Augmenta l'interès pel producte local com a conseqüència de la Covid-19 - Món Sostenible\nDimecres, 11 de novembre del 2020\nLa crisi sanitària ha fet que els consumidors catalans augmentin un 20% la seva preferència pels productes locals, les botigues de proximitat i els aliments duradors. Són algunes de les conclusions extretes de l’estudi que aquest matí ha presentat la consellera d’Agricultura, Teresa Jordà, sobre els canvis en els hàbits de compra, consum, dieta i malbaratament d’aliments a causa de la COVID19.\nL’estudi, que ha consistit en una enquesta realitzada en una mostra de població de més de 501 persones a Catalunya i 702 a la resta d’Espanya durant la segona quinzena del proppassat mes de maig, ha estat encarregat pel Departament d’Agricultura al Centre de Recerca en Economia i Desenvolupament Agroalimentari-UPC-IRTA (CREDA).\nSobre aquests canvis d’hàbits, Teresa Jordà s’ha mostrat satisfeta perquè impliquen “més consum de producte de proximitat, més consum de productes frescos i més sensibilitat sobre tot allò que llencem”. “Són reptes que tenim com a societat i que encaixen amb les polítiques que el Departament ve desenvolupant. Enmig de tota la crisi social i econòmica que ha suposat la COVID19, ens trobem davant una oportunitat per avançar en aspectes sobre els quals fa anys que treballem i que ens permetran enfortir el nostre sector agroalimentari”, ha afirmat Jordà.\nEn aquest sentit, la consellera ha destacat que “des del Departament s’està treballant, sobretot, amb la proximitat, amb les cadenes curtes de comercialització”. I ha recordat que entre els 10 projectes que ha aprovat el Departament per avançar en un canvi de model del sector inclosos dins el pla de reactivació econòmica i protecció social en l’àmbit de la CORECO, hi ha aquesta aposta pels circuits curts amb diverses accions valorades amb 35 milions d’euros.\nUna altra de les conclusions destacades de l’estudi, fa referència a l’increment de la sensibilitat del consumidor en relació amb el preu dels aliments i a la reducció de la importància del lliurament de menjar a domicili.\nEls efectes de la COVID19 també han suposat que la compra dels catalans en els hipermercats i supermercats disminuís un 5% i augmentés un 4,8% la compra a les botigues d’alimentació de barri.\nUna altra dada que es deriva d’aquest treball és que el 5% de la gent ha deixat de ser responsable de la compra d’aliments en les seves llars i ho fa en lloc seu algun altre familiar.\nPel que fa a la dieta, tant a Catalunya com a la resta d’Espanya el consum dels diferents aliments s’ha mantingut relativament estable durant la COVID19, amb alguns increments lleugers en alguns aliments com ara la fruita i les verdures, el consum de les quals ha crescut un 19%.\nFinalment, l’estudi també incideix en el desaprofitament d’aliments. En aquest àmbit, les dades indiquen que tant a Catalunya com a la resta d’Espanya la COVID19 ha reduït el malbaratament d’aliments en general un 18% i el malbaratament de fruites i verdures ha caigut un 17%.\nPel que fa el malbaratament d’aliments, el Parlament va aprovar aquest any una llei pionera a Europa: la Llei de prevenció del malbaratament alimentari, que dona eines per prevenir les pèrdues i el malbaratament al llarg de la cadena alimentària, des de la producció primària al consumidor final.\nTeresa Jordà s'ha mostrat satisfeta perquè aquests canvis d'hàbits impliquen "més consum de producte de proximitat, més consum de productes frescos i més sensibilitat sobre tot allò que llencem". ?Són reptes que tenim com a societat i que encaixen amb les polítiques que el Departament ve desenvolupant. Enmig de tota la crisi social i econòmica que ha suposat la COVID19, ens trobem davant una oportunitat per avançar en aspectes sobre els quals fa anys que treballem i que ens permetran enfortir el nostre sector agroalimentari", ha afirmat Jordà. En aquest sentit, la consellera ha destacat que "des del Departament s?està treballant, sobretot, amb la proximitat, amb les cadenes curtes de comercialització" I ha recordat que entre els 10 projectes que ha aprovat el Departament per avançar en un canvi de model del sector inclosos dins el pla de reactivació econòmica i protecció social en l'àmbit de la CORECO, hi ha aquesta aposta pels circuits curts amb diverses accions valorades amb 35 milions d'euros


"Emprèn amb talent", a la Jornada Endavant 2014 | Càtedra d'Emprenedoria de la UdL\nEl proper dia 5 de novembre de 2014 GlobaLleida organitza, amb la col·laboració de la Càtedra d'Emprenedoria de la Universitat de Lleida, la Jornada Endavant per a l'emprenedoria i el creixement empresarial 2014 sota el títol "Emprèn amb talent".\nLa Jornada té com objectiu impulsar la figura de l'emprenedor/a i incentivar la innovació i la creació d'empreses, contribuint d'aquesta manera al creixement empresarial de les Terres de Lleida.\nEnguany s'incorpora un debat entorn a la gestió del talent, amb representants del món universitari i empresarial, i dedica una part important a l'emprenedoria social, amb la presència de Maravillas Rojo, coordinadora del Programa @EmprenSocial.\nCom en anteriors Jornades, coneixerem experiències d'emprenedors i empreses d'èxit al voltant de taules rodones de debat i tallers, i comptarem en aquesta edició amb les interessants converses de Joe Arlauckas y Juan Graña que ens parlaran de màrqueting lateral i neuromarketing.\nConsulteu més informació sobre la Jornada al programa adjunt i a GlobaLleida.\nPer a l'estudiantat de la UdL, l'assistència a la Jornada dóna dret a reconèixer 1ECTS de Matèria Transversal: Formació Bàsica Transversal.\nInformació i matrícula a infocatempren@udl.cat\nPrograma Jornada Endavant: Emprèn amb talent


Els bitllets d'avió, un 47% més barats en comparació a l'estiu del 2019 ~ EbreDigital.cat\nEls bitllets d’avió, un 47% més barats en comparació a l’estiu del 2019\nACN2021-05-11T17:15:41+02:0011 de maig de 2021|Economia| Catalunya, Terres de l'Ebre|eDreams, estiu 2021, preu bitllets avió, principals destinacions|\nEl preu dels bitllets d’avió ha caigut fins a gairebé la meitat en comparació amb l’estiu prepandèmia del 2019, segons un estudi de l’agència de viatges online eDreams. El preu mitjà dels vols aquest estiu ronda els 150 euros, un 47% més barats que a l’estiu del 2019 (280 euros). En el rànquing dels destins més demandats per les vacances de juny, juliol i agost, les Illes Balears es posicionen com la destinació preferida, seguida de les Illes Canàries. Per ordre de nombre de reserves, el ‘top ten’ de la llista està format per Menorca, Eivissa, Palma, Tenerife, Gran Canària, Lanzarote, Màlaga, Sevilla, Fuerteventura i Santiago de Compostel·la. A diferència d’altres estius, el 100% de destinacions són de l’Estat i no hi ha ciutats europees.\nSegons eDreams, els viatgers espanyols prioritzaran aquest any l’escapada propera davant dels viatges de llarg recorregut, tant en els mesos de juliol i agost (93%) com de setembre i octubre (87%). Respecte al nombre de viatgers per reserva, la xifra es manté pràcticament igual que els últims dos anys, tant en els mesos de juliol i agost com en l’estiu tardà: dues persones per viatge. L’única excepció es va donar l’any passat al juliol i agost, en els quals la xifra pujava a tres persones per reserva. La tendència a la baixa del preu dels bitllets d’avió s’hauria de mantenir els mesos de setembre i octubre, en els quals la despesa per bitllet se situa en 155 euros (uns 5 euros més), mentre que el 2020 i 2019 pujava a 181 i 208 euros, respectivament.\nDe cara a final de temporada (mesos de setembre i octubre), ja hi ha algunes ciutats europees entre els destins més desitjats, com per exemple Roma i París. Tot i això, els principals llocs del llistat encara els segueixen ocupant ciutats espanyoles.\nL’Aqua Roquetes no tancarà finalment\nAturat el reactor de la central nuclear Ascó II per un mal funcionament de l’alternador\nAgbar reafirma la seua posició com una companyia transparent i compromesa amb la societat en una trobada participativa\nEls vins de la DO Terra Alta triomfen entre la crítica i la premsa europea\nBalfegó finalitza la campanya de captura de 2.410 tones de tonyina en sis dies\nLa producció de les empreses ebrenques disminuïx a causa de la pandèmia


CATALUNYA 1714 | CATALUNYA NORD per la INDEPENDÈNCIA - www.catalunyanord.cat\n← Preocupació al Front Nacional pel suport al 9-N a la Catalunya Nord\nAcció Cultural necessita la nostra ajuda! →\nRecital d’orgue a càrrec de BERNARD BAILBÉ\ndedicat als compositors catalans contemporanis del setge de Barcelona\nENTRADA : 10 € – RESERVES : 04 68 96 11 35\nBitllets : Oficina de turisme, Magasin Renouf i a l’entrada\nNatural de Tuïr (Rosselló). L’interès per la música li va néixer de l’audició de l’orgue de la parròquia. Després d’una iniciació al mateix poble vingueren els estudis musicals als conservatoris de Perpinyà i Tolosa de Llenguadoc. De piano amb Michel Peus (alumne d’Alfred Cortot), orgue amb Xavier Darasse i Willem Jansen i de clavicèmbal amb aquest darrer.\nL’atracció envers els instruments i la literatura d’orgue i clavicèmbal de la Península Ibérica el van fer entrar en contacte amb Montserrat Torrent, amb qui estudià entre 1977 i 1980 a Santiago de Compostel·la i Barcelona. Amb regularitat seguí cursets sobre diversos estils de música per a orgue i clavicèmbal amb els mateixos mestres o altres de tradicions variades : Ton Koopman (Amsterdam), Harald Vogel (Bremen), John Grew (Canada), Luigi Ferdinando Tagliavini (Bolonya), Michelle Guyard (Paris), Andreas Schroeder (Karlsruhe) o Michael Radulescu (Vienna).\nCom a concertista, ha realitzat nombroses actuacions a França, a Alemanya i al Sud, sol i amb diverses formacions i solistes, i ha enregistrat per a la televisió, també per a Catalunya Música i altres ràdios. Ha tocat amb els trompetistes Bernard Soustrot i Vicente Lopez, aixi com amb nombroses formacions de música de cambra. També ha collaborat amb l’Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya, amb el director Christopher Hogwood i el tenor Plàcido Domingo.\nEl 1978 va ser nomenat organista de l’oratori de Sant Felip Neri de Barcelona, càrrec que exerceix, encara avui, oferint un repertori sempre renovat que supera els 600 compositors. També és organista de la basílica dels Sants Just i Pastor a la mateixa ciutat.\nBernard Bailbé és membre fundador de l’Associació Catalana de l’Orgue (ACO).\nQuan s’escau el III Centenari de la guerra de Successió de tanta repercussió per a la identitat del nostre poble, sobretot a partir de la derrota definitiva de l’Onze de setembre de 1714 i de la pèrdua dels nostres drets, volem dedicar un concert a la música d’aquella època.\nMés enlla de la oportunitat històrica i la recerca musicológica m’interessa plantejar el tema de la intensitat dels sentiments amb l’horror i la mort que ronden. També reflexionar sobre l’episodi del penó de Santa Eulàlia, aquest símbol de la ciutat de Barcelona que s’utilitzava com a estendard militar i en ocasions de perill servia per esperonar la tropa i per invocar la protecció de la patrona de la ciutat. L’última vegada que va sortir al balcó de la Casa de la Ciutat va ser el 24 de juliol de 1713, quan el Consell de Cent va decidir resistir davant les tropes de Felip V. D’altra banda, l’11 de setembre de 1714, en el moment de ser ferit, Rafael Casanova capitanejava les tropes de la Coronela sota el seu comandament enarborant aquesta ensenya.\nEl Manuscrit d’Astorga\nEl Manuscrit d’Astorga conté obres d’autors catalans (més un de Zaragoza) del pas del S.XVII al XVIII : un bisbe català anomenat a Astorga a mitjans del S.XVIII (o algun del seu seguici) es va endur aquest quadern que, a banda de conservar música – majoritariàment – litúrgica d’autors catalans, ens dona indicacions de l’alternança gregorià-orgue i detalls de l’intervenció de l’orgue en la litúrgia.\nJoan Saló (1685-1747) va ser organista de la Catedral des de 1709 fins a 1742. Va viure l’episodi de la Campana Honorata, el primer rellotge públic de Barcelona. Les peces del Manuscrit d’Astorga són les úniques que es conserven d’ell. Els versets són curts per tant per a una missa senzilla. El vers a l’epistola és l’únic dins la gran quantitat de versets que tenim que ens diu que l’orgue sonava en aquest moment de la missa.\nFrancesc LLussà (1687-1738) va ser organista del Pi i a la vegada Mestre de capella de l’Arxiduc. Un document de l’Arxiu de Santa Maria del Pi ens explica que la Comunitat de Beneficiats se li queixa que « està massa a la cort i no prou a l’església ». (Cf. l’exposició « Santa Maria del Pi 1714, una comunitat assetjada ».) Aquesta obra que figura al Manuscrit d’Astorga és l’única par a orgue que ens ha arribat d’ell.\nJosep Elies (1687-1755). Fins el 1715 va ser organista de Sant Pere de les Puel·les. D’aquesta época data la col·lecció de versos que es conserva d’ell. De 1715 a 1725 va ser organista dels Sants Just i Pastor. La seva tercera etapa va ser a Madrid a las Descalzas Reales.\nLa primera obra d’ell d’aquest concert és doncs la més contemporània dels esdeveniments i la segona del temps de la repressió. Per les altres obres del programa es fa difícil saber la data exacta de composició.\nRafael Crest va ser organista a Sant Agustí Vell, però no en sabem les dates exactes. Sanst Agustí Vell va ser enderrocat a partir de 1715. La presència de Crest en el Manuscrit d’Astorga fa pensar que va néixer – com els altres músics – els anys 80-90 del segle XVII i que, per tant, era actiu en aquells moments. L’estil de les seves obres ho confirma.\nPere Rabassa (1683-1760). No només Barcelona va patir de la guerra. A Vic, on Pere Rabassa era Mestre de capella a la Catedral, vo poder assistir el 2 de novembre de 1713 a l’execució a forca de Bac de Roda, cap dels Miquelets que va ser traït.\nMiquel López (1669-1723) va ser el músic més rellevant del pas del S.XVII al S.XVIII a Montserrat. Sembla ser que allà hi va haver tensions entre Austriacistes i Borbònics. Miquel López, que molt probablement era borbòic, va ser « enviat » dues vegades a altres cenobis fins que – al 1715 – va tornar a Montserrat fins al la seva mort el 1723.\nJoan Cabanilles (1644-1712) va viure aquells temps difícils des de València (1707). Sabem que la seva música era molt interpretada a Barcelona. El mateix Elies ens diu que « durant la seva joventut va tocar moltes obres de Cabanilles ».\nManuel Espona (1714-1779) va ser monjo de Montserrat.\nEn bis, podríem afagir una obra de Francesc Andreu – dins el Manuscrit d’Astorga –, que va néixer el 1698 i per tant tenia 16 anys el 1714.\n« CATALOGNE 1714 »\nJoan SALÓ. – 5 versets de primer to per a Kyries – 9 versets\nde quart to per a Glòria – Vers a l’epistola\nJosep ELIES. – 4 versets per a Salmòdia\nRafael CREST. – Gaytilla de 8° tono\nPer RABASSA. – Toccata de 8° tono\nMiquel LÓPEZ. – Lleno III\nFrancesc LLUSSÀ. – Partit de mà esquerra\nJoan CABANILLES. – Tiento « al vuelo »\nJosep ELIES. – Pieza i Toccata cuarta\nManuel ESPONA. – Sonata pastoral


Dalí, el Geni de Cadaqués | CapCreus OnLine\nJohn Peter Moore, ex-secretari personal de Dalí, fa una mirada enrera. (Entrevista realitzada l’any 1988)\nSi es pot considerar Picasso com l’artista “més conegut” del segle XX i a Marc Chagall com “el més estimat”, podem atorgar sens dubte a Salvador Dalí el títol de “artista més important del segle XX”. Més d’un milió de visitants en quatre mesos només al Centre Pompidou de París, preus de quadres a subhasta que cap altre artista va poder mai arribar-hi i cues infinites de turistes davant del Museu Dalí de Figueres donen fe d’això.\nCapCreus online va mantenir una entrevista amb John Peter Moore, la persona que no només va fer de Dalí una estrella mundial, sinó que també el va convertir en un home ric.\nMoore va tenir una vida plena de canvis: irlandès de naixement va viatjar a França, més concretament a Niça, on va obtenir el batxillerat. Més tard, ja membre del servei de contraespionatge britànic, tot i que encara molt jove, coneix a Churchill i a Roosevelt. És promogut a oficial de la Legió d’honor pel general De Gaulle i treballa després com a cap de producció de “London Films” a Roma amb els millors directors cinematogràfics del moment: Rosselini, Orson Welles, de Sica, David Lean i amb estrelles com Laurence Olivier, James Mason o la inoblidable Grace Kelly.\n“Però”, – ens diu el Capità John Peter Moore, – “l’època que vaig compartir amb Dalí correspon al període més interessant de la meva vida. Gairebé ens trobavem diàriament durant els estius a Cadaqués o durant els hiverns a Nova York. A Gala, la seva esposa, li agradaven els hiverns de Nova York, sent d’origen rus, necessitava la fredor hivernal. El nom Dalí, d’altra banda, no és un nom català. Penso que els avantpassats del Salvador Dalí eren d’origen gitano. Haurien vingut del Sud de Espanya per ocupar-se dels cavalls del fort militar de Figueres. L’evocació dels seus avantpassats era, per Dalí, un tema absolutament sagrat.\nEl seu avi vivia modestament a Cadaqués, i, per sorpresa del poble aconsegueix convertir el seu fill en notari de Figueres. El pare de Dalí, de caràcter excèntric i ateu, desitjava que Dalí seguís els seus passos. Reconeixia els talents artístics d’aquest últim però també li intentava persuadir que amb aquestes activitats no es podia guanyar els diners necessaris per viure. El jove Salvador Dalí no estava d’acord amb ell: “pare, no vull passar la meva vida signant documents en una oficina”. Anècdota bastant curiosa, ja que quan més tard va haver de signar milers de litografies, Dalí sospirava: “el meu pare, durant tota la seva vida, mai va signar tants papers com jo!”.\nCom a intel·lectual espanyol d’aquesta època, Salvador Dalí va ser preparat a la perfecció per a la carrera artística. Educat pels Salesians, posseïa un vocabulari immens en francès, durant quinze anys va assistir a les classes de belles arts a Figueres, després a Girona, per continuar a Barcelona i acabar a Madrid, on, entre d’altres, va conèixer el futur director de cinema Luís Buñuel i l’escriptor Federico García Lorca. Dalí, poc motivat en la seva joventut hauria pogut acabar la seva vida com un pintor modest de província. No obstant això la irrupció de Gala en la seva vida canviaria el seu rumb de forma decisiva. Gala venia a passar l’estiu a Cadaqués amb el seu marit, Paul Eluard. Cèlebre i ric, Eduard, va abandonar a Gala per una aventura amorosa i aquesta es va quedar amb Dalí a Cadaqués.\nLa família de Dalí es va oposar a aquesta relació, tractant-se Gala d’una dona 10 anys més gran que ell, russa i divorciada. El notari de Figueres i pare de Dalí, va deixar de passar-li la manutenció, la seva germana va arribar a denunciar Gala a la Guàrdia Civil per considerar-la peripatètica. Les investigacions policials no van tenir conseqüències importants, però el pintor no va parlar mai més a la seva germana.\nGala agradava del luxe pels seus orígens familiars russos però també pel seu matrimoni amb Paul Eluard. No va arribar a Dalí amb les mans buides, sinó més aviat plenes de mobles, joies i vestits. En sentit estricte, el matrimoni entre Gala i Salvador Dalí mai va ser consumat. A ell li agradava mirar, i ella sovint necessitava homes joves, i no per això la seva relació va perillar en cap moment. Gala era extravagant i amant del luxe. El seu nou marit s’havia tornat tan ric i cèlebre com el seu anterior espòs. Cal dir que existia una altra dona en la vida de Dalí: Nanita, Kalaschnikow, una model de la casa Dior. El pare d’aquesta última era un escriptor que havia escrit en el curs de la seva vida més de 2000 notícies de caràcter rosa. Quan Nanita es posava malalta Dalí passava hores a l’església de Cadaqués resant. Dalí era religiós i no anticlerical, com es pot llegir de vegades.\nEls viatges amb Gala van començar després de les primeres vendes a París que, encara que econòmicament no van ser importants, sí els posaven en contacte amb persones influents. Joan Cocteau, que mai en la seva vida li hauria comprat un quadre, va adquirir un “Dalí” per oferir-lo a Pablo Picasso. En ocasió del seu primer viatge a Nova York, Gala i Dalí van sopar en companyia del duc de Windsor i de la seva esposa Wallis Simpson. Si es desitjava vendre quadres a preus elevats certament havia de fer amistat amb el duc de Windsor més que amb un venedor de cacauets. Dalí es veia en la necessitat de vendre els seus quadres molt cars perquè Gala necessitava molts diners. Dalí tenia una actitud bastant desinteressada amb els diners. Simplement havia comprès que si es volia tornar mundialment cèlebre s’havia d’apropar al poder, i on hi havia el poder estaven també els diners. Un episodi demostra bé la relació de l’artista amb els dòlars:\nDalí, que volia desplaçar-se per Nova York des del seu hotel a un altre, li va demanar a Gala diners per al taxi; Ella li va donar un bitllet de 100 dòlars. Un cop va arribar a l’hotel, va telefonar a Gala per queixar-se que li faltaven diners per a la tornada en taxi. Gala li va dir, consternada, que havia de pagar un trajecte en taxi però no pas comprar el taxi sencer! La solució de l’enigma? El comptador del taxi indicava 1.00 el que volia dir 1 Dòlar. Dalí va donar el bitllet de 100 dòlars i el taxista es va anar certament molt satisfet per la propina.”\nEl capità John Peter Moore va començar a treballar per a en Dalí oficialment, i de plena dedicació, a partir de 1962.\n“Dalí ja era en aquella època un artista molt conegut, però en absolut un home ric. Quan més tard Johnn Peter Moore i Dalí es van separar, aquest últim posseïa al voltant de 32 milions de dòlars. John Peter Moore: “L’entrada al mercat de l’art no era molt difícil per a mi. Coneixia bé el món del cinema. I la meva condició de jueu, sens dubte em va facilitar els contactes necessaris. L’èxit mundial de Dalí va estar basat en tres factors molt importants: el seu talent immens, la influència de Gala, i la seva capacitat de treball. Ens vèiem gairebé cada dia. Sovint passava a les nou del matí i trobava a Dalí enfront del seu cavallet pinzell en mà. Passava a les nou del nit i l’escena no havia canviat; hi havia pintures per tot arreu i Gala estava en un estat euforic;era una dona bella i volia sortir al Casino – li agradava jugar, però resultava impossible fer que Dalí deixés la feina.\nUn dia, a Nova York, el porter de l’hotel m’informa que una dona desitjava parlar d’incògnit amb Gala. Es tractava de Swetlana Stalin, filla de Stalin. Gala va trobar aquesta història una mica rara, però la va rebre després maquillar-se. Sense aquest ritual Gala mai es mostrava en públic. Cal observar que Gala era més aviat una persona que evitava la gent, fet difícil de realitzar ja que la parella es desplaçava sense parar sota la mirada atenta de la multitud. No parlava espanyol, i el seu català era just suficient per donar les instruccions al personal del servei. La llengua comuna entre Gala i Dalí era el francès\nTornem a Swetlana. Va entrar a l’habitació de l’hotel expressant-se en rus, però Gala li va explicar que preferia parlar en francès (llengua practicada correntment per l’alta burgesia Russa), perquè el seu rus no era bo a causa de la seva llarga absència de Rússia. Va resultar que la filla de Stalin desitjava parlar-li perquè tenia un problema i perquè només tenia confiança en una dona del seu país. Swetlana havia rebut per part d’una editorial, un milió de dòlars per les seves memòries, i no sabia el que havia de fer amb els diners (més tard els invertiria a Liechtenstein). Gala li va preguntar per quin motiu havia deixat Rússia .. Swetlana li va respondre paraula per paraula:”el meu pare va matar la meva mare, i volia matar-me també a mi”. La vida futura d’Swetlana va ser un peregrinatge entre el món del capitalisme i del comunisme. Es va casar amb un arquitecte americà però no va poder adaptar-se al món capitalista; va tornar després a Rússia però no va poder adaptar-se tampoc al món comunista. Actualment viu a Anglaterra. Les històries al voltant de Gala i Dalí, Dalí i Gala, constitueixen, entre altres coses, el tema d’un llibre que estic acabant de 800 pàgines. S’ha escrit molt sobre la cèlebre parella i encara s’haurà d’escriure molt sobre ells … Entre totes aquestes obres, hi ha històries certes, però n’hi ha d’altres escrites amb molta mala idea, o simplement pures mentides. De de totes maneres puc recomanar el llibre de Dalí ‘La meva vida secreta’.\nPer què ens vàrem separar, Dalí i jo? M’havia de sotmetre a una operació bastant important a París, seguida d’una llarga convalescència. Dalí necessitava d’algú altre per ocupar-se dels seus assumptes. Dubto que fes una bona elecció, ja que quan ens vàrem separar Dalí tenia trenta-dos milions de dòlars, i quan va morir era un home ple de deutes. Em vaig adonar que el fet d’haver passat un període tan llarg amb un geni com en Dalí, era un do del destí que va fer de la meva vida una vidda fascinant encara que bastant cansada. El vaig acompanyar durant la seva època de gran creativitat. Quan va haver complert setanta anys, Dalí, que fins llavors havia tingut una salut excel·lent, va haver-se d’operar amb no gaire èxit. A partir d’aquell moment va anar perdent dia rere dia les seves forces mentals i físiques. És una mica exagerat qualificar el final de la seva vida com quelcom “tràgic”, tal i com es va permetre fer-ho a un reportatge de televisió realitzat el 1997. Vaig jutjar aquella actitud com a anti-daliniana, tendència en aquests moments en què desgraciadament és compartida pels mitjans de comunicació per raons comercials. Això és molt lamentable i injust. Milions de persones continuaran admirant l’obra de Dalí al llarg del proper segle i fins i tot, del proper mileni, i generacions d’artistes s’inspiraran en la seva obra …”\nCapCreus online: ‘Capità John Peter Moore, moltes gràcies per aquesta entrevista.’


Els primers rovellons al mercat de Vic es venen entre 40 i 50 euros el quilo | ElsBolets.com\nEls primers rovellons al mercat de Vic es venen entre 40 i 50 euros el quilo\nRossinyols, camagrocs, ceps i fins i tot algun fredolic animen les parades de la plaça Major\nEls venedors rebaixen les optimistes expectatives de la temporada\nPere Pratdesaba | Actualitzat el 24/09/2013 a les 15:56h\nArxivat a: Fires i mercats, bolets, comerç, mercat\nLes pluges i les baixes temperatures auguren una gran temporada de bolets\nUna parada de bolets, aquest dimarts al matí al mercat de Vic. Foto: Adrià Costa\nLa temporada de bolets ja ha arribat, embolcallada d’unes previsions més optimistes que mai. Les generoses pluges que han caigut durant l'estiu i les temperatures inferiors a les habituals han facilitat la matinera aparició de bolets, principalment a les comarques del Pirineu i Prepirineu. Ho vam poder comprovar aquest dimarts, al mercat setmanal de Vic, on ja s’hi va poder veure per primer cop aquest any algun cistell de rovellons. El preu, no massa assequible: entre 40 i 50 euros el quilo.\nEls rovellons que es venien ahir a Vic provenien de llocs diversos, tots al voltant del Pirineu, des de la zona de Castellar de n’Hug fins al Ripollès, en punts com Sant Pau de Segúries o Setcases. La qualitat d’aquest preuat fong, però, porta a confusions. Per a Josep Palau, un avi de 80 anys que venia unes plates plenes de rovellons petits, no hi ha cap dubte: “Són una joia de bolets, molt bons i molt gustosos, que s’han fet en llocs de molta pedra. No hi ha n’hi un de corcat”. No és del mateix parer la Marcelina, “la rossa dels bolets” del mercat de Vic, que va optar per omplir la seva parada de rossinyols grocs, camagrocs i algun cep, més abundants i més bons en aquesta època. “Ja comença a sortir algun rovelló, però tots són dolents. No val la pena ni collir-los”, diu la venedora.\nEnguany, els reis de la festa són els rossinyols grocs, que surten per tot arreu, segons els experts de la plaça de Vic. La Montgrony Vagués, de la Pobla de Lillet, en va portar unes quantes caixes que venia a 18 euros el quilo. Complementaven la seva parada alguns rossinyols de pi, també en quantitats abundants, corrioles i fins i tot algun fredolic, amb preus que oscil·laven entre els 12 i 15 euros. De fet, una de les tòniques d’aquesta temporada, amb tanta pluja, és que alguns tipus de bolets surten fora de temps, com aquests fredolics o alguna trompeta de la mort.\nLa quantitat de bolets que es van vendre aquest dimarts a Vic no van ser massa gran i s’espera que a les properes setmanes s’incrementi amb escreix. Tot i les bones expectatives de la majoria dels aficionats, els venedors s’ho prenen amb cautela. “La temporada hauria de ser bona, tot ho sembla indicar així. Però el rovelló ja hauria d’haver sortit més i no es veu gaire. Està fent massa fresca”, argumenta la Montgrony. En la mateixa línia s’expressa en Josep: “En alguns llocs ja se n’hauria d’haver fet i encara no se’n fan”. Ho seguirem.\nAneu al web elsbolets.com\nUna plata de rovellons, aquest dimarts al matí al mercat de Vic. Foto: Adrià Costa


Escola i tradició » Temps de Franja\nEscola i tradició\nEscrit per al 17 de maig de 2021 . Publicat a Tribuna\nA principis del segle XX, als països capitalistes es va començar a desenvolupar un corrent pedagògic anomenat «Escola Nova». Grans pedagogs com Célestin Freinet, Ovide Decroly, Maria Montesori, Alexander Neil o les germanes Agazzi entre altres, sota la influència de les idees de Jean Jacques Rousseau, Pestalozzi, Friedrich Fröebel i d’altres pedagogs i filòsofs, començaren a treballar, partint de la base que l’educació havia d’estar centrada en les necessitats i interessos dels infants.\nEn aquest nou tipus d’escola innovadora, el coneixement sorgia a partir de les experiències pràctiques dels alumnes. La funció del professorat era bàsicament la d’estimular els seus deixebles i facilitar les eines per a fer possible l’aprenentatge. La família també hi jugava un paper molt important, assumint una coresponsabilitat fins llavors impensable.\nFins aquí tot bé. El problema, des del meu punt de vista, va ser que, en el mateix moment que es va començar a emprar aquesta nomenclatura per definir un model d’escola activa i participativa, es va començar també a utilitzar el terme: «Escola Tradicional» per referir-se a una manera anterior de fer, basada en l’autoritarisme i la memorització i on el professor constituïa el centre inqüestionable del procés educatiu.\nA partir de llavors, l’adjectiu «Tradicional» quedaria per sempre més contaminat d’un contingut nefast, injustament adquirit i deixaria un regust a rònec a qualsevol mot que gosés apropar-se.\nProbablement no és l’únic motiu, però sí un dels més rellevants perquè alguns col·lectius, sobretot entre els joves, consideri mancat d’interès tot allò que porti la marca «tradicional» al seu darrera. Així, per exemple, per molta gent, la música o bé la dansa tradicional esdevenen tedioses fins i tot sense conèixer-les.\nNo puc entendre per quina raó no es va cercar, en el seu moment, un terme que definís millor una mala praxis, i encara puc entendre menys que a hores d’ara, segueixi activa aquesta confusió lingüística, tan greu.\nNo hagués estat millor usar un adjectiu com ‘passiva’, ‘teòrica’ ‘autoritària’… i deixar en pau el de ‘tradicional’? No hauríem de substituir el terme i mirar que aquest recuperés d’una vegada el seu sentit original?\nSegons la Viquipèdia —que sol ser la font de coneixement usada fins i tot entre els que no n’usen cap—, «tradició» és el conjunt de coneixements, costums i creences que es transmeten de generació en generació per considerar-se d’alt valor per a la pròpia cultura.\nAixí doncs, una escola «tradicional» ben entesa —fonamentada en els valors d’aquesta «Escola Nova» que de vegades, per antiga i per desconeixement, alguns posen al mateix sac que l’altra— hauria d’estar sempre present a les nostres aules. Cosa que, per la contaminació vigent del terme, no sempre és així.\nEl mot «tradició» prové del llatí tradere que vol dir «entregar», «transmetre». Això implica una herència. Una herència que necessita perviure perquè representa la identitat d’un col·lectiu.\nAixò no vol dir pas que no es pugui ser crític amb aquesta herència —ans al contrari—, justament també per aquest motiu és necessari que entri a les aules i s’enriqueixi constantment amb les aportacions de les noves generacions. Generacions que son fonamentals per garantir que el fet meravellós de «transmetre» no caigui mai en el perill de «malmetre» ni el més mínim dels valuosos elements de la nostra estimada «herència».


Habitacio « Etienne ARAGO » - www.anciennepostedelacite.com en catalan\nwww.anciennepostedelacite.com en catalan\nChambres d'Hôtes de l'Ancienne Poste de la Cité de Villefranche de Conflent – catalan\nhabitacio LA CATALANA\nHabitacio « Etienne ARAGO »\nHabitacio « La RECEVEUSE » (operadora)\nÉtienne Arago, nascut a Perpinyà el 9 de febrer de 1802 i mort a París el 7 de març de 1892, era un dramaturg i polític francès.\nÉtienne Arago va començar els seus estudis al col·legi de Perpinyà, dirigit per un\nclergue i, a als 13 anys, va anar a l’escola abadia de Sorèze, regentada pels Benedictins. Étienne va durar menys de 3 anys en aquesta institució. Llavors va entrar com a preparador químic a l’Éscola Polytècnica, , coneguda pel seu republicanisme i l’activisme dels seus alumnes. Allà es modelen els seus gustos polítics i conviccions republicanes, que va mantenir durant la resta de la seva vida. Paral·lelament a la política, Étienne Arago tenia una segona passió: escriure.\nEs va orientar durant un temps el periodisme i desprès es van presentar les seves obres teatrals, generalment vaudevilles, comèdies o melodrames, escrits principalment en colaboració. Aquestes obres, en la major part, van trobarse amb l’èxit. Al febrer de 1848 va trobarse armat a les barricades en els llocs més exposats.\nEl 24 de febrer, dia de l’abdicació de Louis Philippe, va aconseguir prendre el despaitx de Correus, on va ocupar el lloc del director. Al formarse un govern provisional, es va confirmar a la seva plaça de director general de Correus. Va ser durant la seva breu administració quan es va decidir l’ús dels segells postals i es va establir arreu del país.\nVa dimitir al desembre de 1848 quan l’elecció de Louis-Napoleó Bonaparte a la presidència de la República. Al juny de 1849, el Tribunal Superior de Versalles el va condemnar a la deportació. No va ser fins als 10 anys després, a la signatura del decret d’amnistia dels proscrits republicans de 1859, que va tornar a França.\nEls esdeveniments de 1870 li van donar un paper polític. Amb els parlamentaris es va oposar a la Regència de l’Emperadriu Eugenie: el poble de París el va aplaudir i el va fer alcalde el 4 de setembre de 1870, al novembre es van celebrar eleccions municipals, ja que considerava que un alcalde noelegit, no té reconeixement oficial, no va ser candidat a la seva successió i va dimitir el 15 de novembre de 1870.\nVa continuar les seves accions polítiques i va continuar escrivint fins a la seva mort als 90 anys.\nHabitacio « Etienne ARAGO » :\nUn llit de 160 cm i un llit individual\nSafata de cortesia\ni, per descomptat, els serveis: préstecs de jocs corporatius de la sala d’esmorzar\n+33(0)4 68 30 97 35\nla sala d’esmorzars – la sauna – préstecs de jocs corporatius…\nPhone:+33(0)7 71 86 76 57 or +33(0)4 68 30 97 35


Carolina Darias ocuparà el ministeri de Sanitat, en substitució de Salvador Illa\nper Júlia Navarro 26/01/2021 18:00h | Actualitzat a 27/01/2021 09:45h\nPedro Sánchez ha anunciat els canvis en el govern espanyol | Cedida\nEl president Pedro Sánchez ha anunciat aquest dimarts els canvis en el govern espanyol, després que Salvador Illa hagi abandonat la titularitat de Sanitat per a centrar-se en les eleccions catalanes del 14-F, com a candidat del PSC. En aquest sentit, Sánchez ha explicat que Carolina Darias ocuparà el ministeri de Sanitat, i Miquel Iceta s'incorpora a l'executiu com a ministre de Política Territorial i Funció Pública. Iceta prometrà el càrrec aquest dimecres davant el rei Felip VI a La Zarzuela i està previst que rebi la cartera de mans de Darias el mateix dimecres al migdia.\nD'aquesta manera, Iceta ocupa una responsabilitat que ja havia tingut l'actual presidenta del Congrés, Meritxell Batet, durant la primera etapa del mandat de Pedro Sánchez. El canvi de fitxes deixa novament en mans del PSC un ministeri que ha de ser clau a la segona volta de la legislatura en l'engranatge entre l'executiu espanyol i el govern que surti de les urnes del 14-F.\nDarias s'estrenarà al Congrés dels Diputats el pròxim dilluns\nPer tot plegat, ara, a tres dies que arrenqui de les eleccions catalanes, Illa deixa el Ministeri en plena tercera onada i amb els contagis disparats. I també marxa amb dures crítiques de la oposició, primer, per ostentar durant un mes aquesta doble condició de ministre i candidat, i ara, per marxar abans de fer la seva darrera comparenxança al Congrés per donar compte de l'evolució de la pandèmia.\nSanitat Govern Espanyol Pedro Sánchez PSOE


grupmuntanya – Pàgina 9 – Grup de Muntanya d'Ullastrell\n27 novembre, 2011 4 gener, 2012 grupmuntanya\tLeave a comment\nBASTIMENTS-ESQUÍ DE MUNTANYA, 27 DE NOVEMBRE DE 2011\nNo hem pogut esperar més. Ens havien parlat de la neu que va caure a la zona de Vallter i l’Anna, en Jordi Simó i en Carles Jiménez ho hem anat a comprovar.\nÉs pot dir que per l’època de l’any “BRUTAL”, molta neu, bona qualitat i cap perill.\nEl dia fascinant, ni fred ni calor, bon ambient, “ mai hem vist tanta gent fent esquí de muntanya junts sense ser cap competició” i bona companyia.\nTres components del GRUP DE MUNTANYA D’ULLASTRELL, hem inaugurat la temporada, que esperem sigui llarga, amb molta neu i bons moments de muntanya compartits amb vosaltres.\nEsperem que aquestes fotos us facin agafar ganes de neu i de bon rotllo!!!\nBon hivern i bona neu…\nEscrit per : Carles Jiménez


La participació d’un nen de Perpinyà a l’edició francesa de The voice kids que emet TF1 s’ha fet viral a Catalunya perquè ha cantat una cançó en català. Maxime Cayuela, de nou anys, va interpretar Tant com me quedarà, del cantautor de la Catalunya Nord Jordi Barre. En el programa, el presentador conversa en francès amb en Maxime i la seva família per saber d’on són i s’assabenta que parlen català. Després és el torn dels típics vídeos del nen explicant allò que la música és la seva vida i que gràcies per aquesta oportunitat. Quan la criatura puja a l’escenari i comença a cantar en català, tot es desenvolupa segons el patrons estrictes que dicta el format: la petita història que provoqui que algú es mostri extraordinàriament commogut. En el cas concret del Maxime Cayuela, qui reacciona és el cantant Kendji Girac, que és també de la Catalunya Nord. Tot ben lligat. Perquè en aquests programes no hi ha res que sigui casual.\nAnys abans de convertir-se en membre del jurat, Kendji Girac va ser concursant a The voice kids. El 2013, quan va guanyar la tercera edició, va rebre, com a sorpresa del programa, la felicitació de l’aleshores primer ministre francès Manuel Valls. Valls el va felicitar en català i tots dos van mantenir una breu conversa en aquesta llengua. En plena polèmica a França per les expulsions dels gitanos romanesos executades pel mateix Valls, el primer ministre acusat de racista apareixia donant l’enhorabona a un cantant gitano i mostrant els vincles comuns que tenien. Més ben lligat impossible.\nEn aquesta ocasió, l’entranyable actuació de Maxime Cayuela servia per construir un nou relat que generés la dosi d’impacte que el format busca de manera obsessiva. En qualsevol de les seves versions internacionals, The voice kids manté la constant d’exagerar els sentiments. El llenguatge dels talent shows es basa sovint en l’exhibició extrema de les emocions perquè així, gràcies a un estrany fenomen de mímesi, l’espectador cregui experimentar les mateixes sensacions. S’indueix a un estat emocional. Cada dos minuts hi ha algú que té la boca oberta, que plora, que s’exalta, que s’admira, que es fascina. Quan el nen comença a cantar en català, és el torn de Kendji Girac: “És català!”, exclama. I la càmera ens mostra l’èxtasi de Girac escoltant la trista cançó que entona la criatura. La lletra és tràgica: “Tant com me quedarà un alè de vida, tant com me quedarà una gota de sang, jo te cantaré dolça terra ferida, jo te cantaré amb els sanglots d’un amant”. La lletra continua parlant de l’agonia per la “dolça pàtria ferida” i del “malaguanyat país meu”. Apel·la a la nostàlgia i l’amor per un país que desapareix a la vegada que ell mateix sent que també mor. Com canta el nen és secundari. La gràcia és l’anècdota de desenterrar un fòssil: el català. Mediàticament, la interpretació de la cançó a The voice kids té, de manera subliminar, un component sarcàstic. Enmig de la lluentor i opulència televisiva francesa, un últim lament públic, el darrer gemec abans d’ofegar-se del tot. Un bonic funeral.


Anticorrupción pide abrir diligencias a siete empresas de la Junta por sus transferencias de financiación\n22/11/2013 20:51 Gabiente // Foto: blogs.grupojoly.com\nLa Fiscalía Anticorrupción ha solicitado al juez que investiga supuestas irregularidades en Invercaria, la empresa pública de inversión en capital riesgo de la Junta de Andalucía, que incoe diligencias previas contra siete agencias o empresas públicas pertenecientes a la Junta de Andalucía, a cuenta del supuesto uso de las transferencias de financiación para «subvenciones excepcionales y encargos de ejecución» carentes de «fiscalización previa» pese a tratarse este último de un requisito «exigible».\nPor el momento, el Juzgado de Instrucción número 16 de Sevilla, dirigido por el magistrado Juan Gutiérrez Casillas, mantiene imputadas a un total de 14 personas por las irregularidades de la iniciativa Ferias Internacionales Virtuales de Andalucía (FIVA), un proyecto fallido de Invercaria que costó a las arcas públicas un total de 1,7 millones de euros. Entre los imputados figuran cinco miembros de su consejo de administración y los expresidentes de Invercaria Tomás Pérez-Sauquillo y Laura Gómiz.\nEn el marco de esta investigación, la Fiscalía Anticorrupción ha elevado al juez un escrito en el que da cuenta de la documentación recabada sobre «las operaciones de inversión realizadas por Invercaria, así como sobre los mecanismos de financiación de esta empresa pública». Este documento recogido por Europa Press alude, en concreto, a un informe de la Intervención General de la Junta de Andalucía titulado «Memoria de Control Financiero Permanente referida a los trabajos realizados en el ejercicio 2006», un texto que recoge que «la Agencia de Innovación y Desarrollo de Andalucía, la Empresa Pública de Gestión de programas culturales, Extenda, Egmasa, Epdasa, Giasa, RTVA y Turasa, presentan defectos en la contabilización de las transferencias de financiación que afectan a resultados o en la clasificación de activo y pasivo».\nLa Fiscalía Anticorrupción, en ese sentido, conecta este contenido con otro párrafo de este informe que señala que «del examen del tratamiento contable dado por las empresas públicas a las transferencias de financiación recibidas, se han puesto de manifiesto irregularidades en la tramitación de los expedientes administrativos utilizados por algunas consejerías para el envío de fondos a aquellas». «De forma indebida, el expediente administrativo de transferencia de financiación ha sido tramitado para financiar operaciones de encargos de ejecución, subvenciones excepcionales u otros que habrían requerido una tramitación administrativa propia y fiscalización previa», cita la Fiscalía Anticorrupción sobre este documento de la Intervención General que anuncia, a su vez, «informes definitivos sobre las empresas» en cuestión.\nLa Fiscalía, así, atisba propiamente «la utilización de las transferencias de financiación para el abono final, por parte de las empresas y agencias públicas reseñadas, de subvenciones excepcionales y encargos de ejecución que no han sido objeto de fiscalización previa, siendo ésta exigible en ambos casos», toda vez que el uso de este procedimiento en el seno de la Agencia IDEA está siendo investigada por la juez Mercedes Alaya, que indaga la presunta administración fraudulenta de la partida presupuestaria 31L de los fondos autonómicos.\nPor eso, la Fiscalía Anticorrupción, ante la posibilidad de «un ilícito penal» de prevaricación o/y malversación de caudales públicos, pide remitir a la juez Alaya la documentación señalada por lo que respecta a su investigación y que, salvo en el caso de IDEA, ya indagado por Alaya, sean incoadas para cada una de las mencionadas empresas y agencias públicas «diligencias previas, requiriendo a la Intervención General de la Junta que remita los informes definitivos de cada una de las empresas de los ejercicios 2003 hasta el último elaborado».\nTratamiento de Botox capilar, corte y peinado en Albania Estilistas por sólo 20€ en vez de 46€, descuento de un 56%


La Unió Europea aprova una reducció del 7,5% de la pesca al Mediterrani Occidental\ndilluns, 18 de gener de 2021, 23:29\nEls ministres de pesca suavitzen la proposta inicial, d'una reducció del 15% pel 2021, que preocupava als pescadors d'Arenys\nArxivat a: Societat · Pesca · Port · Confraria de Pescadors Sant Elm · Unió Europea\nRedacció | dijous, 17 de desembre de 2020, 10:25\nAvui dijous, a les 8 del matí, el Consell de ministres d'Agricultura i Pesca de la Unió Europea ha anunciat un acord sobre les quotes pesqueres pel 2021. La reunió ha durat gairebé 48 hores i ha estat marcada per la incertesa derivada de la manca d'acord amb el Regne Unit sobre la pesca a la mar de la Gran Bretanya a partir del primer de gener. Els ministres de Pesca de la Unió Europea van començar el dimarts la negociació de tres reglaments: els Totals Admissibles de Captures i quotes a l'Atlàntic i la Mar del Nord, així com els de les aigües profundes (2021-2022) i el pla de recuperació de la pesca en la mar Mediterrània.\nCom cada any, els ministres del ram s'han reunit durant dos dies i dues nits per a acordar les quantitats que cada país pot pescar de cada tipus de peix per a l'any vinent. En l'acord subscrit entre els 27 països membres, Espanya ha aconseguit reduir del 15% -segons la proposta inicial- al 7,5% la reducció d'activitat plantejada en el marc del pla de recuperació del Mediterrani Occidental. El ministeri espanyol també ha aconseguit reduir del 12,8% al 5% la retallada proposada per al lluç, així com del 40% al 20% la del llenguado en les mateixes aigües a la mar del sud.\nD'altra banda, el sector pesquer també està preocupat per la proposta de Reial Decret que ha presentat el Ministeri d'Agricultura, Pesca i Alimentació, per tal de prohibir l'ús del 'carro de la gamba', un ormeig que es fa servir per pescar aquest crustaci. També per la proposta ministerial de prohibir qualsevol gruix que superi els 65 mil·límetres quan la mateixa corda del plom ja els supera, fet que pels pescadors no té cap mena de sentit, ja que reducció que podria suposar la fi de moltes empreses pesqueres.


Marxa lenta dels veïns de Sant Jordi Parc per protestar per la ubicació dels habitatges dotacionals. FOTO: NHS\nConsideren que hi ha zones alternatives al barri on construir pisos socials i anuncien que es manifestaran cada 15 dies\nper NHS Rubí. 01 de juliol de 2021 20:28\nMarxa lenta d'una trentena de cotxes aquest dijous a la tarda al barri de Sant Jordi Parc per protestar contra la construcció de pisos dotacionals on actualment hi ha una zona verda i un pàrquing gratuït, i per reivindicar més equipaments per al barri. Tampoc estan d'acord amb la ubicació d'habitatge social a un solar que ara està buit, a l'avinguda Castellbisbal número 78. Consideren que hi ha zones alternatives per ubicar pisos socials, i tant el barri com les urbanitzacions adjacents, necessiten altres serveis demandats des de fa temps, com una biblioteca, un gimnàs, un centre per a gent gran o una guarderia.\nAixí ho ha explicat Ricardo Montalvo, president de l'associació de veïns de Sant Jordi Parc, qui ha recordat que no estan en contra de construir habitatge per a joves o gent gran, sinó de perdre equipaments com l'aparcament gratuït o la zona amb un centenar d'arbres plantats en el 2019. "Tenen la fàbrica que s'ha cremat i la del costat, que està plena d'okupes. Poden comprar aquestes dues parcel·les o fer una permuta", ha dit Montalvo.\nPel que fa a les places d'aparcament gratuïtes situades a la vora d'una coneguda xurreria, Montalvo ha dit que no només el fan servir els veïns de Can Fatjó i Sant Jordi Parc, sinó també molts veïns de les urbanitzacions més pròximes. En aquest sentit, Montalvo ha explicat que han mantingut una reunió amb altres associacions de veïns de les urbanitzacions i aquestes li han mostrat el seu suport.\nMontalvo també ha anunciat que la idea dels veïns és convocar una marxa lenta de cotxes cada quinze dies els dijous, tot i que probablement a l'agost pararan. El president ha explicat que el dia escollit és precisament un dijous i no un divendres "perquè la nostra idea no és fer mal a la gent, al contrari, donar a conèixer el problema". Montalvo també ha dit que els veïns estan a l'espera de poder seure amb representants del consistori rubinenc per parlar sobre el projecte.\nCal recordar que en l'últim ple municipal, la problemàtica dels pisos dotacionals de Sant Jordi Parc va ser un dels assumptes sobre el qual es va debatre. La regidora d'Habitatge, Ànnia García, va assegurar que s'estava treballant en altres alternatives i que es faria tot el procés "al costat dels veïns i veïnes”.\nD'altra banda, l'alcadessa de Rubí, Ana María Martínez, també va explicar el projecte als veïns en una trobada a la biblioteca municipal a finals del mes de maig.


Luz en la oscuridad | OBJECTIU BCN\nYou are here: Home - CC Can Felipa - Luz en la oscuridad\nAmants de l’aigua\nVegetació o urbanització?\nVa néixer el 23 d’octubre de 1997. Aquest any ha cursat 1r de batxillerat. Veu la fotografia com un refugi on amagar-se i poder contemplar tot el que l’envolta des d’un altre prisma.\nEtiquetes:llum, nit, vida nocturna


EPISTOLARI VOL.1,2. - 606526084.realferiapdf.xyz\nEPISTOLARI VOL.1,2 9999900029703 Sant Cebrià Llibres de Epistolari. Vol.II. Text revisat per Josep Vergés. Traducció de Mn. Tomàs Bellpuig Ex-Professor del Seminari de Tortosa. SANT CEBRIÀ.-. Preu: 25 €. Guia de los Archivos de la Iglesia en España - Escola Pia de. Sant Cebrià. LLETRA LXI CEBRIÀ I ELS SEUS COL·LEGUES A LLUR GERMÀ LUCI,1 SALUT I. 1 No fa gaire, germà glòria i honor, 2 fent que el pastor tornés a pasturar el ramat, el nauxer a governar la nau i el cap a regir el poble, i es Epistolari, vol. I - Cipriano Santo, Obispo de Cartago - Google Libros Sant Cebrià guardava còpia de les lletres que enviava i hi ajuntava les respostes que hi feien referència . confessors.2 Aquestes lletres foren plaents a diversos col•legues nostres als quals Página 65. Lletres. Epistolari, vol. I, Volumen 1 Imágenes de EPISTOLARI VOL.1,2. SANT CEBRIÀ Libros sin clasificar: Epistolari. vol. 1 - sant cebria. Compra, venta y subastas de Libros sin clasificar en todocoleccion. Lote 141074922. ESTUDIOS CLÁSICOS - Alibri 1. Vid. la ed. de I. Arellano y A. Cilvetti, Kassel-Pamplona, 1995. Iacomo Carlino, en 1601 y, de nuevo, en 1615 Roma la Santa o de las mejoras que alcanço Roma con la Felipe II y el Mediterráneo, a cura di E. Belenguer Cebrià, vol. 119 A. DE GUEVARA, Epístolas familiares, en Epistolario Español, I, BAE, t. 1: Early Greece, the Olympics, and contests. Historia danesa, 2 vols.. Epistolari Vol. II. Trad de Josep Vergés. Sant Cebrià. 26,96€. El volum II i últim de 1 - 20 de 642 resultados. Vides i doctrines dels filòsofs més il·lustres, vol. I llibre I. El volum II i últim de l'Epistolari de Sant Cebrià conté les lletres LVI-LXXXI EPISTOLARI I i II 2 Tomos OBRA COMPLETA de Snat Cebrià. Epistolari Sant Cebrià.-v.2. Epistolari, vol. I. Portada · Cipriano Santo Sección 1. 4. Sección 2. 14. Sección 3. 25. Sección 4. 26. Sección 5. 70. Sección 6. Ilustración de la cubierta: Clave de bóveda de la iglesia de Sant Antoni de. En la presentación del volumen 40 2 julio-diciembre de 2010 del Anuario tant document, a Epistolari de la València Medieval II, introducció, edició, bado los brotes para plantar: “En Pere Cebrià, perayre, posa clam del moço de Johan. Bibliografia - Base de dades de Manuscrits Catalans de l'Època. Lettura della poesia, aneddoti, epistolari inediti. de Piccioni,Leone. y una gran VOL. II. SANT CEBRIA. Antiguo o usado. Tapa dura. Cantidad disponible: 1. BOE.es - ANUARIO DE HISTORIA DEL DERECHO ESPAÑOL 1996 EPISTOLARI VOL.2. Sant Cebrià. Publicado por Fundació Bernat Metge 1929. Antiguo o usado. Cantidad disponible: 1. EUR 12,00. Gastos de envío: EUR 5,\nEPISTOLARI VOL.1,2 9999900029703 Sant Cebrià Llibres de\n471 - Buscador de libros elsgnoms.com Vol. 1. Introducción y necrópolis griegas. Vol. 2: Necrópolis romanas y necrópolis indígenas. valenciana y catalana, por medio de su interesante epistolario. josep maria de sucre - Biblioteca Nacional de Catalunya Traducció de Mn. Tomás Bellpuig. Vol. I, 158págs amb una itroducció de XIX pàgs per Tomàs Bellpuig, Prev. i Josep Vergés. Vol. II, 188. Size: 21X14cm. Cantemus Domino cantica gloriae - E-Prints Complutense of Representative and Parliamentary Institutions volume LXXXII. 1. Corona catalanoaragonesa. Corts - Història - Congressos. 2. Parlaments - Història tory of the Scottish Parliament Project at St Andrews University. Algunos insertados en: Belenguer Cebriá, E. Cortes del reinado de Fernando el Católico. Epistolari vol. II - Resultado de la Búsqueda de libros de Google La Milicia Ciudadana de la Valencia Medieval 1. Coberta: retrat de 39 anys, Detall. Extret de Memorias II. Los primeros pasos del. 1900, enfront p.. La Confiança en un mateix traducció de Cebrià de Montoliu . Josep Maria de Sucre i la seva mare a la sortida de Sant Josep de la mrgll-Mss. 6-73-1. 1903-05-27, Barcelona mrgll-Mss. 6-73-2. Epistolari. Vol. 24, p. Editorial: Fundacio Bernat Metge V R BuscaLibre Peru filológica, el epistolario constituye un magnífico exponente del latín cristiano. 1 En lo referente a la historia de la transmisión manuscrita de las cartas de. 48, 51, 52, 57, 59 y 60 d cartas sobre el rebautismo epp., 2, 64, 67, 69, 70,. 14 G. W. Clarke, The Letters of St. Cyprian of Carthage, 4 vol., New York, 1984-1989. 4. las hijas de anton vinyals y otras situaciones giú - DDD UAB 1 Aquesta lletra no porta epígraf de salutació, però el context sol és suficient per fer-nos veure que. clergues de Cartago que es trobaven sense pastor per tal com s'havia retirat sant Cebrià, fugint de la 16, 1 3 1-2 fueritis: LLETRA V11I 22. 001-018 Portadilla, cred, indice, prologos.indd - Accion Cultural Ahora presentamos este volumen II de Instrumentos informáticos de con- sulta de los Archivos de. De ahí que podamos agrupar los archivos eclesiásticos mayores en seis grandes grupos 1 1561 Tiana, Sant Cebrià. 1562 Vallromanes AHUMADA BATLLE, Eulàlia de, Estudi d'un epistolari privat del Renaixement: LOS REYES CATÓLICOS Y SU TIEMPO REPERTORIO. Vol 1: Àndria El Botí De Si Mateix - Terenci - Fundació. Comèdies. Epistolari. 2 Vols - Sant Cebriá - Fundació Bernat Metge. Epistolari. 2 Vols. Sant Cebriá. llibre anticuari 2005 - Librería Studio DISCURSOS Y ESTUDIOS CRÍTICOS 2 TOMOS EN 1 VOLUMEN. FARINELLI, ARTURO Tema: Enciclopedia, Epistolario, Cartas, Decoración, Historia, etc Ver ficha completa. 84-600-1048-1. Editorial: Publicacions del Museu Municipal Sant Feliu de Guixols. NOLASCO VIVES Y CEBRIÁ, PEDRO. Referencia epistolari. vol. 1 - sant cebria - Comprar Libros sin clasificar en Diálogos: Revista electrónica de historia, ISSN-e 1409-469X, Vol. 1, Nº. 1, 1999 · Texto completo. Artículo. Las consecuencias fiscales y económicas del reinado de Felipe II a través de Epistolari del monjo i abat fra Andrés de San Román 1562-1589. Vida novel·lística d'un monjo de Sant Miquel de Cuixà al segle XVI. Epistola 2. La lettre diplomatique - Sources - Casa de Velázquez sula a la cuarta esposa de Felipe II, Ana de Austria, que dejó en manos del arzobispo. trece de septiembre de 1571 fallecía en el monasterio de Sant Cugat del Valles Revista d'historia moderna, 13 1993 vol. 1, pp. 75-95. ' Así, el virreinato del Corona de Aragón con la Monarquía E. BELENGUER CEBRIA, La Bernat Hernández - Dialnet pueblo valenciano. Levante-El Mercantil Valenciano,Valencia, 1998, vol. 1, pp. 296-297. El contingente de infantería, después conocido como Centenar de la Ploma o de Sant. Jordi, databa del 3 de RUBIO VELA, Agustín: Epistolari de la Valencia medieval II. BELENGUER CEBRIA, Ernest: Fernando el Católico. epistolari. vol. i - sant cebria - Comprar Libros sin clasificar en Baraut, Cebrià, Els documents, dels anys 1191-1200, de l'Arxiu Capitular de la Seu. Joan, Diplomatari del monestir de Sant Joan de les Abadesses 995-1273, Fuentes y Estudios de Historia Leonesa 62 et 63, 1997-1998 2 vol.: 1.. Pier della Vigna, L'epistolario di Pier della Vigna, éd. d'Edoardo D'Angelo, Colección completa de los libros de Bernat metge Fnac 1. Cantemus Domino cantica gloriae. Una visión panorámica de las epístolas en los manuscritos españoles estudio y edición crítica, 2 vols., Madrid: San Juan de la Peña, San Pedro de Loarre, San Victorián de Asán o Santa. 104-106 y en Cebrià BARAUT: “Les actes de consagracions 110 100, epistolario, s. el corpus epistolar de cipriano de cartago - Universitat de Barcelona Ahora presentamos este volumen II de Instrumentos informáticos de con- sulta de los Archivos de. De ahí que podamos agrupar los archivos eclesiásticos mayores en seis grandes grupos 1 1561 Tiana, Sant Cebrià. 1562 Vallromanes AHUMADA BATLLE, Eulàlia de, Estudi d'un epistolari privat del Renaixement: Sant Cebrià - Iberlibro\nLibros de montgiber - Ejemplares antiguos, descatalogados y libros. Libro anuariomedieval41 1.indb - Gobierno de España Ministerios . 5 vol. 1584-1590 * ACA, Cancelleria, memorial 81 1-2 Manuel Marià Ribera.. 9 134 Inventari de la biblioteca del monestir de Sant Feliu de Guíxols segle XVIII * BPG, ms. Baraut 1954-1955 Baraut, Cebrià. “Els manuscrits 1479-1484. Epistolari del Renaixement 1977-1978 Epistolari del Renaixement, 2 vol. epistolari - Iberlibro Libros sin clasificar: Epistolari. vol. i - sant cebria. Compra, venta y subastas de Libros sin clasificar en todocoleccion. Lote 141053952. Actes del 53è Congrés de la Comissió Internacional per a l. - ichrpi monografismo.1 En Espafia, desde un ptinto de vista caligrafico, tras la introducción de.la bastarda 2 Espina, Antonio, Arte calygrafica o elementos del arte de escribir, Girona s.a., XVIII, pp. 42-47. La el Llibre del Roser, un librito de oraciones de Palafoix, una Historia de Santa Epistolari, Barcelona, 1934, vol. 2, p. Guia de los Archivos de la Iglesia en España - Archiveros. Epistolari, vol. I - Resultado de la Búsqueda de libros de Google EPISTOLARI VOL.1,2 9999900029703 Traducción de Tomàs Bellpuig y Josep Vergés. Colecció escriptors cristians. 159 + 188 pp. Puntos de óxido en el Epistolari, vol. I - google.cat Google 1 Repertorio Bibliográfico Volumen II. BELENGUER CEBRIÀ, Ernest co- ord De la unión de Coronas Juana I de Castilla y el Monasterio de Santa Clara de Tordesillas. Reales Epistolario del Conde de Tendilla 1504-1506. 187 el gobierno de catalunya en tiempos de felipe ii - Biblos-e Archivo\nCONTROL ORDER 51\nLETTURE. CLASE PRIMA. COMPILATO DA CLEMENTINA BAGALI. ILLUSTRATO DA ANGELO DELLA TORRE\nGUN SMITG CATS CAPITULO DEL 6 AL 18. LUCHADORASDE LEYENDA CAPITULOS DEL 1 AL 6. ?QUE PASA CONTIGO BE\nSAHOVSKI INFORMATOR. 1989 N? 48\nMETRALLA 189. SI YO FUESE EL REY. OFRT\n© 2020 Copyright: 606526084.realferiapdf.xyz


agora: Giny - Menú lateral en una pàgina\nGiny - Menú lateral en una pàgina\n◄ No funciona "llegeix més"\nError amb documents i altres ►\nper PEDRO MIRA ESPINOSA - dijous, 17 de setembre 2020, 14:59\nBona tarda, avui he posat un menú lateral en una pàgina on es mostren els horaris dels diferents grups del meu centre (CFA Jacint Carrió i Vilaseca) i m'agradaria saber si és possible fer que aquest menú estigui fix mentre els usuaris del centre van mirant els diferents horaris.\nCada horari té una àncora creada perquè la pàgina es desplaci fins al punt on hi ha l'horari d'aquest ensenyament, però després és perd el menú lateral.\nHe de crear una àncora al final de cada Scribd que digui Torna a l'inici?\nEn resposta a PEDRO MIRA ESPINOSA\nRe: Giny - Menú lateral en una pàgina\nper MONICA GRAU PRIETO - divendres, 18 de setembre 2020, 12:35\nno és possible fer que a mida que vas baixant el menú també ho faci. Potser podríeu crear diferents pàgines amb els menú a totes elles i a cada pàgina un calendari en compte de tenir-ho tot a la mateixa. Però no se si això s'ajustaria a les vostres necessitats.\nper PEDRO MIRA ESPINOSA - dissabte, 19 de setembre 2020, 01:38\nBona nit, Mònica,\nplantejaré la teva solució a l'equip directiu i, potser, ho farem així.


L'ontinyentina Tudi Torró pren possessió del càrrec d'acadèmica de l'AVL\nInicio Canales Cultura L’ontinyentina Tudi Torró pren possessió del càrrec d’acadèmica de l’AVL\nTudi Torró, junt al president de l'AVL\nTant el president de la Generalitat, ximo Puig, com el president de l’AVL, Ramon Ferrer, han destacat la defensa de la llengua que ha caracteritzat a Torró\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha afirmat hui en la presa de possessió de l’ontinyentina Tudi Torró, com a membre de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua, acte que s’ha celebrat en el Palau de la Generalitat, que el seu nomenament és “una garantia d’èxit per a l’AVL” i també pel futur de la llengua “per ser una clara defensora del valencià”.\nTorró ha tingut paraules de record per a Carme Miquel. El seu compromís per la llengua i l’escola ha sigut també el meu fil conductor, ha dit emocionada la nova acadèmica, que ha reclamat major presència de l’AVL en les terres del sud. «El sud necessita ser mirat, reconegut i estimat». Hui, Tudi Torró s’ha convertit en una nova ‘guardiana’ de la llengua.\nArtículo anteriorMedio Maratón y Maratón Valencia aumentan un 30% el número de marcas colaboradoras\nArtículo siguiente‘Moviments Urbans’, de ‘Dansa València’, selecciona las compañías Fil d’arena, VDF y Dunatacà\nLa formación Lucentia Horn Trío actúa en el Almudín dentro del ciclo ‘Cambra al Palau’


Joc Guerra Yetti Online. Jugar gratis\nJoc Guerra Yetti\nJuga el joc Guerra Yetti En línia:\nDescripció del joc Guerra Yetti\nAjuda Yeti venjar-se de la gent per la seva audàcia, muntant un centre turístic i un erudit. . Juga el joc Guerra Yetti en línia.\nCaracterístiques tècniques del joc Guerra Yetti\nJoc Guerra Yetti ha afegit: 04.12.2011\nEl joc es juga: 2410 vegades\nEls jocs com el joc Guerra Yetti\nDescàrrega del joc Guerra Yetti\nInsereix el joc Guerra Yetti a la seva pàgina web:\nPer inserir el joc Guerra Yetti a la seva pàgina web, copieu el codi i enganxeu-lo al codi HTML del vostre lloc. A més, si t'agrada el joc Guerra Yetti, copiar i enviar l'enllaç a un amic o els teus amics, compartir el joc amb el món!\nAmb el joc Guerra Yetti, també va jugar al joc:


Lloguer de cotxes de luxe a Badenstedt, Germany. Reservi avui! – Rentalcars.com\nLloguer de cotxes de luxe a Badenstedt\nOmpli el formulari per trobar els millors preus en cotxes de luxe a Badenstedt\nLloguer de cotxes convertibles Badenstedt\nLloguer de cotxes familiars Badenstedt\nLloguer de cotxes de gamma alta Badenstedt\nCotxes de lloguer amb Prestige a Blomberg\nCotxes de lloguer amb Prestige a Lemgo\nRentalcars.com es el nom comercial de TravelJigsaw Societat Limitada registrada a Anglaterra i Gal•les (Numero: 05179829) a l’adreç a 100 New Bridge Street, London, EC4V 6JA. ID: 90B86


Political crimes and offenses | LibraryThing en català\ncointelpro(9) dean koontz(63) dissent(13) espionage(71) Forsyth(10) George W. Bush(22) Henry Kissinger(19) Hitchens(10) Hungarian literature(24) Idi Amin(7) Imre Kertész(7) Jeffrey Archer(6) Kissinger(14) political crimes(5) Political crimes and offenses(13) politics(233) San Francisco Earthquake(9) secret police(12) surveillance(19) suspense(133) thriller(315) transitional justice(5) Uganda(15) US Foreign Policy(17) war crimes(26)\nIsrael, fiction, spy (4)\nFBI, -fiction (4)\nTema: Political crimes and offenses\nPolitical crimes and offenses (5 obres)\nPolitical crimes and offenses › Africa (149 obres)\nPolitical crimes and offenses › Argentina (2 obres)\nPolitical crimes and offenses › Belgium › History › 20th century (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Brazil (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Brazil › History › 20th century (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Brazil › Säao Paulo (State) (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Chile (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Chile. › Investigation (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Communist countries (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Congresses (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Denmark (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Drama (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › England (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Fiction (9 obres)\nPolitical crimes and offenses › Fiction (10 obres)\nPolitical crimes and offenses › France › History (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › France › Personal narratives. [from old catalog] (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Germany (4 obres)\nPolitical crimes and offenses › Great Britain (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Greece › Drama (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Hungary (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Hungary › Personal narratives (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Investigation (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Investigation › Soviet Union › History (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Investigation › United States (2 obres)\nPolitical crimes and offenses › Investigation › United States › Case studies (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Investigation › United States › Fiction (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Investigation › United States › History › 20th century (2 obres)\nPolitical crimes and offenses › Investigation › United States › History › 20th century › Sources (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Iraq › Fiction (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Ireland (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Italy › History › 20th century (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Italy › Milan (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Kenya (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Latin America (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Mexico › History (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Netherlands (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › New Mexico › History (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Paraguay (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Peru (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Peru › Uchuraccay (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Peru (2 obres)\nPolitical crimes and offenses › Russia (Federation) (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › South Africa › Investigation (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › South Africa (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Soviet Union › History (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Soviet Union › Juvenile literature (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Soviet Union › Periodicals (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Soviet Union › Prevention › History › Juvenile literature (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Soviet Union (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Uganda (1 obres)\nPolitical crimes and offenses › Yugoslavia › Personal narratives (1 obres)\nPolitical crimes and offenses (3 obres)\nDark Rivers of the Heart de Dean Koontz (2,444 Nombre d'exemplars)\nThe Negotiator de Frederick Forsyth (1,556 Nombre d'exemplars)\nHonor Among Thieves de Jeffrey Archer (1,382 Nombre d'exemplars)\nThe Fourth K de Mario Puzo (606 Nombre d'exemplars)\nThe Take Over de Stephen W. Frey (327 Nombre d'exemplars)\nDetective Story de Imre Kertész (285 Nombre d'exemplars)\n1906: A Novel de James Dalessandro (204 Nombre d'exemplars)\nThe Terminal Spy: A True Story of Espionage, Betrayal and… de Alan S. Cowell (133 Nombre d'exemplars)\nOfficial Privilege de P. T. Deutermann (113 Nombre d'exemplars)\nThe Trial of the Catonsville Nine de Daniel Berrigan (112 Nombre d'exemplars)\nDeath of a Dissident: The Poisoning of Alexander Litvinenko… de Alex Goldfarb (108 Nombre d'exemplars)\nThe Little Book of Conspiracies: 50 of the World's… de Joel Levy (81 Nombre d'exemplars)\nState of Blood de Henry Kyemba (76 Nombre d'exemplars)\nGatekeeper de Philip Shelby (66 Nombre d'exemplars)\nUn eroe borghese de Corrado Stajano (66 Nombre d'exemplars)\nMetal Fatigue de Sean Williams (59 Nombre d'exemplars)\nState of the Union de David Callahan (48 Nombre d'exemplars)\nThe Good Listener: Helen Bamber, A Life Against Cruelty de Neil Belton (40 Nombre d'exemplars)\nTransitional Justice de Ruti G. Teitel (36 Nombre d'exemplars)\nRoyal Murders: Hatred, Revenge and the Seizing of Power de Dulcie M. Ashdown (34 Nombre d'exemplars)\nClosing the Books: Transitional Justice in Historical… de Jon Elster (33 Nombre d'exemplars)\nFrom the Gulag to the Killing Fields: Personal Accounts of… de Paul Hollander (33 Nombre d'exemplars)\nDetained: A Writer's Prison Diary de Ngũgĩ wa Thiong'o (33 Nombre d'exemplars)\nThe Technology of Political Control (Pelican) de Carol Ackroyd (31 Nombre d'exemplars)\nThe Lawless State: The Crimes of the U. S. Intelligence… de Morton H. Halperin (28 Nombre d'exemplars)\nMaximum Impact de Jean Heller (26 Nombre d'exemplars)\nBreak-Ins, Death Threats and the FBI : The Covert War… de Ross Gelbspan (25 Nombre d'exemplars)\nUnfinished Business: South Africa, Apartheid and Truth de Terry Bell (22 Nombre d'exemplars)\nPredatory States: Operation Condor and Covert War in Latin… de J. Patrice McSherry (21 Nombre d'exemplars)\nTransitional justice : how emerging democracies reckon with… de Neil J. Kritz (20 Nombre d'exemplars)\nI was Hitler's prisoner: Leaves from a prison diary de Stefan Lorant (14 Nombre d'exemplars)\nSalt in the Sand: Memory, Violence, and the Nation-State in… de Lessie Jo Frazier (13 Nombre d'exemplars)\nHatun Willakuy : versión abreviada del Informe final de la… de Comisión de la Verdad y Reconciliación (12 Nombre d'exemplars)\nGame Without End: State Terror and the Politics of Justice de Jaime Malamud Goti (10 Nombre d'exemplars)\nKGB: The Russian Secret Police from the Czars to the… de Graham Yost (9 Nombre d'exemplars)\nQuant a | Contacte | LibraryThing.com | Privadesa/Condicions | Ajuda/PMF | Blog | Botiga | APIs | TinyCat | Biblioteques llegades | Crítics Matiners | Coneixement comú | 159,113,922 llibres! | Barra superior: Sempre visible


Escrit al blanc - Cristina Guzman Traver\nDel 6 d’abril al 5 de maig es podrà visitar a DTerra Gallery, a Sant Cugat del Vallès, l’exposició titulada “Escrit al Blanc”, que mostrarà les últimes obres dels artistes Rosa Vila-Abadal i Jordi Marcet\nCristina Llanas ha dit d’ells…\n…Escrit al blanc, és l’exposició on el duo d’artistes format per Jordi Marcet i Rosa Vidal Abadal, ens presenten una ceràmica blanca -que es revela com a paper- sobre la que s’inscriu la lletra. Una exposició on la ceràmica ens transporta i que a través de les formes ens explica històries. Un tàndem perfecte entre ceràmica i grafia on les dues creen variacions en la sintaxi pròpia dels artistes per evocar mons nous…\n…Amb un corpus de catorze obres, els artistes ens acosten al seu treball de la manera més poètica amb obres com Cocòlits, Daktylos, Circulars obertes o Cubs mecanografiats creen relacions conceptuals que s’escriuen sobre la matèria blanca. Lletres, dits, personatges, flors, conformen alguns dels materials que ens permeten als espectadors crear paisatges al món de les idees. Seguint estratègies tan contemporànies com la repetició i els grans formats els artistes creen una exposició rodona on la ceràmica es fa escultural. Un duo indissoluble que uneix el treball ceràmic i el treball de caràcter més gràfic…\nEtiquetat a:Barcelona ceràmica contemporània DTerra Gallery exposició galeria Jordi Marcet Rosa Vila-Abadal Sant Cugat del Vallès\ncristina guzman 04/11/2018 04/21/2019 Notícies\nMuntanyes de l’ànima, de Maria Bofill →


Escorts Bellota CA 95236\nEscorts Bellota CA 95236?\nLooking for Escorts in Bellota CA 95236?\nescort girl Bellota CA 95236, mature escorts Bellota CA 95236, escort agency Bellota CA 95236, cheap escorts Bellota CA 95236, escort service Bellota CA 95236, irish escorts Bellota CA 95236, asian escorts Bellota CA 95236, indian escort Bellota CA 95236, independent escorts Bellota CA 95236, bbw escorts Bellota CA 95236, female escorts Bellota CA 95236, black escorts Bellota CA 95236, russian escorts Bellota CA 95236, japanese escorts Bellota CA 95236, vip escorts Bellota CA 95236, incall/outcall escorts Bellota CA 95236


Cinemes Girona » LA GAVIOTA, Adaptació de l’obra teatral “La gavina” de Txèkhov dirigida per Michael Mayer amb Annette Bening, Saoirse Ronan, Corey Stoll i Elisabeth Moss.\nRússia, a la fi del segle XIX. L’actriu Irina Arkadina (Annette Bening) és una veterana i vanitosa estrella del teatre moscovita que passa part de l’estiu en una idíl·lica finca al costat d’un llac, propietat del seu germà malalt (Brian Dennehy). Allà compartirà els dies amb la seva amant, l’escriptor Boris Trigorin (Corey Stoll), el seu fill (Billy Howle), aspirant a escriptor, i la jove i ingènua actriu Nina Zarechnaya (Saoirse Ronan). Ells, i un grapat més de personatges, patiran el fatal enamorament de la persona inadequada.


. Montevilla, Barón de (9) (Carlistada). Correspondencia con\nFecha: 1923/01/17, 1931/10/17\nDescripción: . Montevilla, Barón de (9) (Carlistada). Correspondencia con


Segueix l'expropiació de pisos a bancs\n17 febr 2019\nL'Ajuntament de Barcelona compra un edifici al Poble-sec per ampliar el parc de lloguer assequible\nBarcelona - Divendres, 13/04/2018 | Actualitzat a les 18:50 CEST\nLa lluita de l'Ajuntament de Barcelona per reduir el problema de la vivenda i millorar l'oferta de lloguer assequible segueix el seu curs. Per una banda, s'ha reactivat el procés d'expropiació temporal de pisos buits propietat de bancs. Aquesta possibilitat ha arribat després que el Tribunal Constitucional hagi aixecat parcialment la suspensió de la llei 4/2016 de protecció del dret a la vivenda de persones en risc d'exclusió residencial, aprovada per unanimitat al Parlament de Catalunya i recorreguda pel Govern de l'Estat al Tribunal Constitucional.\nEn aquesta ocasió, la decisió del Tribunal Constitucional ha sigut transcendent perquè salvaguarda l'article 15 de la llei catalana, que permet l'expropiació de l'ús temporal de la vivenda per un període d'entre quatre i deu anys, sempre que els immobles estiguin situats en àrees amb una alta demanda residencial.\nCinc vivendes al punt de mira\nEn aquest moment les cinc vivendes de Barcelona en tràmit de ser expropiades són propietat d'entitats financeres, dues d'aquestes vivendes són de la Sareb i les altres tres són propietat del BBVA. Dues són al districte de Sant Andreu, una a Gràcia, una a Ciutat Vella i l'última al districte de Sants-Montjuïc.\nEls cinc processos d'expropiació formen part del paquet de setze expedients d'inici d'expropiació contra entitats financeres que van haver de suspendre's quan es va admetre a tràmit el recurs del Govern de l'Estat contra la llei catalana. Totes aquestes vivendes provenien del Registre de Vivendes Buides de la Generalitat de Catalunya, que actualment té 2.021 vivendes inscrites a Barcelona. L'Ajuntament està comprovant que continuen buides a través de la feina que porta a terme amb el projecte del cens de pisos buits i, si convé, es posaran en marxa els expedients d'expropiació corresponents.\nAquests procediments d'expropiació es poden tancar si l'entitat bancària propietària del pis cedeix a l'Administració pública l'ús de la vivenda perquè es destini a lloguer social, sempre que l'acord se subscrigui en un termini de tres mesos. Les entitats financeres disposen ara de quinze dies per presentar al·legacions.\nSancions per amagar pisos buits\nL'octubre del 2017 l'Ajuntament va comunicar a l'Agència de l'Habitatge de Catalunya (AHC, per la denominació en català) que havia detectat 150 vivendes que no estaven inscrites al registre. Com a resultat d'aquesta gestió, algunes entitats financeres van inscriure les vivendes, altres les van cedir a la Generalitat i d'altres vivendes es va efectuar la compra per tempteig.\nRespecte als casos que no van atendre el requeriment d'inscripció, l'Ajuntament va iniciar el procediment sancionador, encara que l'objectiu municipal no és el cobrament de sancions, sinó el compliment de la legalitat i l'augment del parc de lloguer assequible per a famílies en situació de vulnerabilitat.\nLa primera sanció ha sigut per a Caja de Ahorros de Asturias, que ha efectuat un pagament de 5.400 euros. Contra Bankia, que va decidir no pagar quan se li va requerir, s'ha imposat una sanció de 7.200 euros.\nA part d'aquestes dues sancions, l'Ajuntament també està tramitant cinc expedients:\n- Un pis que és a Ciutat Vella i és propietat del Sabadell BS Immobiliària.\n- Un pis que és a Sants-Montjuïc i és propietat de Bankinter.\n- Tres pisos que són a Sant Martí i són propietat de Bankia, Madrid RBSM i Budmac Investment2 SL.\nPer una altra banda, l'Ajuntament ha realitzat més de 2.300 comunicacions oficials a entitats financeres per instar-les a llogar els pisos, en aquestes cartes s'advertia de la possibilitat d'iniciar procediments de sanció o expropiació en cas que els pisos continuessin buits.\nUn altre camí de millora\nL'altra via de millora de la situació és la creació de vivendes de lloguer. En aquesta línia i per evitar l'especulació, l'Ajuntament de Barcelona ha exercit el dret de tempteig sobre l'edifici de vivendes del número 61 del carrer d'Elkano, al Poble-sec. L'entitat Anida Operaciones Singulares SA, vinculada al BBVA, tenia previst vendre'l a Sky Holdings 2005 SL i Dirot Spain 13 SL. L'adquisició suposa una inversió municipal de 2,8 milions d'euros, que sumen el preu de compra i les obres que s'hauran d'efectuar en alguns pisos per posar-los a punt.\nAmb aquesta compra, l'Ajuntament de Barcelona frena una operació que podia haver tingut un caràcter especulatiu i avança en l'ampliació del parc públic de lloguer assequible mitjançant tots els mecanismes que té a l'abast, com l'expropiació de pisos buits, la mobilització de pisos de lloguer privat cap al lloguer assequible o les compres a través de l'exercici del dret de tempteig i retracte en zones d'alta demanda o amb inquilins en situacions de vulnerabilitat.\nL'Ajuntament formalitzarà ara els contractes de lloguer amb les famílies que viuen en aquests pisos, d'acord amb cada una de les situacions econòmiques i socials en què es troben. A més, té previst fer les reparacions i millores necessàries en alguns dels pisos, sobretot en banys i cuines.\nAltres adquisicions a Sants-Montjuïc\nAquesta no és la primera vegada que es fa una operació d'aquesta mena. El juny del 2017 l'Ajuntament va adquirir l'edifici del número 37 del carrer de Leiva, en aquest cas exercint el dret de retracte. Amb aquest retracte es va aturar la compra que havia d'efectuar el fons d'inversió Vauras Investment SL. La societat que va vendre l'immoble també era Anida Operaciones Singulares. Les famílies inquilines que vivien en aquest edifici d'Hostafrancs, amb catorze vivendes, havien denunciat públicament que estaven sent víctimes d'assetjament immobiliari.\nUna altra adquisició formalitzada recentment, aquest gener, ha sigut la de l'edifici del carrer de Rossend Arús, 36-38, al barri de Sants, en aquest cas exercint el dret de tempteig. Es va adquirir l'immoble a l'entitat financera Building Center SAU. L'edifici té quatre pisos que es rehabilitaran mitjançant l'adjudicació en masoveria urbana mitjançant una licitació pública.\nPer una altra banda, l'Ajuntament ha comprat quatre pisos situats a diferents finques dels barris de la Marina de Port, el Poble-sec i Hostafrancs (dos es van comprar al Banc Sabadell, i els altres dos, al BBVA). Al mateix temps, l'Ajuntament està gestionant a través de la cessió per usdefruit catorze vivendes situades per tot el districte, procedents d'entitats financeres: vuit de la Sareb i sis de Building Center SAU.\nAixí doncs, entre compres i cessions l'Ajuntament ha adquirit 52 pisos a Sants-Montjuïc (del total de 493 pisos adquirits per tota la ciutat, amb una inversió total de 40 milions d'euros). Per una altra banda, s'han mobilitzat 136 pisos del districte del lloguer privat al lloguer assequible, de manera que en aquests moments a Sants-Montjuïc hi ha un total de 1.386 pisos de lloguer per sota del preu de mercat, és a dir, un 1,78% del total del parc residencial de lloguer d'aquest territori.\nEnquesta eleccions generals: El PSOE guanya però les dretes s'acosten al Govern\nEl sobiranisme impugna al carrer el judici al procés\nEsquerra no m'importa gens ni mica\nSánchez no tindrà pietat\nArrimadas retira llaços grocs al poble de Puigdemont\nSánchez arrisca el 28-A per agafar el PP i Cs a contrapeu\nEl Parlament Europeu prohibeix la conferència de Puigdemont i Torra\nEnganxada de cartells al Suprem


Tot el que us explicaré a continuació, no ho puc negar, neix de l’enveja que des de fa molts d’anys he tingut per com es celebra la diada de Sant Jordi a Barcelona. Segurament, aquesta atracció és el fruit d’haver-hi passat, a la capital del Principat, uns anys, els universitaris, i d’haver-hi viscut la festa del llibre i de la rosa de primera mà, la qual cosa em va marcar: que tanta gent surti al carrer, pacíficament, per comprar llibres (i roses), sempre m’ha semblat un ritual exemplar i meravellós; fins i tot, revolucionari, per molt que, de cada vegada més, s’hi imposi el mercantilisme i que, com és sabut, que se’n regalin no vulgui dir que, després, els llibres es llegeixin. A més, des que escric i, en la mesura del que és possible, han sortit publicades algunes de les meves obres, he desitjat viure aquesta celebració des de dins, a la ciutat comtal, des d’una paradeta estant, signant-hi, i participant de la resta de saraus literaris que s’hi organitzen.


Rutes literàries, passejades modernistes per Barcelona\n192202 - Rutes literàries, passejades modernistes per Barcelona\nData Del 6 de març al 22 de maig. De 17:30 a 20:00\nVoltarem la ciutat amb motius literaris i també amb textos des de Cervantes fins a l’arquitectura modernista, per concloure explicant com la dona escriptora veu la ciutat a la postguerra i als primers anys de transició amb Carmen Laforet i Montserrat Roig.\nPreparar una ruta literària, una passejada que serveixi per crear textos literaris amb l’alumnat.\nBarcelona i l’espai espai urbà dins de la literatura: El Quijote, Nada i El temps de les cireres o com a vivència personal. Antonio Machado..\nAnalitzar prèviament la relació del Quixot amb l’únic personatge històric de l’obra: Roque Guinart, les edicions il·lustrades del Quixot, així com la relació de l’heroi amb la ciutat (sortida inclosa).\nObservar l’espai urbà amb veu de dona: Carmen Laforet a Nada i Montserrat Roig a El temps de les cireres. Analitzar l’estudi de l’espai urbà i els personatges en un relat de Virgínia Woolf relacionat amb Mrs Dalloway per estudiar tècniques de comentari o d’escriptura.\nEstudiar les característiques del modernisme i la seva relació amb la ciutat de Barcelona.\nPresentar els tres grans artífexs del modernisme: Gaudí, Domènech i Montaner i Puig i Cadafalch.\nPassejar per la ciutat per observar els llocs emblemàtics vinculats amb aquestes obres o amb la literatura: El Quixot.\nFer una visita a la Sala Cervantina de la Biblioteca Nacional de Catalunya per veure l’edició prínceps del Quixot o diverses edicions il·lustrades des del segle XVIII.\nFer una visita a la sala Frederic Marès, museu del llibre.\nAl CDL (de 18 a 19.30 h)\n6 de març i 22 de maig\nSortides al carrer (de 17.30 a 20 h)\n13 de març (Ruta Cervantina)\n20 de març (Sala Cervantina)\n27 de març (Museu Marès)\n3 d’abril (Arc del Triomf, Ciutadella i el Born)\n24 d’abril (Ruta dreta de l’Eixample)\n8 de maig (Ruta Rambla de Catalunya)\n15 de maig (Ruta Passeig de Gràcia)


19/2015- REFORMA CODI PENAL – paredes associats\nCircular informativa 19/15\nREFORMA EN EL CODI PENAL I EN LA RESPONSABILITAT PENAL DE L’EMPRESA:\nrequisits i consideracions per al tancament del 2015\nVolem informar-los de les noves implicacions i responsabilitats per a les empreses i per als administradors i consellers que cal considerar i aplicar en l’exercici 2015, com a conseqüència de la reforma del Codi Penal i de la Llei de societats de capital per a la millora del govern corporatiu.\nLa reforma exigeix que les empreses adoptin i implantin un model de prevenció de delictes, conegut com a corporate compliance, com a requisit necessari per evitar possibles responsabilitats penals de l’empresa, dels administradors i dels directius.\nPer tot això, per als exercicis tancats a partir de l’1 de juliol del 2015 i, en particular, per a aquells tancats a 31 de desembre de 2015, els administradors s’hauran d’assegurar de la deguda acreditació i documentació de les seves responsabilitats per tal d’evitar la responsabilitat penal i patrimonial a nivell personal i la de la empresa. Tot això amb caràcter general i, en particular, per als processos que formalment són responsabilitat de l’administrador com són la formulació de comptes i la presentació de l’impost de societats, així com per al compliment dels deures generals de l’administrador de fet o de dret (directius en alguns casos).\nAtenent a l’alta importància i responsabilitat en realitzar i acreditar per a aquest 2015 aquests nous deures i obligacions a nivell general i, en particular, en les matèries que habitualment poden ser objecte de comprovació, com ara possibles inspeccions i requeriments de caràcter fiscal, laboral, mercantil i operatiu, s’ha d’acreditar formalment la implantació del corporate compliance per evitar les responsabilitats penals dels administradors i directius per no haver realitzat i acreditat aquestes noves obligacions d’aquest exercici 2015 i següents.


SESSIÓ ANTICS ALUMNES\nEl passat 9 de desembre es van organitzar dues videoconferències amb antics alumnes de l’Escola Tècnica. Aquestes es van realitzar complint amb totes les mesures per la COVID i van participar-hi més de 45 alumnes de Cicles Formatius.\nA la primera sessió, Jordi Conde ens va explicar la seva experiència en treball en alçades i, molt especialment, en els manteniments realitzats en parcs eòlics de tot el món. Va mostrar-nos moltíssimes imatges d’ell duent a terme tasques tècniques a més de 120 metres d’alçada.\nLa segona sessió, impartida per Jordi Àlvarez, va ser més tècnica i ens va situar en la compra de l’energia elèctrica a tots els nivells, des de la microempresa fins al petit consumidor. Vàrem revisar les tarifes i preus de l’energia i finalment es va fer un recull de consells i estratègies d’estalvi, gràcies a diferents tipus de contractacions en funció de la demanda.\nPer a l’Escola Tècnica és tot un orgull veure com els nostres antics alumnes gaudeixen de participar en la formació de les noves generacions, aportant la seva experiència professional. Pels actuals alumnes de cicles aquestes aportacions tècniques són un valor afegit molt valuós.


Fundació Ernest Lluch - Actualitat - El diàleg territorial en la competitivitat i finançament d'infraestructures\nJornada de presentació del Projecte Diàlegs a València (seu UIMP)\nFont: UIMP Valencia\nLa manca d'una "cultura de la cooperació" i els "dèficits de governança multinivell" en l'Estat de les Autonomies han estat les idees més destacades en la jornada que avui s'ha celebrat a la seu valenciana de la Universitat Internacional Menéndez Pelayo (UIMP) per presentar a València el Projecte Diàlegs, impulsat per la Fundació Ernest Lluch amb l'objectiu de "establir un pont i un punt de trobada per al diàleg entre les diferents sensibilitats i expressions de la diversitat social, cultural, econòmica i nacional dels ciutadans i pobles d'Espanya i Europa ".\nDurant la jornada han intervingut, com a representació institucional, la directora de la UIMP a València, María Antonia García Benau, el director del projecte Diàlegs i màxim responsable del Consorci Universitat Internacional Menéndez Pelayo de Barcelona (CUIMPB) - Centre Ernest Lluch, Joan Fuster, el Vocal de la Comissió Executiva de la Fundació Ernest Lluch, Eugeni Giral, el director de l'Funcación Ernest Lluch, Ferriol Sòria, i el rector de la Universitat de València, Esteban Morcillo.\nTots ells han recordat l'esperit conciliador i descentralitzador d'Ernest Lluch, qui va ser rector de la UIMP i professor de la UV i de l'assassinat a mans de la banda terrorista ETA es compleix ara 11 anys.\nDesprés de la presentació oficial, s'ha celebrat la taula de debat El diàleg territorial en la competitivitat i finançament d'infraestructures, moderada pel catedràtic d'Economia Aplicada a la Universitat de València UV, Vicent Soler, i formada pel catedràtic de Geografia Humana (UV ), exconseller d'Educació i Ciència de la Generalitat Valenciana i exdirector de UIMP a València, Joan Romero, el director d'investigació de l'Institut Valencià d'Investigacions Econòmiques (IVIE), Francisco Pérez, i el professor del departament de Transports de la Universitat Politècnica de València i ex secretari autonòmic d'Empresa de la Generalitat Valenciana, Pedro Coca.\nTots han coincidit en la manca de diàleg entre el Govern central i els governs autonòmics a l'hora d'aprovar els principals plans que afecten a l'economia del país, sobretot els relacionats amb les infraestructures i el transport, tenint en compte la importància que es els atorga com mesuradors de la nostra competitivitat.\n"El model d'estat espanyol ha avançat molt en l'autogovern, però molt poc en el govern compartit, que és essencial. No tenim mecanismes de coordinació clars ni lleialtat institucional "- ha afirmat Joan Romero, qui critica especialment l'absència de Conferències Sectorials-" no van haver quan es va aprovar el Pla Estratègic d'Infraestructura i Transport "- i de reunions de la Conferència de Presidents-" des de 2008 fins ara la Conferència de Presidents no s'ha reunit, quan s'està produint la major recessió econòmica "\nEn aquest sentit, els ponents han fet especial menció a la forta inversió que ha suposat la infraestructura de l'AVE i al retard del Corredor Mediterrani.\n"La primera gran inversió havia d'haver estat la del Corredor Mediterrani" - opina Joan Romero, alhora que recorda que "alguns traçats de l'AVE han hagut de ser clausurats".\nPer la seva banda, el director d'investigació de l'IVIE, Francisco Pérez, creu que, "si la infraestructura de l'AVE no té capacitat de generar valor, una anàlisi de cost / benefici ens dirà que els comptes no surten".\nAixí mateix, Pérez considera que, encara que la descentralització no s'ha convertit en un gran llast, si hi ha una propensió a buscar sortides parcials als problemes i "això complicarà les coses en el futur" i "pot malbaratar la perspectiva de desenvolupament en les pròximes dècades ".\nCorredor Mediterrani i deslocalització\nD'altra banda, el professor del departament de Transports de la Universitat Politècnica de València i ex secretari autonòmic d'Empresa de la Generalitat Valenciana, Pedro Coca, a més de la manca de diàleg, considera un gran obstacle al desenvolupament econòmic la contradicció entre política macroeconòmica i política microeconòmica.\n"Els territoris inverteixen en infraestructures des d'una perspectiva macroeconòmica perquè les unitats microeconòmiques, és a dir, les empreses, puguin ser competitives en un territori. Però, després, no hi ha un compromís territorial per part de les empreses, que es deslocalitzen si això els resulta més rendible "- ha explicat Coca.\nPer al professor de la UPV una cosa semblant pot passar amb les empreses del sector de l'automòbil, la potència ha justificat, en part, la planificació del Corredor Mediterrani: "I si, a sis anys vista, alguna d'aquestes empreses, per problemes de competitivitat, decideix traslladar-se? ".\nPedro Coca afirma que per a les empreses, els costos logístics són 3 punts percentuals superiors als costos de la mà d'obra i, tot i que encara avui compensen els processos de multilocalització, no hi ha garanties que això hagi de ser així en el futur, tenint en compte que la nostra economia es basa en la globalització.\nEn aquest sentit, Coca ha fet referència a un projecte sobre xarxes logístiques que està desenvolupant el seu departament de la UPV, en col · laboració amb la Universitat de València i la Universitat Jaume I de Castelló.\n"Hem inventariat nodes-ports, aeroports, estacions ... -, que podrien qualificar-se de logístics i sumen 220" - apunta Pedro Coca, que es qüestiona si la quantitat és necessària.


Una crida que denuncia l’augment de la despesa militar en els pressupostos de l’Estat espanyol com a resposta a la guerra a Ucraïna\nlleida no guerra coordinadora ongd objecció fiscal\nAmb l'arribada de la campanya de la Renta 2021, la Coordinadora d’ONGD i aMS de Lleida proposa un cop més separar una part de l’impost sobre la renda i desviar-la cap a un projecte social i solidari.\nLa federació d'entitats que treballen per la pau i els drets humans promou l’objecció fiscal com una eina de desobediència civil no violenta en contra de la despesa militar\nLa Coordinadora d'ONGD i aMS rebutja l’auge dels discursos bel·licistes i crítica amb duresa l’escalada de la despesa militar a l’Estat Espanyol arran de la guerra a Ucraïna.\nAl mateix temps, també fa una crida a “desarmar els impostos” per destinar aquests recursos a la garantia dels drets (com la salut, l’educació o l’habitatge) a totes les persones i amb el propòsit de reivindicar un món sense guerres.\nEn aquest sentit, la Coordinadora ha editat un manual per saber com fer l’objecció fiscal en 10 passes i, fins al 23 de juny, ofereix assessorament a totes les persones que hi estiguin interessades.\nL’any passat una vintena de persones lleidatanes van fer l’objecció fiscal amb la Coordinadora d’ONGD i aMS de Lleida\nEnguany, l’objectiu és augmentar-ne el nombre després “que l’emergència climàtica i la crisi provocada per la Covid-19 hagin demostrat la inutilitat de la despesa militar com a resposta efectiva als reptes globals als quals s’enfronta el planeta”.\nLa Coordinadora considera un “autèntic despropòsit” inflar la carrera armamentística i optar per la via militar per fer front als reptes de seguretat a Europa. Alhora, exigeix que totes les polítiques públiques promoguin la idea de seguretat humana, posin la vida de les persones al centre i avancin en la construcció d’un horitzó de pau.


Corresponsal català : Els Pets, res per descobrir, molt per conèixer – David Bonet\nFeb 23 2011 6 noviembre 2012\nParlar dels Pets, amb qualsevol persona del nostre país petit, és parlar de joventut, de primers amors, de primers records dolorosos, de primers concerts després d’hores de tren, de primeres acampades on amb prou feines sabies fer la tenda, de primeres notes provant de tocar una guitarra, de primeres lletres pensant que hi ha més gent que té els mateixos problemes que tu, de primers petons, de primeres borratxeres… i sense cap dubte una de les primeres que ha cantat.\nAquest prolífic i genial grup de la música coneguda com “Rock Català”, és el meu grup. És aquell grup que cada cert temps, em poso algun disc, per intentar entendre coses que no aconsegueixo solucionar sol. Aquell grup, que encara em fa posar la pell de gallina, i que encara em dona un petit cop a l’esquena i em diu, endavant.\nMolta gent, s’ha quedat amb aquells Pets del passat, genials i que us recomano que reviseu cada cert temps. Però aquest grup ha evolucionat, i s’ha convertit en un dels millors grups, no només de Catalunya, sinó segurament a nivell europeu. Als que penseu que em “flipo”, m’agradaria que em diguéssiu deu grups que amb una trajectòria tant llarga, hagin tingut tants discos rodons. Perquè és això el que fan, discos rodons, amb presentació, amb selecció de cançons, amb durada. Discos que no us podeu perdre detall de inici a final.\nCom sempre, us vull recomanar unes quantes cançons, i avui potser, és de les vegades que més em costarà. Així que us posaré un parell de cançons de tots els seus discos, i amb una mica de sort, acabareu escoltant tota la discografia, i donant-vos compte, de que segurament estem davant d’un grup, que enyorarem quan faltin, però que és un honor i plaer, gaudir-los durant tants i tants anys\nElls volien ser reis, i nois, ho han aconseguit. Llarga vida als Pets.\nEls Pets – En Tinc Disset\nEls Pets – Vespre\nEls Pets – No Diguis Res\nEls Pets – No T’enyoro (Cançó D’amor Desesperada)\nEls Pets – Segon Plat\nEls Pets – Núria\nEls Pets – Ulls De Color Mel\nEls Pets – Una Fiblada A La Pell\nEls Pets – Una Estona De Cel\nEls Pets – Dissabte\nEls Pets – La Mort Em Ve A Buscar – Live\nEls Pets – Jo Sóc El Teu Amic – Live\nEls Pets – Fàcil\nEls Pets – La Colla\nEls Pets – Faig Saber\nEls Pets – Sembla Estrany\nEls Pets – Les Coses Com Són


Bremenhaven tamién dispón del so propiu parllamentu, la Stadtverordnetenversammlung, compuesta por 48 diputaos. Sicasí, esti se elije xebradamente y nun ta compuestu por miembros del Bürgerschaft, siendo independiente d'este a diferencia del Stadtbürgerschaft.\nPresidentes del BürgeschaftEditar\nMultimedia: Bremische Bürgerschaft\nSacáu de «https://ast.wikipedia.org/w/index.php?title=Bürgerschaft_de_Breme&oldid=2978819»\nÚltima edición el 23 may 2020 a les 18:50\nLa última edición d'esta páxina foi el 23 may 2020, a les 18:50.


Lloguer de cotxes Maitland - Llogar un cotxe a Maitland\nLloguer de cotxes Maitland\nLloguer cotxes en Maitland\nEl lloguer de cotxes a Maitland és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Maitland i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Maitland, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a Maitland - Lloguer de cotxes Austràlia Aeroport\nA Austràlia, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a Maitland, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a Maitland, Austràlia no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a Austràlia de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en Maitland o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a Austràlia en aeroports com ara lloguer d’aeroports: Adelaide, Brisbane, Cairns, Darwin, Gold Coast, Hobart, Perth, Townsville.