d'ella va ser filmada a Wellington, Nova Zelanda, que amb els seus bells paratges va donar vida a la Terra Mitjana.\nLa localització més característica és la muntanya Victòria. La seva bucòlica estampa va inspirar a aquests escenaris ficticis: el s jardins d'Isengard, el riu Anduin, Rivendell, els boscos de Osgiliath i la Senda dels Morts. La bellesa dels paisatges neozelandesos ens fa entendre l'amor que sent el director pel seu país natal.\nEl misteriós Seül de Chan-wook Park © Big Domain\nPark Chan-wook (SEÜL, Corea DEL SUD)\nChan-wook Park és famós pel seu sentit pictòric de la composició, el seu humor fosc i els seus thrillers psicològics. La donzella, la seva última producció, va sorprendre als espectadors amb els seus inesperats girs i la seva encertada estètica. Però si hi ha una pel·lícula que representa aquest director, aquesta és Oldboy.\nOldboy narra la història d'un home de negocis que després de passar 15 anys segrestat, motivat per la venjança, emprèn una insaciable recerca dels seus captors. Aquest estremidor film va ser rodat a Seül, la capital de Corea de Sud, un país que et conquistarà amb els seus temples, els seus palaus, la seva arquitectura d'avantguarda, la seva naturalesa i les seves dinàmiques ciutats.\nChicago, la Gotham City de Batman © Big Domain\nCHRISTOPHER NOLAN (CHICAGO, EUA)\nChristopher Nolan, després de 15 anys de carrera, ha passat de fer pel·lícules independents de baix pressupost a dirigir un dels èxits de taquilla internacionals més populars dels nostres temps: la trilogia de Batman. I què millor escenari per instal·lar la fictícia Gotham City que Xicago. La tercera ciutat més gran d'Estats Units té molt a oferir: museus, imponents gratacels, impressionants zones comercials, parcs com el Millennium Park … Aquesta ciutat no et deixarà indiferent.\nPetra, l'èxit de taquilla de Steven Spielberg © Big Domain\nSTEVEN SPIELBERG (PETRA, JORDÀNIA)\nET, Jurassic Park, Tauró, Salvar el soldat Ryan … són moltes les pel·lícules dirigides per Steven Spielberg que han donat la volta per totes les sales de cinema de l'món. Però, sobretot, destaquen les aventures d'Indiana Jones. Petra, aquesta ciutat de tons vermellosos i tallada sobre la roca que va ser testimoni de l'rodatge d'Indiana Jones i l'última creuada. Si viatges a Jordània, les ruïnes d'aquesta meravella de l'món modern amaguen un lloc de parada obligada: el Tresor.


A Sant Pere de Casserres amb els pares del Nostre Llar | Graellsbloc\nPublicat el 18 Març 2007 per Jordi Graells\nAcabem d’arribar de l’excursió trimestral que l’inefable Joan Esteve prepara amb desfici per als pares, mares i infants del CEIP Nostra Llar, on tenim la sort que estudien el Martí i l’Alba.\nHem sortit a quarts de deu del matí i hem enfilat la carretera cap a Vic. Després, des de l’Eix Transversal, hem agafat la sortida 183 a Roda de Ter. Abans d’arribar a aquesta població, hem tombat a la dreta per la carretera BV-5213 direcció Tavèrnoles i Parador de Turisme Vic-Sau. Hem deixat els cotxes al pàrquing del Parador, tot i que hi ha una pista que porta fins al capdamunt, al monestir.\nNosaltres hem seguit a peu pel camí que porta fins al monestir vorejant l’embassament de Sau. Una meravella de paisatge. Per un camí, anem pujant i baixant, sempre protegits del sol per unes bones capçades de roures i acompanyats de garrics a banda i banda. Cal parar compte en algun tros si s’hi va amb mainada perquè hi ha algun tros que l’estimbat és ben a prop.\nSant Pere de Casserres va ser construït en el punt més extrem de la carena de Casserres, que forma una península envoltada pel meandre que dibuixa el riu Ter quan abandona la Plana de Vic i s’endinsa cap a les Guilleries. L’església va ser consagrada el 1050 i és una de les més importants de Catalunya per la seva dimensió i perquè és més ampla que llarga a causa de l’estretor de l’espai on es va construir (el mestre arquitecte va voler mantenir l’orientació que seguien les edificacions romàniques: l’absis orientat a l’est per on sortia el sol i la façana principal, a l’oest per aprofitar el sol de tarda).\nEl monestir va ser l’únic de l’orde benedictí a Osona i en va impulsar la construcció la família vescomtal osonenca. Una antiga llegenda diu que el monestir va ser fundat pels vescomtes d’Osona i Cardona sobre les relíquies d’un infant dels vescomtes que es va conservar momificat, el qual, tres dies després de néixer, va parlar i va dir que no viuria més de trenta dies i que un cop mort el seu cos fos posat dins una arca tancada, sobre una mula. Allà on s’aturés la bèstia, s’havia d’edificar un monestir sota l’advocació de sant Pere. I la mula va enfilar muntanya amunt fins que va arribar al final del cingle a la península de Casserres i no va poder pas continuar. Les relíquies d’aquest infant van ser molt venerades i quan hi havia sequera es baixava en processó fins al Ter i es mullava l’arca que contenia el nen en les aigües del riu.\nUn pensament sobre “A Sant Pere de Casserres amb els pares del Nostre Llar”\nAnonymous el 24 gener 2008 a les 11:44 am va dir:


Ballar amb tota la intenció: Èpica al Sònar - Teatre Barcelona\nAcostuma el coreògraf i ballarí barceloní Aimar Pérez Galí a discursejar mentre es mou. És la seva manera d’apoderar-se d’una relació, entre públic i artista, que percep poc horitzontal. Balla des del marge, a la frontera, al límit (del llatí limes: camí enmig de camps): entre qui l’observa i aquell altre que ha imposat a l’intèrpret, en la tradició, quin gest havia de (re)presentar. Sap que allí hi ha un terreny fèrtil, abandonant la platea i en proximitat física. Una investigació que ha anat desenvolupant els darrers anys tant en forma d’espectacles, com a nivell teòric. Un exemple recent és Sudando el discurso (2014) on posa en qüestió el paper del ballarí subaltern: un cos predeterminat a seguir pautes alienes.\nSobre la mirada i la seva alteritat podria ser ben bé el títol d’aquesta intencionada construcció coreogràfica i de pensament. (Re)pensar cadascú dels agents que intervenim en el món de la dansa; alliberant-los d’uns costums i construccions culturals que encara arrosseguem cada cop que un trepitja l’escenari i l’altre seu a la cadira. I fixem-nos que és alguna cosa més que l’espectador emancipat de Rancière: aquí qui mira és alhora qui interpreta. Així que benvinguts a una bona sessió de clubbing! Perquè pocs llocs més efectius per fer-ho que el festival d’electrònica i músiques avançades Sònar. I cap de més emblemàtic que el Mercat de les Flors.\nSerà interessant veure què en surt de la barreja: la música és d’Okkre (Uge Pañeda), una de les ànimes del duo asturià LCC (Las CasiCasiotone), programades aquest 2017. Acostumada a col·laborar amb diversos artistes d’altres disciplines, com el cinema, la poesia, i els audiovisuals; també està interessada en la recerca d’una relació diferent amb el públic. L’espai efímer és de MAIO, estudi d’arquitectura; i els efectes de llum de Cube.bz, recentment reconeguts pels Premis de la Crítica per les magnífiques intervencions a espectacles de dansa. Destacar el vestuari plàstic de Xevi Fernández. I els altres tres intèrprets, alguns dels més entusiastes de l’actual panorama contemporani: Mar Medina, Miquel Fiol (Premi de la Crítica 2016) i Almudena Pardo.\nAmb tot plegat, prepareu-vos per tenir un bon viatge. Èpic: el de la paraula. D’això s’encarrega, juntament amb el coreògraf, Jaime Conde-Salazar. Us heu parat a pensar mai en les lletres dels temes que balleu? Aquí està la clau de l’espectacle. El discurs ens determina, es fa corpori, ens travessa: paraules que anomenen coses o situacions, que emanen valors o compromisos. Què hi fem, allà, en mig de la pista, movent-nos al seu so? Ens representen?\nAquest doble vector, el del ballarí que deixa de ser el centre de la mirada; i el de les mots que poden assenyalar altres coses, és el punt de partida d’Èpica. Una construcció com agrada a Aimar: complexa en estructura, simple en desplegament. Es balla com a compromís amb el propi estatus: lliurament, des de la individuació, al ritme d’allò que a cadascú suggereix la música techno composada per a l’ocasió. Però és una comunitat d’éssers commoguts per la vibració: cèl·lules d’un entremat, sincronitzades des de la pertinença i el desig d’un futur diferent. Amb proclames fetes des dels altaveus: causes justes.\nI perquè el coreògraf i ballarí es posiciona d’una manera tan determinada en favor d’una dansa que pot esdevenir motor de canvi, participa de molts altres projectes en xarxa. Un dels més destacats dels darrers mesos és PEA (Projecte d’Expansió Artística), que ha impulsat el Graner, centre de creació. Amb altres 4 artistes i companyies estan a la recerca d’un nou sistema de relacions entre les (mal)anomenades indústries culturals i els sempre imprescindibles creadors. Pensen en un altre model, de suport a les iniciatives, de reconeixement just de les condicions laborals, d’impuls a la gent que des de mil racons del país estan lluitant un espai. En diàleg permanent per capgirar dinàmiques: t’atreveixes a ballar-ho aquests dies?


El BLOC-Verds: Compromís pregunta per les ajudes de la llei de dependència a Gandia – Compromís per Gandia\nEl BLOC-Verds: Compromís pregunta per les ajudes de la llei de dependència a Gandia\nPublicat el 25 Agost 2011 en Sanitat i Benestar Social\nEls econacionalistes insten la regidoria competent a que elabore un informe detallat sobre el nombre de ciutadans i ciutadanes que es troben tant a l’espera de la seua avaluació com del cobrament de les ajudes reconegudes.\nSol·liciten que eixe informe, juntament amb la informació precisa sobre el sistema de col·laboració municipal amb la Generalitat Valenciana, siga traslladat a la propera Comissió de Polítiques Socials.\nAl País Valencià són constants les denúncies públiques de retards injustificats en l’aplicació de la Llei de Dependència, tant pel que fa a l’avaluació dels possibles beneficiaris com en el pagament dels drets reconeguts.\nNo cal recordar que esta llei afecta els col·lectius més febles de la nostra societat, els dependents, però també a les seues famílies.\nDes del Bloc-Verds: Compromís, entenen que l’atenció tant dels uns com dels altres hauria de ser prioritària “i més encara quan es tracta d’uns drets legals. A la nostra ciutat comptem amb molts ciutadans i ciutadanes que esperen encara les avaluacions o que no gaudeixen de les ajudes reconegudes, bé amb recursos assistencials, bé en diners a cuidadors familiars.”\n← El BLOC-Verds: Compromís demana informació sobre les inversions de l’EPSAR a Gandia\nManifestació antitaurina a Gandia →


2001 | desdelamina.net\n2012 consorci gitano cap anima agenda desdelamina crisis estiu pla de transformació la mina reallotjaments barri 2013 nadal 2011 Ajuntament Biblioteca Font de la Mina biblioteca radio Sant Adrià de Besòs realojos setmana cultural espai jove [+] Comunitat Web\ndesdelamina.net no es fa responsable de les noticies incloses per altres persones, associacions o entitats que facin us aquest servei. Igualment pot no estar d'acord amb les noticies o comentaris publicats. 2001\n19 Gener, 2012 - 18:52 in 2001\nLa fotògrafa Hannah Collins protagonitzà la contraportada del diari El País del passat dilluns 16 de gener pel seu recent llibre sobre el cuiner Ferran Adrià. Això ens ha portat a recordar el treball que realitzà l'any 2001 sobre els gitanos del barri de La Mina.


No hem canviat gens - Diari de Girona\nagustí casanova i masferrer 17.06.2020 | 00:41\nNo hem canviat gens Diari de Girona\nEs va especular si la COVID-19 ens canviaria, ens convertiria en persones més raonables i solidàries, més capaces de mirar-nos des de fora i ens esmolaria el sentit crític tot posant en relleu els vicis individuals i col·lectius a fi d'anihilar-los. Es va teoritzar a favor que una patacada tan universalment greu, que ens demostra que els humans no som àngels i que estem fets d'una mateixa matèria natural molt feble i exposada als virus letals, ens faria humils, discrets i ens transformaria perquè ens rebaixaria la supèrbia, la vanitat i els egoismes ancestrals.\nLes inèrcies malsanes del passat primigeni, enganxades a la pell de l'ànima, ens són indissociables i han traspassat la crisi. No podem viure sense gloriejar-nos, és el nostre tarannà altiu i arrogant, l'urc més pregó i definidor. Som tan irresponsables i egoistes com sempre. La dinàmica social i cultural, que ve de la nit dels temps, ens pauta conductes predeterminades i malgrat la gravetat i la incertesa, malgrat les pors i els neguits, tornarem a repetir mecànicament els mateixos hàbits. És una necessitat bàsica de l'ànima humana el reconeixement, sentir-se acompanyat en el trajecte vital, rebre l'escalf dels altres, però hi ha individus que mai en tenen prou i, per enveja o odi, el voldrien tot per ells sense compartir-lo amb ningú més.\nQuè s'ha cregut aquesta coseta tan petita per fer trontollar tota la humanitat? Com puc contreure la pandèmia jo que soc un home de carn de roure, de salut a prova de bomba, com puc jo autosuficient, enamorat de mi mateix, emmalaltir? Això de cap manera em passarà perquè estic blindat per naturalesa i no necessito mascaretes ni rentar-me les mans, faig el que sempre he fet, el que em dona la gana.\nAlguns filòsofs desdenyaren la seva pertinença al gènere humà i s'esllavissaren pel pendent de la misantropia, talment com estrangers en un món equivocat, al qual no pertanyien, com Friedrich Nietzsche, que va ser ingressat temporalment en un sanatori mental afectat per una demència megalòmana i una desestima a tothom.\nNo fa gaire discutíem amb uns companys (en temps del coronavirus s'han produït reflexions poc habituals) quin és el defecte més antic, perniciós i estès entre el gènere humà, el que ens resulta més antipàtic i que declarem culpable de les guerres, trencaments familiars i de les moltes maldats a través de la història fins a l'ara i aquí.\nEmprarem diferents noms per designar-lo, superioritat, egocentrisme, omnipotència, orgull propi exaltat, egoisme, egotista, tanmateix tots tenien un comú denominador: el sentiment de l'ésser humà de considerar-se un animal, que ha de ser no sols respectat, sinó també temut, el més invencible que tots els altres. Una afirmació categòrica universal del gènere humà i constatable en diferents graduacions individualment. Cada persona en particular forma part d'aquesta multitud que es creu que és l'ésser més dotat de la creació, motiu suficient per ser respectat per la resta dels animals, tots inclosos, des dels més alts, resistents i forts, als més nimis, insignificants i negligibles com els virus.\nEl nom d'aquesta superioritat humana es relaciona amb el políptot famós de l'Eclesiastès: «vanitas vanitatum, et omnia vanitas» (vanitat de vanitats, i tot és vanitat). Vanitat, vanitats, el que mou de veritat els homes és la vanitat, l'orgull inspirat per un alt concepte de les pròpies qualitats o els propis mèrits, en comparació amb la resta d'individus, sempre acompanyat d'un desig excessiu de ser notat i lloat.\nQuè s'ha cregut aquesta coseta tan petita per fer trontollar tota la humanitat? Com puc contreure la pandèmia jo, que soc un home de carn de roure, de salut a prova de bomba, com puc jo, autosuficient, enamorat de mi mateix, emmalaltir?\nVaig anar publicant articles de com els amics resistien el temps de confinament, què feien a la llar sense sortir, excepte en Rafel i la Montse, que gaudeixen d'una eixida amb jardí que s'endinsa en el bosc, arbrat de suros i alzines. La resta, closos a la casa o el pis, i una bona amiga, l' Anna, en una planta baixa d'un edifici sense balcons.\nSi baixo de l'abstracció a la concreció, deixo la teoria per donar relativa validesa a l'anècdota, repassaré ara com han tornat a la vida del carrer aquells companys i companyes dels quals vaig parlar-ne. Com han reaccionat ara que han pogut trepitjar el carrer, però que cap d'ells ha recuperat la vida anterior. L'Anna anuncià que la clausura li havia demostrat que podia ser estalviadora i reconegué que es comprava massa roba per presumir i pel gust de posseir-la amb l'excusa que una psicòloga declarà que la depressió de les dones es cura comprant peces de vestir capriciosament. Què va fer l'Anna un cop estrenada la llibertat? Anar a emprovar-se jerseis i faldilles. Res a fer, és una víctima del consumisme, una malgastadora.\nEn Joan ens feia patir perquè viu sol i sempre ha estat envoltat de gent. Tractable i cordial, membre dels clubs de xerrameques, ha militat en dos partits polítics, sense massa motivació ideològica, soci d'associacions culturals i gastronòmics. Home culte que només parla del que sap. Ens va anunciar: «M'he adonat que quan estic sol estic en molt bona companyia». Què ha fet? Ha cuinat i ha convidat els seus amics.\nIgual de lirons, d'irresponsables i ximples, com sempre.\nEls epidemiòlegs demanen que no se'ls utilitzi per «augmentar la crispació política».


Barcelona i el vi - -5% en libros | FNAC\nVende el tuyo Barcelona i el vi en pocos clicks\nAquest llibre convida a fer un recorregut per la història de la capital catalana seguint la petjada de les vinyes que antigament l'envoltaven. Es remunta als temps en què els romans van introduir a casa nostra aquesta preuada beguda, convertint Barcelona en productora i exportadora, incideix en la importància del cultiu al llarg de l'Edat Mitjana i l'època moderna i ens apropa a la situació actual, la d'una ciutat abocada a la cultura del vi on encara, tot i que sembli sorprenent, se'n produeix. Un llibre il·lustrat amb... Ver más\n1 Oferta especial Barcelona i el vi\nSINOPSIS Barcelona i el vi\nAquest llibre convida a fer un recorregut per la història de la capital catalana seguint la petjada de les vinyes que antigament l'envoltaven. Es remunta als temps en què els romans van introduir a casa nostra aquesta preuada beguda, convertint Barcelona en productora i exportadora, incideix en la importància del cultiu al llarg de l'Edat Mitjana i l'època moderna i ens apropa a la situació actual, la d'una ciutat abocada a la cultura del vi on encara, tot i que sembli sorprenent, se'n produeix. Un llibre il·lustrat amb gravats, mapes i imatges d'època que ens presenta una visió desconeguda i amb molt de gust.\nDetallesBarcelona i el vi\nOpinión Clientes Barcelona i el vi


Houston, tenim una solució - Comunicatur\nInici | Allotjament | Houston, tenim una solució\nEl I Congrés Internacional de Turisme Familiar va posar de manifest les dificultats que tenen les famílies amb nens per trobar allotjament adaptat a les seves necessitats. Berta Cabré, presidenta de l’Associació de Càmpings de Tarragona i Terres de l’Ebre, defensa el càmping com la millor solució per a famílies nombroses.\nEl passat 16 de novembre, Comunicatur va publicar un post en el que resumia alguna dels punts que es van tractar en el I Congrés de Turisme Familiar que es va celebrar a Salou a mitjans del mes passat. L’article Som 5 de família: Houston tenim un problema era realment molt atractiu i definia a la perfecció el problema que moltes famílies de més de tres membres es troben: trobar allotjament de qualitat, pràctic i a un bon preu.\nEls Càmpings en general i els de Tarragona en particular són conscients d’aquesta problemàtica i des de fa ja uns quants anys estan adaptant les seves instal·lacions convertint-se en una opció ideal per famílies. Allotjaments com els bungalous destaquen en aquest sentit, ja que són confortables, disposen d’espai suficient per cada membre de la família i permeten ajustar econòmicament la despesa en funció de les necessitats.\nL’aposta per l’especialització, la qualitat i l’evolució dels seus serveis ha permès als càmpings millorar l’experiència dels seus clients i superar les seves expectatives.\nGràcies a tot això, podem dir, avui, que els càmpings ofereixen la millor solució a les vacances en família.\nBerta Cabré, presidenta de l’Associació de Càmpings de Tarragona i Terres de l’Ebre\nEls hotelers es pugen al negoci dels apartaments turístics


música en viu | hiperactivicat\nTag Archives: música en viu\nConcerts amb estrella\nEls sibarites de la música ja els trobàvem a faltar. Sí, parlo dels Concerts DeliCatessen. El darrer dia 30 d’abril en vam assaborir un (i aviat en tindrem un altre). Els plats seleccionats: Emily Dickinson i A Singer of Songs. I el gourmet, l’Albert Puig (No Sonores i DeliCatessen a iCat.cat), que serveix en safata propostes delicades amb una nota aromàtica en comú, marca personal. L’Albert escolta i es deixa aconsellar per altres experts, com per exemple el company d’ones Albert Miralles. Tasta i, si li agrada, comparteix (cada vespre de dilluns a divendres i el cap de setmana a hores bruixes). Però, de tant en tant, els comensals som cridats a taula. La cita col·lectiva sol ser a l’Antiga Fàbrica d’Estrella Damm. L’estrella apunta cap a l’escenari. I la resta d’estrelles ens fan gaudir de la seva música. Però també ens expliquen qui són, perquè fan el que fan i altres coses que els hi passen. Es despullen. La llum suau i vermella hi convida. El vincle entre ells i nosaltres s’estreta. I tot queda regat per una rossa marca de la casa.\nLa primera banda convidada va ser l’Emily Dickinson. Diuen al seu web que dir-se així és casual. Abans de llegir-ho pensava que no, que era del tot buscat. Cercant inspiració per una melodia, es van creuar amb una de les moltes lletres de l’Emily. I com anell al dit. Ja tenien lletra per la melodia i, de retruc, nom pel grup. A banda d’aquest fet, trobo cert paral·lelisme entre la banda i la poetessa. Hi ha qui sembla que escrigui, creï, expressi per necessitat. La segona part, la de la publicitat (del fet públic), sembla que no vagi tant amb ella, amb ells. Doncs a mi, aquesta part “misteriosa” és la que m’empeny a voler saber-ne més de l’Emily Dickinson. A llegir, a escoltar.\nEl segon concert va esdevenir escenari de presentació per A Singer of Songs. En Lieven Scheerlinck, cantautor d’origen belga establert a Barcelona, aprofitava aquest moment delicatessen per fer oficials els companys de viatge: la Laura Räsänen al violí i la veu, en German Gadea a la trompeta i en José Rosselló a la bateria. Ja són això els Concerts DeliCatessen, oportunitats per apropar artistes i nous públics, ocasions per anar donant forma als projectes musicals. I tot sembla tan fácil i espontani, tot és tan proper… Entre cançó i cançó, els músics xerren. En Lieven ho feia i molt (Lieven, ho sento, però jo sóc de les que sumaria temps a aquests 8 anys de vida dedicats a esperar… Sóc molt mediterrània, massa i tot. Tu ja m’entens i els que hi eren allà escoltant-te, també!). Al que anava… M’apassiona la música en directe, crec que em tornaria un ésser inert sense ella. Però he d’admetre que a vegades em moro de ganes que la cançó s’acabi perquè el músic segueixi compartint més de sí mateix. Tot es torna tremendament humà i la música, una excusa per escurçar la distància entre persones assedegades de petites històries i d’altres que senzillament les volen explicar, cantar, ser tan sols un cantant de cançons. I què difícil esdevé avui en dia, això que surt de tan endins, amic Cash…\nEls Concerts DeliCatessen també són una excusa perfecta per provocar trobades entre ànimes hiperactives. Un 99% de possibilitat que surtin satisfetes. I, a poder ser, que no es coneguin entre elles. Altes probabilitats que es tornin a trobar en un nou escenari musical. Nosaltres ho portem fent des de fa algunes edicions. L’Adam Smith, en Jonah Levi i el David Soler haurien de coincidir més sovint. I la pell de gallina a causa dels Spain encara dura.\nPodeu recuperar tot el concert del 30 d’abril al web de l’iCat.\nVídeos i text: Alba Irigoyen\nEtiquetes: A Singer of Songs, Adam Smith, Albert Puig, Antiga Fàbrica d’Estrella Damm, Barcelona, Bcn, concert, Concerts DeliCatessen, David Soler, Emily Dickinson, Estrella Damm, German Gadea, iCat.cat, in live, Johnny Cash, Jonah Levi, José Rosselló, Laura Räsänen, Lieven Scheerlinck, Música, música en directe, música en viu, mediterràniament, No Sonores, Spain\nProtegit: Concerts a curta distància\nEtiquetes: concert, Dani Comas, David Mengual, Free, Gràcia, Ivo Sans, Jazz, Juan Pablo Balcázar, Música, música en viu, Miguel Villar, Oriol Roca, Skruffy Backpacks, Slow Quartet, vanguard\nCategories Gent, Música\nTUYA a Sant Adrià o el poder de la música per endolcir una nit de pluja i vent\nSón les 20.45. Plou i fa vent. Tens els temps en contra, el que mulla i el que no s’atura. Segona alternativa o seguim endavant? Som-hi, més val no perdre el tren! Un cop arribes a Sant Adrià del Besòs, et preguntes què fas a un lloc tan inhòspit amb un paraigües en forma de flor ortopèdica i uns autobusos que no entenen el significat de “parada”… Contratemps, google maps, flor ortopèdica en mà i amunt (o de costat, quan empeny el vent…)! Però un cop ets al carrer Josep Royo 23, ambdós temps es paren: et trobes a un oasi, situat al bell mig d’aquell territori entre industrial i dormitori, es tracta del bar Suau. La pregunta del “què faig aquí?” se suavitza, és més, agafa sentit. Finalment pots posar-hi ànima i veu en directe al projecte que mesos enrere vas descobrir durant un concert de Sidonie: TUYA (Atmosfera13), de David T. Ginzo.\nTUYA, el projecte personal de David T. Ginzo al Suau – Imatge: Alba Irigoyen\nCom si estiguéssim al menjador d’aquest artista, en David ens deixa tastar les cançons del seu projecte personal que comparteix amb Juan Diego Gosálvez, Héctor Ngomo y Briant Hunt, tot i que avui ens presenta el nou disc, Waterspot, en solitari.\nEl disc ‘Waterspot’ de TUYA firmat per David T. Ginzo – Imatge: Alba Irigoyen\nEstona d’espontaneïtat i tast musical in progress, però sobretot una oportunitat per endinsar-nos a l’univers d’aquest artista.\nVinet blanc i bona música, maridatge perfecte al Suau de Sant Adrià – Imatge: Alba Irigoyen\nCançons humitejades amb vinet blanc, hamburgueses poderoses que deixen el músic extasiat… Pedals, piano pocket, guitarra i a pèl. La bellesa i sonoritat dels idiomes a la música: anglès, castellà i asturià (motivat a escriure cançons en el propi idioma després d’una trobada amb altres bandes com Litoral).\nI lletres que no s’estalvien l’ocasió de clavar-la allà on toca.\nEl Suau ens acull de manera exquisida. Gran descobriment de lloc i programació d’alta qualitat, no us perdeu els Concerts Suaus que programa aquest espai. Acabem la nit amb un sopar de germanor amb la colla del local, l’equip artístic i els valents que vam recórrer la ciutat sense saber on aniríem a parar, gest que en T. Ginzo va lloar. Però per lloable, les ganes de seguir construint d’aquest jove artista d’origen asturià i la seva modèstia i senzillesa. Que torni aviat.\n*Aquí us deixem dues peces més amb les quals ens va deleitar la passada nit del 28 de febrer de 2013:\nEtiquetes: acústic, bar Suau, Besòs, concert, Concerts Suaus, David T. Ginzo, Música, música en viu, Sant Adrià, Sant Adrià del Besòs, TUYA, Waterspot\nQuimi Portet i quatre convidats al Palau\n31 de gener de 2013, data per guardar a la memòria.\nQuimi Portet al Palau de la Música – Imatge: Alba Irigoyen\nVeure en Quimi Portet i la banda allà on sigui sempre és un plaer, però si el concert es fa al Palau de la Música (dins del cicle BandAutors al Palau), lluny de conflictes milletians, les cançons de l’astre intercomarcal s’envolten d’una màgia especial.\nL’Antonio Fidel donant-ho tot a l’escenari – Imatge: Alba Irigoyen\nMés encara si a l’escenari apareix l’Adrià Puntí, amb el seu tros de veu, per donar-nos Flors i violes (vídeo) per sopar…\nL’Adrià Puntí amb en Quimi Portet al Palau – Imatge: Alba Irigoyen\nI si després arriba l’Albert Pla en barnús, acompanyant en Jordi Busquets i en Quimi Portet a la cançó de Sunny Day (vídeo), el nom de Jennifer sona a vellut en una nit assolellada per l’alta concentració d’astres a l’escenari.\nL’Albert Pla amb en Quimi Portet cantant Sunny Day – Imatge: Alba Irigoyen\nPerò el que és Massa (vídeo) és veure -compartint escenari després de 15 anys- en Quimi Portet, en Manolo García, l’Antonio Fidel (company incondicional de fatigues musicals d’en Quimi Portet) i el seu baix, el quart convidat, que durant tants anys i gires nacionals i internacionals ha donat color a les cançons d’El Último de la Fila.\nManolo García i Quimi Portet compartint la cançó ‘Massa’ – Imatge: Alba Irigoyen\nQuimi Portet tancant una nit especial al Palau – Imatge: Alba Irigoyen\nNit que un grapat de valents vam procurar allargar eternament als escenaris alternatius que trobàvem per la ciutat, com per exemple la sala Monasterio, on el Frankestein Latino (Antonio Fidel) va col·laborar sumant a l’ambient notes de blues (vídeo) i anècdotes d’una vida dedicada a la música.\nAntonio Fidel a la Jam de blues de la sala Monasterio – Imatge: Alba Irigoyen\nQuimi Portet, Antonio Fidel, Xarli Oliver, Jordi Busquets, equip de suport i convidats, és a dir, gent estimable, sempre em tindreu esperant-vos amb un somriure al pati de butaques.\nA continuació us pengem els vídeos d’algunes cançonetes que van sonar al concert:\nEtiquetes: Adrià Puntí, Albert Pla, Antonio Fidel, astre, BandAutors, Barcelona, blues, concert, Flors i violes, jam session, jordi busquets, Manolo García, Massa, Música, música en viu, Palau de la Música, Quimi Portet, Ràdio Infern, sala Monasterio, sunny day, Xarli Oliver


La Campana Editorial | Distribució\nEts a: Inicio / Distribució\nSi tens una llibreria i vols vendre els nostres llibres, sisplau posa’t en contacte amb algun dels nostres distribuïdors:\nEspaña Tel.: +34 93 366 0300\nCalle Luchana, 23, 1ª Planta\nEspaña Tel.: +34 91 535 8190\nTel.: +34 900 300 127 / +34 936 633 030


El Calamot finalista a la 9a edició del concurs "Joves i Conducció" - INSTITUT EL CALAMOT\nEl Calamot finalista a la 9a edició del concurs “Joves i Conducció”\nby · 9 de juny de 2016\nEls nostres alumnesde 4t d’ESO Sabrina Cergelova, Samuel Py i Narcís Estalella han quedat finalistes (2ns) amb el vídeo “Aixeca el cap”, que es pot veure a youtube i a la web del RACC.\nL’acte es va celebrar el dia 7 de juny a la seu central del RACC a Barcelona. Aquest concurs, que convoca el RACC amb la col·laboració del Servei Català de Trànsit (SCT), s’adreça a joves de 14 a 18 anys, alumnes de secundària i batxillerat, amb l’objectiu que els estudiants reflexionin sobre la sinistralitat viària i els riscos al volant per tal de millorar la seguretat en la mobilitat d’aquest segment de la població.\nEn el concurs s’han premiat tres categories de treballs: relats, fotografia i vídeo.\nEn aquesta edició del certamen han participat un total de 81 centres educatius d’arreu de Catalunya i 1.813 alumnes, que han presentat un total de 1.508 treballs: 848 a la categoria de fotografia, 481 a la de relats i 179 a la de vídeo.\nA l’acte, que va tenir com a amfitrió el president del RACC, Josep Mateu, van dir unes paraules el conseller del Departament d’Interior, Jordi Jané, la directora de l’SCT, Eugenia Doménech i la cap del Servei d’Ordenació Curricular d’Educació Secundària Obligatòria i Batxillerat del Departament d’Ensenyament, Conxita Mayós.\nMoltes Felicitats als nostres finalistes!\nAIF1 al Parlament de Catalunya\nNext story Acte de graduació 4t ESO 2016\nPrevious story Futbol sala Infantil i Cadet masculí de l’AEE Institut EL CALAMOT, 1rs classificats de “JUGA VERD PLAY”


Quants Kg us vau engreixar? Els vau perdre? - Pàgina 8 - SocPetit.cat\ndc. maig 22, 2013 12:26 am\n11 mesos despres he perdut 33kg!! ahi es nada.....ara peso 60kg i medeixo 1.81....amb tres nenes es un no parar!!\ndc. oct. 23, 2013 1:47 pm\nJo ho porto fatal. Em vaig engreixar 16 kg, però com que vam encarregar en Pau durant les vacances de Nadal, n'hauria de perdre 18 per anar bé. Ara fa 5 setmanes que va néixer en Pau i per arribar al meu pes encara me'n falten 10!!!! Faig LME però com que va ser una cesària, la llevadora només em deixa caminar fins d'aquí a dos mesos. Menjo millor que abans de l'embaràs i la bàscula no baixa... No tinc cap texans que m'entrin, només els premamà... És desesperant veure que la xifra de la bàscula no baixa! Avui la llevadora m'ha dit que tot i que normalment amb la LM s'acostuma a perdre pes molt ràpid, hi ha dones que pel canvi hormonal no comencen a perdre pes fins que deixen la LM... I crec que m'ha tocat :(\ndc. oct. 23, 2013 2:19 pm\nJo en vaig guanyar 14 i el primer mes ja els havia perdut!!! Ara no tinc temps ni de menjar quasi!!!\ndc. oct. 23, 2013 5:12 pm\nNuma1982, ànims! Jo me'n vaig engreixar 30 i porto un any a dieta, ja quasi estic! Quatre quilos més i hauré tornat al meu pes! Això si, jo tb soc de les que les hormones no els deixen perdre ni un gram, i vaig tardar ben bé 7 mesos a començar a perdre (fins que no m'hi vaig posar seriosament, vaja). A part, alletant tenia (i tinc) molta gana! El que et vull dir es que ànims, que tornaràs al teu pes encara que tardis un xic més! A part he llegit que no perdre pes si estàs lactant es una avantatge evolutiva per a la supervivència de mare i fill : si la criatura naixia en una època de mancances alimentàries, el fet de no perdre pes representava disposar de reserves per aguantar la carestia i continuar produïnt llet per al/la petitó/na!\nds. oct. 26, 2013 11:25 pm\nJo tampoc no hi ha manera, estic trigant molt, suposo que perquè ja partia d'un sobrepès. Durant la recerca de cigronet, que va durar més de dos anys i va passar per RA, vaig estar molt ansiosa, i a mi em dona per menjar. I després amb l'embaràs vaig seguir menjant i ara, amb la lactància em menjaria un bou i un parell de cavalls. M'hi poso el dilluns al matí i el dimarts al vespre ja estic sopant croquetes. En total em sobren uns 16 kilos, 10 de l'embaràs i 6 que ja portava. La nena té gairebé l'any i no sé si veuré la llum algun dia... Ai en fi, el premi s'ho val, eh? Però ara el meu cos no m'agrada gens.\ndl. oct. 28, 2013 2:31 pm\nEl meu petit te 5 mesos, hem fet 4 mesos de lactància materna exclusiva i ara bibe. Jo durant la lactància he perdut molt poc, però en quan he acabat la lactància he començat la dieta a Naturhouse i en un mes ja he perdut 5 kilos...tres mes i ja estaré en el meu pes.\nAmb el primer embaràs em va passar exactament el mateix i hi vaig posar el mateix remei.\nJo la dieta de Naturhouse la recomano molt, però nomes a persones que us agradi molt la verdura, l'amanida i la fruita.....perquè es la base de la dieta ;).\ndt. oct. 29, 2013 7:29 am\nGràcies per la info, boniques! He pensat que si el desembre segueixo així, aniré a veure una dietista. La dona del meu cosí ho és i tenim bastanta relació. A més ella té dos nens (la petita té 9 mesos) i m'entendrà. Així potser arribo una mica més controlada a les festes de nadal!\ndv. feb. 07, 2014 9:45 pm\nHola! 4 mesos i 22 dies després del naixement den Pau ja gairebé estic! He perdut 17kg! Ha estat molt lent, però no sé com en l'últim mes i mig he perdut 5kg! La forma no és la mateixa però demà intentaré entrar als texans... Ja us explicaré si hi entro!\nds. feb. 15, 2014 10:13 am\nEntro als texans!!!!!! No puc respirar mAssa fort, però tanquen. Ahir els vaig portar posats 8 h i aguantaren. Ara em queda perdre i enfortir la panxeta i pràcticament ja estaré. La meva fita és el 10 de maig pq tenim un casament i vull poder aprofitar alguns dels vestits d'abans de la panxeta.\nMembre des de: dv. març 22, 2013 8:41 pm\ndt. feb. 25, 2014 10:34 pm\nJo vaig engreixar-me 17kg, medeixo 171 i pesava 60 a l'inici de l'embaràs. La majoria va ser retenció de liquids, al sortir de la clinica pesava 10kg menys i a les 2 setmanes ja entrava als pantalons d'abans, apretada però cordaven! Abans de Nadal ja pesava 60 un altre cop i ara 59, crec que la LM m'ho xucla tot\ndj. març 20, 2014 11:08 pm\nJo en vaig guanyar 12 i hem queden 10. Aaarrgghh el meu peke té gairebé 9mesos i m'està costant molt baixar. Ara he començat la dieta dels punts a veure què xo si Naturhouse va millor...no és de batuts o si? Jo sóc vegetariana així q poc problema amb la fruita i verdura;)\ndj. oct. 30, 2014 4:02 pm\nJo vaig possar 23 vaig perdre 18 i ara n he tornat agafr 10 x culpa de la ansietat\ndl. nov. 03, 2014 10:19 am\nJo vaig guanyar 10 i al cap de pocs dies de donar a llum ja els havia perdut, i dues setmanes després estava 2-3 kilos per sota del pes d'abans de quedar-me embarassada, suposo que perquè amb LM el peque xuclava molt... Però ara he tornat a guanyar 3-4 kilos, també per ansietat... No estic especialment nerviosa, però com que no puc fer la cerveseta per desestressar-me, acabo menjant molt dolç... I a més tinc molta gana... En fi, suposo que es tracta d'autocontrol...\ndj. gen. 01, 2015 10:01 am\nOeeeeeoeoeoeeeee!!! Vaig guanyar 20 kilacos i casi un any despres ja els he perdut!! A partir del 9e mes de la peke es quan els he perdut mes rapid, fem LM aixi que suposo que es que ara xucla molt mes i tinc mes desgast caloric!\ndt. gen. 27, 2015 9:12 pm\nDoncs... em sembla que jo seré una excepció (o gairebé).\nEn tot l'embaràs em vaig engreixar molt poc, només uns 4 o potser 5 kilos. I, tot i donar el pit (malauradament, va haver de ser combinat amb biberó), vigilant el que menjava, etcètera, no els vaig perdre, o com a mínim no ho vaig notar pas, ja que no em veig com abans d'estar embarassada. Tot i que, també he de reconèixer que sempre he estat més aviat grassoneta. Igual això hi té a veure...\nds. gen. 31, 2015 4:42 pm\nJo amb la segona he guanyat 12kg. I 18 dies despres de parir n'he perdut 10.... i estic menjant de tot i molt! La lactancia materna es el que te!!!\ndl. feb. 09, 2015 11:11 am\nJo quan em vaig quedar embarassada pesava 67 kilos. Amb l'embaràs vaig augmentar fins als 79, i als quinze dies de parir ja pesava el que segueixo pesant ara que farà un mes: 70 kilos. Jo també noto que tinc gana, no gola, gana. I menjo, tot i que intento (encara que no sempre no ho aconsegueixo) menjar coses no molt greixoses (que s'aconsegueix no comprant-ne clar, jeje. Quan vaig tornar a casa després del part, al cap de dos dies, ja pesava 72, o sigui que quasibé tot era embaràs el que portava.\ndl. març 09, 2015 5:38 pm\nAix Anna Maria espero que em passi el mateix :)\nJo m'he engreixat 14 kilos i encara em queden 11 dies per la cesàrea! espero recuperar aviat el pes! almenys faré de part meva perque fins fa 3 setmanes em cuidava molt i no tenia ni capritxos ni res, però desde llavors no sé que ha passat que m'entra una GOLAAAAA!!!! i a més de guarrades, nutella, pa de llet, etc...\ndt. març 10, 2015 10:17 am\nnurieta84 ha escrit: Aix Anna Maria espero que em passi el mateix :)\nnurieta84 jo em vaig engreixar 14 quilos també i els últims dies ja no em vaig engreixar més. Quan vaig sortir de l'hospital pesava 10 quilos menys i quinze dies més tard, un quilo menys sense haver fet res, és més, va ser per Nadal i dieta diguéssim que no en vaig fer. Per tant, no et preocupis... L'important és que et trobis bé i després ja tindràs temps de recuperar el pes.\ndc. juny 17, 2015 2:14 pm\nHola! Jo sempre he sigut moooolt primeta! 48-49 quilos i durant l'embaras vaig posar 16 quilos! No m'estic mai de menjar res. Pensaba q algun es quedaria amb mi ja que m'agradaria pesar una miqueta més, però res, gairebé 5 mesos després del part ja torno a estar al meu pes! Jo crec q la LM i q tinc un bitxu que no dona treva ajuda!


★ Beguda energètica Matcha orgànica | compreu ara a la botiga en línia Matcha Magic ★\nCasa Produkte 6 BEGUDES ENERGÈTIQUES MATCHA\nDescobriu la primera beguda energètica matcha orgànica del món!\nBeguda energètica orgànica a base de te Matcha\nPer descomptat, més refrescant Gust de te verd amb una nota afruitat de mango-cítrics\nLa nostra beguda energètica vegana matcha orgànica és això primera beguda energètica del món amb te matcha orgànic. Per a ell fem servir Pols de matcha orgànic exclusivament japonès i sense extracte de te. D’aquesta manera es beneficia dels avantatges de tota la fulla de te verd.\nPel que fa al gust, la beguda energètica Matcha es diferencia de les begudes energètiques convencionals, sovint de gust artificial, sobretot pel seu gust gust natural i refrescant de te verd amb una nota afruitat de mango-cítrics. Us sorprendrà!\nCompra begudes energètiques Matcha orgàniques: els teus avantatges a Matcha Magic\nGUST: Sabor refrescant de te verd amb una nota afruitat de mango-cítrics\nCONSUM: Recomanem agitar lleugerament la beguda matcha abans de beure-la perquè la pols matcha estigui ben distribuïda i es desenvolupi un color naturalment tèrbol. A continuació, simplement gaudiu-ne net i idealment ben refredat.\nEMMAGATZEMATGE: 6 llaunes Bio Matcha Energy Drink de 250 ml (inclòs un dipòsit de 25 cèntims per llauna)\n4,9 Basat en 16 opinions\nBona qualitat però massa ensucrada per a nosaltres. Encara li dono 5 estrelles perquè he trobat la beguda de superaliment que és realment fantàstica!\nTé molt bon gust\nTé un bon gust i no et colpeja tan fort com solen fer les begudes energètiques. No seria fantàstic que s’ofereixi l’oportunitat de desfer-se de les ampolles retornables.\nbeguda energètica matcha orgànica\nel lliurament ràpid havia oblidat el codi de descompte i va escollir aquesta beguda que es va incloure ràpidament al paquet, té molt bon gust i et desperta\nBeguda energètica superior\nManté el que promet i també és saludable.\nVa ajudar bé\nEstava molt satisfet. El gust era perfecte.\nBeguda energètica molt saborosa!\nBegudes energètiques Matcha\nlliurament molt ràpid, producte impecable\nLa beguda energètica és molt saborosa\nMolt satisfet, va ser genial!\nCoincideix amb una energia\nEstic molt content amb la comanda! M'encanta el matcha i aquestes begudes, i el meu fill també en té gust.\nLa millor alternativa a les begudes convencionals\nNo m’agrada molt beure begudes energètiques pel gust generalment dolç. La beguda energètica Matcha és l’alternativa perfecta. No massa dolç, té un bon sabor de te verd i una mica afruitat. Sobretot, un gran impuls energètic.\nFaig servir les begudes energètiques Matcha, sobretot quan estic molt de camí i durant molt de temps: les begudes energètiques Matcha donen una concentració saludable i sostenible i també són saboroses. simplement bo i molt recomanable!\nBeguda energètica de gran gust\nL’única beguda energètica realment saborosa i revitalitzant. Utilitzo principalment la beguda energètica Matcha per a viatges llargs en cotxe o treballs llargs per projectes. Té molt bon gust i torna l’energia usada immediatament.\nUna gran beguda energètica. Fa més d’un any que l’hem demanat una vegada i una altra perquè té un bon sabor i revitalitza d’una manera molt agradable!\nBeguda energètica amb molt bon sabor, que és una excel·lent alternativa a les begudes energètiques convencionals, sobretot lleugerament massa dolces. Sens dubte recomanable.\nBeguda energètica número 1\nDe tant en tant només prenc begudes energètiques (sobretot en viatges llargs amb cotxe), però em molestava el repugnant gust de l’ós artificial de goma. És per això que he provat altres begudes energètiques una vegada i una altra i he acabat amb una beguda matcha. No només té un sabor molt afruitat i agradable com el te verd, sinó que també funciona bé. Gran beguda, em quedaré amb ella.


Vol tancar els dos llargs viatges amb dues victòries | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nVol tancar els dos llargs viatges amb dues victòries\nEl Reus Deportiu va jugar dissabte a Alemanya i avui, a Galícia. Els roig-i-negres van tercers i visiten el Liceo, el segon\n28 de Novembre de 2017, per Albert Camps/ L'Esportiu\nJordi Garcia, a la banqueta del Reus\nDissabte va jugar a la pista de l’Iserlohn alemany i avui, a la del Liceo (21 h). Entremig, dos llargs desplaçaments amb avió i una curta aturada a Reus per saludar la família. El Reus Deportiu va guanyar (4-8) els alemanys en la lliga europea i ara vol fer el mateix contra els gallecs en l’OK Lliga. Tot i el cansament acumulat dels dos llargs viatges en pocs dies, els roig-i-negres volen aconseguir la segona victòria i guanyar a la pista del segon classificat. Els homes que entrena Jordi Garcia estan animats i amb moral pels darrers resultats que han aconseguit i el tècnic afirma: “Anem a la Corunya amb la intenció de posar les coses molt difícils al Liceo i intentar, a veure si podem, esgarrapar alguna cosa.”\nEl conjunt gallec ocupa la segona posició amb tres punts més que els reusencs, que són tercers. El Liceo està empatat a punts amb el Barça, que en aquesta jornada rep l’Alcoi, un dels equips que millor ho està fent en aquest inici de lliga, està en una bona ratxa de resultats i fa cinc jornades que no perd. El Liceo no ho posarà gens fàcil al Reus, ja que lluita pel lideratge. Jordi Garcia explica que el conjunt gallec té la pressió de jugar a casa i és qui ha d’obrir el partit i anar a buscar la victòria, i que ells han de jugar amb intel·ligència, ser molt seriosos a dins la pista i aprofitar les ocasions que tinguin.\nPer a aquest partit, l’entrenador reusenc podrà disposar d’Àlex Rodríguez, que va reaparèixer dissabte a la pista de l’Iserlohn després d’un mes absent per lesió. “Li falta el ritme de joc, però estem satisfets de poder tornar a disposar d’ell”, comenta Jordi Garcia, que considera que, tot i no estar al cent per cent podrà jugar i els ajudarà.\nEl pavelló de Riazor ha estat positiu per al Reus en els darrers anys, i no hi perd des de la temporada 2011/12 (9-2). Va empatar en les dues següents i en les tres últimes hi ha guanyat. Jordi Garcia diu que és important tenir bones sensacions abans de jugar, però també afirma: “Cada partit és un món i cada any els equips són diferents. Però millor tenir aquestes referències que no pas unes altres.”\nVermuts Miró, el nou patrocinador principal del Reus Deportiu\nSegueixen vius a Europa


Presentaci�\tAdre�a i Ubicaci�\tOrganigrama\tConsistori\tOferta p�blica\tLicitacions / Perfil del contractant\tAnuncis oficials\tTr�mits municipals\tTr�mits en l�nia\tCarpeta del Ciutad�\te-TRAM\tOficina de Catal�\tCalendari Fiscal\tPressupost 2013\tReglament i actes\tOrdenances Fiscals\tOrdenances i reglaments\tActes i Plens\tJuntes de Govern Local\tS�ndic del Ciutad�\tSubvencions i ajuts\tComunicaci� i publicacions\tSala de Premsa\tBans d'alcaldia\tButllet� municipal\tSesmond\tGuia d'estil\tCodi QR\tCataleg-guia d'urbanisme\tNova Radio Lloret\tServei RSS\tTel�fons i adreces-e\tAgenda d'activitatsAssociacions i clubs\nSuport social i salut\nPl�nol de Lloret\nPl�nol de Lloret ampliat\nConsulta del Cens ElectoralHist�ric de resultats electoralsCentres d'Educaci�Guia InteractivaCompartir cotxeGuia d'Acollida i Ciutadania\nCatal�,Castell�, Angl�s i Franc�s\nCatal�, Rus, Hindi i Panjabi\nCatal� i �rab\nC�mera WebEnlla�os d'inter�s�lbum de fotos\n>> Enlla�os d'interes\nLloret de Mar Turisme\nDiputaci� de Girona\nXarxa Catalana d'informaci� juvenil Portal europeu de la Joventut\nGuia de Salut Jove\nLleure i Cultura:\n|\t© 2011 AJUNTAMENT DE LLORET DE MAR Tots els drets reservats. Llic�ncia d'�s per Lloret de mar. Desenvolupat amb eConstruye d'Absis |


Dels nous casos positius, 112 en a Alacant, 179 en la de València i 76 a Castelló.\nBarceló ha destacat que s’han donat un total de 2.085 altes (313 des de l’actualització d’aquest dijous): 705 en la d’Alacant, 1.163 a València i 217 a Castelló.\n2.962 a Alacant, 451 hospitalitzats i 130 d’ells en l’UCI.\n4.367 a València, 848 hospitalitzats i 175 d’ells en l’UCI.\n997 a Castelló, 212 hospitalitzats, 41 d’ells en l’UCI.\nFins a l’actualitat, s’han produït un total de 796 defuncions en la Comunitat Valenciana: 318 a l’Alacant, 379 en València i 99 de Castelló.\nPersonal mèdic jubilat amb menys de 70 anys: 104\nPersones graduades en Medicina sense especialitat: 1.031\nPersones graduades en Infermeria: 1.150\nResidents que han donat positiu: 1.052\nPersonal treballador que ha donat positiu: 251\nResidents que han mort: 247\nLa consellera ha anunciat que ja es troba disponible en les plataformes Android i IOS l’App GVA Coronavirus, una nova eina “que posem a la disposició de la ciutadania, tal com ja els havíem informat, amb el propòsit d’ampliar l’atenció en relació amb tots els dubtes i recomanacions sobre el coronavirus”, segons ha explicat Barceló.\nLa seua principal funcionalitat serà poder realitzar un autotest amb el qual saber si els símptomes que presente una persona pot ser compatible amb la malaltia.\nA més, en cas que el resultat conduís a sol·licitar una cita prèvia, els usuaris i usuàries podran fer-ho a través de la mateixa aplicació. Només necessita tenir a mà la seua targeta SIP i data de naixement. D’aquesta forma, un metge o metgessa d’atenció primària es posarà en contacte amb cada pacient telefònicament com més aviat millor i li atendrà i acompanyarà durant tot el procés, aconsellant-li sobre les pautes a seguir.


El CAP Gelida recupera pediatria i amplia horaris d’atenció presencial | RTVVilafranca\nEl CAP Gelida recupera pediatria i amplia horaris d’atenció presencial\nA partir del 27 de setembre el CAP Gelida obrirà de dilluns i dimecres de 8.00 a 20.00 h, i dimarts, dijous i divendres de 8.00 a 15.00 h .\nDesprés de les diferents reunions celebrades i de multitud de trucades i correus de l’ajuntament de Gelida, el CatSalut ha comunicat que a partir del dia 27 de setembre el CAP ampliarà l’atenció presencial i reobrirà el servei de pediatria al municipi.\nEl CAP Gelida obrirà de dilluns i dimecres de 8.00 a 20.00 h, i dimarts, dijous i divendres de 8.00 a 15.00 h per atendre visites concertades de medicina, infermeria i les analítiques que els professionals demanin per als seus pacients. Així mateix, es reobre l’atenció pediàtrica els matins de dilluns, dimecres i divendres, de 8.00 a 15.00 h.\nL’Ajuntament celebra que les reiterades queixes i insistència per part del consistori, en diferents reunions, hagin portat al Departament de Salut de la Generalitat a prendre aquesta decisió, que significarà una millora important en l’atenció sanitària al nostre municipi i el retorn de part dels drets que tenen els gelidencs i gelidenques.\nDes de l’Ajuntament es seguirà reclamant i insistint en la necessitat d’oferir atenció presencial al nostre municipi tots els dies de la setmana, en horari de matí i tarda, i recuperar definitivament tots els serveis que oferia el CAP abans de la pandèmia i millorar-los en tot allò que sigui possible.\nDia de la prova i marca comercial quan es comunica al CAP un positiu de Covid-19 per autotest


Puretas bateriasDirectorio-foros.comDirectorio de foros gratisHazblog.comCrear un blog gratisÍndice Crear foro Foro gratis de ayuda FAQ BuscarResultados de la búsqueda para : puretas baterias\nThe Puretas Climb ForoSpirit of Sant Benetescalada, foro, montserrat, puretas, deportiva, quedadas, salidas, agulles, sant, benet, gorros, clasica, vinya, nova, jorba, collbato, clássica, love, climb, loveclimForo HellaForo Hella Automotriz. Foro Hella. faro foco pluma pluma limpiaparabrisas refacciones hella hellamex audi chevy instalaciones baterias carros coches autosfaro, foco, pluma, limpiaparabrisas, refacciones, hella, hellamex, audi, chevy, instalaciones, carros, coches, autosUn sitio a tu medidaUna comunidad con algo en comun para todosaotdn, tierras, norte, mmorpg, argentum, online, tierrasdelnorte, violas, guitarras, deportes, bolichesForo gratis : sk8electricoEl punto de encuentro de los apasionados por los vehiculos éléctricosskate, electrico, monopatin, skateboard, longskate, 40sk8, foro, longboard, street, litio, surf, skatepark, tavita, funandmadeness, atractionForo Bicicletas EléctricasForo de bicicletas eléctricas, kits, baterías y accesoriosforo, bicicleta, eléctrica, controlador, bicis, eléctricas, bruhsless, conversiónTemas en relación con tu búsqueda: puretas bateriasVIDEO CLANDESTINO PURETAS CLIMBHola a tod@s,\nQue os parece lo hacemos entre semana los quePuretas con marchaVideo grandioso, señores al ritmo del papi chulo dandolo todo en una finca. 5 estrellas pata negra.BuscarCrear foro | Foro gratis de ayudaCrear foro | Crear un foro gratis | Foros gratis | Cargador baterias lidl | Baterias en serie y paralelo | Puretas baterias© 2014 Directorio-foros.com


Ak benn... un pas més! | Catalunya Religió\nAk benn... un pas més!\nPer La puntada. Dij, 22/05/2014\nLes diferències entre les persones a l’hora de poder accedir als recursos, no para de créixer i fa que la fractura social, sigui cada vegada mes gran. L’esclat de la crisi ha disparat la desigualtat social tant al Nord com al Sud, la distribució de la renda entre les classes més riques i les més pobres és escandalosa.\nEl deteriorament del medi ambient, les migracions forçades per diferents causes sovint extremes, el desplaçament del camp a les ciutats, fam i guerres enquistades son la conseqüència d’aquestes desigualtats que s’accentuen entre el Nord i el Sud.\nAquesta situació afecta i agreuja problemes globals als quals hem de fer front els habitants del Nord i els del Sud conjuntament. Calen l’energia, la creativitat, el compromís i els recursos del Nord i del Sud, amb generositat treball i diàleg constant. Els objectius del mil·lenni, només s’assoliran si responen al compromís i la voluntat d’assolir-los per ambdues parts. Massa sovint el Nord mira amb paternalisme i gasiveria per una banda, i amb la gran hipocresia per l’altre, de fer els grans negocis dels oligarques del Nord, acontentant als sàtrapes i corruptes del Sud.\nActualment les ajudes destinades al desenvolupament són una almoina i som ben conscients que les deficiències de la cooperació son moltes. Pocs països destinen realment el tan reivindicat 0’7% i massa sovint els ajuts es fan servir per potenciar el comerç del Nord, o acaben afavorint les classes benestants del països receptors.\nAmics d’Ak benn, som ben conscients d’aquesta realitat i es per això que seguim enamorats d’aquest petit projecte: Ak benn, sorgit a una barriada de Dakar, des-del seu dia a dia i la seva realitat. “Ak benn”, aquests bonics mots wòlof que podem traduir com “i un pas mes”, ens esperona a donar aquestes petites passes, al Nord i al Sud conjuntament, que condueixin a caminar en la construcció d’un món més just i sostenible.\nEns agrada i volem sentir-nos enamorats de la nostra tasca. Nomes des de l’amor rebel i compromès, creatiu i inconformista, farem “un pas mes”, i un altre que encomani un altre.\nA Dakar, el pas dels joves de ser receptors de formació, a ser voluntaris responsables dels més petits, els ajuda a convertir se en protagonistes del seu propi desenvolupament, a fer-se preguntes, a prendre responsabilitats.\nA Dakar i a Catalunya, Hem d’aprofundir joves i adults, en la dita wòlof “li nga xam, jangal ko ko”, “el que saps ensenya-ho a un altre”. Donar no només el que em sobra, allò que no em cal. És donar el meu temps, els meus coneixements, compartir la vida. En definitiva arremangar-nos per col-laborar en la construcció d’aquest projecte possible d’un canvi local i global. Nord i Sud, FEM UN MÓN PER A TOTHOM.\nAk benn és una entitat animada des de l’any 1992 per Kër Taizé, la fraternitat dels germans de Taizé a Dakar.\nAmics d’Ak Benn és la contrapart a Europa.\nSi voleu mes informació: amics-ak-benn@ak-benn.eu i el web www.akbenn.webs.com


Montoro assegura que una suposada congelació del FLA no afectarà els proveïdors\nEl ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, recorda que el Govern defensa a autònoms i petits empresaris.\nEl ministre d'Hisenda i Funció Pública, Cristóbal Montoro, ha defensat aquest dimarts que la condicionalitat imposada pel Govern perquè Catalunya tingui accés al Fons de Liquiditat Autonòmic (FLA), que el Govern supedita al fet que la Generalitat no faci servir fons públics en celebrar un referèndum, no afectarà negativament als proveïdors, atès que les condicions de l'Estat inclouen pagar les factures als proveïdors.\nCatalunya depèn en un 66% de l'Estat per a finançar-se\n"Si per alguna cosa es caracteritza aquest Govern és per defensar els autònoms i petits empresaris proveïdors de les administracions públiques. La condicionalitat per a l'accés a la liquiditat oferta per l'Estat incloïa pagar les factures d'aquests proveïdors", ha afirmat el titular d'Hisenda , assenyalant que en moltes ocasions ha estat el propi estat el que ha abonat les factures.\nEn una entrevista a 'Autònoms i Emprenedors', Montoro ha assegurat que gairebé un terç dels pagaments directes a proveïdors, que sumen 94.813.000 d'euros a tot Espanya, s'han realitzat a Catalunya, per la qual cosa, al seu parer, "està clar que cap actuació que pugui adoptar el Govern respecte a qualsevol comunitat afectarà negativament els proveïdors ".\nFa dues setmanes la Comissió Delegada per a Assumptes Econòmics va acordar condicionar el pagament a Catalunya de les partides del FLA que la Generalitat remeti cada setmana una garantia que no destina fons a l'organització del referèndum independentista de l'1 d'octubre.\nPreguntat per les propostes del Comitè d'Experts per a la reforma del finançament autonòmic, el ministre ha agraït la tasca d'aquest comitè entenent que si bé han aportat criteris tècnics per reformar el sistema ara la responsabilitat recau en els polítics.\n"La responsabilitat del nou model recau en nosaltres, en els responsables polítics, tant els del Govern d'Espanya com els que tenen responsabilitats en les administracions territorials, així com en els grups parlamentaris", ha subratllat.\n"Confio que tots estiguem a l'altura de les circumstàncies i siguem capaços de pactar la reforma del sistema, de manera que es garanteixi a totes les comunitats autònomes una suficiència de recursos per a la prestació de les seves competències", ha afegit Montoro.


Segona República Espanyola – Pàgina 2 – Ciències Socials en Xarxa\nEtiqueta: Segona República Espanyola\nL’esclat de la Guerra Civil va radicalitzar les posicions ideològiques de molts intel·lectuals i artistes espanyols, els quals van contribuir a mobilitzar esforços i a commoure consciències amb les seves obres. Així, el conflicte va trasbalsar profundament el món de la cultura, l’educació i la intel·lectualitat, i molts dels seus integrants van esdevenir representants de […]\nEl 1939, poc després d’iniciar el camí cap a l’exili francès del qual mai retornaria, Manuel Azaña, el ja dimitit president de la Segona República, va escriure un llarg article (que no va arribar a publicar-se en el seu moment) en el qual, tot dirigint-se a la opinió pública internacional, apuntava quines, segons la seva […]\nEl periodista Carlos Sentís ha mort avui, a l’edat de 99 anys. Personatge controvertit, va ser acusar de ser espia de Franco, càrrec que ell sempre va negar. Tot i així, va quedar acreditada la seva vinculació amb la Lliga, que el va deixar en una posició vulnerable quan va començar la Guerra Civil i […]\nLluís Companys, el president de la Generalitat de Catalunya, va analitzar en primera persona els fets del 19 de juliol de 1936 a través d’aquestes declaracions que recollia el diari La Voz el 21 de juliol: A las cuatro de la madrugada, cuando se habían retirado de la Generalidad todos los consejeros y personalidades del […]\nA Catalunya l’aixecament militar havia de ser dirigit pel general Goded, que va desplaçar-s’hi des de Mallorca, però aquest comptava amb un suport civil escàs. Pocs catalans havien optat per la insurrecció i els partits directament implicats tenien poca implantació en el Principat. A més, el principal partit conservador, la Lliga Catalana, no va participar […]\nEl 17 de juliol de 1936 va succeir el que tothom es temia: l’exèrcit va sublevar-se. A Melilla, el coronel Yagüe, cap de la Legió, va aixecar-se en armes contra la República i la insurrecció, l’Alzamiento Nacional, va estendre’s ràpidament a la resta del protectorat marroquí. El 18 de juliol, el general Franco, un cop […]\nEls germans Miquel i Josep Badia, procedien d’una família pagesa de Lleida. En la dècada dels anys vint van traslladar-se a Barcelona. Miquel, partidari d’un nacionalisme radical, ja durant la Dictadura va afiliar-se a La Bandera Negra (dependent d’Estat Català). Acusat de participació en el complot de Garraf, al juny del 1925 va ser detingut […]\nEl primer cens modern espanyol, realitzat el 1857, donava a Catalunya una població de 1.652.291 habitants; el 1877 la població havia crescut fins els 1.752.033 i el 1900 ja era de 1.966.382 persones. El país es dividia geogràficament en dues grans àrees: la litoral o industrial i la continental o rural. A més, ja des […]\nEls bombardejos aeris –fins al mes de desembre de 1938 l’activitat va ser intensa–, l’agreujament de l’escassetat de les subsistències, els efectes distorsionadors de l’allau de refugiats, la publicitat quintacolumnista i la generalització de la mobilització militar havien derrotat moralment la rereguarda catalana. Ara, el gener de 1939, es consumaria la derrota militar de Catalunya […]\nA partir de 1938, la intensificació i eficàcia dels bombardejos sobre el territori català va incrementar-se, fet que va minvar força la ja minsa moral de la rereguarda. Barcelona, Lleida, Figueres, Granollers… el front de guerra cada cop era més proper. Una realitat llunyana esdevenia cada cop més real i mortífera. Els morts, els ferits, […]


Gener | 2012 | william bligh\nLa pèrdua del creuer Costa Concordia (13 de gener de 2012)\nPublicat el 27 Gener 2012 per bounty\nL’illa de Giglio, a la Toscana, gairebé desconeguda fins ahir, ha passat, d’un dia a l’altre, a ser famosa arreu del món. El creuer Costa Concordia s’hi ha perdut, primer tocant sobre les roques i, després, avarant sobre la sorra … Continua llegint →\nComentaris tancats a La pèrdua del creuer Costa Concordia (13 de gener de 2012)\nJo, la bola\nPublicat el 20 Gener 2012 per bounty\nEn una classe de francès (a la qual assisteixo a fi d’espolsar una mica l’estultícia del meu cap), m’ha arribat a les mans un text curt de Si le grain ne meurt, l’autobiografia d’André Gide. El text tracta d’un nen … Continua llegint →\nComentaris tancats a Jo, la bola\nPublicat el 13 Gener 2012 per bounty\nAls vaixells, de tant en tant, et trobes gent que està com una cabra: algú que es mosqueja de seguida, que té dèries definides, que és misogin convençut, que viu en un món de fantasia, o bé que arrossega traumes … Continua llegint →\nComentaris tancats a “El Cables”\nPublicat el 7 Gener 2012 per bounty\nAhir vaig anar a veure “The Artist”, la pél·lícula muda i en blanc i negre que ha dirigit el director francès Michel Hazanavicius. En vaig sortir meravellat. El film, de fet, és un homenatge al primer Hollywood; és com gairebé … Continua llegint →\nComentaris tancats a “The Artist”


Astenolit sobres | Laboratorios ERN\nComplement alimentari a base d’àcid L-aspàrtic, L-carnitina, L-glutamina i vitamines B1, B6 y B12 que contribueixen a reduir el cansament i la fatiga, favoreixen el metabolisme energètic normal i contribueixen a equilibrar el funcionament normal del sistema nerviòs i immunitari.\nA les èpoques de fatiga i somnolència, falta d’energia i motivació, convalescència, o en periodes d’estrés, és convenient dur un estil de vida saludable, dinar a hores regulars i mantenir el cos en un bon estat físic i mantenir una vida ordenada també ens ajuda un aport extra de vitamines i aminoàcids.\nEnvàs amb 12 sobres de granulat efervescent.\nEs recomana prendre un sobre per dia.\nDisoldre el contingut d'un sobre en mig got d'aigua (100 ml). prendre un sobre al dia, de manera preferent, al matí amb l'esmorçar. Prendre durant 1 a 2 setmanes.\nEl granulat efervescent ha de prendre's dissolt amb una quantitat suficient d'aigua (mig got), i ha d'esperar uns minuts fins la seva completa dissolució i no empassar fins que el bombolleig hagi finalitzat.\nQuè és ASTENOLIT sobres?\nÉs un complement alimentari fet amb ácid aspartic, aminoàcids y vitamines B1, B6, B12 que contribueixen a reduir el cansament i la fatiga, al metabolisme energètic normal, al funcionament normal del sistema nerviós i immunitari.\nPer què prendre ASTENOLIT sobres?\nEn èpoques de fatiga i somnolència, falta de motivació i energia, convalecències o en periodes d'estrés és convenient portar un estil de vida saludable, menjar a hores regulars, mantenir el cos en una bona forma física i mantenir una vida dins un ordre, però també ens ajuda una aportació extra de vitamines i aminoàcids.\nCom prendre ASTENOLIT sobres\nLa dosi recomenada es:\n1 sobre per dia, preferentement pel matí amb l'esmorzar, durant un periode d'1 a 2 setmanes.\nEl granulat efervescent ha de prendres disolt en una quantitat suficient d'aigua (mig got), i s'har d'esperar uns minuts fins a la seva total disolució i no ingerir fins que el bombolleig hagi desaparegut.\nAmb gust a llimona.\nComplement alimentari a base d’àcid L-aspàrtic, L-carnitina, L-glutamina...\nVol més informació sobre Astenolit?


Els pressupostos superen l'escull del Congrés per un ajustadíssim marge\n176 diputats de set formacions polítiques avalen els comptes per a aquest any\nLa vicepresidenta Soraya Sáenz de Santamaría conversant amb Mariano Rajoy, ahir al Congrés.\nActualitzada 01/06/2017 a les 07:05\nEls pressupostos generals de l’Estat van superar ahir l’aprovació al ple del Congrés espanyol en aconseguir l’ajustadíssim suport de 176 diputats (de 350) procedents de set partits diferents. Com es preveia, els comptes van tenir el llum verd del PP, C’s, PNB, Foro Asturias, UPN, Coalició Canària i Nueva Canarias.\nLes formacions que han pactat amb el govern van argumentar els beneficis permanents que portaran aquests pressupostos a les respectives comunitats, com les inversions per a la Y ferroviària basca o per a les conques mineres d’Astúries, passant per les bonificacions al transport tant a les Canàries com a les Balears.\nDurant els tres dies de debat s’han incorporat canvis als pressupostos a través d’esmenes transaccionals entre el PP i formacions com Ciutadans, el PSOE i Units Podem. Les pactades amb Nueva Canarias, al voltant de 33 iniciatives, preveuen el compromís d’un pla d’ocupació de 42 milions d’euros per a l’arxipèlag, a més de les subvencions del 75% del bitllet d’avió entre illes, que també s’estén a les Balears, i la bonificació del 100% en el transport de mercaderies a la península i viceversa.\nEls comptes inclouen també la creació d’un òrgan independent de supervisió de la contractació pública, i eliminen la limitació a tres anys per a la contractació d’interins.\nEl ministre de Foment, Íñigo de la Serna, va destacar que les inversions ferroviàries aquest any acaparen el 50% del pressupost del seu ministeri, va garantir el finançament dels principals corredors, i va afirmar que la inversió és suficient aquest any per complir els terminis acordats.\nTambé s’incorporen 10 milions d’euros per reduir les emissions mediambientals a les centrals tèrmiques de carbó. Així mateix, la dotació per a la lluita contra la violència masclista puja fins als 6,5 milions després d’incrementar-se aquesta partida 4 milions més, al mateix temps que també es destinaran 100.000 euros per crear una plataforma tecnològica que atengui els afectats pel robatori de nadons i investigui sobre perfils genètics.\nEl projecte de llei serà debatut i votat l’última setmana de juny al Senat.\nLA CONTINUÏTAT DE MOIX, EN MANS DEL FISCAL GENERAL DE L'ESTAT\nLa continuïtat de Manuel Moix com a fiscal en cap anticorrupció està ara en mans del fiscal general de l’Estat, José Manuel Maza. El mateix Moix va confirmar que es reunirà amb Maza avui mateix, una trobada que arriba després que dimarts passat s’informés que el fiscal anticorrupció és cotitular d’una empresa offshore al paradís fiscal de Panamà. Moix no veu cap motiu ni per dimitir ni perquè el destitueixin, ja que creu que tot s’ha fet de manera legal. El fiscal va dir que l’empresa és titular d’un habitatge, l’herència del seu pare, i que no ha pogut liquidar la societat perquè els seus germans no poden assumir el cost de tancar-la. Moix també va dir que Hisenda sabia que existia aquesta empresa.


¿Cuándo se debe formular reconvención en un juicio monitorio? / Guerra Pérez, Miguel in Proceso civil, núm. 131 (2n trimestre 2018)\nin Proceso civil > núm. 131 (2n trimestre 2018) . - 15-18\nAutors : Guerra Pérez, Miguel, Autor\nArticle a la pàgina : 15-18\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3532\n[article] ¿Cuándo se debe formular reconvención en un juicio monitorio? [text imprès] / Guerra Pérez, Miguel, Autor . - 2018 . - 15-18.\nNotificaciones a través del sistema LexNET y plazos procesales / Nikolaeva Georgieva, Kristina in Proceso civil, núm. 130 (1r trimestre 2018)\nin Proceso civil > núm. 130 (1r trimestre 2018) . - 35-36\nTítol : Notificaciones a través del sistema LexNET y plazos procesales\nAutors : Nikolaeva Georgieva, Kristina, Autor\nArticle a la pàgina : 35-36\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3531\n[article] Notificaciones a través del sistema LexNET y plazos procesales [text imprès] / Nikolaeva Georgieva, Kristina, Autor . - 2018 . - 35-36.\nCostas y cláusula suelo: " La salvedad de excepción" comentario a la STS de 4 de julio de 2017 in Proceso civil, núm. 130 (1r trimestre 2018)\nin Proceso civil > núm. 130 (1r trimestre 2018)\nTítol : Costas y cláusula suelo: " La salvedad de excepción" comentario a la STS de 4 de julio de 2017\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3530\n[article] Costas y cláusula suelo: " La salvedad de excepción" comentario a la STS de 4 de julio de 2017 [text imprès] . - 2018.\nSegons la redacció actual de l'art. 553-27.4 CCCat, s'ha de publicar l'acta en el tauler d'anuncis de la Comunitat tal com requereix la convocatòria? / Carril Pan, Antonio in Propietat horitzonal Catalunya, núm. 52 (1r trimestre 2018)\nin Propietat horitzonal Catalunya > núm. 52 (1r trimestre 2018) . - 7-12\nTítol : Segons la redacció actual de l'art. 553-27.4 CCCat, s'ha de publicar l'acta en el tauler d'anuncis de la Comunitat tal com requereix la convocatòria?\nAutors : Carril Pan, Antonio, Autor\nArticle a la pàgina : 7-12\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3529\n[article] Segons la redacció actual de l'art. 553-27.4 CCCat, s'ha de publicar l'acta en el tauler d'anuncis de la Comunitat tal com requereix la convocatòria? [text imprès] / Carril Pan, Antonio, Autor . - 2018 . - 7-12.\nla impugnació judicial dels acords de la Junta de propietaris / Loscertales Fuertes, Daniel in Propietat horitzonal Catalunya, núm. 51 (4t trimestre 2017)\nin Propietat horitzonal Catalunya > núm. 51 (4t trimestre 2017) . - 19-21\nTítol : la impugnació judicial dels acords de la Junta de propietaris\nAutors : Loscertales Fuertes, Daniel, Autor\nArticle a la pàgina : 19-21\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3528\n[article] la impugnació judicial dels acords de la Junta de propietaris [text imprès] / Loscertales Fuertes, Daniel, Autor . - 2017 . - 19-21.\nEn cas de judici verbal o ordinari posterior al monitori, es pot acumular al deute reclamat en el monitori el ja vençut amb posterioritat al mateix? in Propietat horitzonal Catalunya, núm. 51 (4t trimestre 2017)\nin Propietat horitzonal Catalunya > núm. 51 (4t trimestre 2017)\nTítol : En cas de judici verbal o ordinari posterior al monitori, es pot acumular al deute reclamat en el monitori el ja vençut amb posterioritat al mateix? : Enquesta jurídica\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3527\n[article] En cas de judici verbal o ordinari posterior al monitori, es pot acumular al deute reclamat en el monitori el ja vençut amb posterioritat al mateix? : Enquesta jurídica [text imprès] . - 2017.\nnúm. 51 - 4t trimestre 2017 (Bulletí de Propietat horitzonal Catalunya)\nés un butlletí de Propietat horitzonal Catalunya\nTítol : núm. 51 - 4t trimestre 2017\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=bulletin_display&id=558\nnúm. 51 - 4t trimestre 2017 [text imprès] . - 2017.\n1151001741 PRO Llibre (15 dies) Biblioteca Sala de consulta Disponible\nNecesaria audiencia a las aseguradoras en los procedimientos administrativos que afecten a las garantías prestadas a primer requerimiento / Fernández Ferré, Vanessa in Revista de responsabilidad civil, circulación y seguro, núm. 3 (abril 2018)\nin Revista de responsabilidad civil, circulación y seguro > núm. 3 (abril 2018) . - 21-29\nTítol : Necesaria audiencia a las aseguradoras en los procedimientos administrativos que afecten a las garantías prestadas a primer requerimiento\nAutors : Fernández Ferré, Vanessa, Autor\nArticle a la pàgina : 21-29\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3525\n[article] Necesaria audiencia a las aseguradoras en los procedimientos administrativos que afecten a las garantías prestadas a primer requerimiento [text imprès] / Fernández Ferré, Vanessa, Autor . - 21-29.\nLa responsabilidad derivada de las plataformas de economía colaborativa / Torres Benito, Elvira in Revista de responsabilidad civil, circulación y seguro, núm. 3 (abril 2018)\nin Revista de responsabilidad civil, circulación y seguro > núm. 3 (abril 2018) . - 6-19\nTítol : La responsabilidad derivada de las plataformas de economía colaborativa\nAutors : Torres Benito, Elvira, Autor\nArticle a la pàgina : 6-19\nParaules clau : proveïdors serveis informació economia col·laborativa UBER TJUE Responsabilitat civil\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3524\n[article] La responsabilidad derivada de las plataformas de economía colaborativa [text imprès] / Torres Benito, Elvira, Autor . - 6-19.\nDemanda de nulidad contractual derivada de la compra de patricipaciones preferentes, por vicio de consentimiento in Economist & Jurist, Núm. 219 (Abril 2018)\nTítol : Demanda de nulidad contractual derivada de la compra de patricipaciones preferentes, por vicio de consentimiento\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3523\n[article] Demanda de nulidad contractual derivada de la compra de patricipaciones preferentes, por vicio de consentimiento [text imprès] . - 53-63.\nButlleti de novetats\nBibliografia de mediació, arbitratge, mediació mercantil ...\nManual del mediador de familia en Cataluña / Serra Muñoz, María\nTítol : Manual del mediador de familia en Cataluña : Un enfoque jurídico y psicoeducativo\nAutors : Serra Muñoz, María, Autor ; Bujalance Gómez, Isabel, Autor ; Pascual Ortuño Muñoz, Prologuista, etc\nISBN/ISSN/DL : 978-84-909810-4-7\nParaules clau : mediació familiar manual pla de parentalitat guarda mesures parelles de fet Mediació familiar Catalunya\nClassificació : 347.965.42\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3077\nManual del mediador de familia en Cataluña : Un enfoque jurídico y psicoeducativo [text imprès] / Serra Muñoz, María, Autor ; Bujalance Gómez, Isabel, Autor ; Pascual Ortuño Muñoz, Prologuista, etc . - Cizur Menor : Aranzadi Thomson Reuters, [s.d.] . - 262 p. ; 22 cm.\nISBN : 978-84-909810-4-7\n1151001544 347.965.42 SER Llibre (15 dies) Biblioteca Sala de consulta Disponible\nEl arbitraje / José Manuel Calavia Molinero in Revista Jurídica de Catalunya, núm. 1 (2016)\nin Revista Jurídica de Catalunya > núm. 1 (2016) . - pp. 12-32\nTítol : El arbitraje : Situación actual y retos de futuro\nAutors : José Manuel Calavia Molinero, Autor ; TUSQUETS TRIAS DE BES, Francisco, Autor\nArticle a la pàgina : pp. 12-32\nParaules clau : arbitratge societari ordre públic Arbitratge i laude Arbitratge i laude institucional\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3096\n[article] El arbitraje : Situación actual y retos de futuro [text imprès] / José Manuel Calavia Molinero, Autor ; TUSQUETS TRIAS DE BES, Francisco, Autor . - 2016 . - pp. 12-32.\nPanorama de los medios alternativos de resolución de controversias, y su impacto en la modernización de la justícia / Pascual Ortuño Muñoz in Revista Jurídica de Catalunya, núm. 1 (2016)\nin Revista Jurídica de Catalunya > núm. 1 (2016) . - pp. 33-44\nTítol : Panorama de los medios alternativos de resolución de controversias, y su impacto en la modernización de la justícia\nAutors : Pascual Ortuño Muñoz, Autor\nArticle a la pàgina : pp. 33-44\nParaules clau : Mesures alternatives de resolució de conflictes concilació negoaciació, mediació, arbitratge no vinculant Mediació Arbitratge i laude\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3097\n[article] Panorama de los medios alternativos de resolución de controversias, y su impacto en la modernización de la justícia [text imprès] / Pascual Ortuño Muñoz, Autor . - 2016 . - pp. 33-44.\nAbogado colaborativo / Esteve Esteva, Patricia in Revista Jurídica de Catalunya, núm. 1 (2016)\nTítol : Abogado colaborativo : Una nueva forma de resolución de conflictos\nAutors : Esteve Esteva, Patricia, Autor\nParaules clau : Dret col·laboratiu advocat col·laboratiu mitjans alternatius de resolució de conflictes negociació\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3098\n[article] Abogado colaborativo : Una nueva forma de resolución de conflictos [text imprès] / Esteve Esteva, Patricia, Autor . - 2016 . - pp. 71-95.\nin Revista Jurídica de Catalunya > núm. 1 (2016) . - pp. 97-112\nTítol : La solución extrajudicial del conflicto en el ámbito jurídico-laboral\nAutors : Aragonés Chincharro, Vidal, Autor\nArticle a la pàgina : pp. 97-112\nParaules clau : Mediació Arbitratge i laude Conciliació\nClassificació : 349.218 MEDIACIÓ. ARBITRATGE. PROCEDIMENTS EXTRAJUDICIALS\nPermalink : http://icavic.cataleg-biblioteca.cat/opac/index.php?lvl=notice_display&id=3099\n[article] La solución extrajudicial del conflicto en el ámbito jurídico-laboral [text imprès] / Aragonés Chincharro, Vidal, Autor . - 2016 . - pp. 97-112.


La data de naixement de ZaSu Pitts varia en funció de la font: tant el New York Times, en anunciar la seva mort, com la seva làpida esmenten que va néixer el 1900, però el seu biògraf, Charles Stumpf, indica que el naixement es va produir el 1894, i encara altres fonts coetànies, esmenten el 1898. El seu pare era Rulandus Pitts, mutilat de guerra durant la batalla de Gettysburg, i Nellie Shay, d’origen irlandès. El seu nom ZaSu deriva de combinar els noms de les dues germanes del seu pare, Eliza i Susan. El 1903 la família es va mudar a Santa Cruz, Califòrnia, on ZaSu va anar a l'escola. Amb la mort del seu pare, va haver de buscar-se feina per ajudar a l'economia familiar. Aficionada al teatre des de l’escola, com que la feina a Santa Cruz era molt estacional, es va dirigir a Hollywood per intentar fer carrera com a actriu. Els primers papers el va obtenir amb la Universal amb la productora LaSalle.\nAmb l’arribada del cinema sonor, es va especialitzar en comèdies lleugeres. Tot i això, ZaSu va ser seleccionada per interpretar el rol de la mare en el clàssic del cinema anti-bèl·lic All Quiet On The Western Front (1930), però després que en la pre-estrena el públic rigués en veure-la (ja que en aquell moment l’associava principalment a una actriu còmica) es van tornar a filmar les seves escenes amb l'actriu Beryl Mercer. A partir d'aquell moment, ZaSu va interpretar principalment papers còmics durant la resta de la seva carrera cinematogràfica. Va aparèixer en pel·lícules des dels anys trenta fins a la dècada de 1950, també va actuar a la ràdio i en algunes sèries de televisió.\nZaSu es va casar dues vegades, la primera el 1920 amb l’actor Tom Gallery. El 1922 van tenir una filla, Ann. Durant el rodatge de Souls for Sale (1923) ZaSu va fer gran amistat amb Barbara La Marr que tenia un fill de la mateixa edat aproximadament. En morir La Marr el 1926, ZaSu i el seu marit adoptaren el fill d’aquesta i li canviaren el nom pel de Donald Michael Gallery. ZaSu es va divorciar el 1932 i es va tornar a casar el 1933 amb John Woodall, matrimoni que va durar fins a la seva mort el 1963, a causa d’un càncer.\nFilmografia de ZaSu Pitts al catàleg de l’American Film Institute\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=ZaSu_Pitts&oldid=24095867»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 jul 2020 a les 21:39.