Cotarelo s’explica - Espai de Dissidència\nRamon Cotarelo i Enric Pujol, Ramon Cotarelo. Vivències i creences. Una conversa entre Ramon Cotarelo i Enric Pujol, Llibres del Segle, Girona, 2020, 292 pp.\nEl pas de ser un acadèmic reputat a un personatge públic, derivat d’una situació de crisi sistèmica és, probablement, dels episodis menys desitjats per a un pensador. Ramón Cotarelo, fa una dècada, era conegut pels seus llibres –en bona part tractats i textos universitaris–, les seves desenes d’articles en revistes especialitzades, i les seves classes. Ara bé, foguejat en la lluita contra la dictadura, desencisat de la restauració borbònica, el seu esperit activista va tornar a emergir a principis de la dècada passada, primer al voltant dels dos desafiaments al règim del 77: el moviment del 15-M, i sobretot, la lluita independentista de Catalunya. I en aquesta darrera, com va fer Bakunin en el seu moment, va decidir posar-se al costat de l’oprimit polonès, que al de l’opressor rus, amb qui compartia llengua i nacionalitat, i de qui separava el seu instint de justícia universal.\nEn altres paraules, Cotarelo ha exercit, (des de sempre, encara que només alguns ho veuen ara) d’intel·lectual, en un país sense. Un intel·lectual que, entre la justícia aliena i la injustícia dels propis, tria el camí kantià. El gest l’ha envoltat de polèmiques i soroll en un país, Espanya, amb una escassa tradició de pluralisme. No ho ha fet per simpatia o antipatia respecte a Catalunya (on tampoc es pot dir que s’apreciï especialment la independència intel·lectual), sinó per un sentit primigeni de justícia. I això, en una Espanya d’esperit gregari i intolerant, no s’accepta. Cal apreciar l’actitud d’aquest madrileny de setanta-set anys, no pas per posar-se al costat de Catalunya, sinó per posar-se al costat de l’ètica que, malgrat el que pensin molts esquerranosos desorientats, és intrínsecament universal.\nCotarelo és un dels grans pensadors europeus, que compta amb una obra extensa i intensa. Políglota i de gran erudició, combina el coneixement dels clàssics grecollatins amb el món anglosaxó i el germànic. Inquiet, no es limita el camp de la ciència o la filosofia política, sinó que tendeix a integrar al seu discurs elements d’història o teoria de l’art en els seus textos. Els seus darrers anys, a més, han estat intel·lectualment prolífics en aquest camp. Paral·lelament, si bé ja durant la dècada dels vuitanta ja era conegut com a articulista en aquella època en què determinades tribunes periodístiques gaudien de certa autoritat, en la darrera dècada també ha participat de la informalitat d’articulista o blogaire. En el llibre de què parlem, també entra en la dimensió d’una fórmula altament atractiva: la del diàleg-entrevista-document entre intel·lectuals, a quatre mans, molt tradicional a França, i que també ha tingut un extraordinari èxit en els dos volums del tàndem Xevi Xirgo i Carles Puigdemont.\nQualsevol que hagi llegit alguns llibres d’en Cotarelo s’adonarà que té cert tarannà de poltre salvatge, amb un pensament ràpid i intuïtiu que el fa saltar d’un lloc a l’altre amb tocs de genialitat, encara que amb alguna dificultat per seguir-lo. No és un autor fàcil, sinó que és dels que exigeix al lector concentració i paciència. És per això que ha funcionat tan bé la seva col·laboració amb l’Enric Pujol, historiador figuerenc de llarga trajectòria que té una àmplia experiència en el camp de la història del pensament polític -amb una trencadora òpera prima sobre epistemologia, El descrèdit de la història (1993)– i que ha fet de biògraf, especialment del complex i complet Ferran Soldevila, i ha aconseguit embridar un personatge tan contradictori i esmunyedís com Josep Tarradellas a partir de la desclassificació del seu ingent arxiu de Poblet.\nAl llarg del darrer any i mig, Cotarelo i Pujol han escrit aquest llibre en forma de conversa. El figuerenc ha estat capaç de conduir el poltre salvatge madrileny i en base a una relació de confiança i complicitat, i ha sortit aquest llibre relativament extens que ens permet llegir de manera clara i diàfana el pensament d’aquest intel·lectual europeu, amb lleus tocs d’edició, sense renunciar a aquesta interdisciplinarietat (ciència política, història, literatura, filosofia, anecdotari personal,…) que caracteritza Cotarelo. El llibre, d’altra banda, posseeix el segell de qualitat Costa-Pau, a partir de l’editorial gironina Llibres del Segle, que amb la base de l’enyorat Manuel Costa-Pau, els seus fills han seguit amb una aposta clara per una edició artesanal, curosa, i un catàleg molt potent.\nEl llibre està dividit en cinc parts i dotze capítols, en base a les converses d’aquest darrer any i mig. Hi ha una primera part biogràfica, que ens permet endinsar-nos en les circumstàncies personals i generacionals que conformen l’intel·lectual; una segona part sobre la naturalesa històrica i política d’Espanya i una anàlisi exhaustiva sobre el sentit de l’anomenada Transició; una tercera part sobre la qüestió catalana; una quarta al voltant de les teories emancipadores i l’evolució de les esquerres polítiques i socials i una reflexió final sobre el moment actual sobre la pandèmia vigent i les possibles conseqüències de caràcter social i antropològiques que pot tenir en el futur.\nResulta impossible resumir en un article limitant un contingut tan ric i complex, que no deixa de ser un retrat intel·lectual d’una de les veus més fresques del panorama contemporani. Podria semblar una paradoxa, que un pensador de setanta-set anys aporti certa frescor, tanmateix, em permetran que, qualsevol que hagi conversat amb Cotarelo, o assistit a alguna de les seves conferències no s’adoni de la seva vitalitat i entusiasme a l’hora d’interaccionar amb una realitat que, precisament no convida a l’optimisme. En tot cas, com a lector, destacaria les reflexions sobre la debatuda qüestió sobre la naturalesa d’Espanya, i la construcció dels seus mites històrics i filosòfics d’un estat que no ha trencat, encara, amb el seu estat feudal, i que esdevindria un paradigma del que seria el “nacionalisme banal”. La nació espanyola, com totes, una creació artificial amb el suport d’un aparell burocràtico-administratiu, seria el fruit de la intolerància forçada per l’uniformisme històric, a còpia d’expulsió de jueus, musulmans, i una visió religiosa fanàtica que persegueix religiosament tota dissidència. La idea de fracàs històric, de descomposició d’una nació que ha estat incapaç d’adaptar-se a la modernitat, que a més, especialment pel que fa a l’ordre fruit de la Transició, és la reconversió d’una dictadura feixista que manté unes relacions socials amb l’esperit de Los Santos Inocentes, de Miguel Delibes, i que persevera en la seva utopia d’un assimilacionisme castellanocèntric. Ho resumeix en una extraordinària frase: “Espanya no té un projecte de futur. Hi ha un projecte de passat” (p. 27) “és un enclavament feudal dins la modernitat europea”. Afegeix la terrible qüestió, patida en carn pròpia, que qualsevol opinió discrepant sobre aquesta mena de religió nacional, que qualsevol qüestionament de la nació espanyola, implica la marginació i l’ostracisme. Per tant, els intel·lectuals amb un mínim de projecció, no es poden permetre el luxe d’ésser independents i discrepar. “Si la teva lleialtat al teu país passa per sobre del teu sentit de la justícia i de la recta raó, has deixat de ser un intel·lectual” (p. 51) que, per naturalesa és universal i hegeliana. Catalunya, en aquest sentit, adquireix el paper d’heretgia en la religió nacionalista espanyola, per això és atacada d’una manera tan brutal i unanimista, no només per l’establishment, sinó també pels opinadors orgànics, i una opinió pública gregària, perquè representa la negació d’aquest “projecte de passat”. En bona mesura, l’aznarisme, potser la ideologia més triomfant de la Transició, és la recuperació d’aquesta força tel·lúrica i autoritària que travessa la història d’un país que fa més de tres segles que no guanya cap guerra i que és un imperi que recula i es descompon (malgrat que amb una mala salut de ferro).\nAquí Catalunya, una nació sense estat, una minoria nacional, obliga a posar-se davant el mirall autoritari espanyol. I aquest mirall reflecteix aquest vessant reaccionari que fa que no s’agradi. Al cap i a la fi, Espanya és una nació insegura de sí mateixa, incòmoda davant la modernitat, incòmoda davant la pluralitat, incòmoda existencialment davant de sí mateixa, una Espanya que, com podem veure en aquesta darrera dècada, torna a tancar-se dins de sí mateixa.\nSobre la qüestió catalana, també aborda directament el tema de l’actitud d’una suposada esquerra dogmàtica i rígida, incapaç (o refractària) a tractar d’analitzar una realitat que no encaixa amb els confortables esquemes i prejudicis. Rellegint els clàssics, dibuixa un país de classes mitjanes (que històricament han esdevingut els grups socials més revolucionaris, com és el cas de la independència nord-americana o la Revolució francesa) que converteix les esquerres en mariatxis de la monarquia. Evidentment, com ens assenyala darrerament en Vicent Partal, tot remetem-nos a un clàssic d’obligada revisió, Franz Fanon, també col·loca a Catalunya davant el mirall de la seva situació colonial, que és un sentiment creixent i que descriu amb menys boira la naturalesa de la relació amb l’estat.\nPodríem continuar. Són especialment brillants les seves reflexions sobre l’estat de les esquerres a nivell mundial, i la seva incapacitat de fer una lectura precisa sobre el moment històric, així com la viabilitat dels nous moviments com ara l’ecologisme, el feminisme, o les qüestions del gènere. Tanmateix, és impossible condensar un Cotarelo complex, matisat, reflexiu, als antípodes de la caricatura que han dibuixat detractors o partidaris. En aquest sentit, el llibre és altament recomanable tant per als que l’odien com als que l’idealitzen. Al cap i a fi, un bon intel·lectual no és aquell que pensa, sinó que ens obliga a pensar. I el llibre compleix aquest objectiu amb escreix.


Auditorias en Vilanova del Camí\nAuditorias de cuentas. Análisis de cuentas, contabilidad y finanzas. Análisis de contabilidad y análisis de las finanzas de la empresa en Vilanova del Camí\nAlimentación Alojamiento Compra venta de joyas Carpintería de aluminio Farmacias y parafarmacias Asesorías Constructoras Centros de estética Discotecas y pubs Tiendas de ropa Jardinerías Turismo rural Peluquerías caninas Carpintería de madera Colchonerías Inmobiliarias Electricidad Peluquerías Bares y cafeterías Muebles de cocina y baños Joyerías Restaurantes


El IV Premi de Narrativa Fantàstica i de Terror farà servir les xarxes socials per escollir els guanyadors - FÒRUM.ad\nEl IV Premi de Narrativa Fantàstica i de Terror farà servir les xarxes socials per escollir els guanyadors\nOn: 01/10/13 14:43\nLa quarta edició del premi de narrativa fantàstica admetrà obres inèdites, escrites o locutades en català i amb una temàtica fantàstica o de terror.\nEl IV Premi de Narrativa Fantàstica i de Terror inicia el compte enrere en una edició amb novetats en els criteris d’elecció del guanyador. Durant aquest últim mes, es poden presentar obres inèdites, escrites o locutades en català i dins dels gèneres de fantasia o terror. Al certamen hi ha tres categories, una per a infants d’entre 6 i 11 anys, una per a joves d’entre 12 i 16 anys i una darrera per a adults a partir dels 17 anys.\nEls treballs presentats es penjaran al perfil de Facebook del Comú d’Encamp, de manera que mitjançant les xarxes socials també es podran valorar. Aquesta participació a través d’Internet tindrà un percentatge del vot final del jurat.\nEls premis són un lot de llibres, un lector digital de llibres o premis en metàl•lic per a la categoria d’adults de 250 euros per al guanyador i 150 per al segon premi.\nA més, al IV Premi de Narrativa Fantàstica i de Terror s’hi podrà participar amb treballs escrits, amb una extensió d’entre 3 i 6 pàgines per una sola cara, o amb àudios en format MP3 o en un CD, amb una durada d’entre 5 i 10 minuts.\nLa finalitat és explicar una història inèdita, i en el cas de l’àudio es poden afegir efectes especials o de música. També s’hi pot participar en grup o bé individualment.\nEl termini d’admissió dels treballs finalitzarà el proper dijous 31 d’octubre i el lliurament de premis es farà el dijous 7 de novembre a les 18.30 hores a la Biblioteca Comunal d’Encamp.\nEls treballs es poden lliurar al Departament de Cultura, a la Biblioteca Comunal d’Encamp i a la Biblioteca Comunal del Pas de la Casa.\nPrevious Post: El consum elèctric del mes de setembre ha disminuït un 2% respecte al mateix mes del 2012\nNext Post: Més de 600 participants a les jornades de portes obertes dels Serradells


Tren Turístic Roses Expres • Empordà Turisme\nTren Turístic Cultural Roses Exprés és una nova forma de visitar Roses, un dels principals pobles de la Costa Brava i Girona que dóna nom a una de les badies més belles del món segons la UNESCO.\nEn els diferents trajectes que els hi oferim, es pot gaudir des de magnífiques vistes panoràmiques i paisatges mediterranis de la Badia de Roses fins a les encantadores cales d’aigües cristal·lines amb coves marítimes ubicades dins zones de Paratge Natural d’Interès Nacional i inclús de Reserva Integral del Parc Natural del Cap de Creus. Descobrirem magnífics indrets d’on obtenir records i unes de les millors fotografies de la Costa Brava.\nDurant el recorregut de cada excursió donarem a conèixer part de la història mil·lenària de Roses i els seus punts d’interès històric i cultural a més de dades d’interès del Parc Natural del Cap de Creus.\n(+34) 972 25 66 25\nAvinguda de Rhode, 17480 Roses, Catalunya Espanya42º15'53''N 3º10'23''E\n5 excursions diferents d'una durada d’entre 1 i 2 hores aproximadament per descobrir paisatges espectaculars del Parc Natural del Cap de Creus\nOferim 5 excursions diferents de una durada d’entre 1 i 2 hores aproximadament per descobrir paisatges espectaculars del Parc Natural del Cap de Creus i de la seva Reserva Integral desde primera línia de mar, amb vistes panoràmiques de la Badia de Roses (considerada una de les més belles del mon segons la UNESCO).\nEntre una gran diversitat de colors entre mar i muntanya típics de la Costa Brava també escalem fins a les muntanyes més altes de Roses per gaudir d’impresionants vistes del Cap de Creus i la costa Francesa i els 4 parcs naturals que envolten Roses.\nA consultar a la Web


Endesa a Sant Feliu de Llobregat:telèfon i contacte\nEndesa en Sant Feliu de Llobregat: punt de servei\nTelèfon de Endesa a Sant Feliu de Llobregat\nPunt de servei Endesa a Sant Feliu de Llobregat\nContractar el subministrament de llum amb Endesa a Sant Feliu de Llobregat\nEndesa a Sant Feliu de Llobregat\nAqui identificaràs tota la informació que necessites conèixer de Endesa a Sant Feliu de Llobregat. Tot Sanfeliuense que tingui dubtes amb el seu subministrament de llum podrá localitzar en esta aquest espai tota la informació que necessiti.\nEndesa es responsabilitza de distribuir la llum a gran quantitat dels ciutadàns de Barcelona. Per això, compta amb gran percentatge recursos per atendre als clients amb qualitat. Depenent dels tràmits que el Sanfeliuense vol completar, pot optar per anar a alguns dels punts de servei sense la necesitat de cita previa a prop de Sant Feliu de Llobregat. Però, sempre pot trucar anticipadament als telèfons que aperèixen a continuació:\nTelèfons de Endesa a Sant Feliu de Llobregat\nEndesa ofereix una atencio personalitzada on qualsevol client pot anar de manera presencial i ser considerat immediatament. Els punts de servei de Endesa que un Sanfeliuense té mes properes es mostran a continuacio:\nPunto de servicio Endesa Sant Feliu De Llobregat\nPunto de servicio Endesa Cornellá De Llobregat\nDirecció Av. Comte Vilardaga 100 Carretera De Esplugues 169 E-C Planta Baja\nCP 08980 08940\nMunicipi Sant Feliu De Llobregat Cornellá De Llobregat\nPunto de servicio Endesa L Hospitalet De Llobregat\nPunto de servicio Endesa L'hospitalet de Llobregat\nDirecció C\_ Castellvell 1 C\_ Major 30\nCP 08905 08901\nMunicipi L Hospitalet De Llobregat L'hospitalet de Llobregat\nPunto de servicio Endesa Sant Boi De Llobregat\nPunto de servicio Endesa Barcelona\nDirecció C\_ Mossen Jacint Verdaguer 103 C\_ Paris 42\nCP 08830 08029\nMunicipi Sant Boi De Llobregat Barcelona\nL a V: 09:00-00:00 y 00:00-18:00\nL a V: 09:00-13:30 y 15:30-18:00\nPunto de servicio Endesa Sant Cugat Del Vallés\nDirecció C\_ Rambla Celler 87 C\_ Sant Antoni Maria Claret 8 Bajos\nCP 08190 08037\nMunicipi Sant Cugat Del Vallés Barcelona\nL a V: 09:00-13:00 Y 16:00-18:30\nOficina Comercial Endesa Barcelona\nDirecció Av. Gran Vía Corts Catalanes 608 C\_ Mallorca 486\nCP 08007 08013\nMunicipi Barcelona Barcelona\nL a V: 09:00-13:00 Y 15:00-18:00\nSant Feliu de Llobregat es un municipi que fa part de la comunitat autònoma de Cataluña que compta amb un total de 2798142 punts de sumbministrament amb un consum anual de 11034512317 MWh. Endesa es la companyia encarregada de subministrar la llum en la zona.\nEndesa es la companyia responsable de distribuir el gas natural al municipi de Sant Feliu de Llobregat. Per això, si el ciutadà Sanfeliuense vol anar a la oficine que sigui de Endesa sense necessitar cita prèvia, té a disposició punts de servei properes a la seva casa.\nOficines de Endesa a Sant Feliu de Llobregat\nAdreça Av. Comte Vilardaga 100 Carretera De Esplugues 169 E-C Planta Baja\nAdreça C\_ Castellvell 1 C\_ Major 30\nAdreça C\_ Mossen Jacint Verdaguer 103 C\_ Paris 42\nAdreça C\_ Rambla Celler 87 C\_ Sant Antoni Maria Claret 8 Bajos\nAdreça Av. Gran Vía Corts Catalanes 608 C\_ Mallorca 486


El País de Mandorcórovi: LONDON EXPRESS\nRussell Square ens va veure sortir del metro a Londres divendres, a poqueta nit vam descobrir la façana mai vista del British Museum per darrere. Xino-xano vam retrobar els carrers del Soho, ens vam endinsar a Trafalgar Square per enfilar cap al Big Ben. La caminada va acabar en The Bag O'Nails a prop de Victoria Station. Dissabte, amb un nombrós grup de Quart de Poblet, vam anar directes a Buckingham Palace, l'Abadia de Westminster tancada i la nòria enorme des d'on el 90% dels dies no es veu més enllà del Parlament. A la tarda, Harrods i descansar amb unes pintes al O'Neills de Carnaby St.\nDiumenge al matí recorrent un Oxford St desèrtic vam fer cap al Speaker's Corner i d'allí a l'arribada de la marató. El campió olímpic kenià Samuel Wanjiru va fer 2h 05 min. Nou rècord de la cursa, però encara un minut més lent del WR de Haile a Berlin. El sol cremava.\nEm vaig refugiar a una llibreria que havia oblidat: Hatchards i d'alli cap a les botigues de llibres de segona mà a Charing Cross Road i Covent Garden. Com tenia un parell d'hores per davant vaig decidir fer un passeig considerable fins el barri de Whitechapel. Sempre amb la motxilla al llom, recordant paisatges de fa quasi 9 anys. Toynbee Hall restava en silenci, només un petit soroll, gairebé inaudible trencava la calma...si escoltava molt atentament podia saber de què es tractava...era la 'House of Happiness' que em donava la benvinguda.\nPublicat per BEN a 6:48 p. m.\nMolt BEN escrit. Per cert, ja fa nou anys que portaves la boja de Dani Garcia? jejeje\nHouse of happines? Això que és?\nEra com anomenaven tots els estudiants el nostre apartament. Tot el dia hi havia alegria, festa i xirinola!\nCHOMSKY I SENYERES\nRUBÍ TAMBIÉN EXISTE\nELS NOUS VALLERS


Síria: milers d'activistes digitals rastregen com els atacs aeris dirigits pels EUA van destruir Raqqa Síria: milers d'activistes digitals rastregen com els atacs aeris dirigits pels EUA van destruir Raqqa: Amnistia Internacional Catalunya - Drets Humans\nSíria: milers d'activistes digitals rastregen com els atacs aeris dirigits pels EUA van destruir Raqqa\nvia US Air Force/ Staff Sgt. Keith James\nMilers d'activistes digitals de tot el món participaran en un innovador projecte de recopilació de dades per crowdsourcing que Amnistia Internacional ha iniciat avui i que se serveix d'imatges de satèl·lit per ajudar a rastrejar com els bombardejos de la coalició militar dirigida pels Estats Units van destruir gairebé el 80% de la ciutat siriana de Raqqa.\n"Rastrejador d'Atacs" és la propera fase d'una detallada investigació, iniciada per Amnistia Internacional en associació amb Airwars, sobre el terrible nombre de víctimes civils causades durant quatre mesos de bombardejos nord-americans, britànics i francesos, efectuats per expulsar de Raqqa al grup armat autodenominat Estat Islàmic.\nEn les investigacions sobre el terreny i les anàlisis dutes a terme per Amnistia Internacional des que va acabar la batalla l'octubre de 2017 es van trobar convincents indicis de violacions del dret internacional humanitari (les lleis de la guerra) comeses aparentment per la coalició dirigida pels Estats Units. Aquestes dades van portar a la coalició a revisar les seves estadístiques de baixes mortals civils i elevar la xifra de 23 a més 100, cosa que representa un augment del 300%.\n"Basant-nos en meticuloses investigacions sobre el terreny, centenars d'entrevistes realitzes enmig de les runes de Raqqa i anàlisis geoespacials i militars d'experts, hem pogut pressionar la coalició dirigida pels Estats Units perquè admeti gairebé tots els casos de mort de civils documentats fins ara. Però, més d'un any després, quan es recuperen encara cadàvers de sota la runa i de fosses comunes, això és només la punta de l'iceberg", ha assenyalat Milena Marin, assessora general per a Investigació Tàctica de l'equip de Resposta a les Crisis d'Amnistia Internacional.\n"Queden un munt de dades per examinar, i, senzillament, la magnitud de la destrucció civil és massa gran perquè ho fem nosaltres sols. Amb milers de 'rastrejadors i rastrejadores d'atacs' examinant el cas per ajudar-nos a especificar amb exactitud quan i on els atacs aeris i d'artilleria de la Coalició van destruir edificis, podem augmentar considerablement la nostra capacitat de delinear la destrucció apocalíptica de Raqqa."\n"Rastrejador d'Atacs" permetrà a qualsevol persona que tingui un telèfon mòbil o un ordinador portàtil col·laborar en l'essencial investigació d'Amnistia Internacional sobre el quadre de devastació civil -incloses les possibles violacions de les lleis de la guerra- que la Coalició no ha pogut o no ha estat disposada a reconèixer fins ara.\nLes dades de l'ONU mostren que el 2017 es van destruir o van patir danys en el curs de la batalla més de 10.000 edificis de Raqqa, i "Rastrejador d'Atacs" ajudarà a delinear la cronologia de la destrucció de cada un d'ells des de mesos a setmanes, o fins i tot dies. Les persones que participin voluntàriament en el projecte rastrejaran un edifici durant tot un període d'imatges de satèl·lit preses durant la batalla, buscant canvis i assenyalant les dates d'abans i després de la seva destrucció.\nS'espera que a tot arreu participin en aquest projecte de mesos de durada entre 3.000 i 5.000 activistes digitals. L'objectiu és que, per garantir la qualitat de les dades, cada edifici destruït sigui analitzat múltiples vegades i per múltiples rastrejadors i rastrejadores.\nEl resultat del projecte "Rastrejador d'Atacs" contribuirà als esforços realitzats més en general per Amnistia Internacional per:\nsensibilitzar sobre els devastadors efectes en la població civil atrapada a Raqqa durant la batalla;\nmodificar la postura de la coalició dirigida pels Estats Units sobre les víctimes civils perquè passi de la negació constant a l'acceptació de major responsabilitat i la realització d'investigacions significatives, i\najudar i donar poder a les famílies de les víctimes i les persones supervivents per demanar justícia i reparació.\nEn una carta a Amnistia Internacional de setembre de 2018, el Departament de Defensa nord-americà -les forces del qual van efectuar la majoria dels atacs aeris i tots els atacs d'artilleria contra Raqqa- va deixar clar que no accepta cap responsabilitat sobre les víctimes civils que va causar. La Coalició no té previst indemnitzar supervivents i familiars de les persones que van morir a Raqqa i es nega a proporcionar més informació sobre les circumstàncies dels atacs.\n"Les negacions descarades i l'encongiment d'espatlles de la coalició són inadmissibles; la seva ofensiva militar va matar i mutilar a centenars de civils i va deixar després que fossin les persones supervivents les que reunissin els trossos", ha afegit Milena Marin.\n"Les dades que recopilem amb el 'Rastrejador d'Atacs' ens permetran fer un nou avanç en la determinació de l'impressionant nombre de víctimes civils i desenvolupar l'obligació i l'imperatiu moral de la coalició d'assumir plenament la responsabilitat de les seves accions. Ha de reconèixer i investigar degudament aquests casos d'una vegada per sempre i preparar així el terreny per garantir justícia i reparació.\nAmnistia Internacional i Airwars publicaran els resultats del "Rastrejador d'Atacs" en el marc d'una plataforma digital interactiva a principis de 2019.\nInformació complementària sobre "Descodificadors"\n"Rastrejador d'Atacs" és l'últim d'una sèrie de projectes de recopilació de dades per crowdsourcing d'Amnistia Internacional, anomenada "Descodificadors". Des que va iniciar "Descodificadors" el juny de 2016, Amnistia Internacional ha dut a terme quatre projectes, en els quals s'ha mobilitzat a més de 50.000 activistes digitals de 150 països. Les persones que van participar voluntàriament en els projectes van analitzar immensos volums de dades, processant més d'1,5 milions de tasques. Van ajudar als equips d'investigació d'Amnistia a analitzar l'èxit de les campanyes d'acció urgent, detectar pobles destruïts en el remot Darfur, fer rendir comptes a les empreses petrolieres pels milers d'abocaments de petroli de Nigèria i analitzar tuits per detectar abusos i amenaces en línia contra dones.\nEs pot accedir a la plataforma de "Rastrejador d'Atacs" aquí: https://decoders.amnesty.org/projects/strike-tracker\nPer a més informació sobre el treball d'Amnistia Internacional sobre Raqqa, consulteu:\nSíria: Raqqa en runes i població civil devastada després de la "guerra d'anihilació" dirigida pels Estats Units\nNowhere to Run – Trapped in Raqqa, Syria (plataforma multimèdia)\nPer a més informació sobre el treball d'Airwars sobre Raqqa, consulteu:\nCredibility Gap – United Kingdom civilian harm assessments for the battles of Mosul and Raqqa (comunicat de premsa i informe)


Xavi Castillo presenta per 1ª vegada en la Gran Fira el seu espectacle\nEl valencià Xavi Castillo va arribar als Concerts de Vivers amb un espectacle que unix la música al seu peculiar estil d’humor irreverent: “Veriueu-ho-show”, amb actuacions musicals en directe. El ‘showman’ va actuar acompanyat d’A-Phonics, amb Juan Diego Sanchis a la guitarra, Eugeni Camacho a la bateria, Nacho Arnau al baix, i Montxo a la guitarra.\nL’espectacle combina el teatre d’investigació, l’humor i el rock and roll, que porta la seua crítica i imitació cap a l’actualitat política. Es tracta d’un format original, amb el qual l’humorista valencià, membre de la companyia Pot de Plom Paròdies, ha fidelitzat el públic pel seu atreviment i peculiaritat.\nL’actuació de Castillo i A-Phonics va anar precedida pel també artista valencià Òscar Briz, els últims discos del qual es caracteritzen per la senzillesa i l’efectivitat com a base per a la crítica, amb un repertori d’aires clàssics.\nAmb esta cita els Concerts de Vivers afronten els seus últims dies després d’una edició massiva que finalitzarà hui amb l’actuació, d’Ilegales i el dissabte de Raimundo Amador.


El Rubí d'abans: ‘La Llana’, la primera fàbrica de Rubí - Diari de Rubí\nAviat farà ja 200 anys que es va instal·lar la primera fàbrica al terme de Rubí. Com era d’esperar, es dedicà al ram tèxtil, concretament a l’elaboració de llana, i d’aquí el nom popular que sempre ha tingut, malgrat que finalment es dediqués a la producció de cartró.\nEl 1824 el matrimoni format per Miquel Calvet i Maria Carreras va instal·lar-la a la vora de la riera de Rubí, font de subministrament de la preuada aigua per a moltes indústries que anirien creixen al llarg de l’aqüífer. El lloc, situat a terres de can Rosés, rebia el nom popular de “la Verneda d’en Carreras”, probablement per haver-hi una població de verns (uns arbres de ribera), encara que la zona dels voltants estava plena d’horts des de feia segles. En Calvet i la Carreras varen comptar amb unes màquines de filar i uns rentadors de llana i també construïren una bassa d’aigua, alimentada per una resclosa que desviava l’aigua de la riera cap a les noves instal·lacions.\nEls teixits que sortien de la fàbrica eren enviats a altres indústries de Terrassa on elaboraven les peces de vestir.\nDesprés dels Calvet, l’empresa va passar a mans del seu soci Josep Oller; el 1843, a Magí Solà, i el 1856, segons l’historiador Jaume Parras, a Pere Calvet (fill d’en Miquel). No obstant, al cadastre de 1854 ja figura la fàbrica de llana com a pertanyent a Pere Calvet, el rentador de la qual era un edifici separat situat a la finca adjacent de Llàtzer Ollé o Oller (probablement el fill d’en Josep Oller?), en terres de la Bastida. Pocs anys després la indústria va tancar.\nAl cap del temps, quan les terres eren de la família Margenat, de can Corbera, va tenir lloc un renaixement de l’activitat fabril a la vella instal·lació, però aquesta vegada orientada a la producció de cartró i paper ordinari. A la matrícula de contribució industrial de 1890 figura Francesca Vidal com a arrendatària de la fàbrica, que va continuar fins als primers decennis del segle passat.\nEl 1932 figura ja Josep Úrsul i la seva família com als fabricants de cartró que regenten la indústria fins a 1939 després d’un breu parèntesi entre 1936 i 1937 en què aquesta propietat dels Margenat fou incautada. Segons Josep Sapès, sempre es podien veure els estenedors plens de cartró penjat des de l’actual carretera de Terrassa o bé des de la via del tren. L’elaboració d’aquest material va seguir després de la guerra fins a la segona meitat del segle XX.\nLa rierada de 1962 va afectar la indústria, que va ser damnificada pel govern, i continuà la seva producció. No obstant, al cap dels anys, ja entrat els 70, va aparèixer la intenció d’urbanitzar els terrenys i fer un polígon industrial, com passava en tants altres indrets dels afores de Rubí.\nEs va aprovar, per tant, l’execució del pla parcial del polígon de la Llana, però no seria fins a principis dels 90 quan la zona es va començar a omplir de noves fàbriques, que van fer que durant anys la vella instal·lació estigués amagada entre els nous edificis industrials.\nA principis del segle XXI, segons ens informa Francesc Margenat, els propietaris del lloc van intentar restaurar arquitectònicament la cartronera, però sembla que fou debades a causa que els materials de construcció es trobaven ja molt malmesos.\nAvui en dia no queda res o potser quasi res de la primera fàbrica que va tenir Rubí, actualment un dels principals motors industrials del nostre país.


Les eleccions presidencials dels Estats Units del 2020 es van reunir amb un augmentar en vots per correu electrònic a causa de les preocupacions de COVID-19. Tot i que, mentre molts nord-americans es van mantenir allunyats dels col·legis electorals aquest any, van sorgir retards postals, vots rebutjats i altres reptes.\nNo és sorprenent que les millors maneres de votar durant les grans eleccions es convertissin ràpidament en un tema de debat. Això també ha provocat que alguns membres de la comunitat criptogràfica defensin amb renovat vigor un sistema de votació basat en blockchain que s’utilitzi en les futures eleccions presidencials..\nTot i que les promeses de blockchain inclouen confiança, transparència i immutabilitat, un grup d’investigadors del Laboratori d’Informàtica i Intel·ligència Artificial del Massachusetts Institute of Technology va assenyalar defectes de seguretat associats als sistemes de vot de blockchain. Els investigadors van publicar un informe el 6 de novembre explicant que el vot en línia és fatalment defectuós, ja que aquests sistemes són vulnerables als ciberatacs a gran escala. L’informe tracta específicament de sistemes de votació basats en cadenes de blocs com Voatz, que s’ha utilitzat a les eleccions municipals dels Estats Units, però, segons sembla, pateix problemes de seguretat de dades..\n0.1 A banda de la seguretat, els sistemes de vots de blockchain poden ser viables\n0.2 Cal superar els reptes tècnics\n1 Un potencial innegable\nA banda de la seguretat, els sistemes de vots de blockchain poden ser viables\nMalgrat les preocupacions de seguretat, alguns encara creuen que els sistemes de votació basats en blockchain s’aprofitaran en les eleccions principals que avancin. Maxim Rukinov, cap del Centre de Tecnologies de Ledger Distribuïts de la Universitat Estatal de Sant Petersburg, va dir a Cointelegraph que blockchain permet tenir lloc un sistema d’eleccions justes dins d’un entorn de confiança entre participants que generalment no confien els uns en els altres: “Amb blockchain podeu fer que el vot estigui disponible i augmentar la transparència de qualsevol elecció. En un escenari perfecte, no es poden falsificar els resultats d’aquest vot."\nRukinov va dir que ha estat treballant amb un equip d’investigadors per desenvolupar un sistema de votació en línia dissenyat específicament per a ús empresarial. Conegut com a “CryptoVeche”, Rukinov va explicar que aquest sistema concret emmagatzema els resultats de la votació en una cadena de blocs, que és un tipus de llibre major distribuït. Com a tal, el sistema és altament segur contra els pirates informàtics externs i interns.\nAlex Tapscott, cofundador del Blockchain Research Institute i autor de llibres, ho va explicar en detall per a un New York Times article publicat el 2018, fins i tot abans que la pandèmia COVID-19 posés de manifest nous reptes. Tapscott va assenyalar que a les eleccions, la confiança es concentra a les agències governamentals, que són extremadament vulnerables a pirates informàtics, fraus i errors humans. Per posar-ho en perspectiva, a estudiar publicat l’any passat mostra que les entitats governamentals locals i federals han estat víctimes de 443 incompliments de dades des del 2014, però que inclouen principalment pèrdues de maquinari, errors de correu i incompliments de paper.\nTapscott va assenyalar que un sistema blockchain depèn d’ordinadors de xarxa distribuïts per verificar les transaccions. Un cop verificats, els resultats es registren en blocs que estan enllaçats criptogràficament amb el bloc anterior. A continuació, es forma un llibre llibre segur, que és transparent per a tots els participants de la xarxa, però que continua sent immutable i a prova de manipulacions. Aquesta característica també és important per garantir que les persones només emeten un vot únic, ja que els sistemes basats en blockchain estan destinats a evitar la doble despesa.\nDon Tapscott, conegut autor i cofundador de l’Institut de Recerca Blockchain, va dir a Cointelegraph que els vots no es poden enviar en línia avui en dia perquè els sistemes basats en Internet no funcionen bé per a aquestes aplicacions:\n“Si transmetem informació com un vot a Internet, en realitat enviem una còpia d’aquest fitxer; l’original queda al nostre poder. Això és acceptable per compartir informació, però inacceptable per a transaccions amb actius, com diners, valors, cançons o enregistrar vots a les eleccions “.\nCom a tal, Tapscott va assenyalar que dins d’un sistema basat en blockchain, la confiança del públic en el procés de votació s’aconsegueix mitjançant la criptografia, el codi i la col·laboració entre ciutadans, agències governamentals i altres parts interessades..\nCal superar els reptes tècnics\nPer descomptat, no es pot negar que queden desafiaments tècnics relacionats amb els sistemes de vot basats en blockchain. A més de les preocupacions de seguretat esmentades pels investigadors del MIT en el seu recent informe, Rukinov va reconèixer que el desenvolupament d’un sistema de vot en línia és un repte..\nRukinov va explicar a més que amb els sistemes blockchain la precisió de les transaccions, en aquest cas, es registra el registre dels votants mitjançant un mecanisme de consens entre els diferents membres de la xarxa. No obstant això, quan es tracta de sistemes de vot, els observadors independents també han de ser una de les parts implicades en el consens, és a dir, haurien de tenir diversos nodes de validació..\nSegons Rukinov, en la majoria dels casos el nombre de nodes propietat de l’organitzador de la xarxa és superior al nombre de nodes independents. Per tant, en el cas d’un sistema de votació basat en cadenes de blocs, es pot produir un atac quan aquells que controlen més de la meitat dels recursos tenen la capacitat de canviar les dades a l’atzar. Rukinov va assenyalar que aquest problema no és el cas de tots els tipus de mecanismes de consens.\nLior Lamash, fundador i CEO de GK8, una empresa de ciberseguretat, també va dir a Cointelegraph que, tot i que la naturalesa immutable de la cadena de blocs la converteix en una plataforma eficaç per garantir la integritat del procés de votació, encara queden diverses vulnerabilitats. En concret, Lamash va assenyalar que la identificació dels votants és problemàtica quan s’utilitzen sistemes de vot basats en blockchain:\n“L’aspecte de seguretat del vot basat en blockchain és complicat. D’una banda, la cadena de blocs està completament protegida fins i tot per pirates informàtics a nivell estatal, ja que empra centenars de milers de nodes en diversos servidors de tot el món. El repte seria assegurar els ‘punts finals’ d’aquesta xarxa: votacions individuals i estacions de vot “.\nA més, Lamash va assenyalar que, mentre cada votació emmagatzema les claus privades d’un usuari, un pirata informàtic podria obtenir aquesta informació i manipular tot el procés electoral: “Aquesta qüestió és força similar al repte que tenen els bancs i altres institucions financeres quan ofereixen serveis basats en blockchain.."\nTot i que es mantenen desafiaments amb els sistemes de votació basats en blockchain, és evident que el blockchain té un gran potencial d’ús en futures eleccions. Dylan Dewdney, conseller delegat de Kylin, una plataforma de cadenes creuades dissenyada per a l’economia de dades basada en Polkadot, va dir a Cointelegraph que també s’ha de tenir en compte el resultat fiable de les eleccions. A més, va determinar que el blockchain que s’aplica per a la validació de dades és molt útil en aquest cas.\nSegons Dewdney, una infraestructura descentralitzada podria ajudar a millorar el resultat fiable d’un procés electoral. Dewdney va explicar que Kylin ha creat un procés de validació de dades mitjançant un node oracle, que serveix com a font d’informació. A continuació, s’utilitza un node d’arbitratge per jutjar si aquestes dades són vàlides o no. Dewdney va dir:\n“Qualsevol que operi un node d’arbitratge tindria un incentiu excel·lent per desafiar informació inexacta, ja que seria recompensat en un testimoni natiu per fer-ho. De la mateixa manera, proporcionar informació precisa i validada (desafiable) com a alimentador de dades premium als consumidors, com ara les organitzacions de notícies, és increïblement valuós com a alimentació de dades premium en un mercat de dades “.\nTot i que Kylin és una solució que es pot aplicar fàcilment a l’espai de finançament descentralitzat, es pot utilitzar el mateix concepte per als sistemes de votació. “La validació descentralitzada dels resultats electorals locals podria proporcionar una eina molt poderosa contra alguns dels problemes que estem veient actualment." A més, va afegir: "Això podria funcionar fàcilment ja que el consens enllaçat de les fonts validades de l’API de literalment milers de resultats electorals locals reportats a llocs web dins d’un proveïdor de dades premium per a desenvolupadors de Dapp\nRukinov creu que el sistema de votació ideal basat en blockchain ha de respondre a l’elegibilitat, verificabilitat i immutabilitat dels votants. Va mencionar que aquestes funcions es poden assolir en el futur mitjançant protocols criptogràfics com ara signatures digitals, proves de coneixement zero i xifratge homomòrfic: “Per aconseguir avantatges addicionals, cal afegir la possibilitat de cancel·lar el registre; els observadors poden detectar els fets de falsificació; i la permanència del registre de canvis de registre."


Bloquegem el Parlament de Catalunya per la via democràtica La República\nI si li diem al govern espanyol i a la seva classe política i mediàtica que això va de democràcia i no de normalitzar l'article 155? I si prenem la […]\nI si li diem al govern espanyol i a la seva classe política i mediàtica que això va de democràcia i no de normalitzar l'article 155? I si prenem la iniciativa democràtica i li donem una lliçó a la repressió de l'estat? No ens podem permetre normalitzar la repressió, els independentistes han guanyat amb tot en contra les eleccions del 21-D i ho hem de fer valer.\nSegons l'article 85 del reglament del Parlament de Catalunya per validar qualssevol votació es necessita la majoria absoluta dels escons, es a dir 68. El proper 17 de gener el president de la comunitat autònoma de Catalunya per l'article 155, Mariano Rajoy, va convocar la sessió constitutiva del Parlament que serà presidida per la mesa d'edat, formada per dos diputats republicans.\nQuè passa si a les votacions per elegir la mesa, els 68 diputats independentistes s'absenten com a protesta pels presos polítics a la presó i a l'exili?\nSegons el reglament s'hauria de suspendre la sessió i la mesa d'edat hauria de fer una nova convocatòria. Sense el quòrum necessari no es podria votar la mesa i sense votar la mesa no s'inicia la legislatura. Per tant no correrien els terminis per fer la investidura i tampoc la convocatòria de noves eleccions.\nSi aquest fet es produís entraríem en una fase complicada de bloqueig que provocaria molts nervis al govern espanyol, i a la vegada permetria denunciar al món l'actitud repressiva de l'estat espanyol que no vol reconèixer la victòria electoral.\nSegurament la situació faria que els partits del 155 portessin el tema al TC, però tot és obert i els independentistes mostrarien fermesa, lluita democràtica i, sobretot, tornaríem a internacionalitzar el conflicte polític.\nEl temps ens jugaria a favor, els líders polítics espanyols començarien a mostrar nerviosisme i el món comprovaria que la democràcia a Espanya està plena de mancances, amb presos polítics i causes judicials contra els independentistes que impedeixen governar Catalunya.\nCom va escriure el poeta Miquel Martí Pol en el poema Les quatre banderes … “Plors i laments de què serveixen? Gent que lluiti és el que cal.” Doncs plantem cara de forma pacífica i intel·ligent, la no violència activa


Com utilitzar endolls de Argentina a Croàcia\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Argentina a Croàcia en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Argentina a Croàcia sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


FRANCESC JARQUE - Imatgies. Els dictats de la natura\nEl 24 de març va ser un gran dia, em va agradar tot en general, però el que més em va impactar va ser Francesc Jarque i les seves fotografies. Em va agradar perquè ens va ensenyar escenes de la guerra civil espanyola en ple apogeu, i amb això les barbaritats del règim franquista. Va explicar curiositats, com per exemple que Hitler li va donar a Franco milers d’uniformes per als seus soldats, però també va parlar d’assumptes mes seriosos, com el bombardeig a la ciutat de Belchite (crec que es diu així). Aquesta ciutat la va comparar amb la famosa Guernica, dic famosa perquè va ser pintada per Pablo Picasso i és coneguda per tot el món, mentre que Belchite ha caigut en l’oblit (encara avui segueix derruïda per recordar als caiguts de la masacre). També ens va ensenyar altres curiositats sobre les fotografies. Segons ell, les fotografies mai són reals, ja que depén per complet de la forma en què emmarquem el paisatge. I finalment, si hi ha una altra cosa que em va sorprendre va ser el mateix Jarque, ja que va resultar ser el major crític que he tingut el plaer de veure. Va insultar el franquisme, el nazisme, la família reial i a tot relacionat d’alguna manera amb la religió. Segons va dir ell: “jo sóc -anti moltes coses”, i no li falta raó.\nMalgrat tot això, va resultar ser una persona realment agradable i simpàtica, a més de culta. Crec que no m’oblidaré per molt temps d’aquest home…Jesús Albiol 1r Bat-A\nEn l’excursió de la ruta literària que hem fet a València, a part de veure el teatre i les altres activitats que hem fet, hem pogut admirar l’exposició de Jarque. A més hem tingut la oportunitat de conèixer-lo en persona perquè ha sigut ell mateix qui ens ha explicat tota l’exposició, totes les fotografies en part. En les fotografies es plasmaven unes imatges que mostraven la situació de la postguerra i senyals que ens feien veure els ideals del franquisme.\nEn aquelles fotografies podíem observar pobles destruïts, gent que passava fam, xiquets amb una infància molt dura, el domini dels soldats que ho controlaven tot…etc.\nHi havia una fotografia que em va impressionar moltíssim. En ella es podia veure una mà amb el puny tancat que representava la senyal que es feia durant el franquisme que era molt pareguda a la que feia Hitler. Pense que ha fet un treball molt bo i les fotografies estan molt ben fetes, de fet em vaig fixar molt bé en les fotografies on hi havien persones i xiquets i podies veure en la seua mirada el sofriment que estaven patint en aquella època. Ha sigut una activitat molt interessant i m’agradaria fer una altra així ja que pense que ens ajuda a desenvolupar més els nostres coneixements sobre temes com aquests. Patricia Docopil 1º Bat A.\nVam tindre l’oportunitat de poder gaudir de l’exposició del fotògraf Jarque i, a més, vam tindre la gran sort que ell fóra present. L’exposició sobre la postguerra mostrava fotografies amb una gran crítica al franquisme i a tot el que l’envoltava: la pobresa, la fam…\nArticle Anterior VALÈNCIA. UNA MICA DE TOT\nArticle Següent TEATRE DE VALÈNCIA


Es prohibirà la venda de termòmetres de mercuri a partir del 2009 ! directe!cat\nSocietat Última actualització Dimecres, 11 de juliol de 2007 16:00 h\nLa llei l'ha aprovat el Parlament Europeu\nNi manòmetres, baròmetres, esfigmomanòmetres ni termòmetres. Una directiva de la Unió Europea aprovada pel Parlament Europeu ha aprovat que a partir del 2009 no es comercialitzaran aparells de mesura que continguin mercuri. L'alta contaminació del material i la salud de les persones ha portat a la Unió a aprovar aquesta mesura.\nbarça, descens, espanyol, getafe, guardiola, messi\nNi manòmetres, baròmetres, esfigmomanòmetres ni termòmetres. Una directiva de la Unió Europea aprovada pel Parlament Europeu ha aprovat que a partir del 2009 no es comercialitzaran aparells de mesura que continguin mercuri. L'alta contaminació del material i la salut de les persones ha portat a la Unió a aprovar aquesta mesura.\nA qui no se li ha petat algun cop un termòmetre de mercuri? Primer de tot, els vidres minúsculs que se'n deriven de la trencadissa ja són un greu perill, però res més lluny que el mercuri escampat pel terra. Aquelles boletes de massa que recorden al dolent de la pel•lícula de Terminator II, el mercuri, són del tot tòxiques i perilloses. Per aquesta raó, afegint-hi que els termòmetres sovint s'usen amb nenes i nens, el Parlament Europeu ha aprovat avui una directiva que prohibeix l'ús del mercuri en termòmetres i altres aparells de mesurament.\nSón 18 mesos de marge per anar eliminant els materials que continguin mercuri. Com hem dit, així es pretén reduir els efectes nocius sobre la salut i el medi ambient. Tot i això, la directiva europea permetrà l'ús i la no eliminació dels termòmetres de mercuri o aparells similars que tinguin més de 50 anys perquè es consideren com un bé cultural. D'altra banda, els aparell ja comercialitzats tampoc s'hauran d'eliminar.\nPer tant, a partir del 2009 ja no es comercialitzaran ni termòmetres mèdics per a febre i altres aparells de mesurament com manòmetres, baròmetres, esfigmomanòmetres i termòmetres que funcionin amb mercuri.\nEl pes del mercuri\nEl mercuri és un material car i en alguns sectors industrials n'és un element bàsic o actua com a matèria prima. En total, es calcula que la demanda mundial de mercuri és de 3.600 tones l'any, de les quals 300 corresponen a la Unió Europea.


«El Bordils ho té tot a favor per salvar-se sense complicacions» - Empordà\n«El Bordils ho té tot a favor per salvar-se sense complicacions»\nJordi Roura 24.04.2019 | 06:30\nSergi Catarain, tècnic del Bordils.\nConfia celebrar la permanència aquesta mateixa setmana?\nNo ho sé, és complicat. Matemàticament es podria donar si guanyem a la pista de l'Agustinos dissabte, però serà complicat perquè seguim tenint moltes baixes importants. És difícil donar el 100% en dos partits tan propers, dimecres a casa i dissabte a Alacant, sortint a primera hora del matí per jugar al vespre. Tenim cinc lesionats, Marc Prat, Ignasi Moreno, David Mach, Sergi Mach i Arnau Palahí, en una plantilla que ja era curta i que a més ha perdut Uri Márquez per motius laborals, i així és complicat regular els esforços. El partit d'avui contra el Port Sagunt serà duríssim, tenen molt millor plantilla que la temporada passada i ens eixigiran un gran esforç. Lluiten per tornar a l'Asobal i encara poden ser segons.\nPer on passen els seus càlculs cap a la salvació?\nJo crec que l'ideal seria no haver d'arribar a l'última jornada amb necessitats. El calendari ens permet tenir confiança i, com jo volia abans del sorteig, un últim partit a casa, on si ens hi hem de jugar alguna cosa podrem disposar d'aquest factor a favor. Els partits a casa contra el Cisne i el Sant Martí Adrianenc són una bona arma. Segurament molt poca gent s'hi jugarà alguna cosa en la darrera jornada. Santoña i Novás els veig gairebé descendits i quedarà una última plaça de descens que ara ocupa l'Alacant, a qui superem per quatre punts.\nÉs perillós el partit d'Alacant?\nNo ho crec, no penso que caiguem en cap nerviosisme si no puntuem allà contra l'Agustinos, els quatre punts de marge i les sensacions ens fan estar tranquils. A més hem recuperat Farrarons, Joan Vilanova i Esteve Ferrer. Ara tenim a favor tots els condicionants per salvar-nos sense complicacions. L'Agustinos no té plantilla per estar a baix, disposa de millor equip que el curs passat, però van tenir problemes a l'inici, es van reenganxar, i ara estan perdent partits que no han sabut tancar com els d'Aranda i Palma del Río per un sol gol. La seva última oportunitat és el partit contra nosaltres, però en canvi nosaltres en tenim moltes més per sumar els dos o tres punts que ens falten.\nQuè representaria per al club viure un setè any a Plata?\nNo sé què podria suposar, però seria un luxe que un poble de 1.800 habitants pugui seguir posant-se al mapa de l'handbol professional. No ens hem d'amagar, som una rara avis amb jugadors amateurs que fan mil i un esforços per entrenar i viatjar. El que val és la il·lusió que tenen. Són un grup d'amics i això fa que en els moments dolents sempre tirin endavant. La junta té clar que tot el que poguem allargar aquesta situació serà un regal per aprofitar. La gent no s'adona del que estem fent, estem en una categoria que és molt professional. Dels 16 equips que hi ha, 12 són molt professionals i no entenen com nosaltres seguim allà pedalant sense guanyar-nos-hi la vida. Som una espècie en extinció i hem d'allargar la utopia de seguir en aquesta categoria.\nQuin ha sigut el moment més dur de la temporada?\nN'he tingut bastants per temes personals que al final també repercuteixen en l'handbol. El moment més dur va ser el partit de Zarautz. Érem conscients que allà podíem donar un bon cop sobre la taula, sabíem que teníem per davant un grup de partits durs, i era un moment complicat. Havíem preparat el partit a consciència i vam perdre d'un. Va ser un moment dur i complicat perquè es van barrejar temes esportius i personals.\nTot i les lesions mai han entrat en descens.\nL'altre dia feia un repàs de la temporada de memòria i hi pensava, en això. Seria maco assolir la salvació sense haver caigut en descens cap vegada aquesta temporada. Sí que hi ha hagut una ratxa de quatre derrotes seguides contra el Barça B, el Zamora, el Nava i el Zarautz, però tot i això ens vam quedar fora del descens. Tot l'any hem tingut mentalitat guanyadora i, si pots guanyar per dos gols, millor que fer-ho per un, per temes d' average. Aquí tots els detalls compten. Hi ha equips que han anat a fora pensant que ho resoldrien tot a casa i s'han trobat que no han puntuat de visitants i troben a faltar aquests punts. Costa molt puntuar a fora i s'ha de tenir molt en compte cada detall. Aquest any tenim l' average a favor amb Zarautz, Palma del Río, Santoña, Novás i Antequera, i això ens va molt bé.\nHavia trobat mai tants entrebancs en forma de lesions?\nNo, i repassant-ho tampoc ho recordo en la meva etapa de jugador. Hi ha casos de traumatismes, com el d'Ignasi Moreno, que poden passar, o que David Mach en un entrenament es doni un cop amb Pep Reixach i es trenqui el radi. Però hem vist com Arnau Palahi té un problema al lligament del colze en un llençament sol, i s'acaba perdent 14 o 15 partits. Que Farrarons, a qui havíem recuperat, es faci mal a l'adductor contra el Novás, o que Marc Prat, amb problemes al genoll, no acabi de fer net. I després ens arriba la baixa inesperada de Márquez per motius laborals, que ens fa perdre un jugador importantíssim, o que Combis, Masmiquel i Masó tinguin dificultat per viatjar per incompatibilitats amb la feina. Els rivals competeixen amb metralladores i nosaltres amb arcs i fletxes; no tenim les mateixes armes.\nPer què ha de servir el partit contra el Sagunt d'avui?\nÉs un partit estrany. Ells han baixat d'Asobal però tenen més bona plantilla aquest any que l'anterior. Són un equip molt físic, pensat per Asobal. Nosaltres som el contrari que ells, petits, ràpids, àgils, amb molta velocitat de pilota. Volem defensar molt bé per aquelles tres o quatre accions més redundants d'ells, minimitzar-les i poder córrer. Ells no estan acostumats a replegar i no els agrada, aquí és on els podem fer mal.\nS'imagina la temporada que ve un Bordils-Sarrià a Plata?\nNo me l'he imaginat encara, no puc barrejar coses de futur. El Sarrià ha fet un any espectacular. En tot cas seria un derbi de grandíssima alçada que podríem recuperar i sempre està bé tenir un rival de casa més a la Lliga.


PICO ROYO. PIRINEU D’OSCA 15.03.2008 - BiCiCORRiOLS Ciclisme i muntanya\nPICO ROYO. PIRINEU D’OSCA 15.03.2008\nPublicat el 17 de març de 2008 per Bicicorriols\nHem tornat amb la cua entre potes. Sabíem de bell antuvi que no tindríem el millor temps, però poc ens esperàvem que havíem de fugir com esperitats. Ho dic amb aquesta recança perquè no ho tenim pas fàcil aquest any d’aconseguir neu en condicions. Hem de fer un esforç extra en quilometratge i en negociacions familiars. Però què hi farem, amb el temps (la meteo) no hi podem pas lluitar.\nFem nit al cobert de la baluerna del Plan de Senarta. Quan ens llevem, el cel és ben clar. Aquest fet reconforta, anima i motiva. Em costa de sortir del sac: hi he dormit bé i hi estic a gust. L’Albert ja és llevat i es comença a preparar. Seguim la iniciativa. Convé no anar massa tard car la neu en aquestes dates es transforma molt d’hora.\nHavent-nos vestit, esmorzem i preparem les motxilles. Carreguem aigua i seguim la carretera fins el trencall de l’Hospital. No podem seguir més amunt perquè hi han deixat uns blocs de neu, suposem que per prevenció i evitar les esllavissades de roca. Sembla que els que anem a peu no tindrem cap mena de perill. Aparquem arran mateix de la carretera.\nMentre ens calcem les botes -per cert, l’Albert n’estrena-, arriba un cotxe amb un parell d’esquiadors que ens pregunten, tot tafaners, on anem. Després d’un petit canvi d’impressions, ens demanen si es poden afegir al grup. Per nosaltres cap problema. Ens presentem. En Josep i en Jesús són de Gombrèn. Carreguem els esquís a la motxilla i caminem un parell o tres quilòmetres fins al final de l’asfalt tot fent-nos coneixença .\nEn començar l’ascenció hem de fer un flanqueig entre el bosc per arribar al bell mig de la vall. Se’ns fa difícil. La ressenya que portem no és gaire precisa, tant les fites com els senyals han desaparegut i ens enfilem massa. De dalt estant, veiem clarament que hem errat i hem d’anar perdent alçada progressivament.\nJa dins la nostra ruta, anem guanyant alçada amb llargs trams força planers fins situar-nos sota mateix de la Forca de Remuñe, al fons de la vall. En enfilar les primeres pales se’ns fan pans a les pells. El cel s’ha anat encapotant. En arribar en un replà sota el Portal de Remuñe, sobre els 2.700 m., decidim de fer un moç. Per la vessant nord van apareixent uns núvols amenaçadors i van enfosquint l’ambient. Cauen algunes volves.\nSuggereixo, en vista de la boira que baixa, d’equipar-nos i fer el descens en condicions mínimes. Fa força vent. Potser per això fem el contrari: hom decideix d’arribar fins el coll a veure què passa. Anem pujant. La tempesta comença d’agitar-se, les volves s’han engruixit i el vent ja pica. Hem de córrer per treure pells i preparar-nos pel descens. La visibilitat és mínima. Anem baixant sense gaudir per les pales més dretes. Potser en algun petit tram. En arribar al fons de la\nvall, on hi ha poca pendent i la neu és molt humida, hem de remar. El vent m’ha fet venir un mal de cap migranyós. Hem deixat enrere els de Gombrèn. Un d’ells, en Jesús, no baixa massa alegre. Suposem que té nivell d’esquí de supervivència. A l’Albert li fan mal les botes a la zona de la carena.\nQuan arribem al bosc, ens encigalem i hem de travessar el riu a peu. Arribem tot seguit a la carretera i xinu-xano cap al cotxe. Quin royo de picu! A l’altre vessant de la vall, sobre el camí que porta a l’Hospital des d’els Baños, sentim un fort i alhora pregon tro. Als primers instants no veiem la causa però, tot seguit, s’aixeca una fumarada de pols. Quan som una mica més avall, veiem amb claredat l’efecte: una gran faixa de pedra s’ha desprès de la muntanya. Glups!\nMentre ens canviem -ja sabem perquè li feien mal les botes al Mamalló- arriben els de Gombrèn. Hem de córrer per recollir els estris que tenim tot escampats per terra, ha començat a ploure. Ens acomiadem del ripollesos i els donem l’adreça del blog perquè puguin veure i descarregar les fotos.\nA Benàs, com aquell qui diu, ens han tancat la porta de la botiga d’esports al nassos. Doncs no ens hi quedem, apa. Anem a dinar a Graus. Al terra i sota la porxada de la restaurada plaça ens acabem els entrepans. Avui no ens hem guanyat un dinar a taula. Buaaaaah!!!\nEls corriolaires: Albert G., Martí M. i Joan LL.\nDesnivell: uns 900 m.\nCartografia: Posets-Perdiguero i Maladeta-Aneto d’1-25.000 de l’Editorial Alpina.\nDesprés de vacances n’hi haurà més.


L'exmarit de Rocío Carrasco decideix guardar silenci i mantenir-se al marge de la polèmica\nper Beatriz Paricio Cabañas 27/05/2021 10:50h\nAquest divendres, 21 de maig, David Flores ha declarat al jutjat de Màlaga contra la seva mare per l'impagament de la pensió alimentària. Malgrat que Rocío Carrasco ha parlat sobre el seu fill en la sèrie documental 'Rocío, contar la verdad para seguir viva', sobre aquest assumpte no ha volgut dir res perquè encara és una causa oberta.\nMentre que Antonio David Flores segueix guardant silenci i intenta mantenir-se al marge per recomanació dels seus advocats, o potser per augmentar el valor de la seva possible reaparició pública, Rocío Carrasco ha revelat que Olga Moreno ha estat la responsable de gestionar la pensió del seu fill. És més, la protagonista del documental assegura que la dona d'Antonio David no deixava que el seu fill agafés el telèfon per trucar-la.\nEl missatge d'Antonio David Flores\nLa periodista Ángela Portero, ha aprofitat la seva intervenció en el programa 'Ya es mediodía' per revelar l'últim missatge que va rebre d'Antonio David Flores. Portero assegura que es va posar en contacte amb ell per verificar la informació que van donar Laura Fa i Isabel Rábago.\n«És cert que el teu fill no pot parlar amb la seva mare perquè ningú li ha donat el seu telèfon? És cert que ha dit això en el judici?», li ha preguntat a Antonio David sense moltes esperances de rebre resposta. No obstant això, sorprenentment, Antonio David ha contestat i ha afirmat que «ho sento Ángela, no parlaré sobre la declaració del meu fill en el judici, ja que legalment, tenen caràcter de reservades».\nEn el moment en què Rocío Carrasco va decidir trencar el seu silenci, Antonio David Flores va ser conscient que no podria continuar venent una història que no s'ajustava a la realitat. De fet, sempre ha estat escoltat i, fins i tot, ha guanyat molts diners per tacar la figura de la mare dels seus fills. Tot i això, arran del documental de Carrasco, l'exguàrdia civil ha estat acomiadat de 'Sálvame'.\nDes de llavors, el silenci s'ha apoderat d'ell. Antonio David sempre ha estat l'encarregat de donar informació a la premsa sobre els seus conflictes amb Rocío Carrasco i, per tant, la gent està sorpresa perquè ara ha decidit mantenir-se al marge. Tan sols s'ha pronunciat per demanar que ningú el defensi: «No em defensis, no cal que et perjudiquis», va dir-li a Kiko Matamoros.\nSembla que s'ha girat la truita i ara és Rocío Carrasco qui ha decidit parlar. De fet, ha concedit dues entrevistes a 'Sálvame' per aclarir dubtes i donar les gràcies a totes aquelles persones que li han enviat missatges de suport, com María Teresa Campos. Amb el seu testimoni ha aconseguit el suport de molta gent i es troba amb ànims per fer front a les demandes d'Antonio David Flores.\nWhatsapp Sálvame Telecinco Rocío Carrasco Mediaset Antonio David Flores


El fred d'abril\nHi ha un període del curs una mica estrany: el trimestre (per dir-ho d'alguna manera) que va de la Setmana Santa a l'inici de les vacances d'estiu.\nUn cop acabada la meva etapa lectiva vaig perdre'n la consciència, però amb nens corrent per casa tornes a adonar-te que entre els encostipats*, deguts als canvis de temperatura, la pluja insospitada i la pol·linització, les festes familiars, els clients que se'ls acaba el món al juliol, la declaració de renda i la tensió de l'espera de saber quina escola ens tocarà porto una setmana completament destemplat i sense perspectives de millora.\nMalgrat tot és el segon període que més m'agrada de l'any, jo sóc home de tardor però els dies llargs quan encara no fa calor són una gran cosa. Per això ahir vam començar amb una bona càrrega de benzina un cop païdes les mones: Els nens amb la cunyada i la M. i jo a dinar sols fora, sense res més a fer per primer cop en tres anys llargs.\nI ara a pencar de valent.\n* Ja em perdonaran els senyors de l'IEC, però em nego a dir-ne constipats\nSuposo que ho devíeu aprofitar bé. Tota una novetat després de tres anys!\n8 d’abr. 2013, 20:16:00\nI tant que ho vam aprofitar.\nJa ni me'n recordava de seure en un restaurant i esperar que ens duguin l'arrós sense patir...\n8 d’abr. 2013, 21:25:00


El racó de les impressions i la memòria: Impro-Show\nDe tots és sabut que la interpretació teatral sempre té un punt més de risc que la cinematogràfica. L'actor s'enfronta en directe amb el públic, i qualsevol errada, per petita que sigui, o qualsevol làpsus que el deixi momentàniament en blanc, pot ser terrorífic per ell o ella en particular, i per l'obra en general. Imagineu, doncs, un espectacle on tot es basa en la improvització.\nDissabte passat vaig assistir al Teatreneu a veure una obra de la que me n'havien parlat molt bé, i sobre la que jo hi guardava certes reticències. Es tractava d'un show d'improvització, on els actors no tenien res preparat i creaven històries a partir de frases (surrealistes, en molts casos) escrites pel públic abans d'entrar a platea.\nLa funció a la que vaig anar a parar estava encarada a històries de terror; per això, els actors plantaven cara a diferents jocs, ja fos explicar una història de por per parts, investigar un assassinat, etc., etc. Gràcies a la imaginació dels espectadors, els actors van haver d'improvitzar una història sobre un monstre assassí que responia al nom d'Enrique Bunbury, una altra sobre un psicòpata que matava les seves víctimes amb un llit de 150x90 (error de l'improvitzador, del qual en van treure molt de suc), una altra sobre una paleta que apareixia morta a la seva habitació, i així successivament.\nLa improvització impregnava les històries d'un humor del que fins i tot els propis actors, en ocasions, no podien evitar-ne el riure. El surrealisme s'apoderava de l'espectacle per moments, i la platea era un constant intercanvi de riallades, cada cop més fortes gràcies a la complicitat entre el quartet d'actors i el públic.\nEs tracta, doncs, d'un espectacle altament recomanable, que et deixa amb un molt bon gust de boca, i que, a més de fer-te passar una bona estona, et fa admirar encara més els actors de teatre. La seva rapidesa i capacitat interpretativa és digna d'elogi.\nEscrit per Dani el dilluns, de juliol 20, 2009\nEi, sona divertit, no?\nPer aconseguir un bon rotllo amb el públic, estimular la imaginació i aportar aquestes espurnes de creativitat, és imprescindible que hi hagi primer de tot, bon rotllo entre ells, i després, que la seva implicació i concentració sigui màxima. Si no, aquest tipus de teatre no funciona.\nI quan ho fa és una passada!!\nde juliol 21, 2009 10:13 a. m.\nI tant, Jordi. El bon rotllo va ser clau, tant amb el públic com entre ells. I el millor és que és un espectacle al que hi pots anar, i tornar-hi tantes vegades com vulguis, perquè sempre és diferent.\nde juliol 21, 2009 5:55 p. m.\nBossa Nova, la historia, las historias


L'EFAC, en caiguda lliure\n© Un jugador de l'EFAC Almacelles guanya a un rival la disputa d'una pilota aèria.\nQue acabi ja la temporada seria el millor que ara mateix podria passar a un EFAC Almacelles que, després de sumar únicament una victòria en els últims deu partits, va tornar a caure una vegada més. El conjunt lleidatà pretenia trencar la dinàmica negativa, però va perdre per un ajustat 1-0 contra el Cambrils Unió.\nUn 0-0 hauria sigut el resultat més just en un encontre en què els del Segrià van tornar a mostrar dos cares. Durant la primera meitat, haurien pogut acabar golejats per uns locals que, malgrat no fer un gran futbol, van comptar amb un alt nombre d’ocasions. El motiu va ser que van tenir més intensitat davant d’un EFAC que va anar de menys a més durant els 90 minuts i al qual li va tornar a costar molt entrar en el partit.\nEls d’Almacelles van espavilar-se una mica a la represa, però va ser insuficient per batre un Cambrils que, malgrat jugar-se molt en aquest duel perquè es troba en zona de descens, va fer la sensació d’afrontar-lo amb molta més calma que els de Paco Màrquez.\nEl premi a la insistència dels tarragonins va arribar en el minut 84, quan, amb un potent tret llunyà que va entrar per l’esquadra, Matthew Clewley, va treure les teranyines a la porteria de l’EFAC. L’1-0 va ser una autèntica gerra d’aigua freda per als d’Almacelles que, a l’últim minut, van estar a punt d’empatar, quan es trobaven en superioritat després de l’expulsió d’Alejandro Fernández.\nDesgraciadament per als seus interessos, un inspirat Sergi Fuertes, que no havia aparegut en tot el matx, va treure amb una gran mà a una rematada de cap d’Amine.\nBalaguer, Vista Alegre, Tàrrega i Rapitenca són els quatre rivals que queden per acabar la Lliga a un EFAC que espera, com més aviat millor, sumar un triomf i tornar a disfrutar sobre el terreny de joc.


Durant la seva caminada matutina, Porquet es topa amb el granger, el botiguer, el cavaller, l'alcalde i el rei. Tots li pregunten on va, però Porquet els diu que no va enlloc, sinó que torna... Torna precisament de salvar allò que més s'estima cadascú d'ells. I ho va fer tot a la mateixa nit\nSerà possible? Com va poder Porquet estar en tants llocs al mateix temps? Serà aquesta la història d'un Porquet mentider?\nBadia, Ximo - Arjona, Juan\nLlegeix més sobre On vas, Porquet?\nEn Cartas de todos para todos, Toon Tellegen inventa un mundoáen el que todas las criaturas de la Tierra pueden enviar una cartaáal Sol (y ser respondidos); donde, incluso, se le puede escribiráuna carta a una carta, y en el que poner algo por escrito puedeáconvertirlo en realidad.\nTellegen, Toon - Ahlberg, Jessica (il.l)\nLlegeix més sobre Cartas de todos para todos\nHay quien piensa que hablar de sexo con peques es peligroso o controvertido. Pero también hay quien se da cuenta de que no nos han enseñado a hacerlo y que necesitamos ayuda para ir más allá de nuestras propias experiencias, limitarnos a describir las partes del cuerpo o hablar de enfermedades. Sexo es una palabra divertida facilita tener conversaciones con criaturas entre 7 y 10 años sobre los cuerpos, el género y la sexualidad, pero también sobre los límites, la seguridad y el placer.\nLlegeix més sobre Sexo es una palabra divertida\nLlegeix més sobre La noia ocell\nTot el sé quan m'enfado\nCopons, Jaume - Uberagua, Emilio (il.l)\nLlegeix més sobre Tot el sé quan m'enfado\nLlegeix més sobre Rady el gat infermer\nDiaris de la Cirera. El zoo petrificat\nLlegeix més sobre Diaris de la Cirera. El zoo petrificat\nLlegeix més sobre Més!\nA en Jan li han regalat un llibre i vol que la senyora Espinadella l’hi llegeixi. Però ella, acostumada a fer servir telèfons intel·ligents i llibres electrònics, sembla que no sàpiga com es fa servir un llibre de paper ni com s’ha de llegir. En Jan s’arma de paciència i li ensenya que es llegeix d’esquerra a dreta, passant un full rere l’altre, i que no se’n pot modificar el contingut encara que ho vulguem. Així avancen en la lectura de l’esgarrifosa història d’una ratolina valenta a qui toca lluitar contra monstres horribles, mentre la senyora Espinadella lluita amb el llibre...\nLlegeix més sobre Vaja, un llibre


Estamos colonizados hace demasiados a�os - Noticias Cultura - e-not�cies\n�\tM�s ediciones\tPortada > Cultura > "Estamos colonizados hace demasiados años"\n22 de Julio de 2012. 11:26h.\n"Estamos colonizados hace demasiados años"\nRosa Maria Sard�: "la cosa espa�ola de la conquista no se la pueden quitar"\nSard�, en una imagen de archivo\nLa actriz Rosa Maria Sardà, en una entrevista en el Ara, considera que "hace muchos años que Cataluña, País Vasco, Andalucía y Galicia son países conquistados. La cosa española de la conquista no se la pueden quitar, y estamos colonizados hace demasiados años "."Yo creería en el independentismo si alguien me explicara bien explicado, con cara y ojos, que esto es posible hoy en día ante una Europa como la que tenemos. Es más complicado de lo que parece. Me siento muy catalana pero tampoco estoy de acuerdo con todos los catalanes", indica."Hay una derecha catalana tremenda, no sólo es la derecha española la que nos ha jodido a todos, por lo tanto ya veremos si un día se produce este hecho y si es posible. Estaría bien, pero a mí me parece que la UE en que quiere es que todos los países europeos estén unificados pero que cada uno conserve su idiosincrasia, su manera de ser, su manera de funcionar y de hablar, y de entender el arte y la cultura. Esto me parece muy bien", concluye.\tTweet\n#37 Cartanya, bcn. 23/07/2012 - 20:56\nResulta que diu ?Soc catalana? encara que es clar, que la pela es la pela. El PSOE, duran mols anys, a potenciat la vostra aptitud artística (en castellà es clar), però que ara resulti que t`ho tenen que explicar mol be!!!, dons espavila que estàs a CATALUNYA!!!!. 3\n#36 Jordi Guerrero Cano, Barcelona. 23/07/2012 - 15:57\nBenvinguda Sr. Sardà a l'independentisme. A poc a poc s'estén la majoria democràtica que haurà de donar a aquest petit territori format per ciutadans el dret a triar quin camí vol prendre. Hi ha massa gent que està patint, cal una solució aviat. 2\n#35 Fran, Llinars. 23/07/2012 - 12:33\nAndalucia? va ser conquistada als moros de la mateixa manera que ho va fer Jaume I a altres territoris. Tambè s´ha conquistat Balears, l´Aran i l´Alguer... llavors que nena? 3\n#34 Gallaecian Mist, Ponte Vedra. 23/07/2012 - 10:56\nParabéns e obrigadinho desde Galiza. 3\n#33 Ramon, Barcelona. 23/07/2012 - 10:15\nÉs una oportunista¡ 7\n#33.1 pep, manresa. 23/07/2012 - 14:25\nramon (?), dèus voler dir jajaja, Eladi, Rachel o Emili , es veu que hi has trobat gust a la cosa, ja vas fer el mateix amb el Robert (Barcelona) però amb mi estàs picant ferro fred, no disposo de tot el temps del món però et ben juro que el que tinc el dedicaré a desemmascarar-te 1234567\nramon (?), dèus voler dir jajaja, Eladi, Rachel o Emili , es veu que hi has trobat gust a la cosa, ja vas fer el mateix amb el Robert (Barcelona) però amb mi estàs picant ferro fred, no disposo de tot el temps del món però et ben juro que el que tinc el dedicaré a desemmascarar-te #30 ccc, bc . 22/07/2012 - 23:43\nara entenc pq el regidor de cultura del meu poble, d'ERC, contracta a aqeusta Sra perdent molts diners quan l'ajuntament està arruïnat 10\n#29 ciutadà ppcc, Bcn. 22/07/2012 - 23:07\nBona actriu. Mentalitat de psociata de caviar, això sí. 13\n#28 Tomppa, Sabadell. 22/07/2012 - 21:40\nAha i dubto que esta d'acord amb totes espanyols i totes americans o totes europees ... no entenc que vol dir amb això. 4\n#27 gemma, matadepera. 22/07/2012 - 21:40\nmenuda empanada tiene esta mujer de la "izquierda del caviar". 11\n#26 Olga, Xixona. 22/07/2012 - 20:51\nUna menys al costat de l'Imperialisme, i una més al costat de la Llibertat. De mica en mica, i uns sobretot quan es jubilen. INDEPENDÈNCIA 2\n#25 Miquel Solé, Barcelona. 22/07/2012 - 20:34\nL'actual situació no és fruit ni de l'atzar ni de la casualitat. Arreu d'Espanya, al llarg de la història, hem vist greus adversitats i les desastroses decisions de'alguns dels seus governants. La Rosa M. hauria d'haver parlat d'en González, d'en Zapatero. Què deu pensar que ens han llegat CiU o E 1\n#24 pep, manresa. 22/07/2012 - 20:24\nla Sardà és una antijueva antiprestamista i mira noia, francament, t´ho he de dir sincerament, ets un cardu, un cardu burriqueru, que ha crescut en mig dels fems, per axió avui que fa mal temps, et canto aquest buleruuuu I et diria.. bacona, d'on has sortit tú tan golfa, si ta mare era una santa -8\n#24.4 pep, manresa. 24/07/2012 - 23:54\nEts doblement transvestit perquè el dia 22 a les 20:24 em suplantes la personalitat i l'endemà a les 20:23 et dius Josep i a les 20:33 el dius mireia, amb la qual cosa també deus ser transexual, i consti que noi tinc res en contra dels transvestits ni dels transexuals, només constato un fet #24.3 mireia, barcelona. 23/07/2012 - 20:33\nés curiós, tu, el gran nacionalista pep-manresa defensant els sociates. (què ens hi juguem que ara dirà que no era ell, que era un CiUnista molt poc sionista del PPciu). #24.2 Josep, Vic. 23/07/2012 - 20:23\n"Pepes de Manresa", sou vosaltres els qui també firmeu, alternativament, "Miquel Solé" quan us voleu fer els catalàns?. Podeu dir missa, que ja us tenim ben clixats. #24.1 pep, manresa. 22/07/2012 - 22:58\nQue consti que jo no he escrit això, aquí algú (m'estalvio els adjectius) m'ha suplantat la personalitat i m'ha semi-copiat una resposta a un comentari anti-semita d'una altra notícia És ben bé que a aquest món hi ha d'haver de tot, de tota manera no cal ser gaire espabilat per ensumar qui ha estat #23 Miquel Solé, Barcelona. 22/07/2012 - 20:18\nSempre he admirat la Rosa M. Sardà, com a actriu, quan ha presentat alguna cosa, en alguns debats o entrevistes que ha fet, etc. Ara bé, no comparteixo alguna de les coses que aquí exposa. De tota manera, caldrà parlar.ne, no? Per la meva part sempre amb respecte. -1\n#22 Faithless, Barcelona. 22/07/2012 - 20:14\nBenvinguda al món real Rosa M. Benvinguda a la Catalunya espoliada per Espanya. Qui diria que fa uns quants anys tu i el teu germà el Javier vau signar un manifest contra la normalització del català junt al Jimenez Losfacios. -1\n#22.3 Andreu, Vilanova. 23/07/2012 - 08:09\nTens rao Charlie com sempre #22.2 Charlie Gordon, País de la Piruleta. 22/07/2012 - 23:41\nI, en qualsevol cas, no seria un manifest "contra la normalització del català" sinó a favor del bilingüisme. #22.1 Miquel Solé, Barcelona. 22/07/2012 - 20:37\nEl tema del manifest no és cert. Ni ella ni el seu germà van signar aquell manifest. Una altra cosa és el que a tu t'interessa. Més rigor, més fets contrastat i contrastables, Faithless. #21 Lluís, Banyoles. 22/07/2012 - 18:13\nL'evolucio lògica del socialisme a Catalunya és l'independentisme perquè s'ha comprovat que no pots fer polítiques d'esquerres sense els recursos que et permeten fer-les. Independència=benestar social. 0\n#21.1 Kropotkin, Vic. 22/07/2012 - 19:49\nJua, jua, jua,... Si, algunos independentistas viven muy bien gracias a nuestros impuestos. El problema es que se trata de que vivamos todos mejor, no solo ellos... #20 Alan, Barcelona. 22/07/2012 - 17:51\nPero trabajar en la tv española no le daba asco... Ahora lo que está buscando es algun enchufe en la tv catalana y que mejor que ponerse el drisfráz de indepe.. esta mujer es patetica, bueno siempre lo ha sido... 0\n#20.3 pep, manresa. 22/07/2012 - 23:02\nNo pot ser Gerard, no fotem, anàves molt bé fins que hi has barrejat conflictes llunyans que ni et van ni et vénen, i que faries bés de deixar de banda ja que, com és natural, no en saps de la missa la meitat #20.2 Alanmònguer, Mongolandia. 22/07/2012 - 19:44\nAquí els únics que fan fàstic són els racistes anticalans com tu. Només escrius aquí per a insultar. #20.1 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:20\nEn quin moment de l'entrevista diu que li faci fàstic la tv espanyola o Espanya en general? No tothom és tan visceral i etnicista com vosaltres. Constata una actitud autoritària (precisament pq l'ha comprovat) i vol que canviïn algunes coses, no cal fer murs a l'estil israelià per això. #19 lopez, mataró. 22/07/2012 - 17:22\nTípica sociata que quiere quedar bien con todos. Invadida pero no convencida. 14\n#19.2 pep, manresa. 23/07/2012 - 20:30\nCert, als ecscañols us agraden molt els del PPciu... si fins i tot vàreu fer un dels vostres M.H. Espanol del Ano, durant 23 Anos. (Però el més bo de tot és que el molt ase va acceptar-ho. Gratis. Bé, gratis no, pagant nosaltres). #19.1 Frank, berga. 22/07/2012 - 17:49\nHas dado en el clavo ellas socialista le dice lo que auno y el otro lado quieren oir y despues los demas que se peleen que ya vendremos nosotros a recoger lo que quede. Seguramente y tal y como va esto veo que tardeo temprano os tendreis que mojar y dar la cara. #18 fideli, rdnes. 22/07/2012 - 17:20\nAmb españa no hi crec... 4\n#17 Bernat, urbi et orbi jua jua. 22/07/2012 - 17:10\nSi d'alguna cosa estem colonitzats és de "telebasura", d'això en deus saber la llet perquè et ve de família. El "sociates" heu fet un pet com una gla i els trossos s'aixopluguen on poden, una declaració pública amb un canvi de mamella i tot resolt. 19\n#17.4 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:55\nSi jo volgués aconseguir una mamella, tal i com estan les coses, amb el PP apretant els cargols a tothom, especialment a CIU, no faria declaracions en aquest sentit precisament. Més aviat les faria en sentit contrari. #17.3 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:53\nDe quina mamella parles? Tu et penses realment que la Sardà necessita l'ajuda de ningú a aquestes alçades per treballar? Com si no omplís sempre tots els teatres on actua. Jo comprenc que et pugui caure malament, però dient segons quines coses t'arrisques a fer el ridícul. #17.2 Bernat, urbi et orbi jua jua. 22/07/2012 - 18:37\nGerard, ha tingut la ocurrència de posicionar-se públicament en aquest tema"tan important"perquè en depèn la mamella.Però no la he vist tan ocupada en desmarcar-se ni del germà ni del ex-marit quan fan apologia de la merda per la tele a canvi de moltíssims milions.Deu ser qüestió de sensibilitat,oi #17.1 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:22\nJa són ganes de barrejar-ho tot. Assumeixes com a propi absolutament tot el que faci la teva família? #16 Josep Pages Canaleta Cardedeu, cardedeu. 22/07/2012 - 16:17\nRosa Maria Sardà , es normal digui aoxo ella es Socialista es de Esquerres hosigui ella es fidel a Espanya No tan a Catalunya no Vol una Catalunya LLIURE La vol que la mandin sempre desde MADRID 8\n#16.1 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:23\nParla.cat (curs on-line gratuït). #15 jajjajajajajaaa, Barcelona. 22/07/2012 - 15:17\ncom ? que repassi la història jajajjajajajajaaja 2\n#15.1 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:55\nLa de Pío Moa o la de César Vidal? #14 Àlex, Martorell. 22/07/2012 - 14:57\nPobres 'indios'. ^^ 0\n#13 Miguel, San Fernando. 22/07/2012 - 14:37\nSarda, sigue dedicandote a la tramoya y procura no decirnos a los andaluces lo que somos, opina de lo que sepas pero los andaluces tenemos muy claro lo que somos, en las buenas y en las malas. No cambiamos nuestros sentimientos por crisis ni por intereses de políticos qu viven del enfrentamiento 3\n#13.5 Antònia, Gibraltar. 23/07/2012 - 20:27\nsí, Miquel, la nació és millor crear-le del no res, a base de PER's al bars de la Platajunta, com feu vosaltres. #13.4 Miguel, San Fernando. 23/07/2012 - 00:15\nFarabund, perfecto retrato del actual nacionalismo catalán. Crear una supuesta nación a base de insultos y menosprecio. Me resultaría fácil humillarte a ti y a tu pueblo pero respeto a los catalanes. Mi pueblo no necesita menospreciar a nadie para saber lo que somos. Tus palabras te califican. #13.3 Au, va, passa, Frontera a l'Ebre. 22/07/2012 - 20:06\nMolt bon comentari aquest dels ecscañoles, mal jan, a Ecscaña hi falta gent. #13.2 jan, Granada. 22/07/2012 - 19:11\nMuy buen comentario Miguel, que no nos diga a los andaluces lo que somos y queremos ser, españoles. #13.1 Farabund Hips, Despeñaperros. 22/07/2012 - 15:37\nEls andalusos somos lo que semos, vull dir lo que bebemos, al bar, a càrrec del PER, en las buenas i en las malas garrafas enfrontades. #12 Eladi Arrea, Cervera. 22/07/2012 - 13:50\ni ara, Sardà, quines coses de dir, si el "Miquel Solé" i tota la Cinquena Columna del seu PPciu assegura que els 300 anys, d'ença el 1714, se'ls han fet curts. -2\n#12.2 La Torah, Mea Shearim. 22/07/2012 - 20:11\nAi, Pep, estàs fet un tigre, però que no sou prou amigues, la israelita la Rahola, la Sardà i tu mateixa?. No vàreu estudiar el funcionament de les bombes de fòsfor al mateix kibbutz?. Falas yiddish?. #12.1 pep, manresa. 22/07/2012 - 18:06\nPerò a veure, tú com collons et dius, Eladi, jajaja, Ramon o què? Perquè la Sardà és dels teus i a més no consta que tingui sang jueva, poca excusa hauries necessitat per desplegar la teva bateria de tòpics antisemites Vés a parir panteres #11 Pedro Pacheco, Barcelona. 22/07/2012 - 13:36\nSólo te digo una cosa Sardá: ¡Viva España! Defenderemos la integridad territorial de España por todos los medios. Cataluña no va a decidir nada. -23\n#11.7 mmg.bcn, barcelona.. 22/07/2012 - 19:27\nFideli, con un hijo como tú no quiero ni pensar como es la tuya. #11.6 Lluis, Banyoles. 22/07/2012 - 18:10\nViva Honduras! #11.5 contdown, BCN. 22/07/2012 - 16:08\nSI, ja m'enrrecordo de lo bé que vareu defensar el Sahara.. ha, ha, ha. I no et dic de Gibraltar, ha, ha, ha.. quina colla de "bocazas" ale!! al bar a prendre unes canyes!! #11.4 jajjajajajajaaa, Barcelona. 22/07/2012 - 15:19\nuiiiiiiiiiiiiiiiii ja han surtit els de tabacalera/palau aquest en quant veuen un tricorni ....comencen a cantar el cara al Sol, res quatre peluts que seran detinguts....la burguesia catlana com sempre ja ha pactat una sortida honrosa a canvi d´esser intervinguts #11.3 Jaume, Barcelona. 22/07/2012 - 14:00\nTu i qui més? Sort que la majoria d'espanyols no estan tan lobotomitzats per les lliçons de "formación del espiritu nacional" com tu. 1- 5 de 7 comentarios\t#10 Miquel, Barcelona. 22/07/2012 - 13:28\nPerò quan t'ha convingut, bé que has fet el joc a Espanya, ara toca dir visca Catalunya Lliure. Aquests sociates ja no saben a que agafar-se. 20\n#10.4 pep, manresa. 22/07/2012 - 23:13\nSón maneres de mirar-s'ho Gerard, ni tú ni jo votem ni a convergents ni a sociates (crec) però com que també som lliures d'opinar donat el cas jo prefereixo un convergent com a soci i en canvi tú un sociata, vet aquí el Tripartit de nefasta memòria Tot això és pecata minuta si ens trobem en la indep #10.3 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:27\nÉs a dir Pep, que aboga pel dret a decidir però no gaire? Com CIU vaja; no sé què critiquen aquests convergents si són molt pitjor. #10.2 pep, manresa. 22/07/2012 - 18:16\nAra diu però no diu, fa la puta i la Ramoneta, l'endemà de la proclamació de la independència aquesta i el seu germà resultarà que havíen estat independentistes de tota la vida Ja em semblarà bé, la qüestió ser lliures, no seré pas jo qui els hi retregui, però m'els miraré amb mitja rialla #10.1 pep, manresa. 22/07/2012 - 18:12\nHo diu però no ho diu, saps?, ho diu allò amb la boca petita, però ben petita, no fos cas que la setmana que ve hagués de dir una altra cosa Aquests sociates son la pell del diable, sempre estan despotricant dels convergents però a part dels altres defectes encara són més cagadubtes i tastaolletes #9 El azote de los necios, Barcelona, España. 22/07/2012 - 13:21\nSe está estirando demasiado la cuerda, y estais llamando colonizadores a catalanes que se sienten españoles, estais jugando con los sentimientos y con discurso xenofobo. Yo, si la cosa se complica, soy español y catalan, pero me largo de aquí, ahí os quedareis con vuestros serbios dando tortas.... -6\n#9.5 El azote de los necios, Barcelona, España. 22/07/2012 - 22:00\nNo, si los serbios no son los separatistas, son todos los catalanes que se sienten españoles que insultais cada día, cifras importantes,....ya os lo digo, a mí no me van a cortar la cabeza delante de una camara de video ni por España ni por Cataluña...cuando esto pete, yo me piro..q os vaya bonito #9.4 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:30\nRialler, no riguis tant, que els teus amics i protectors d ela burgesia catalana aquesta vegada potser es troben una sorpresa si repeteixen errors. La gent està molt cremada i té els enemics cada vegada més clars. Au ves i explica'ls-hi, com a bon noi dels encàrrecs. #9.3 jajjajajajaaaa, barcelona. 22/07/2012 - 15:21\nserbis catalanufos no passara res la burguesia catalana ha tornat a vendre el pais com al 1714, 1873,1907,1923,1936 1975 no apreneu mai ell tenen una sortida honrosa i el poblel a continuar patint... #9.2 Pep, Portals (Mallorca). 22/07/2012 - 14:39\ni jo que pensava que SERBIA era CASTELLA. I do bon viatge de tornada #9.1 Farabund Indi, Iquito. 22/07/2012 - 14:00\nCom vols que un català es senti ecscañol, ruc?... deu ser un català bordament infiltrat, com el "Miquel Solé" de la divisió que produeix el NO-DO del CNI pels cinemes del PPciu als quals hi vas tu a veure pelis de serbis, ianquis i jueus. #8 andrés, barcelona. 22/07/2012 - 13:15\nCuando toda tu vida te has dedicado a la farándula y a la tontería fácil, y a buscar la aprobación del público... Éres un "titella" más... y ser indepe casi que te corresponde. -6\n#8.2 andrés, barcelona. 22/07/2012 - 15:25\nLos indepes y sus 3 o 4 muletillas... que no saben ni de dónde salen. Estos pueblerinos de contrades que hablan con la patata en la boca... #8.1 Pep , Portals. 22/07/2012 - 14:43\nCuando toda tu vida has vivido de la mamella" es fa dificil que te la treguin...a que si? El azote te espera a l´estacio ...no perdis el tren #7 Pepetu, Catalòniam. 22/07/2012 - 12:42\nUi! Quan una $ociollesta com aquesta fa declaracions d'aquest tipus és que les veu mal dades per la seva butxaca. Bon síntoma. 26\n#7.3 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:35\nEmilio, si t'afanyes potser encara trobaràs el duo d'emprenedors Bertin Osborne i Arévalo a la cartellera, que fan un art que és cosa fina. Corre, no arribis tard. #7.2 Marta, BCN. 22/07/2012 - 13:33\nAls independentistes: No us deixeu endur per persones només volen seguir obtenint diner fàcil, que és l'únic que saben aconseguir. Defenseu les vostres idees amb dignitat i raonament. Si seguiu a aquests falsos profetes us portaran a la tomba política. Us tiraran quan els interessi. #7.1 -emilio, a. 22/07/2012 - 12:59\nAhora se dedica exclusivamente al teatro en catalan. Ese es un "arte" que está mas intervenido por la politica que la economia de Corea del Norte. Son los peajes que tiene que pagar si no quiere quedarse en casa. ¿Tu conoces alguna compañia de teatro catalana que no esté subvencionada? pues eso... #6 jj, sant cugat del valles. 22/07/2012 - 12:25\nllegint els primers comentaris veig que tenim molta feina per tirar endavant, hem de tenir clar que primer cal alliberar catalunya, despres ja farem eleccions i cadascu quedara al seu lloc, pero el primer es recuperar la llibertat del pais 6\n#6.1 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:38\nSi no canviem els polítics es voldran vendre el país al millor postor (i tindran noves i més amplies ofertes). No n'hi haurà prou amb unes eleccions. Haurem de fer com a Islàndia i obligar-los a assumir responsabilitats i marxar cap a casa. #5 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 12:22\nEra impensable fa tan sols uns anys, potser fins i tot fa uns mesos, que la Sardà fes unes declaracions com aquestes. A base de pals, i a poc a poc, però anem avançant. Cal prendre nota tb dels seus comentaris sobre el perill de certa dreta catalana i la necessitat de clarificar un futur. 6\n#5.2 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:42\nHome Charlie, et podries haver buscat un argument millor. Si parlem de maquinària propagandística l'espanyolisme no es queda curt. Tenen pràcticament el 90% de tv's, ràdios i diaris. I malgrat tot no convencen. Per alguna cosa deu ser. #5.1 Charlie Gordon, País de la Piruleta. 22/07/2012 - 12:40\nAvança, però és gràcies a la immensa maquinària propagandística que té al seu servei. Quan aquest aparell publicitari s'ensorri, el soufflé independentista es desinflarà igual que s'han desinflat tantes altres coses. #4 LeonAnto, Barcelona. 22/07/2012 - 12:02\nPero ¿Qué sandez es ésta? Ni que los catalanes fuéramos unos seres inferiores que nos dejáramos esclavizar. -3\n#4.2 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:45\nInferiors no, com no eren inferiors cap dels pobles esclavitzats. Però una mica acomplexats i domesticats per segles de dominació política ja hi pots posar de peus. Per això cada vegada que hem començat a recuperar l'orgull a algú se li ha acudit allò de bombardejar Barcelona com a teràpia. #4.1 pep, manresa. 22/07/2012 - 18:23\n"ni que los catalanes fuéramos?", però quina comèdia és aquesta?, au va, passa, passa a jeure i a fer representacions teatrals al "corral de comedias" #3 fernandomartinez@, bse. 22/07/2012 - 11:58\nY la conquista de La marca hispana por los colonos francos, ¿qué? y la conquista del reino de Lérida, Principado de Tarragona, Reino de Mallorca, de Valencia por el Condado de Barcelona qué? -16\n#3.6 Gerard, Barna. 22/07/2012 - 18:47\nEls colonitzadors, Azote, són aquells que actuen com a tals i no són conscients de que quan arriben a Cat arriben a una altra nació (com ho han fet darrerament els "moros"). Tu sabràs on et situes. #3.5 pep, manresa. 22/07/2012 - 18:30\nCastella no va conquerir la Corona d'Aragó perquè tampoc hauria pogut si ho hagués provat, només es tracta de la traïció aragonesa i valenciana d'escollir un rei de sang castellana, les invasions militars son posteriors, quan l'exèrcit català era un conjunt de voluntats populars #3.4 jan, bcn. 22/07/2012 - 16:14\nbon viatge!! #3.3 Albert, Terrassa. 22/07/2012 - 16:13\nazote i a que espereu? Ara enlloc d'anar amb el sevillano podreu tornar al vostre país amb l'ave.. tot son ventatges de marxar de Catalunya. #3.2 El azote de los necios, Barcelona, España. 22/07/2012 - 13:15\nCastilla nunca conquistó la corona de Aragón, se unieron para construir la España moderna, q estupidez. Si, los colonizadores somos todos los catalanes castellano parlantes o q tenemos algún apellido castellano, pués nada nos iremos ,no queremos ser colonizadores, ahí os quedais 4 gatos y los moros 1- 5 de 6 comentarios\t#2 -emilio, a. 22/07/2012 - 11:57\nsí, yo creo que los catalanistas llevan ya un siglo colonizados, no mas, antes es que ni existian. -11\n#2.2 El azote de los necios, Barcelona,España. 22/07/2012 - 13:28\nPero si todavía no se sabe ni si quiera de dónde viene el nombre Catalonia.....hay suposiciones de que podrían venir de un franco llamado Rotger Catalò.... pero no deja de ser una hipótesis....y dicen que han sido una nación... cuantas mentiras... #2.1 General Paulus, Septimania. 22/07/2012 - 12:42\nSí, ja... per això Catalunya no apareix enlloc fins a la modèlica transició espanyola, oi? #1 fideli, rdnes. 22/07/2012 - 11:38\nla última conquesta espanyola, la del 36-39, amb connivència del terç de Montserrat, la burgesia i les seves fortunes, els catòlics integristes, i demés traïdors....la pitjor colonització, la pròpia! 24\ne-not�cies - Noticias Cultura - "Estamos colonizados hace demasiados a�os"


Luxury Villas for rent in Altea in sierra altea golf Long term Rentals And Sales Costa Blanca ,Makelaar Altea , Makelaar Albir . Alfaz del Pi , Makelaar Benidorm , La Nucia ,Moraira .Benissa,Javea,Finestrat , Villajoyosa, Polop , Jalón,Teulada, El Campello , Mutxamel. Rent long term apartment, villa Real estate Benidorm , Albir , Altea , Villajoyosa , La Nucia ,El Campello , Jalón , Teulada ,Javea. Huur lange termijn Appartement , Villa Benidorm , Altea , Albir , Alfaz del Pi , Villajoyosa , La Nucia , Koop Appartement Benidorm Altea , Villajoyosa , Albir Real Estate Albir Altea Alfaz del Pi La Nucia , Villajoyosa Polop Benidorm , Buy Villa Albir Altea , Buy Apartment Benidorm , Buy Villa Alfaz del Pi\nLuxury Villas for rent in Altea in sierra altea golf\nFor rent SAPS91002\nSee at reference SAPS1002


COSTUMARI DURBÀ: Notícies de pilota\na 11:20:00 Temes Pilota valenciana\nI encara gràcies que Sefarín acudîx al trinquet i fa d'spàrring & el de Faura, que si nos â en cagar s'en-recordarien qu'existîx una pilota que no siga la del futbol... o la del putxero!\ndijous, 17 de gener de 2013 a les 11:53:00 CET\nXe Toni, açò què és? Una mena de mescla entre esperanto i occità? La pilota del putxero?? Ai mare, que malament que estem!\ndijous, 17 de gener de 2013 a les 14:41:00 CET


Esdeveniments Archives - Pàgina 4 de 5 - Blog del grau en Publicitat, Relacions Publiques i Màrqueting de la Facultat de Comunicació Blanquerna - URL\nPublicitarios Implicados apoya el día de la ELA\njoseprr — 17 juny 2011\nEl 21 de junio es el día mundial de la Esclerosis Lateral Amiotrófica. Para apoyar el evento, implicados ha realizado un video y un cartel con algunos de los VIPS que han apoyado la campaña de “la ELA existe”.\nLa Universitat Ramon Llull celebra els seus 20 anys\nL’acte central ha tingut lloc el 10 de maig, data que coincideix amb el dia que es va aprovar per unanimitat al Parlament de Catalunya la creació de la Universitat. La Universitat Ramon Llull (URL) celebra el seu 20è aniversari amb un acte central a la Facultat de Psicologia, Ciències …\nEl publicitari anglès Andy Whitlock, a la Facultat\nEl publicitari Andy Whitlock, director de l’agència Poke de Londres, ha fet aquesta tarda una conferència a la Facultat de Comunicació Blanquerna organitzada pel grup de recerca en Estratègia i Creativitat Publicitaria d’aquest centre conjuntament amb l’Account Planning Group.\nAntoni Solanilla, nou director del grau de Publicitat i Relacions Públiques\njoseprr — 1 abril 2011\nEl professor Antoni Solanilla és des d’avui nou director del grau de Publicitat i Relacions Públiques de la Facultat de Comunicació Blanquerna (Universitat Ramon Llull) en substitució del doctor Miquel Altarriba, qui ha exercit el càrrec des de el curs 1997-1998. Antoni Solanilla és professor de màrqueting i publicitat de …\nLa visita del Papa Benet XVI i el Barça, a debat a la Facultat de Comunicació Blanquerna en unes jornades sobre organització de grans esdeveniments\nUna vintena d’experts en l’organització de grans esdeveniments participen aquest dijous i divendres a Barcelona en les V Jornades Tècniques en l’organització de grans esdeveniments. Sota el títol “Del Barça a la visita del Papa: els experts expliquen els secrets de l’èxit comunicatiu”, la Facultat de Comunicació Blanquerna …\nEl Premi Extraordinari Blanquerna de Comunicació 2011 (a la trajectòria professional) se li ha concedit al publicitari Julián Bravo Navalpotro, president de l’Acadèmia de la Publicitat i expresident del grup J.Walter Thompson a Espanya. Aquest premi el rebrà Julián Bravo durant l’acte de cloenda de les jornades. El dia 17 …


4t Concurs Instagram Festa Major Sort | Ajuntament de Sort\n4T CONCURS DE FOTOGRAFIA INSTAGRAM FESTA MAJOR SORT 2018\nFeu una foto i pengeu-la amb les etiquetes #instafmsort18 #instafmsort2018 (totes dues són vàlides però no cal que les etiqueteu amb totes dues alhora!) per participar al concurs que es regirà amb les bases següents:\nLes imatges han de correspondre a la Festa Major d’enguany, de dimarts 31 de juliol al dissabte 4 d’agost, tot i que es poden presentar fins el 15 d’agost\nPer participar al concurs s’haurà de tenir un compte a Instagram amb un perfil públic o seguint a @ajuntamentsort respectant les condicions d’aquesta xarxa i penjar la fotografia amb les etiquetes #instafmsort18 o bé #instafmsort2018\nEls premis seran els següents (per determinar, en breu ho trobareu en aquest espai)\nEl/la guanyador/a podrà contactar amb l’Ajuntament de Sort (telèfon 973 620 010 / email info@sort.cat) per concretar la recollida del premi\nEls drets de les imatges presentades seran sempre propietat de l’autor en copropietat amb Instagram (tal com marquen les condicions d’ús d’Instagram)\nEn aplicació del nou reglament europeu de protecció de dades (RGPD), els participants accepten les normes de privacitat d’Instagram en penjar les seves fotos en aquesta xarxa social; pel que fa a la seva publicació a les xarxes i pàgina web de l’Ajuntament, caldrà que els/les guanyadors/es l’autoritzin per escrit amb el formulari que se’ls farà arribar oportunament\nLa participació al concurs comporta l’acceptació plena de les bases i el dictamen del jurat, així com l’autorització per divulgar públicament totes les fotografies pels canals de comunicació de l’Ajuntament de Sort, en el benentès que serà d’aplicació allò previst al punt 8è d’aquestes bases\nEl veredicte el jurat és inapel·lable\nNecessiteu inspiració? Feu seguiment de les etiquetes #instafmsort18 #instafmsort2018\nEncara en necessiteu més? Consulteu les fotos guanyadores de les edicions 2017 | 2016 | 2015