Lloguer de cotxes a València Estació de tren AVE Joaquim Sorolla\nLloguer de cotxes barats a València AVE Joaquim Sorolla\nValència Estació de tren AVE Joaquim Sorolla\nActualment, de les 416 opinions rebudes dels nostres clients el 90.0% es mostren satisfets amb el nostre servei de lloguer de cotxes\nOpinió de Oriol Olivé sobre l'oficina de València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla Powered by Google ™\nMolt bon servei. Molt àgils, eficients i amables. Molt satisfet amb Centauro. !00% recomanable\nOpinió de Viktorija Nova sobre l'oficina de València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla Powered by Google ™\nPreus fantàstics, un servei increïble. El personal és molt amable i servicial. Ens vam perdre una mica al retorn i el senyor de la botiga va ser molt amable i va esperar que tornéssim una mica més tard de l'hora de tancament. Molt agraït, gràcies !!!\nOpinió de Ximo Cádiz sobre l'oficina de València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla Powered by Google ™\nUn servei adequat amb un preu molt ajustat.\nCom arribar a l'oficina de lloguer de cotxes de Centauro Rent a Car a València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla\nSurt de l'estació per la sortida principal i gira a l'esquerra, voreja l'estació i contínua uns 100mts fins a l'edifici de 'Correos'. Creua el carrer pel semàfor i trobaràs l'oficina de Centauro Rent a Car.\nInformació general i de suport de l'oficina de lloguer de cotxes Centauro Rent a Car a València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla\nInformació de l'empresa de lloguer de cotxes a València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla Centauro Rent a Car\nSi llogues un cotxe l'Estació de Tren AVE Valencia Joaquín Sorolla amb Centauro Rent a car gaudiràs de la seguretat i la confiança d'una flota de cotxes de lloguer que es renova any rere any. Afegiu a més a la vostra reserva qualsevol servei que necessiteu per llogar un cotxe: conductors addicionals, GPS, cobertura total sense franquícia, cadires homologades per a nens, etc…\nAmb un cotxe de lloguer a Valencia AVE Joaquín Sorolla podràs recórrer zones paradisíaques que garanteixen bon temps la major part de l'any.\nEls nostres cotxes de lloguer t'estan esperant l'Estació de Tren AVE Valencia Joaquín Sorolla!\nTipus de cotxes de lloguer disponibles a València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla\nA Centauro Rent a Car tenim una àmplia flota de cotxes de lloguer a València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla que es renova anualment.\nLa nostra gamma de cotxes de lloguer a València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla disposa de cotxes econòmics, familiars, descapotables, automàtics, furgonetes, minibusos...\nLloguer de cotxes econòmics a València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla\nLloguer de cotxes descapotables a València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla\nLloguer de cotxes automàtics a València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla\nLloguer de cotxes familiars a València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla\nLloguer de furgonetes a València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla\nLloguer de minibusos a València / Valencia Estació de tren Joaquín Sorolla\nQuè veure, fer i visitar a València i voltants amb el teu cotxe de lloguer\nEstació de Tren València Joaquim Sorolla\nL'estació d'AVE de València rep el nom del pintor impressionista Joaquín Sorolla, nascut en aquesta ciutat el 1863. Se situa al carrer Sant Vicent Màrtir, i està ben enllaçada amb Atocha, Barcelona Sants i Sevilla Santa Justa. València està connectada amb Madrid per l'autovia A-3 i amb Barcelona per l'AP-7. Així mateix, també hi ha pont aeri des d'aquestes dues ciutats i des de Sevilla.\nAl costat de l'estació Joaquim Sorolla trobaràs la nostra oficina de Centauro, la teva companyia de lloguer de cotxes a València. Tot està pensat perquè comencis a fer turisme tan bon punt arribis a la capital fallera. La Ciutat de les Arts i les Ciències es troba a només deu minuts en cotxe de l'estació, mentre que en 20 minuts estaràs a la platja de la Malva-rosa. El Parc Natural de l'Albufera se situa a 45 minuts per carretera. Gaudeix coneixent al teu aire la zona. Tria on vols parar, sense lligams i sense horaris fixos.\nDescobreix València amb el teu cotxe de lloguer\nValència està banyada pel mar Mediterrani i el seu clima és agradable durant tot l'any. Es tracta de la tercera ciutat més gran d'Espanya, per darrere de Madrid i Barcelona. Si vols saber com organitzar la teva ruta amb cotxe a València, aquí van alguns consells:\nQuè veure a València:\nEstàs preparat per gaudir de la ciutat? Al centre de la ciutat, en ple nucli antic, podràs trobar el Barri del Carme, un dels barris medievals més grans d'Europa. Està envoltat per dues muralles, una musulmana i una altra cristiana, i deu el seu nom al Monestir de Nostra Senyora del Carme. Els seus carrers empedrats tenen sempre molt d’ambient, i ofereixen al viatger desenes de terrasses on seure per gaudir de la gastronomia mediterrània.\nPer als amants del gòtic, la Llotja de la Seda farà les seves delícies. Aquest edifici gòtic civil declarat Patrimoni de la Humanitat és un dels emblemes de la ciutat. Reflecteix la importància que va tenir el comerç de la seda a València fa uns segles.\nNo pots deixar enrere la visita a la Catedral: Són molts els documents que afirmen que aquest és el Sant Grial que va utilitzar Jesús amb els seus deixebles, i que es troba en aquesta catedral.\nLa Ciutat de les Arts i de les Ciències serà un complex que gaudiran tant petits com grans, aquest recinte alberga diferents atraccions i moderns museus dedicats a la biodiversitat, els invents, la música, l'escultura, etc.. Ideal per anar amb nens i divertir-se mirant els peixos de l'Oceanogràfic.\nEls Jardins del Túria seran un escenari renovador on passejar al llarg de més de 9 km de jardins a la vora de l’antic riu Túria. És un plaer passejar entre palmeres, tarongers i rosers. A més compta amb pistes esportives i gronxadors infantils.\nEl Mercat de Colom, ubicat al barri de l'Eixample, t'ofereix més de 3.500 m² per anar a compres i de tapeo durant les teves vacances per València.\nEl Camp de Mestalla és una parada obligatòria per als amants del futbol. El València CF és un dels principals clubs de futbol de primera divisió d'Espanya. Podràs presumir davant els teus amics d'haver assistit a un partit a Mestalla.\nPer als amants de les tradicions, una visita indispensable és la del Museu Faller, al carrer Montolivete. Aquest museu està enterament dedicat a la festa gran de la ciutat, les Falles. S'hi poden veure els ninots indultats que s'han salvat de la crema.\nRuta en cotxe per València\nJa hem parlat dels monuments de la ciutat, ara toca parlar de mar i sorra fina! Els 25 quilòmetres de costa valenciana conviden a fer una ruta de platja a platja. La més coneguda, per ser cèntrica, és la Malva-rosa. Però hi ha d’altres platges amb molt d’encant, com ara La Devesa, envoltada de pins, o el Saler, coneguda per les seves dunes daurades.\nRuta en cotxe per llocs dels voltants:\nPrepara el teu cotxe que anem a la platja. La nostra primera parada serà l'Albufera. A pocs quilòmetres de la ciutat hi ha un lloc en el qual nien desenes d'espècies d'aus. El Parc Natural de l'Albufera comprèn la llacuna salada homònima i una extensa pineda que creix al seu costat.\nSerra Calderona: No tot ha de ser platja, també tens l'oportunitat d'anar a la serra! Si t'agrada el senderisme, calça't unes botes i recorre els camins que parteixen des de l'ermita de Sant Francesc d'Assís.\nUna altra de les destinacions recomanades per la teva ruta amb cotxe a València és Sagunt: Situat a només mitja hora de distància, Sagunt, amb un nucli antic que conserva restes de diferents èpoques, destaca pel seu teatre romà i el call.\nGastronomia a València:\nLa zona llevantina és coneguda mundialment per la seva paella, que inclou entre els seus ingredients mongetes i mandonguilles. També és terra de taronges i mandarines, de gelats i d'orxata de xufla. No te’n vagis de la ciutat sense provar totes les seves delícies.\nClima a València:\nSi busques sol i platja, València és la teva destinació. La temperatura a l'hivern poques vegades baixa dels 10º, mentre que a l'estiu fa caloreta sense arribar a temperatures extremes. Vine a banyar-te a la mar Mediterrània!\nLloguer de monovolum aValència\nLloguer de cotxes aValència aeroport


Connecta amb els teus fills fent esport en família - Claror\nHome IMPORTATS Connecta amb els teus fills fent esport en família\n“Papa, que lluny estàs! Potser si t’acostes a mi, podrem connectar i conèixer-nos millor.”\nSempre m’ha sorprès la comunicació que tenen els nens entre ells des que són molt petits. Em captiva veure a les meves filles jugant i parlant amb les seves amigues. Tenen converses màgiques, és realment fascinant.\nQuè els impedeix tenir aquest espai d’obertura i confiança amb nosaltres? Aquesta pregunta, sobre la que fa temps que reflexiono, coincideix amb els temes que més sorgeixen en els meus tallers i sessions: el meu fill no es comunica amb mi; el meu fill no m’explica res; el meu fill no m’escolta. En moltes ocasions existeixen problemes de comunicació entre pares i fills.\nProbablement no hi ha una única solució per aconseguir que els nostres fills parlin i es comuniquin amb nosaltres. És una suma de variables que fan que això sigui possible. En part depenen de tu i en part, del teu fill. La meva creença és que si generem un espai agradable i segur per a ells, podem ajudar-los a comunicar-se una mica més.\nCom generar un espai segur i obert de Connexió\nLa Connexió o el Rapport és una habilitat de coaching que tracta de crear un espai segur entre dues persones, en aquest cas entre el teu fill i tu. Rapport és una paraula anglesa que significa bona relació, compenetració i enteniment. Es tracta de generar un espai de comunicació on el teu fill se sentirà còmode per acostar-se a tu i expressar tot el que necessiti. És una competència fonamental per descobrir-lo en profunditat. Per saber qui és el teu fill, com se sent, què pensa o què necessita de tu o del seu entorn en aquests moments de la seva vida. Des d’allí, podem crear empatia i ajudar-los. La connexió és el primer pas per a qualsevol relació.\nBeneficis de fer esport en família\nL’esport en família té múltiples beneficis i sens dubte, és un bon moment per generar aquests espais de connexió i comunicació amb els teus fills i filles:\nEs creen canals comunicatius en el cercle familiar.\nImpulsa el benestar psicològic i físic de tots els membres de la família.\nPrevé tota mena de malalties vinculades al sedentarisme.\nFomenta els valors de l’esport en els més petits.\nAjuda a reduir l’estrès i l’ansietat i pot augmentar la concentració.\nAugmenta la capacitat d’integració social en els nens.\nHi ha molts esports que podeu triar per fer en família: bici, natació, senderisme, tennis, esquí… No importa tant el tipus d’esport sinó que tots gaudiu d’aquesta activitat. L’esport que més connexió genera és aquell que tria el teu fill, és aquell que a ell li fa gaudir i que li permet ser ell mateix. Quan el teu fill està connectat amb la seva essència, amb la seva jo més profund, llavors és capaç d’obrir-se, de comunicar-se i de ser feliç. Des d’un lloc d’incomoditat, avorriment o irritació, és difícil que s’obri i es comuniqui.\nDescobrir el millor de cadascú sense imposicions\nSir Ken Robinson en el seu llibre L’Element parla d’un concepte anomenat així. Diu que tots tenim una força motriu en el nostre interior, que una vegada alliberada pot fer realitat qualsevol somni. És la força que sorgeix quan estàs connectat a qui ets en realitat. Amb els anys, diu Robinson, ens anem desconnectant d’aquesta força i ens anem fent iguals als altres.\nNo es tracta, per tant, de convertir els nens en el que volem que siguin sinó a respectar el que són i impulsar la seva essència. És en la seva essència on resideix l’autoestima, la confiança, la seguretat i sens dubte, la seva felicitat.\nDe vegades, la tendència dels pares és acostar als nostres fills a les nostres aficions, al que nosaltres coneixem. Mostrar-los aquesta part de nosaltres és meravellós, perquè ens descobreixin, ens coneguin més i desenvolupin l’empatia. Ara bé, pot començar a ser un problema quan deixes d’escoltar o empatitzar amb les seves.\n“La veritable educació consisteix a treure a la llum el millor de la persona.” Sòcrates deia que no existeix l”ensenyar’ sinó només l”aprendre’. Per tant, cal treure i descobrir i no imposar ni forçar gens en els nens i nenes.\nPer tant si vols generar una bona connexió amb els teus fills i filles, hem de descobrir les seves aficions, què els agrada fer a ells i donar-los suport. Els nens no són com nosaltres, sinó diferents i amb característiques i personalitat pròpies que hem de descobrir i mantenir, ja que allí és on neix la seva plenitud i felicitat. Si pretenem que siguin com nosaltres, generarem desconnexió, no només amb nosaltres, sinó amb ells mateixos i perdran la seva essència i el seu jo més veritable.\n‘Només si em sento valuós per ser com sóc, puc acceptar-me, puc ser autèntic, puc ser veritable’. Jorge Bucay\nI si tenim més d’un fill, doncs ja saps el que toca…;-). Jo tinc tres i he descobert un munt d’esports i activitats noves, on m’he adonat de moltes coses i m’ha ajudat a descobrir-me una miqueta més. Així que ha estat un regal també per mi. I de vegades haig de dir que no, i els explico per què. Els ensenyo així a respectar als altres, a empatitzar, a entendre que tots som diferents i que tenim gustos diferents i sobretot, els ensenyo a saber dir no. Així que, troba l’equilibri que sobretot faci que el teu fill s’obri i sigui ell mateix, alhora que aprèn també de la vida.\nÉs normal tenir por i ser poc inclinat a mostrar-nos com som realment, a obrir-nos plenament. Tenim temor al rebuig, a no ser compresos i a mostrar-nos febles. En el cas dels nens, tenen temor sobretot a no ser volguts. Si els pares mostrem proximitat, confiança, comprensió i respecte, podrem ajudar-los a obrir-se més fàcilment. Des de la tranquil·litat i la valentia. Es tracta d’intensificar la nostra comunicació escurçant les distàncies. Posar-nos al seu nivell en tots els sentits perquè desapareixen les diferències i discrepàncies i es creu així un espai de valor per a ells.\nL’esport en família, és sens dubte, un molt bon canal per acostar-nos a ells i generar llaços estrets i converses profundes.\nAquí tens tota l’oferta esportiva familar dels nostres clubs:


Diari de lectura. Divina Comèdia (35) | Grup de Lectura en Veu Alta\nDiari de lectura. Divina Comèdia (35)\n9 de juny 2010 Divina Comèdia , Paradís 0 comentaris\nLectura. Dels quatre cants previstos avui només hem llegit tres en veu alta. Se'ns ha tirat el temps a sobre perquè havíem de renegociar el calendari previst. Hem fet canvis. Dimecres vinent acabem la lectura, això segueix igual, però en comptes de celebrar-ho i fer la festa de final de curs el dimecres 23 de juny -que és revetlla de Sant Joan- ho farem l'altra setmana: el dimecres, 30 de juny.\nA banda d'això, ara que estem arribant al final, augmenta la consciència d'estar davant de l'obra literària més singular i espectacular alhora.\nParadís (10). Desena sessió de paradís. Donem el cant XXIX per llegit, de fet és una llarga i densa exposició de Beatriu sobre la creació del món.\nCant XXVI. Dante s’havia quedat novament enlluernat amb el resplendor de la nova flama que se li apareix. Aquesta flama és Sant Joan amb qui tindrà una conversa sobre l’amor, el gran tema de la Comèdia: l’Amor amb majúscula. Al final d’aquest cant, Dante es troba amb l’ànima d’Adam amb qui també tindrà una interessant conversa.\nCant XXVII. El cant comença amb un “riure de l’univers”, una exaltació d’alegria divina. Continua però amb una brutal invectiva –una més- contra la corrupció del pontificat. El final del cant també serà una crítica a la cobdícia i corrupció dels mortals.\nCant XXVIII. Dante i Beatriu són ja al novè cercle, el més alt: el “primer mòbil”. Des d’aquí les visions són tan intenses com incomprensibles. Beatriu, màxima teòloga i sàvia interpretarà per Dante aquestes visions.\nCant XXIX. Cant de descripció cosmològica amb conceptes aristotèlics, creences bíbliques i concepcions medievals sobre l’univers. A més, naturalment, d’una fantasia prodigiosa i crítiques als contemporanis terrenals.\nDimecres, 16 de juny. Final del Paradís, lectura dels darrers cants\nDimecres, 23 de juny. No hi ha grup de lectura\nDimecres, 30 de juny. Festa de final de curs. Tria de la propera lectura.\nJuliol i agost: Vacances. Ens retrobarem al setembre.\nDiari de lectura. Divina Comèdia (36)\nDiari de lectura. Divina Comèdia (34)


Els secrets de l’epigenoma - Revista Mètode\nCom el genoma s’adapta a l’ambient\nLes modificacions epigenètiques condicionen la funció gènica sense alterar els gens, que s’adapten així a l’entorn concret en què es desenvolupa i viu cada individu. En aquest sentit, hi influeixen factors com les situacions d’estrès, l’alimentació i l’estil de vida. Per exemple, s’ha vist que la pràctica esportiva beneficia l’epigenoma de com a mínim dotze gens diferents, entre els quals n’hi ha d’implicats en la funció cardíaca, en el metabolisme i fins i tot en la plasticitat cerebral. / Pixabay\nA finals de la dècada dels noranta, un grup de científics de la Universitat McGill del Quebec, a Canadà, va començar a investigar com influeixen les experiències d’infantesa en la capacitat de gestionar l’estrès durant l’edat adulta. Treballaven amb rates, ateses les grans semblances genètiques que tenen amb les persones i al fet que les femelles d’aquesta espècie tenen molta cura de les seves cries. No només les alimenten i els donen calor, sinó que les netegen, les amanyaguen i hi juguen (Figura 1). I durant els primers dies de vida, no les deixen mai soles, només uns minuts de tant en tant per alimentar-se elles. Però ràpidament tornen al seu costat.\nEl mecanisme clàssic de regulació de l’expressió gènica (Figura 2), que es coneix des de mitjan segle XX, s’assembla a un interruptor. Perquè un gen es pugui expressar, cal que s’uneixin unes proteïnes específiques a unes regions del DNA que es troben normalment davant la zona codificant del gen. Aquestes proteïnes s’anomenen de forma genèrica factors de transcripció, i les regions del DNA a les quals s’uneixen, intensificadors. Cada gen té els seus propis intensificadors, que indiquen on i quan ha de funcionar, però sense els factors de transcripció adequats, el gen es manté inactiu. En aquest context, els factors de transcripció serien com els dits que premen els interruptors, és a dir, els intensificadors, per fer que un gen concret s’expressi. De la mateixa manera, també hi ha factors de transcripció que actuen de silenciadors i eviten així que el gen corresponent funcioni.\nAquest sistema resulta molt útil quan cal regular de manera dinàmica i ràpida l’expressió dels gens, però resulta energèticament molt costós. Les modificacions epigenètiques permeten abaratir-ho. Aquestes consisteixen en l’addició de molècules concretes a zones específiques del genoma, normalment a l’inici de la zona codificant d’un gen, o bé en les proteïnes histones que acompanyen el DNA per donar-li estabilitat. És com posar un senyal de trànsit de «prohibit circular» en un carrer per evitar que hi passin vehicles, o un de «direcció obligatòria» si volem que tots segueixin un mateix sentit. De la mateixa manera que un senyal de trànsit no altera la forma del carrer o de la carretera on està posat, sinó que únicament regula el flux de vehicles de manera senzilla, les modificacions epigenètiques tampoc alteren el missatge que contenen els gens; únicament regulen la seva expressió de manera simple i econòmica, sense necessitat d’anar sintetitzant factors de transcripció.\nTipus de modificacions epigenètiques\nHi ha diversos tipus de modificacions epigenètiques, segons on s’estableixen. N’hi ha que s’afegeixen directament al DNA, normalment just davant de l’inici de la zona codificant dels gens, en unes seqüències molt concretes de nucleòtids que s’anomenen illes CG –atès que estan formades únicament per nucleòtids citocina (C) i guanina (G)–. Consisteixen en l’addició de grups metil, una molècula química la fórmula de la qual és -CH3, i la seva funció és bloquejar completament l’expressió del gen al qual estan vinculades. Així, quan un gen no s’ha d’expressar més en un tipus cel·lular determinat, es metila. En aquest procés intervenen diversos enzims, que de manera molt controlada s’encarreguen de metilar els gens escaients, les metiltransferases.\nFigura1. Les rates femella extremen les cures de les seves cries: les alimenten, els donen calor, les netegen, les amanyaguen i juguen amb elles. La manca de cura materna durant els primers dies de vida de les rates pot provocar modificacions epigenètiques que condicionen alguns aspectes del comportament que tindran quan siguin adultes. En un experiment realitzat als anys noranta, les rates nounades separades sistemàticament de les seves mares presentaven comportaments més reactius en situacions d’estrès en arribar a l’edat adulta. En la imatge, una rata alimentada en un laboratori. / Foto: Concha Molina\nLa resta de modificacions epigenètiques s’afegeixen a les histones, que són les proteïnes que acompanyen el DNA per donar-li estabilitat estructural i funcional. En aquest cas, la situació és molt més complexa. Les modificacions epigenètiques més habituals que s’estableixen sobre les histones són les acetilacions. Consisteixen en l’addició de grups acetil (-CH3O) en aminoàcids concrets de les histones, els quals actuen de manera completament oposada a les metilacions del DNA. La seva funció és mantenir sempre actiu, és a dir, expressant-se, el gen al qual es troben vinculades. També hi ha diversos enzims que de forma controlada s’encarreguen d’acetilar les histones adequades, les acetilases. A través d’aquest sistema no cal que la cèl·lula vagi produint factors de transcripció per mantenir actius els gens que es troben sota control de les acetilacions, la qual cosa abarateix la regulació, ja que deixa fixats els gens que cal mantenir permanentment actius.\nUn dels sistemes cel·lulars on s’ha analitzat amb més profunditat la funció de les metilacions i les acetilacions epigenètiques és la línia hematopoètica, que genera les diverses cèl·lules sanguínies. És un sistema cel·lular molt complex, format per molts tipus cel·lulars diferents (limfòcits, eritròcits, etcètera; vegeu la Figura 3), els quals provenen d’unes mateixes cèl·lules progenitores mitjançant processos de diferenciació successius. A cada procés de diferenciació s’activen o es desactiven uns gens determinats, i la manera d’assegurar que es mantenen activats o silenciats de manera permanent és introduint les modificacions epigenètiques corresponents de manera controlada.\n«Les cèl·lules disposen d’una complexa maquinària enzimàtica encarregada d’afegir i també d’eliminar els diversos tipus de modificacions epigenètiques»\nLes modificacions epigenètiques que s’estableixen en les histones són, tanmateix, molt més complexes. Les més abundants són les acetilacions, però no són les úniques. Se n’han detectat moltes més, com per exemple grups metil, fosfat, ubiquitina, sumoilina, biotina i poli-ADP ribosina, cascun dels quals té la seva pròpia fórmula química. En aquests casos, la funció reguladora depèn tant de la molècula concreta que s’afegeix com també de l’aminoàcil on s’ha unit en les histones, i actuen en conjunt de manera combinatorial. Això permet que l’activació no sigui una qüestió de tot o res (és a dir, o s’expressa o està silenciat), sinó que introdueix graus en la funcionalitat dels gens. En tots els casos hi ha enzims específics que regulen l’addició d’aquestes molècules de manera estricta.\nQuè passa quan no s’estableixen de manera correcta?\nLes modificacions epigenètiques contribueixen a garantir el funcionament correcte dels programes genètics necessaris per a cada tipus cel·lular. Això implica que els errors epigenètics, és a dir, la manca o l’excés de metilacions o acetilacions, poden ocasionar patologies, degudes al funcionament anòmal dels gens implicats. Un dels casos més ben estudiats, per la seva rellevància sanitària i social, és el de la generació de tumors. Tots els processos cancerosos tenen un origen genètic, atès que impliquen gens que s’expressen en cèl·lules en què no ho haurien de fer, com per exemple els implicats en proliferació cel·lular en cèl·lules diferenciades, o alternativament, gens que han quedat silenciats en cèl·lules en què s’haurien de mantenir actius, com per exemple els anomenats gens supressors de tumors, la funció dels quals és precisament evitar la proliferació incontrolada de cèl·lules diferenciades.\nÉs un dels camps que més fruits està donant en biomedicina. D’una banda, permet una millor diagnosi, la qual va associada a la utilització dels tractaments mèdics més adequats segons quin sigui l’origen genètic o epigenètic de cada procés cancerós. D’altra banda, afavoreix el disseny de nous fàrmacs, alguns dels quals fàrmacs epigenètics, els quals tenen per objectiu revertir les anomalies de l’epigenoma que causen la patologia. En aquests moments hi ha diverses teràpies epigenètiques en ús, que utilitzen molècules com la 5-azacitidina i la 5-aza-20-deoxicitidina per bloquejar les metiltransferases, i altres diverses en assaig.\nFigura 2. Esquema general de la regulació de l’expressió gènica. Perquè un gen es pugui expressar, cal que s’uneixin unes proteïnes específiques (anomenades genèricament «factors de transcripció») en unes regions del DNA que es troben normalment davant la zona codificant del gen (intensificadors). Les modificacions epigenètiques es poden establir o bé a les histones –proteïnes que acompanyen el DNA per donar-li estabilitat estructural i funcional– o just davant de l’inici a la zona codificant dels gens, en una seqüència concreta de nucleòtids que s’anomena «caixa CG» (atès que està formada per una sèrie de nucleòtids C i G encadenats), la qual es troba entre els anomenats «promotors» (que inclouen altres seqüències com les caixes CCAAT i TATA). A l’esquema es mostren també exons, porcions dels gens que són transcrites i traduïdes i formaran part de l’RNA missatger sintetitzat, i els introns, porcions de gens que, en canvi, seran descartades. / Font: Bueno, D. (2018). Epigenoma para cuidar tu cuerpo y tu vida. Barcelona: Plataforma editorial.\nEls processos cancerosos no són les úniques patologies que s’han vinculat a alternacions en l’epigenoma. També s’ha vist que afecten malalties neurodegeneratives com la d’Alzheimer; trastorns cerebrals com esquizofrènia, malaltia bipolar i depressió, i patologies cardíaques i metabòliques, com alguns casos de diabetis de tipus 2, obesitat mòrbida, etcètera. És, per tant, un camp prioritari de recerca en biomedicina.\nCom saben les cèl·lules a quins gens han d’incorporar modificacions epigenètiques?\nCom s’ha esmentat, les cèl·lules disposen d’una complexa maquinària enzimàtica encarregada d’afegir i també d’eliminar els diversos tipus de modificacions epigenètiques. En alguns casos, s’estableixen de manera absolutament programada, com per exemple durant la diferenciació i la maduració de la línia cel·lular hematopoètica. El mateix succeeix durant la formació i la maduració dels diferents tipus cel·lulars que constitueixen el cos humà, més de 200.\nTanmateix, de vegades no es produeixen de manera programada, sinó que depenen de la interacció amb l’ambient, com en l’exemple amb què he obert l’article, el de les ratetes que se sentien abandonades per les seves mares. En aquest cas, l’estrès que provoca no notar la proximitat física de la mare activa gens relacionats amb la gestió d’aquest estrès, com per exemple el del receptor de glucocorticoides. Inicialment ho fa mitjançant el sistema de factors de transcripció ja esmentat, però si la situació es manté en el temps, el fet que aquest gen es mantingui sobreactivat propicia que s’activi la maquinària enzimàtica de les modificacions epigenètiques. Llavors s’afegiran les molècules corresponents per mantenir aquest gen, o el que correspongui, sobreactivat –o, en altres casos, per mantenir-lo silenciat–. S’han identificat les molècules implicades en aquests processos. És un mecanisme adaptatiu que permet assegurar un funcionament òptim del genoma segons la situació concreta de cada individu, al mateix temps que permet estalviar energia.\nFigura 3. Esquema de l’establiment de la línia cel·lular hematopoètica a partir de cèl·lules mare sanguínies. La diferenciació dels diversos tipus cel·lulars adults implica l’establiment de modificacions epigenètiques específiques que activaran o silenciaran determinats gens de manera permanent. / Font: Bueno, D. (2018). Epigenoma para cuidar tu cuerpo y tu vida. Barcelona: Plataforma editorial.\nEn el cas de les ratetes, si no hi ha una protecció materna prou eficient, els resulta molt més adaptatiu mantenir el sistema d’estrès sobreactivat, atès que és el mecanisme que permet respondre ràpidament davant qualsevol amenaça que es pugui produir. Dit d’una altra manera, afavoreix la seva supervivència en l’entorn concret on viuen. Ara bé, a diferència del mecanisme de regulació de l’expressió gènica basat en factors de transcripció i en intensificadors, que és molt dinàmic, les modificacions epigenètiques són molt estables, i tendeixen a mantenir-se. Això fa que aquestes ratetes, quan es fan adultes, siguin molt més reactives i impulsives davant de situacions d’estrès, i molt menys curioses i sociables. De fet, aquests trets de comportament resulten avantatjosos en un entorn amenaçador, per evitar perills innecessaris.\nAquest efecte s’ha comprovat també en les persones. Per exemple, s’ha vist que els infants que de petits han patit situacions traumàtiques repetides, com assetjament físic, psicològic o sexual, incorporen modificacions epigenètiques en alguns gens que, de manera adaptativa, els fan més resistents a aquestes situacions, però que en assolir l’edat adulta els fan hiperreactius a les situacions d’estrès i propicien la manifestació d’alguns trastorns cerebrals, com depressió, entre altres. Alguns dels gens que s’ha vist que estan implicats es relacionen amb el cortisol, la vasopressina i l’oxitocina, entre altres hormones i neurohormones.\n«De vegades, les modificacions epigenètiques no es produeixen de manera programada, sinó que depenen de la interacció amb l’ambient»\nTambé l’alimentació i l’estil de vida influeixen en les modificacions epigenètiques. Per exemple, s’ha vist que una dieta pobra en aliments que continguin grups químics metil i acetil, indispensables per generar les modificacions epigenètiques necessàries, incrementa la predisposició a patir càncer; que una dieta pobra en proteïnes disminueix la metilació d’alguns gens implicats en el metabolisme dels glícids, els greixos i les proteïnes, i propicia mecanismes inflamatoris; que l’arròs integral conté una molècula, anomenada orynazol gamma, que incrementa la metilació del receptor DRD2 de la dopamina, un neurotransmissor implicat en els sentiments de recompensa, l’aprenentatge i l’optimisme, i que també regula les modificacions epigenètiques de gens que s’expressen al nucli estriat del cervell, una zona que gestiona la sensació de gana, la qual cosa contribueix a disminuir l’obesitat; que un consum excessiu de greixos trans promou modificacions epigenètiques en gens del metabolisme que incrementen la probabilitat de tenir obesitat i diabetis, i que algunes dietes equilibrades, com la mediterrània i la tradicional japonesa, contribueixen a un bon funcionament epigenòmic, entre molts més casos estudiats.\nTambé el fum del tabac (Figura 4) altera les metilacions de més de 700 gens, entre els quals gens supressors de tumors, relacionats amb el sistema immunitari i amb la detoxificació de substàncies oxidants, la qual cosa explica l’increment de probabilitat de manifestar determinats tipus de càncer, una major susceptibilitat a les infeccions i un envelliment més ràpid. De manera similar, altres substàncies que causen addicció, com el cànnabis, la cocaïna i l’alcohol, modifiquen l’epigenoma d’alguns gens relacionats amb el funcionament cerebral, en aspectes com el sentiment de recompensa i la generació i la regulació de les emocions, la qual cosa ajuda a explicar els efectes a llarg termini d’aquestes substàncies sobre el caràcter i el comportament de les persones que en són consumidores\nFigura 4. Les substàncies que conté el fum del tabac alteren les metilacions de més de 700 gens, entre els quals gens supressors de tumors, i d’altres relacionats amb el sistema immunitari i amb la detoxificació de substàncies oxidants, fet que repercuteix directament en la salut dels fumadors. / Pixabay\nFinalment, per esmentar un parell d’exemples més entre els centenars que hi ha a la literatura científica, s’ha vist que la pràctica esportiva beneficia l’epigenoma de com a mínim 12 gens diferents, entre els quals n’hi ha d’implicats en la funció cardíaca, en el metabolisme i fins i tot en la plasticitat cerebral. També el treball intel·lectual contribueix a establir modificacions epigenètiques que afavoreixen la plasticitat cerebral. I fins i tot l’amistat contribueix a la formació de modificacions epigenètiques en gens relacionats amb la vasopressina, una neurohormona implicada en la gestió de les emocions de por i d’ira, i en l’establiment de relacions socials.\nEs poden transmetre als fills? Cal ressuscitar el lamarckisme?\nAbans de l’experiment amb què he iniciat aquest article, el dels efectes sobre l’epigenoma del sentiment d’abandonament durant la infantesa, la barbàrie humana en va proporcionar un de resultats completament inesperats (Schulz, 2010). Durant l’hivern de 1944 i 1945, les tropes nazis es batien en retirada a tot Europa, però per motius estratègics i simbòlics s’aferraven a conservar el nord-oest d’Holanda. Van destruir les principals vies de comunicació terrestre i van inundar la major part de camps de cultiu. Aquests fets van coincidir amb un hivern especialment fred, que va gelar els canals que se solien usar per transportar mercaderies. La combinació de tots aquests factors va propiciar la que s’ha conegut com a «gran fam holandesa». A finals de novembre de 1944, la dieta de la major part dels habitants de les grans ciutats holandeses es va reduir a unes 1.000 calories diàries, molt per sota de l’òptim, que se situa entre les 2.300 i les 2.900 calories diàries en els adults actius. A finals de febrer de 1945, la disponibilitat d’aliment havia disminuït fins al punt de proporcionar només 580 calories per dia.\n«Substàncies com el cànnabis, la cocaïna i l’alcohol modifiquen l’epigenoma d’alguns gens relacionats amb el funcionament cerebral»\nDesprés d’aquest episodi, el Govern holandès va començar a recopilar meticulosament dades sobre la salut de tots els holandesos, tant dels que havien patit la fam amb tota la seva cruesa com dels que vivien en zones agrícoles on havia estat menys severa. Quan es van analitzar les dades, durant la dècada de 1970, es va observar que les persones nascudes després de la fam de pares que d’adolescents o de nens l’havien patida manifestaven una incidència d’obesitat que duplicava els nivells normals, i tenien una probabilitat molt més alta de manifestar trastorns psiquiàtrics com esquizofrènia i depressió, i també de patir altres patologies com hipertensió, malalties coronàries i diabetis de tipus 2.\nEl motiu, com es va fer evident a començament de la dècada del 2000, és que tenien modificacions epigenètiques en una sèrie de gens que, si bé els adaptaven a les condicions severes de la fam, per exemple a través de la gestió de l’estrès, al mateix temps propiciaven els trastorns descrits. D’alguna manera, els progenitors havien condicionat les modificacions epigenètiques dels seus descendents encara no concebuts, adaptant-los al que ells havien patit, la qual cosa podria semblar que entronca directament amb la proposta de Lamarck de l’herència dels caràcters adquirits.\nTanmateix, no és aquest el cas, per dos motius crucials. D’una banda, aquestes modificacions epigenètiques no alteren la seqüència del DNA, com seria necessari per a considerar l’herència dels caràcters adquirits. Només afecten la manera com es regulen els gens, a través de modificacions epigenètiques. D’altra banda, després de dues o com màxim tres generacions, si no es mantenen les condicions que les han propiciat (en aquest cas, la fam), aquestes modificacions epigenètiques deixen de transmetre’s, i per tant deixen de formar part de la transmissió genètica. És únicament un mecanisme d’adaptació, que afecta els individus a nivell personal i en alguns casos els seus descendents directes, com a màxim fins a dues generacions. Com va dir Darwin, «la natura és complexa i adaptable». És en aquest context, el de l’adaptabilitat, on cal circumscriure la funció biològica de les modificacions epigenètiques.\n«No només es modifica el nostre epigenoma a través de l’estil de vida que duem, sinó que també podem afectar el dels nostres fills»\nLa lliçó que ens donen totes aquestes dades és important, atès que les modificacions epigenètiques no només afecten cada individu per ell mateix segons com sigui el seu estil de vida, sinó que també implica una responsabilitat cap a les generacions futures. S’ha vist, per exemple, que el consum de cànnabis durant l’adolescència propicia modificacions epigenètiques en els gàmetes que fan que en el futur els fills que hom pugui tenir manifestin una probabilitat més alta de patir depressió i altres alteracions emocionals durant la seva joventut i l’edat adulta. Així doncs, no només es modifica el nostre epigenoma a través de l’estil de vida que duem, sinó que també podem afectar el dels nostres fills, a través de l’estil de vida que els proporcionem, i fins i tot el dels fills encara no concebuts.\nDavid Bueno és autor del llibre Epigenoma para cuidar tu cuerpo y tu vida (Plataforma Editorial, 2018).\nChampagne, F. A., Chretien, P., Stevenson, C. W., Zhang, T. Y., Gratton, A., & Meaney, M. J. (2004). Variations in nucleus accumbens dopamine associated with individual differences in material behavior in the rat. The Journal of Neuroscience, 24(17), 4113–4123. doi: 10.1523/JNEUROSCI. 5322-03.2004\nSchulz, L. C. (2010). The Dutch Hunger Winter and the developmental origins of health and disease. PNAS, 107(39), 16757–16758. doi: 10.1073/pnas.1012911107\nLlibres Gens i gents Lectures essencials


Carlota Martínez i Nicolàs Ã€lvarez, campions del Trofeu Albert Costa 2014\nper Redacció - Fotografia: Club Tennis Urgell 16/04/2014 00:00h\nCarlota Martínez i Nicolàs Ã€lvarez, campions del Trofeu Albert Costa 2014| Redacció - Fotografia: Club Tennis Urgell\nA la final femenina, Carlota Martínez, cap de sèrie número dos del torneig, ha guanyat per 6-4 i 6-1 a la número 1 de la competició, una Cristina Mayorova que mai ha pogut fer front a la campiona. Tot i el resultat, les dos jugadores han demostrat a tots el assistents que tenen una gran projecció i compten amb molts números de donar el salt a la professionalitat en poc temps.\nPer la seva banda, el quadre masculí s’ha resolt del cantó del cap de sèrie número 1, Nicolàs Álvarez, molt ferm durant tot el campionat i no ha estat menys al partit decisiu. El seu rival, Jaime Caldés ha començat guanyant el partit amb un 2-0, encara que Álvarez s’ha refet ràpidament per vèncer 6-2 i 6-3.\nAquesta edició del Trofeu Albert Costa ha tornat a caracteritzar-se pel gran nivell dels seus participants. Així mateix, Lleida també ha donat un salt de qualitat amb gran partits dels seus jugadors i amb una Ares Teixidó (Club Tennis Lleida) que ha arribat fins a les semifinals.\nEn aquesta darrera jornada han assistit els pares d’Albert Costa; el regidor d’esports de la Paeria, Txema Alonso; el representant territorial de l’Esport a Lleida, Josep R. Solsona i Ignasi Garcia, president de la territorial a Lleida de la Federació Catalana de Tennis.\nLa pastisseria Prats crea amb xocolata l’escut del Lleida Esportiu\nL'Handbol Pardinyes perd contra el segon classificat, el CH Sant Joan Despí, en l'últim partit de lliga


La colla dels dimecres: Avui al CaixaForum de Barcelona (Edifici Casaramona), matí esplèndid...\nAvui al CaixaForum de Barcelona (Edifici Casaramona), matí esplèndid...\nPublicat per Miquel Bruno a 9:07\nFernando Font de Gayà 5 de maig de 2016 a les 9:15\nMiquel, t'he de felicitar per la teva capacitat de conduïr la\nllun per allà on tu vols. Si senyor, el pintor mana sobre la seva obra.\njoshemari 5 de maig de 2016 a les 9:22\nUn auténtico Bruno! Muy bien, amigo!\nÀngels 6 de maig de 2016 a les 1:08\nJaon Mª: com és habitual amb tu has jugat amb els contrastos d'una manera espectacular\nDomingo Benito 6 de maig de 2016 a les 3:54\nCon tu estilo personal de luz y color.\nQuim Vicedo 6 de maig de 2016 a les 6:18\nTus colores y contrastes identifican todas tus acuarelas, me gustan mucho felicidades


ᐅ Técnico informático Castellet i la Gornal - Barcelona - Supermatic\nTécnico informático Castellet i la Gornal\nSupermatic Técnico informático Castellet i la Gornal\nEncuentre su técnico informático mediante nuestro mapa geolocalizado donde verá todos nuestros técnicos informáticos Supermatic activos, consultar sus aptitudes, información y ubicación exacta para contactar y solicitar una propuesta de servicio de reparación a medida de sus necesidades. Todos los técnico informático en Castellet i la Gornal que encontrará en este mapa geolocalizado son profesionales y/o empresas que se dedican a realizar servicios de técnico informático en Castellet i la Gornal para particulares, empresas y entidades.\nAcceda a la microsite del informático a domicilio en Castellet i la Gornal escogido y envíe su petición de propuesta para que reciba su valoración lo antes posible. Puede hacer este mismo proceso tantas veces como lo desee para obtener diferentes propuestas y valoraciones sobre diferentes informáticos a domicilio Supermatic.\nTécnico informático en Castellet i la Gornal\nCon Supermatic tendrá el mejor servicio técnico informático en Castellet i la Gornal, más cercano y fiable.


SECCIÓ DE SENDERS - RUTA DELS SENDERS DEL 1714\nLA MATA, ESCENARI DE LA GUERRA DE SUCCESSIÓ\nLa guerra de Successió a Mura\nEls boscos de Mura van ser escenari de diversos fets relacionats amb la guerra de Successió. En part va ser així ja que pel seu terme hi passaven dos camins que en aquella època eren molt im-portants: el camí ral de Barcelona a Manresa pel Coll de Daví i el camí ral de Berga, que se sepa-ren a la Barata –un hostal molt important lla-vors—. El camí ral de Coll de Daví és el que passa pels Hostalets de Coll de Daví, Sant Jau-me de Vallhonesta (també hostal) i travessa el Llobregat al Pont de Vilomara. El camí ral de Berga passa pel coll d’Estenalles, i pràcticament segueix l’actual carretera de Talamanca. Aquests camins eren les autopistes de l’època, no hi havia altres camins ni carreteres. I cal tenir present que en terreny de muntanya no hi podi-en passar carros, eren camins de bast: el trans-port es feia a lloms de rucs i muls principalment.\nEncara es conserven alguns trams de ca-mins rals antics. Han quedat salvats ja que han estat abandonats en fer carreteres noves per re-correguts alternatius. Cal destacar el bon estat de conservació del camí ral de Berga, entre el sot de les Toixoneres i el revolt del Capellà (per sota de la carretera de coll d’Estenalles, aproxi-madament entre els quilòmetres 12,5 i 13). Aquest tram conserva trossos d’empedrat, els talussos de pedra seca i fins i tot força pilons o guarda-rodes (compte! aquest nom és modern: per aquests camins no hi van passar mai carros, el transport era a bast). És de destacar una pe-dra-piló que fa més de 0,5 m d’alçada, tot un rècord. Aquest camí es degué abandonar des-prés de les importants obres fetes entre els anys 1913 i 1918, sinó abans.\nEl camí ral de Coll de Daví va ser un dels dos camins que es van fer servir per anar de Barcelona a Manresa fins que es va construir la línia de tren el 1859. Llavors es va abandonar ràpidament pel transport de mercaderies, només es va mantenir uns anys més pel transport de bestiar.\nCom ja s’ha esmentat més amunt, en aquests camins hi ha havia hostals per satisfer les necessitats de persones i bèsties de càrrega. A l'entorn del parc hi ha documentats, a part dels ja anomenats, els següents hostals: Can Torrella (a Matadepera) i l’hostal de l’Arengada (al terme de Mura, prop de Cantacorbs). Aquests hostals originàriament eren concessions reials, estaven disposats a unes certes distàncies: uns que no-més abeuraven les bèsties, altres que oferien sojorn als traginers i tot. Eren les àrees de des-cans d’aquella època. La Barata en fou un dels principals. Vegeu què va escriure Francisco de Zamora (Diario de los viajes hechos en Catalu-ña) el 1785:\n“No debemos callar aquí que con motivo de mi permanencia en esta casa, del natural aparejo con que me han tratado y de la hombría de bien y amables prendas de sus dueños, hemos hecho amistad con ellos... ...Está situada sobre el cami-no real de Barcelona a Manresa. El edificio es muy capaz y acomodado...”\nEl coronel Antoni Desvalls (marquès del Poal), tornant a la guerra de Successió, va pas-sar més d’una vegada per aquests camins rals que travessen el terme de Mura. Des del gener del 1714 Desvalls era el responsable d'organit-zar l'exèrcit català de l'interior per tal de donar suport a la Barcelona assetjada.\nA finals d’abril de 1714 el coronel Desvalls estava a la Mata reorganitzant l’exèrcit gràcies als diners que li arribaven de Barcelona. És molt probable que des de la Mata el 4 de maig iniciés l’intent d’alliberar Manresa que havia caigut en mans borbòniques el juliol de 1713. Aquest atac va fracassar i el dia 7 de maig tornava a ser a la Mata. Per arribar a Manresa tenia dues opcions fàcils. La primera era anar a trobar el camí ral de Coll de Daví darrera Castellsapera, però potser anar pel camí més important hagués estat mas-sa esperat. L’altra opció era anar cap a la Coma d’en Vila i prendre el camí ral de Mura i continuar pel raló de Rocafort, i d’aquí cap al Pont de Vilo-mara i Manresa, aquesta opció potser tenia un xic més de factor sorpresa.\nDesprés marxà dels nostres entorns durant uns dies i hi tornà a final de juny. És sorprenent pensar en la mobilitat de les tropes per tal de com eren els camins en aquella època. Entre el 7 de maig i el 27 de juny passà per: Esparregue-ra (9 de maig), Sant Llorenç Savall (13 i 14 de maig), Olesa de Montserrat (18, 19 i 20 de maig), Sitges (26 de maig), Talamanca (28 de maig), Solsona (6 de juny), Barcelona (participà a Corts el 13 de juny, hi entrà furtivament òbvia-ment sense els soldats) i Berga (19 de juny).\nEl 27 de juny de 1714 van passar els fets més destacats de la guerra de successió a Mura. Desvalls tornava a ser a la Mata i va ser atacat pel general Diego González i el brigadier Vallejo entre la Mata i la Barata. D’acord amb la crònica cal suposar que els borbònics pujaven cap a la Mata seguint el camí ral de Berga i van ser sor-presos pels austriacistes que els van atacar des de posicions més elevades. Per la descripció del text de més avall i per la naturalesa de la munta-nya, ens inclinem a pensar que aquests fets van succeir al darrer tram abans d’arribar a Estena-lles, a les giragonses de sota els Plans. Els ho-mes de Desvalls es deurien situar sobre els cin-gles de sota la Mata-les Saleres que dominaven el camí. L’extracte recollit més avall dóna idea de com van anar els fets i s’hi destaca que els veïns de Mura van ser decisius en aquesta esca-ramussa per la bona punteria que tenien.\n“En mediado junio bloquearon los paisanos otra vez a Manresa (...) el general González (...) marchó a atacar al marqués del Poal que, preve-nido de su designio, entre Mata de Mura y Bara-ta se anticipó a buscarle en paraje ventajoso pa-ra fusileros y paisanos, y el reencuentro fue por-fiado, pero Poal consiguió hacer retirar González hasta el Vallès y Tarrasa, con pérdida de 200 hombres entre ellos 40 caballos. Los paisanos, ayudados de los desfiladeros, con la pericia de su punteria a la primera descarga lograron des-componerle, y queriendo González y Vallejo pe-netrar con su gente en lo fragoso y quebrado de los montes, les ocasionó descalabro. Poal tuvo hasta 38 muertos y heridos.”\nAquest text és de Francesc de Castellví, de l’obra Narraciones Históricas desde el año 1700 hasta el año 1725, escrit a la cort de l’arxiduc Carles en l’exili de Viena:\nDesprés de la batalla de Talamanca, que fou els dies 13 i 14 d’agost, Desvalls va perse-guir els borbònics fins a Sant Llorenç Savall. El 15 d’agost va anar a Mura, esment que pot-ser fa referència a la Mata. La Mata, per la seva posició privilegiada, la convertia en un bon indret per defensar-se i desplaçar-se pels camins rals d’aquella època, més que no pas el poble, enclotat com és.\nLa darrera vegada que un esdeveniment del 1714 se situa al nostre terme és la referència del pas del coronel Desvalls per Mura provinent de Sant Feliu de Codines, de camí a Capellades. Això va succeir el 23-24 d’agost de 1714.\nLa guerra de Successió al Montserratí, Joan Valls i Ge-nís Frontera.\nZenobita edicions, abril de 2014. www .11setembre1714.org.\nPublicat per Izmet Zakarya a 3:00


Comencen les expropiacions per a la construcció de dues rotondes a la carretera N-260 a la Seu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Comencen les expropiacions per a la construcció de dues rotondes a la carretera N-260 a la Seu\nComencen les expropiacions per a la construcció de dues rotondes a la carretera N-260 a la Seu\nFoment preveu licitar les obres aquest any mateix tot i que no en concreta la data El projecte també contempla una nova vorera fins a Castellciutat, un mirador i l'arranjament del pont sobre el riu Valira\nEl Ministeri de Foment ha iniciat el procediment d'expropiació de terrenys per a la construcció de les reclamades rotondes a la carretera N-260 al pas pel municipi de la Seu d'Urgell. Aquesta és una de les últimes passes prèvies a l'habilitació dels dos passos giratoris previstos des de fa anys: un a davant de l'Hotel El Castell de Ciutat i l'altre al costat del polígon de Lleteries.\nSegons ha informat el diari Segre de fonts de l'Ajuntament de la Seu, la quantitat de terres que s'ha d'expropiar no és molt gran, per la qual cosa s'espera que el procediment sigui ràpid. Foment va reiterar ahir que les obres sortiran a licitació aquest any mateix, tot i que no ha precisat la data. L'alcade de la Seu, Albert Batalla, espera que es concretin finalment les obres per fer realitat una assignatura pendent de l'Estat al municipi.\nEl projecte, valorat en prop d'1,5 milions d'euros, contempla tant la construcció de les rotondes com l'habilitació d'una vorera que unirà els dos punts, des de l'entrada oest del nucli urbà de la Seu fins a l'entrada est de Castellciutat, en un tram 500 metres, al quilòmetre 228. També s'aprofitarà per reasfaltar el pont sobre el riu Valira i per habilitar un mirador.


Més de 3.000 persones al novembre en La Llum de la Memòria | Ajuntament de Benassal\nMés de 3.000 persones al novembre en La Llum de la Memòria\nL'exposició La Llum de la Memòria, promoguda per la Diputació de Castelló a Benassal i Castellfort, s'ha convertit en un revulsiu turístic per a tots dos municipis.\nNomés durant novembre més de 3.000 persones han visitat aquesta mostra artística. Des de la Diputació de Castelló s'ofereix un servei gratuït perquè associacions i col•lectius puguen gaudir d'una jornada lúdica i cultural.\nL'alcaldessa de Benassal, Mari Luz Monterde, ha incidit que amb aquesta iniciativa s'ha reforçat el turisme en uns mesos de temporada baixa a l'interior castellonenca. "D'aquesta manera donem a conèixer els nostres pobles a una gran quantitat de visitants a través de la cultura i el patrimoni".\nL'arribada d'autobusos està suposant que els restaurants tinguen una inusitada activitat durant aquests dies, tant entre setmana com en caps de setmana.\nCal recordar que la mostra d'art sacre La Llum de la Memòria es pot visitar en l'ermita de la Mare de Déu de la Font de Castellfort i en tot el nucli històric de Benassal, destacant el Forn, la Torre de la Presó i la Mola.


Hospitals en Jiaodai - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Altres ciutats a shaanxi - Shaanxi - Xina - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Xina › Shaanxi › Altres ciutats a shaanxi › Hospitals en jiaodai\nHospitals en jiaodai Altres ciutats a shaanxi > Shaanxi > Xina\nPoseu-vos en contacte amb nosaltres si, si navegueu per aquest lloc web, noteu algun error en el registre d'un o més Hospitals en Jiaodai. Mantenir el nivell de qualitat és un dels nostres valors, i sense que els nostres usuaris ens ajudin en això, seria bastant difícil que hàgim sabut fer-ho.\nNo es pot arriscar a tractar problemes de salut amb poca serietat. Si observeu símptomes estranys i heu de trobar Hospitals en Jiaodai, consulteu-los aquí, perquè en aquest lloc web hem registrat tots els hospitals de Xina.\nJiaodai posseeix 0 habitants i és una zona on hi ha hospitals públics i privats. Si cerqueu Hospitals en Jiaodai, feu un cop d'ull a la llista que oferim i veureu totes les dades de contacte de cadascun dels hospitals d'aquesta àrea geogràfica.\nHospitals en Jiaodai per categoria\nL'accés a la salut pública és un dret de tots els ciutadans. Si voleu saber quins són els hospitals públics Jiaodai (Xina), introduïu i veureu cadascun d'aquests centres amb tota la vostra informació de contacte i ubicació\nA Jiaodai (Xina) es poden trobar molts hospitals privats, que ofereixen diferents especialitats mèdiques i diferents modalitats de tractament per al seu problema de salut. Si voleu saber quants hospitals d'aquesta regió i les seves condicions o preus, visiteu el lloc web de cada centre que proporcionem en aquesta llista.\nLlistat de hospitals pròxims a Jiaodai\nSecond People's Hospital of Shaanxi Province- (Situat a 33.97 km)\nXi'an Medical College Hospital- (Situat a 34.16 km)\nXi'an North Central Hospital- (Situat a 36.20 km)\nFirst Affiliated Hospital of Xi'an Jiaotong University School of Medicine- (Situat a 32.15 km)\nTangcheng Hospital Xi'an- (Situat a 36.48 km)\nXi'an Shaanxi Hospital- (Situat a 33.34 km)\nYunxi Hospital- (Situat a 141.54 km)\nAnkang Hospital of Traditional Chinese Medicine- (Situat a 152.94 km)\nYunxi People's Hospital- (Situat a 161.50 km)\nShanxi Yuncheng Central Hospital- (Situat a 191.84 km)


Home / Obres / Cuarteto Español (Cassadó)\nNúm. de pàgines: 80+96\nMesura: 31,00 x 22,50 cm\nSi tenim en compte tant la quantitat com la qualitat de la seva obra compositiva, és del tot incomprensible que la figura de Joaquim Cassadó segueixi sent, a dia d’avui, un autèntic misteri. Cassadó es pot considerar el primer gran simfonista català del segle xix, i un dels precursors del nacionalisme musical al nostre país. Un nacionalisme que, al mateix temps, parteix d’una formació típicament centre-europea, majoritàriament germànica pel que fa a qüestions tècniques, tot i la influència francesa dels seus anys viscuts a París.\nAquest compositor nascut a Mataró compongué un catàleg d’obres molt extens i variat. Caldria destacar-ne els preludis simfònics, tres concerts per a solista i orquestra, dues simfonies, vàries òperes, sarsueles i molta música religiosa. En l’àmbit de la música de cambra també va ser un autor molt destacat, tot i que gran part d’aquestes obres no van ser editades: gairebé la totalitat va ser concebuda per ser interpretada en l’àmbit familiar. Això es deu probablement a que tant Joaquim Cassadó com els seus dos fills, Agustí i Gaspar, van ser reconeguts intèrprets que arribaren a formar un trio de violí, violoncel i piano, dissolt a la prematura mort d’Agustí.\nDels tres, el qui prengué més rellevància històrica fou Gaspar, el reconegut violoncel·lista, deixeble de Pau Casals. Gaspar Cassadó va ser especial objecte de les dedicatòries de la producció musical del seu pare. Aquest últim escrigué per a ell, entre d’altres, el Concierto Español, per a violoncel i orquestra simfònica, la Sonata per a violoncel i piano, el Cuarteto Español, dedicat a la formació de corda que sota el mateix nom estava integrada pel seu fill, o el pensament musical Plus Ultra.\nPel que fa a l’estètica de totes les seves obres, al sentiment nacionalista i a l’exili voluntari del seu país, es podria establir un paral·lelisme entre la figura de Cassadó i el seu col·lega rus, Sergei Rachmaninoff. Com ell, el compositor espanyol va saber adaptar molt bé les tècniques instrumentals d’altres països a les seves necessitats nacionalistes. És a dir, va agafar prestat el coneixement europeu per arribar al seu concepte d’estil espanyol, en el sentit més ampli del terme. De la mateixa manera que Albèniz va viatjar pel territori més meridional del Regne d’Espanya, tot evocant la mal perduda Cuba, Cassadó va anar encara més enllà, enllaçant en alguns casos les referències més septentrionals amb les caribenyes, en una obra íntegra de gran valor: la seva fantasia Hispania, per a piano i orquestra.


L'expresident Maragall estrena pàgina web La República\nL’expresident Maragall estrena pàgina web\nL’expresident Pasqual Maragall ha obert la seva pàgina web pasqualmaragall.cat agraint el suport que li han mostrat moltes persones des del dia que va anunciar públicament que sofria la malaltia de l’Alzheimer. ‘Sóc un privilegiat, sempre ho he estat i vosaltres m’ho demostreu cada dia’, ha escrit Maragall, en el seu primer comentari a la nova pàgina en l’apartat ‘Resposta als amics’. En aquest sentit, ha destacat la majoria dels articles que es van publicar en els mitjans de comunicació els dies següents a l’anunci de la seva malaltia. ‘Van ser injeccions de moral en un moment gens fàcil per a mi i per als meus’, ha destacat.\nPasqual Maragall també ha recordat la seva implicació a l’hora de combatre la malaltia de l’Alzheimer, potenciar, en concret, la recerca i el seu tractament. ‘Així ho faré i espero comptar amb l’ajuda de tots i totes vosaltres’, ha escrit.


Maxime Allioux - Search Results - PubMed\nSlobodkina G, Allioux M, Merkel A, Alain K, Jebbar M, Slobodkin A. Slobodkina G, et al. Among authors: allioux m. Mar Genomics. 2020 Dec;54:100786. doi: 10.1016/j.margen.2020.100786. Epub 2020 Jun 4. Mar Genomics. 2020. PMID: 33222892\nAllioux M, Jebbar M, Slobodkina G, Slobodkin A, Moalic Y, Frolova A, Shao Z, Alain K. Allioux M, et al. Mar Genomics. 2020 Jul 11:100800. doi: 10.1016/j.margen.2020.100800. Online ahead of print. Mar Genomics. 2020. PMID: 32665083\nSlobodkin A, Slobodkina G, Allioux M, Alain K, Jebbar M, Shadrin V, Kublanov I, Toshchakov S, Bonch-Osmolovskaya E. Slobodkin A, et al. Among authors: allioux m. Genes (Basel). 2019 Oct 26;10(11):849. doi: 10.3390/genes10110849. Genes (Basel). 2019. PMID: 31717820 Free PMC article.\nAllioux M, Yvenou S, Slobodkina G, Slobodkin A, Shao Z, Jebbar M, Alain K. Allioux M, et al. Microorganisms. 2020 Jul 27;8(8):1132. doi: 10.3390/microorganisms8081132. Microorganisms. 2020. PMID: 32727039 Free PMC article.\nCozannet M, Borrel G, Roussel E, Moalic Y, Allioux M, Sanvoisin A, Toffin L, Alain K. Cozannet M, et al. Among authors: allioux m. Microorganisms. 2020 Dec 24;9(1):E30. doi: 10.3390/microorganisms9010030. Microorganisms. 2020. PMID: 33374130 Free article.


Maduuuixes | Circat\nCreació: Jordi Palet, Pere Hosta i Helena Escobar. Dramatúrgia i text: Jordi Palet. Pallassa: Helena Escobar. Direcció: Pere Hosta. Disseny de l´escenografia i vestuari: Carme Vidal. Construcció de l´escenografia: Planas Castells de Cardedeu. Construcció del titella i objectes: Martí Doy. Músiques: Orchestra Fireluche


Pont romà de Lugo - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl pont romà (en gallec: ponte romana), també conegut com a pont vell (ponte vella), és un dels ponts que travessen el riu Miño a la ciutat de Lugo, a Galícia.\n4 ( ) × 104 ( ) m\n43° 00′ 07″ N, 7° 33′ 49″ O / 43.0019°N,7.5635°O / 43.0019; -7.5635\nViari i per a vianants\nAmb una longitud de 104 metres i una amplada de 4 metres, es troba al sud-oest de la ciutat i uneix la calçada d'A Ponte amb la carretera vella de Santiago, vertebrant el barri de San Lázaro.\nÉs un pont dissenyat i construït al segle I, durant l'època de romanització de Galícia. Es va valer de la via XIX de l'itinerari d'Antoní, que comunicava Lucus Augusti (actual Lugo) amb Bracara Augusta (Braga), passant per Iria Flavia (Padrón), i per la necessitat de creuar el riu Miño.\nSegles més tard, a la baixa edat mitjana, va ser restaurat en diverses ocasions pel mal estat en què es trobava i per les noves necessitats de transport de l'època. Durant l'edat moderna, també es va reparar i el 1893 es va modificar definitivament el seu aspecte, suprimint-ne diversos elements. Això no obstant, els fonaments del pont actual són en bona part els originals.\nEs tracta d'una estructura feta a base de pedra i pissarra, i més recentment s'hi han afegit unes passarel·les metàl·liques. El ferm està asfaltat i permet el pas de vehicles ininterrompudament, exceptuant-ne els vehicles pesats, que no tenen autoritzat el pas.\nÉs un pont molt utilitzat perquè es troba a prop d'instal·lacions com el club Fluvial de Lugo o el Policlínic Lucense, a més de ser un punt de pas necessari cap a la carretera de Portomarín o el club de golf.\nLa calçada d'A Ponte, que baixa des de la porta Miñá de la muralla de Lugo fins al pont romà, forma part de la ruta primitiva del camí de Sant Jaume. El pont també és el punt de partida d'una ruta de senderisme per les dues vores del riu.\n↑ Ponte Romana de Lugo. turgalicia.es\nInformació en la pàgina de Lugo Accessible (castellà).\nInformació en la pàgina de Turgalicia. (gallec)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pont_romà_de_Lugo&oldid=21947789»\nDarrera modificació: 7 set 2019 a les 09:46\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 set 2019 a les 09:46.


El cost de la comercialització de Facebook Martech Zone\nDimecres, desembre 7, 2011 Diumenge, octubre 4, 2015 Douglas Karr\nCom mostra aquesta infografia, cada vegada hi ha més comerciants que passen més temps i confien en Facebook com a part dels seus esforços de màrqueting. Al meu parer, hi ha tres estratègies clau per al màrqueting de Facebook:\nAplicacions de Facebook (inclòs Fcommerce)\nCompromís de Facebook\nLa majoria dels venedors de màrqueting simplement s’aprofiten de l’àmplia audiència que Facebook pot oferir intentant interactuar amb ells a través del seu mur de Facebook. Tanmateix, cada vegada hi ha més empreses que busquen aplicacions de Facebook per augmentar les conversions ... ja sigui a Facebook o al seu lloc. Ara que les aplicacions es poden desenvolupar fàcilment (bàsicament una mica de codi al voltant d’un iframe), cada vegada hi ha més empreses que fan una gran feina introduint aplicacions fantàstiques. A més, si podeu mantenir l’usuari dins de Facebook i fer-lo convertir, les tarifes han resultat molt millors.\nL’últim és la publicitat de Facebook ... que es pot utilitzar per convocar més persones a la vostra pàgina de Facebook o a un lloc extern. El cost d’aquests anuncis no és tan elevat, sobretot quan veieu tota la informació que podeu orientar. Bàsicament, tots els aspectes d’un perfil personal es poden orientar amb un anunci de Facebook. Recentment hem impulsat una campanya directament als empleats d’una empresa concreta.\nInfografia de Flowtown.\netiquetes: facebook adscost dels anuncis de FacebookPublicitat a Facebookaplicacions de facebookMàrqueting de Facebook


Dinamitza't, Autor a Dinamitza't - Pàgina 2 de 2\nEstrenem pàgina Facebook! L’equip de Dinamitza’t estem molt contents perquè estrenem la nostra nova pàgina a Facebook! A partir d’ara podeu trobar publicacions referents als treballs de Dinamitza’t, així com informació relacionada amb nosaltres, promocions i informació relacionada amb el món del Social Media. Per a nosaltres, Facebook és un gran canal de comunicació per informar […]\nNous posts ►


La Comunitat Valenciana ha sumat 24 casos positius per coronavirus detectats mitjançant PCR, 222 altes i nou morts.\nLa Comunitat Valenciana ha sumat 24 casos positius per coronavirus detectats mitjançant PCR, 222 altes i nou morts (un d’ells usuaris de residències) en les últimes 24 hores, segons ha informat la consellera de Sanitat, Ana Barceló, que ha oferit l’actualització de les dades de la pandèmia en la regió.\nEl nombre de casos positius en les últimes 24 hores suma 24 –un d’ells en la província de Castelló, huit en la d’Alacant i 15 en la de València–. En total, estan actius el 23% dels casos de coronavirus a la Comunitat Valenciana.\nAixí mateix, han baixat els ingressos –hi ha 26 persones menys ingressades que ahir– i en l’UCI la tendència també és a la baixa –amb nou pacients menys que este dimecres–. Hi ha 411 ingressats en l’autonomia i 69 en UCI: 36 en la província de Castelló, sis en UCI; 116 a Alacant, 31 en UCI; i 258 a València, 32 en UCI.\nEn les últimes 24 hores hi ha 222 noves altes –la xifra acumulada ascendeix a 9.490–: 41 en la província de Castelló, 61 en la d’Alacant i 120 en la de València. L’alta de professionals sanitaris és de 27 en 24 hores, i l’acumulat suma 1.968. Els positius en estos moments són 707.\nPel que fa a les residències, Barceló ha explicat que hi ha casos positius en 93 instal·lacions i altres 28 sota vigilància activa –dos menys que ahir–. Per províncies, hi ha huit en la de Castelló, set en la d’Alacant i 13 en la de València.


Juntes de control en formigó: quan es talla i espaia: la xarxa de formigó - Formigó\nJuntes de control de formigó: quan es talla i espaia\nJuntes disposades correctament. Nota: Les cantonades interiors, on normalment es produeixen esquerdes, tenen juntes col·locades correctament.\nÉs important ser actiu per decidir on es col·loquen les articulacions de control. Sovint, l'articulació no es pren prou seriosament i el 'serrador' arriba al vostre lloc de treball i posa els talls allà on creu que pertanyen o on li convé. I, la majoria dels plans no tenen marcats espaiats conjunts. No deixeu, doncs, aquesta part important de la construcció de formigó a l’atzar.\non és robin roberts de gma\nQUÈ SÓN LES JUNTES DE CONTROL?\nLes juntes de control són esquerdes planificades que permeten moviments causats per canvis de temperatura i contracció per assecat. Dit d’una altra manera, si el formigó s’esquerda, voleu tenir un paper actiu a l’hora de decidir on s’esquerdarà i que s’esquerdarà en línia recta en lloc de fer-ho aleatòriament.\nTroba un contractista local de formigó per ajudar amb el vostre projecte.\namb qui està casat Alicia Silverstone\nQUAN TALLAR LES JUNTES DE CONTROL\nAssegureu-vos que esteu tallant juntes prou aviat. En èpoques de calor, el formigó es pot esquerdar si no es tallen les juntes en un termini de 6 a 12 hores després d’acabar el formigó. En aquesta condició, si no voleu utilitzar una eina de ranura per tallar juntes, n’hi ha serres lleugeres tallades en sec d’entrada primerenca que es pot utilitzar gairebé immediatament després d'acabar. Aquestes serres tallen 1 a 3 'de profunditat, segons el model.\nESPACIAMENT CONJUNT DE CONTROL\nEspai articulacions (en peus) no més de 2-3 vegades el gruix de la llosa (en polzades). Una llosa de 4 'ha de tenir juntes separades entre 8 i 12 peus.\nMÉS CONSELLS JUNTS\nTallar les articulacions prou a fons\nTallar juntes un 25% de la profunditat de la llosa. Una llosa de 4 'de gruix ha de tenir juntes de 1' de profunditat.\nCom tallar juntes\nEines Groover tallar juntes en formigó fresc. El tall de serra talla les juntes tan aviat com el formigó sigui prou dur perquè les vores que toquen el tall no es desprenguin de la fulla de la serra.\nCol·loqueu juntes sota les parets o sota les zones de catifes\nSota parets no es veuran. Sota les zones de catifes, les juntes no tindran l'oportunitat de telegrafiar a través de les zones de vinil.\nEviteu les cantonades de nou accés\nLa planificació del patró de juntes de vegades pot eliminar les cantonades de nou entrant.\nJennifer Lopez revela tristesa pel pare David i la mare Guadalupe\nOn és ara l’estrella de Midsomer Murders, John Nettles?\nDoctor Who confirma la data de retorn de la sèrie 12 i és més aviat del que es podria pensar.\n- La xarxa de formigó\nMegan Fox descriu que va ser acomiadat de Transformers per un comportament diva com un 'punt baix'\nEl pla dietètic definitiu per ajudar-vos a obtenir abdominals\nEl pont de formigó estampat emula taulons de fusta\nEl xicot d’Emma Roberts comparteix adorables detalls sobre el fill de l’àngel\nBrody Jenner diu que Lauren Conrad mai no va ser la seva xicota\ncom portar talons alts sense dolor\nquins són els noms de les filles de Barack Obama?\nquant de temps després d’abocar el formigó es pot ploure\ntraieu l’oli del motor de les calçades de formigó\nquant per 1 jardí de formigó\npintar idees de terra de porxo de formigó


La Gira per la Infància 2017 fa parada a Burjassot el 20 d’octubre – Ajuntament de Burjassot\nLa Gira per la Infància 2017 fa parada a Burjassot el 20 d’octubre\nDes de 20/10/2017 fins a 20/10/2017\nLa Gira per la Infància 2017 estacionarà a Burjassot divendres que ve 20 d’octubre. Aquest projecte pedagògic i social engegat pel Consell Independent de Protecció de la Infància (CIPI) al qual s’ha sumat la ciutat de Burjassot, gràcies a la iniciativa de la Regidoria d’Educació, dirigida per Laura Espinosa, s’inclou dins del marc general del Pla Burjassot Ciutat Educadora, en el qual el municipi està treballant des de fa més d’un any.\nLa Gira per la Infància té com a principal finalitat crear una nova cultura de la cura i el bon tracte a la infància i es materialitza amb una expedició de més de 200 participants de diferents països, del 16 al 30 d’octubre, recorrerà totes les capitals de província espanyoles. Burjassot ha sigut la ciutat escollida per a representar a la Comunitat Valenciana i la Gira per la Infància 2017 farà parada en el municipi el 20 d’octubre, amb tota una jornada d’activitats matutines i vespertines. Els components d’aquesta multitudinària expedició compartiran les seues inquietuds i experiències en diversos programes de participació infantil.\nLa Gira, que pretén donar veu a totes les persones que tinguen alguna cosa a dir i aportar per la infància a Espanya, arribarà a Burjassot amb un programa d’activitats que començaran a les 10 h, en el Centre Cultural Tívoli quan comence el Congrés Internacional sobre Participació, Polítiques Socials i Protecció de la Infància, en el qual participaren diversos experts sobre la infància a nivell internacional, que presentaran propostes pràctiques i de polítiques socials que contribuiran a avançar en la millora de la participació social de la Infància. El Congrés es dividirà en tres parts. De 10 a 11,30 h, se celebrarà el Fòrum de Polítiques Socials d’Infància, en qual participaran els xiquets i les xiquetes del Ple Infantil de Burjassot, així com representants de diferents col·lectius relacionats amb la Infància. A les 12 h, tindrà lloc una ponència-debat on també participaren diferents professionals que debatran temes relacionats amb la Infància, mentre que a les 13 h, començarà l’exposició de diferents Comunicacions, per part de l’organització de la Gira per la Infància.\nA la vesprada, a partir de les 17 h, tots els xiquets i les xiquetes assistents participaran en “La Caravana del bon tracte als xiquets i les xiquetes”, amb diverses activitats que tindran com a finalitat desenvolupar la pedagogia del bon tracte a la infància. Així, en la plaça de l’Ajuntament de Burjassot, els aproximadament 200 participants en la Gira per la Infància 2017 interaccionaran amb els xiquets i les xiquetes de Burjassot, mitjançant la realització d’activitats lúdiques i tallers. A més, els xiquets i les xiquetes també podran presentar les seues propostes de transformació social en forma de somnis que s’introduiran en una maleta, “La maleta dels somnis”. Totes aquestes activitats es realitzaran en la plaça de l’Ajuntament de Burjassot.\nMés informació en: http://www.cipinfancia.org/gira .\neducació, Burjassot Ciutat Educadora, xiquetes, xiquets, niños, Gira por la Infancia, Gira per la infància, derechos, drets, CIPI


Arxius de Esteve Soler - Revista (Pausa.) Quadern de teatre contemporani\nDramaturg català format a l’Institut del Teatre i la Sala Beckett. Algunes de les seves obres han estat estrenades al Teatre Nacional de Catalunya o al Teatre Lliure, i s’han traduït a dotze idiomes diferents. Ha participat als festivals Theatertreffen i Literaturfestival d’Alemanya, i ha estat galardonat amb els premis Serra d’Or i Godot per dos dels seus textos.\nEsteve Soler, Mirjam Neidhart\nPànic real. Entrevista a Mirjam Neidhart\nLa reconquesta de la realitat en el teatre contemporani\nPausa 33 (2011)\nPànic escènic: Visions íntimes de la crisi de reproducció. Amb aquest títol el col·lectiu La Zurda, dirigit per Daniel Naranjo, va presentar a la Nau Ivanow un dels textos més esfereïdors de l’excel·lent dramaturga suïssa Mirjam Neidhart. Amb la intenció de qüestionar el rol de la família, Neidhart practica un autèntic treball de dissecció entomològica...\nEntrevista a Klaus Händl\nDrama Contemporani: Alemanya i Quebec\nKlaus Händl no és una persona normal. Només cal mirar-lo als ulls per adonar-se’n. La seva mirada, complexa i innocent, revela tota la sensibilitat extrema de la seva escriptura, mentre que la seva actitud infantil fa que et preguntis d’on prové la temible obscuritat d’obres com Un lloc de fosca atracció i Així neixen els...\nEsteve Soler, Glòria Balañà Altimira\nEntrevista a Ramon Simó\nQuan tot just començaves la teva carrera com a director d’escena, vas passar una temporada a Rússia, exactament a Moscou, per dirigir un espectacle. Com va ser l’experiència de treballar en un teatre...\nJordi Galceran, comediògraf\n2007: Tot un any de teatre català contemporani\nAquest article s’hauria de titular «El mètode de Jordi Galceran», però ja s’ha utilitzat en tantes ocasions que me n’he empescat un altre. De fet, que es produeixi aquesta repetició és comprensible, perquè tothom vol conèixer el mètode de Jordi Galceran: com aquest barceloní de quaranta-quatre anys ha aconseguit una manera d’escriure tan brillant i...\nWhen to the sessions of sweet silent thought I summon up remembrance of things past, I sigh the lack of many a thing I sought, And with old woes new wail my dear time’s waste: Then can I drown an eye, unused to flow, For precious friends hid in death’s dateless night, And weep afresh...\nFITXER. Drunk enough to say I love you? (Prou begut per dir que «t’estimo»?), de Caryl Churchill\nAutora: Caryl Churchill Editorial: Nick Hern Books – Royal Court Theatre Personatges: Sam i Jack Any: 2006 Idioma: anglès Sinopsi original: Jack faria qualsevol cosa per Sam. Sam faria qualsevol cosa. Comentari: Si tenim en compte només el títol, podríem pensar que es tracta d’una versió anglesa de T’estimo si he begut, d’Empar Moliner, o...\nEsteve Soler, Helena Tornero\nENTREVISTES ALS AUTORS: Helena Tornero per Esteve Soler\nPausa 27 (2007)\nM’he adonat que tots tenim por i que la valentia consisteix a decidir lluitar. Helena Tornero és una persona valenta. Només cal escoltar-la per saber-ho. I també és una dramaturga valenta. Només cal llegir les seves obres per saber-ho. Des d’El vals de la garrafa (premi Joan Santamaria 2002) fins a Babybird (finalista al...\nEsteve Soler, Victoria Szpunberg\nENTREVISTES ALS AUTORS: Esteve Soler per Victoria Szpunberg\nEsteve Soler és dramaturg, comentarista de cinema, director, estudiant del doctorat d’Arts Escèniques i ciutadà de Manresa. Una de les coses que m’inquieten i m’atrauen d’ell és la quantitat d’informació que controla, una barreja bastant rica i contradictòria entre la més ferotge actualitat i coneixements de vegades més marginals o erudicions de la cultura clàssica....\nFITXER. Vespertilió – Tragicomèdia estrafolària, de Gerard Vàzquez\nAutor: Gerard Vàzquez Nombre de personatges: 7 Text no publicat, encàrrec del Teatre Lliure Any: 2007 Idioma: català Sinopsi: El negoci dels antiquaris serveix d’escenari i d’excusa per a rivalitats desmesurades, ambicions familiars i algun atac de bogeria, però especialment per a la relació entre catalans i espanyols. Comentari: Uuuuh! no va ser una obra...\nPausa 25 (2006)\nAutor: John Patrick Shanley Nombre de personatges: 4 Editorial: Theatre Comunications Group, Nova York Any: 2005 Idioma: anglès Sinopsi: 1964. La germana Aloysious dirigeix amb mà dura St. Nicholas, una església i escola catòlica del Bronx. Quan la religiosa s’adona que el pare Flynn ofereix una atenció sospitosa a un dels alumnes, decideix acusar-lo d’abusar...


Publicat per Periodista Jussara Maria Pires de Moura el dia d’agost 16, 2017\nViñas y castells maridan a la perfección en la Capital del Vino. Y es que Vilafranca del Penedès, además de sus múltiples atractivos vitivinícolas – Vinseum, Escuela de Enoturismo, bodegas, Carretera del Vino, senderos entre viñedos–, es una de las plazas castelleras de referencia en Catalunya, con tres colles. El 30 de agosto, coincidiendo con su Fiesta Mayor, Sant Fèlix, la localidad llega a uno de los momentos álgidos de su temporada castellera, que se prolongará hasta el 1 de noviembre. Dos intensos meses para vivir el espectáculo de una fiesta declarada Patrimonio de la Humanidad por la UNESCO en 2010.\nLos castells de máxima dificultad son los de 10 pisos y están al alcance de muy pocas colles –entre ellas la de ‘els Verds’ de Vilafranca– o los ambicionados castells ‘limpios’, que se construyen sin folre ni manilles. También cabe tener en cuenta a los pilars, castillos de una persona que se levantan al inicio y final de cada diada. El alzamiento y descarga de los castells se realiza al ritmo de la gralla, especie de flauta cuyo sonido forma parte de la fiesta castellera.\nCultura Gastronomia Ocio Turismo


D’inicis que prometen\nDes del Blog del Directori de Col·lectius us volem donar la benvinguda al nou curs 2015-2016 i ho fem reengegant les publicacions d’aquest espai dedicat exclusivament als col·lectius i associacions de elDirectori.\nAprofitem l’ocasió, però, per lluir la nova estètica del Centre de Recursos per a Col·lectius que, des d’avui dia 2 d’octubre, obre les seves portes amb l’horari habitual de 10h a 19h, de dilluns a divendres. No obstant, com ja sabeu, disposeu també d’altres equipaments destinats a la participació d’estudiants, com ara l’Hotel d’Entitats.\nNo oblideu que ens podeu seguir també a través de les nostres xarxes socials Facebook, Twitter i a la web de la Unitat de Dinamització Comunitària de la UAB.\nCentre de Recursos per a Col·lectius, Unitat de Dinamització Comunitària\nCentre de Recursos per a Col·lectius, Col·lectius\nUn curs intens\nEls ulls de Palestina\nConcurs cartell FMUAB2018 sota el lema #UABrefugi: l’Autònoma acull


Les noves àrees de cirurgia major i urgències permetran augmentar les intervencions sense ingrés - Altaveu el diari digital d'Andorra\nGovern ha destinat 1,5 milions d’euros en la reforma d’aquests nous espais, que ara acolliran cinc boxs més i un espai de recuperació postoperatori\n20/07/2021 (11:15 CET)\nLes autoritats de Govern i el SAAS en la visita a les noves instal·lacions Pilar Candel\nL’Hospital Nostra Senyora de Meritxell ja compta amb un nou espai de cirurgia major ambulatòria (CMA) i una zona d’urgències millorada que permetran augmentar el nombre d’intervencions sense ingrés posterior. Aquestes reformes, que inclouen cinc nou boxs i un espai de recuperació postoperatori, ha suposat un total d’1,5 milions d’euros. Tot i això, el cap de Govern, Xavier Espot, ha indicat que “s’han de veure com una inversió i no com una despesa”.\nActualment, a l’hospital es fa un 50% d’aquest tipus d’intervenció quirúrgica. El director general del SAAS, Josep Maria Piqué, ha explicat que, amb el nou CMA “l’objectiu és treballar al 80%”. En aquest aspecte, el ministre de Salut, Joan Martínez Benazet, ha recordat els “inicis tímids”, on només es feien un 20% d’intervencions d’aquest tipus. Amb aquest increment, es busca que els malalts passin el menor temps possible a l’hospital, tot “incrementant la seguretat i el seu confort”, ha apuntat Piqué.\nAmb aquesta nova unitat de CMA, que inclou un nou espai de pre i postoperatori, amb fins a deu llits destinats a aquestes funcions, “s’incrementa la seguretat, perquè està pensada per observar i monitorar els pacients durant el procés assistencial i també el seu circuit és molt més ràpid”, explicava Benazet. Amb aquest nou procediment, els malalts entraran directament a aquesta unitat, des d’on passaran a quiròfan i, en acabar, tornaran a la sala per recuperar-se.\nD’altra banda, respecte a les remodelacions a la zona d’Urgències, s’han incorporat fins a cinc boxs més. Dos d’ells estaran destinats per a pediatria, dos per a adults i una petita sala que farà la funció d’àrea de triatge. Per últim, també s’ha modificat el funcionament de la sala d’espera, on es distribuirà els malalts en funció de la gravetat que presentin.\nTotes aquestes novetats i reformes, segons ha explicat Piqué, s’han fet pensant en la possibilitat de haver de respondre de nou front a una situació sanitària com la que ha presentat la Covid-19. Tot i això, Espot ha apuntat que, la pandèmia “ha posat en evidència que el sistema sanitari és un dels baluards d’Andorra i ha de ser sòlid i capaç de donar resposta”.\nD’altra banda, Benazet ha fet referència a la situació sanitària actual, amb l’augment significatiu de contagiats en les últimes setmanes. Tot i això, el ministre ha apuntat que, en comparació amb els països veïns, “l’evolució està molt aplanada”, ja que no existeix un pendent molt elevada. A partir d’aquest dimecres, Benazet ha assegurat que s’explicarà la tipologia de persones que ingressen a l’hospital. També ha indicat que la pressió a urgències “ha disminuït”.\nLa zona de recuperació postoperatori\nUn dels box destinats a pediatría\nLa sala d'espera es dividirà segons dolències\nUn dels llits que es disposaran a la nova unitat de CMA\nLa zona d'espera per a entrar a quiròfan\nEl cap de Govern, Xavier Espot, durant el seu parlament\nEl director general del SAAS, Josep Maria Piqué, a la presentació de les noves instal·lacions


Falsa alarma a l'estació del TAV per una maleta sospitosa - Empordà\nFalsa alarma a l'estació del TAV per una maleta sospitosa\nDesallotgen el vestíbul i els passatgers que havien d'agafar un comboi per les portes d'emergència\nFalsa alarma a l'estació del TAV? de Girona. Una maleta abandonada al costat del túnel del Tren d'Alta Velocitat va obligar a desallotjar l'estació durant prop d'una hora. A causa de la situació d'amenaça terrorista, preventivament a les sis de la tarda es van activar tots els efectius de seguretat tant de l'estació com els Mossos d'Esquadra que va desallotjar el vestíbul de l'estació del TAV, els passatgers que havien d'agafar un tren que venia de Madrid que varen sortir per una de les sortides d'emergència, segons fonts policials.\nMentrestant agents de l'ARRO, la Unitat Canina i els Tedax van balisar l'estació perquè ningú pogués accedir-hi. Els artificiers es van dirigir cap a la maleta, que era a tocar d'una paret de l'exterior del túnel del TAV, és a dir a fora, on abans hi havia hagut l'estació de busos.\nDesprés d'examinar-la, van trobar que estava buida i en poc més de mitja hora van poder veure que no contenia cap artefacte explosiu i que per tant, tot havia estat una falsa alarma. El ressò del desallotjament de l'estació va fer-se sentir sobretot a les xarxes socials, on van aparèixer ahir molts vídeos i fotografies del moment de desallotjament sobretot dels usuaris del TAV que havien d'agafar un tren quan es va produir el succés.\nAl voltant de les set de la tarda, quan la policia va veure que ja no hi havia cap tipus de perill va decidir desbalisar i va permetre que s'obrissin de nou els accessos a l'estació de tren. Durant tota l'estona no es va tallar la circulació de trens d'alta velocitat.


Francesc Mercadé: L'apagada luminica, i una imatge gratuita.\nEm deixeu dir alguna cosa...\nSetmana executiva, i encoratjadora.\nLa Guardia Civil ha protagonitzat 2 ACTES REPRESSI...\nContinua el conflicte de convivencia provocat per ...\nCOMUNICAT DE L'ASSEMBLEA DE JOVES.\nLa cosa ha perdut.\nA Torredembarra, ara tots son mes d'esquerres que ...\nL'apagada luminica, i una imatge gratuita.\nEl Lluís i jo ahir al vespre aprop de les vuit del vestre ens vàrem acostar a l'Ajuntament, i li proposàrem a l'Enric, que en aquell moment hi era, d'apagar cinc minuts les llums de la Casa de la Vila. Ens va confessar que ja feia una estona que esperava que algú vingués a proposa-li-ho. Amb aquestes a menys cinc de les vuit, les tancàrem. De testimònis del fet podem actuar a més del Lluís i l'Enric, jo mateix i la Susanna que va treure el cap pel segón pis. A les vuit fou restituit el fluid visual. A casa també havien apagat els llums. Vam veure a TV3 el gràfic de la caiguda de tensió entre les 19,55 i les 20,00h. d'ahir. Illustro aquest comentàri amb el despropòsit lumínic que ens va regalar CiU, al final del seu regnat. Probablement el séu actual alcaldable hauria assistit amb la mateixa indiferència a la seva inauguració, com a una manifestació en contra, si n'hi hagués hagut alguna.\nat divendres, de febrer 02, 2007\nEl motiu d’aquest apunt informatiu és, per una banda, el de la mobilització civil que per avui a les 19.55 proposa una apagada dels punts de consum elèctric de l’àmbit domèstic, fins a les 20.00. Per una altra, el de la poca reacció que ha suscitat aquesta proposta en la comunitat de la UPC. Creiem que, tot i semblar una proposta innocent, sembla feta des del desconeixement (o no)del funcionament del sistema elèctric. Sense titllar-nos ni molt menys d’experts partim de tres premisses:\n(a) L’energia elèctrica no es pot emmagatzemar: tot allò que es produeix s’ha de consumir.\n(b) Les màquines que generen l’electricitat que consumim no són precisament dinamos de bicicleta, en les que quan hom deixa de pedalejar, la llum deixa de lluir: les centrals tèrmiques de consum nuclear o fòssil tenen en procés de posta en marxa i aturada no instantani.\n(c) La corba de consum elèctric d’una nació no deixa de ser una previsió basada en valors històrics de posta en marxa i aturada de punts de consum elèctric, a la qual s’han d’adaptar les centrals generadores anteriorment esmentades amb un cert temps de decalatge.\nDonades aquestes consideracions, i tot i que el consum elèctric de l’àmbit domèstic no suposa més que el 15% del total nacional, una disminució de la demanda no programada (com la que es vol fer avui) podria suposar una situació de cert risc per un motiu prou senzill: la corba de consum electric de la nació DEIXARIA de ser una previsió basada en valors històrics de posta en marxa i aturada de punts de consum elèctric a la qual NO ES PODRIEN adaptar PROU RAPIDAMENT les centrals generadores anteriorment esmentades (doncs tampoc podríem emmagatzemar aquest sobrant elèctric). El resultat final podria ser una caiguda del sistema i una apagada generalitzada de dimensions notables.\nSegurament la mobilització d’avui no arribarà ni tan sols a ser detectada pel sistema de gestió de la xarxa però creiem que és la nostra obligació exposar el fet que es desconeixen la capacitat de reacció del sistema elèctric davant de fenòmens com aquest i el llindar a partir del qual aquesta situació de risc es podria donar efectivament.\nEn qualsevol cas, creiem que el nivell d’expertesa existent en aquesta casa hauria de permetre obrir, almenys és el nostre desig, un debat que creiem seria summament ric i interessant, tan a nivell tècnic com social, que permetés tractar problemàtiques d’àmbit global com la que aquí es presenta així com les relacionades amb el poder implícit que la societat civil, tan usuària de la tecnologia, podria arribar a tenir amb un coneixement adequate d'allò que té entre mans. Si tan sols algú de vosaltres volgués donar la seva opinió, ja hauria valgut la pena escriure aquest correu.\nLab. Termoenergètica, EUETIT\nDept. Màquines i Motors Tèrmics, UPC\nDept. d'Enginyeria Elèctrica\nEscola Univ. d'Enginyeria Tècnica Industrial de Terrassa (EUETIT)


La Terrassa d'Estiu de Burjassot acull el retorn de "Bebé Jefazo i "Cruella", a mitjan d'agost | Valencia Extra\nLa Terrassa d'Estiu de Burjassot acull el retorn de "Bebé Jefazo i "Cruella", a mitjan d'agost\nLa Terrassa d’Estiu de Burjassot segueix avant amb la seua programació de cinema a l’Auditori de la Casa de Cultura. En la setmana en què agost aconseguirà el seu equador, els espectadors i espectadores que s’acosten a gaudir de les estrenes estiuenques a la fresca tindran l’oportunitat de gaudir de “Cruella”, protagonitzada per Emma Stone, el dimecres 11 i el dijous 12 d’agost, a les 22:15 h.\nLa cinta, ens presenta a Estella una jove i creativa estafadora de moda, que s’associa amb un parell de lladres per a sobreviure als carrers de la capital britànica. Però quan el seu talent per a la moda crida l’atenció de la llegendària dissenyadora, la Baronessa Von Hellman, Estella canvia el rumb de la seua vida fins que una sèrie d’esdeveniments la porten a assumir el seu costat malvat i a convertir-se en l’estrident i venjativa ‘Cruella’.\nD’altra banda i ja encarant el cap de setmana, del 13 al 15 d’agost, la proposta de cinema familiar que aterrarà a la Terrassa d’Estiu és “Bebé Capitost 2: negocis de família”, el nou de Dreamworks que torna amb les noves aventures dels germans Templeton. En aquest nou lliurament, Ted, el xicotet protagonista del bebé capitost, que va arribar a la seua família per a revolucionar les coses i que va resultar ser un agent de BabyCorp, s’ha convertit en un adult multimilionari, el qual no té temps per a res que ens siga el seu treball.\nA més, també entraran en escena les seues nebodes, les filles de Tim, que han heretat més d’una habilitat del seu oncle. En la versió espanyola, els actors José Coronado i el seu fill, Nicolás Coronado, presten la seua veu als protagonistes de la cinta.\nLes entrades per a gaudir de les estrenes de la Terrassa d’Estiu, a un preu únic de quatre euros, es poden adquirir telemàticament en CINEMA TÍVOLI. La taquilla de l’Auditori obri aproximadament una hora abans de l’inici de les projeccions. La Terrassa d’Estiu continuarà amb la seua programació d’agost acostant als espectadors i espectadores, del 18 al 22 d’agost, dos nous i divertidíssimes estrenes per a gaudir en família: “Esquadró suïcida” i “Descarrilats”.


Inici > L'arquitectura al servei dels infants. La innovació arquitectònica a l'Hospital Sant Joan de Déu\nVisualitza el vídeo 'Un passeig per l'hospital'  dels arquitectes Llongueras Clotet.\nL'Hospital afronta ara el repte de la construcció del SJD Pediatric Cancer Center Barcelona , amb una campanya de captació de fons #Paralosvalientes  que, en tan sols un any, ja ha aconseguit 28 milions d’€ dels 30 milions que requerix el projecte.\nCopyright@ Col·legi d'Arquitectes de Catalunya : https://www.arquitectes.cat/ca/arquitectura/actes/arquitectura-al-servei-dels-infants


Gráficas Condal, impremta offset i digital a Terrassa especialitzada en la fabricació d’estoigs, capses, carteretes, etc.\nCartronet, Cartolines i materials especials, també reciclats.\nStampings, relleus , gofrats.\nSerigrafíes, també de volum.\nPel·liculats brillants o mate, també peliculats Soft Touch.\nFinestres PVC. PET. PP.\nTot tipus de contracolats.\nMaterials especials, plàstics, imants etc.\nCapses automontables, quatre punts.\nCapses amb finestres de PVC. PET. PP.\nEstoigs de fons automàtic, o semi-automàtic.\nEstoigs per perfumeria i per cosmètica, també per laboratoris.


Aquesta setmana hem deixat l’hivern enrere i ens hem plantat de nou en una primavera que esperem que sigui suau, humida i generosa. Als entesos se’ls ha girat feina per justificar-lo, i ens han hagut d’explicar la diferència entre l’hivern meteorològic, el climàtic i l’estacional... un embolic causat per un hivern que no ha estat hivern, i que ens ha donat molta conversa, amb uns registres de pluja molt per sota de les mitjanes, establint rècords de poca precipitació, de dies sense pluja, i de temperatures altes. De bo només té el que hem estalviat en calefacció.\nI ens porta a encetar la primavera amb una sequera arrossegada des de fa pràcticament un any. La sequera pot ser superficial o profunda. La primera afecta el desenvolupament de les plantes, el risc d’incendi. La profunda afecta els aqüífers, les reserves d’aigua. Per sort, les pluges dels darrers dies han fet molt bona feina i podem començar la primavera amb la tranquil·litat de veure com tot anirà creixent, i les reserves d’aigua es mantindran una temporada més. Però amb les previsions de les agències meteorològiques d’arreu de poca pluja a mig termini, i amb l’amenaça del fenomen del Niño, que encara no ha acabat de fer de les seves, ja es veu que ens toca patir una mica més.\nTot i així, des de l’interior de les nostres cases es fa difícil de percebre aquest episodi de sequera... Mentre ragi per l'aixeta! Però si ens hi fixem, la natura ens en dóna més detalls. Tot i que les plantes no ho demostren (perquè encara no ha arribat la temperatura), i els sembrats han aguantat el seu verd, ja fa dies que en notem els primers símptomes en clapes que s’assequen, on la terra no té tanta capacitat de retenir aigua, o prop dels arbres que amb les seves arrels ja han xuclat tota la humitat. I durant tot l’hivern, passant per camins i corriols hem trobat a faltar el fang, i algun toll de tan en tan i, en canvi, hem vist com tot s’omplia de pols. Seria habitual trobar aiguamolls, veure brollar aigua de les fonts, i sentir-la córrer per rases i torrents. Les rieres, i fins i tot el riu Anoia, porten un cabal d’aigua més propi dels mesos d’estiu.\nEns convé que es trenqui aquesta tendència seca, i això és tan fàcil com que vagi plovent. Ja veurem si aquesta primavera aguanta tanta esperança, però això no ho sabrem fins l'estiu...\nEl que sí que ens porta la primavera és que amb ella arriba el dia internacional dels boscos, el 21 de març, i curiosament aquest any dedicat a l’aigua (ara hi posaria una emoticona de plorar!). És significatiu quan hem de dedicar un dia internacional a qualsevol cosa, en principi és motiu de preocupació, perquè és probable que els altres tres-cents seixanta-quatre dies no hi pensem gens. Bé, almenys un. I com sempre en aquests casos sentim a dir que s’ha de pensar globalment i actuar localment. Doncs tenim feina, i pensar és la feina fàcil.\nA casa nostra (país), la superfície que ocupa el bosc és molt important, i a les zones més humides, més al nord, es treballa i se’n treu profit. Genera una activitat econòmica, i es gestiona amb criteris productius, mediambientals i socials.\nA casa nostra (comarca), la superfície que ocupa el bosc és molt important si bé és en la terra que per pendent o per mala qualitat no és apreciada per cultivar. Segles enrere va ser font de treball i d’ingressos. El bosc era una guardiola, un comodí. Es tallava els bosc per fer camps (treure boïgues), i més tard tornava a ser bosc, en funció de si rendia més una cosa o l’altre. Estava aprofitat i net, treballat; només cal veure el paisatge de fons en les fotos antigues per veure que el que tenim ara és un bosc descontrolat. L’era del petroli li ha fet molt mal. Hem passat anys i anys vivint d’esquena al bosc, de ben segur perquè no era prou rendible, i això l’ha portat a l’abandonament, i fins i tot a l’oblit. Però també l’excessiu proteccionisme (administratiu i social) no ha permès que s’hi fes cap treball, sota la teoria que el millor és no fer-hi res.\nPer sort anem canviant. Des del punt de vista social i mediambiental està clar que li donem valor. Li cal valor econòmic. Li cal treball. Li cal gestió. Ara tenim una oportunitat amb la biomassa, altrament dita llenya. Per això hem de tenir clar que tallar un bosc és bo, que així el rejovenim. Que calen uns accessos bons, camins amples, i que aclarint i netejant es fa una bona prevenció en cas d’incendi. I cal potenciar el consum de llenya, des de l’administració i privadament. Si entre tots hi pensem, no només el 21, i actuem, tornarem a posar el bosc al lloc que li correspon.


Tres arrestats en un sol dia per robar roba en comerços de la ciutat de Girona - Diari de Girona\nLa Policia Municipal té en marxa un dispositiu especial per aquest tipus de fets · En un dels casos van detenir el lladre després que agafés l'autocar fugint amb la mercaderia sostreta\neva batlle girona 23.02.2018 | 13:23\nLa roba recuperada per la policia Policia Municipal de Girona\nLa Policia Municipal de Girona ha detingut en un sol dia tres persones per sostreure roba en botigues de la ciutat.\nAquests arrestats són resultat del dispositiu de furts en comerços que s'ha posat en marxa fa unes setmanes a la ciutat.\nEl arrestats són ngela F.R. de 25 anys i veïna de Barcelona, i Concepción G.N. de 45 anys i Jose H.A. de 49 anys, ambdós veïns de Girona. Tots ells han quedat acusats de ser els presumptes autors de diversos delictes lleus de furt.\nEls fets es remunten al dimarts d'aquesta setmana quan pels volts de la una del migdia, els agents de la Secció d'Investigació de la Policia Municipal de Girona, que feien servei de seguretat ciutadana de paisà.\nVan veure Angela F.R., caminant pel carrer amb dues bosses de plàstic plenes de roba.\nA continuació els agents es van identificar com a policies i van demanar que els ensenyés el contingut de les bosses, moment en què la dona va reconèixer que la roba que portava l'havia sostret.\nEls agents van comprovar que les peces de roba corresponien a dos comerços de Girona. En gestions posteriors, van retornar les peces robades per un valor de 151'93 euros i 129'75 euros, respectivament.\nAmagada per evitar la policia\nSeguidament, els agents van reprendre el servei i, al cap de pocs minuts, van observar com Concepción G.N, portava unes peces de roba sota els braços i s'amagava en un caminet intentant evitar la presència policia. Els agents van adreçar-se al lloc i van identificar-se com a policies.\nEn aquest moment, Concepción G.N va confirmar que havia furtat les peces de roba d'un comerç de Girona. Els dos agents van comprovar que les peces tenien un valor de 142'45 euros i presentaven danys a la part posterior, lloc en el qual es posa el sistema d'alarma.\nFugia en bus\nMentrestant, la Central de Comandament de la Policia Municipal de Girona va comunicar la descripció d'una tercera persona que havia robat en una botiga de Girona.\nAgents de la Secció d'Investigació de la Policia Municipal de Girona van observar que passava l'autobús, i que al seu interior viatjava un home que es corresponia amb aquesta descripció.\nA continuació els policies es van dirigir a la següent parada del bus i van accedir a l'interior del vehicle. Es van identificar com a policies, i van demanar a Jose H.A., persona que coincidia amb la descripció, que sortís del bus per comprovar les bosses que portava.\nUn cop al carrer, van constatar que duia diferents peces de roba per valor de 129'93 euros amb les etiquetes i les alarmes posades. Jose H.A. va reconèixer que se les havia endut sense pagar d'un comerç de la ciutat.\nPer aquests motius els agents de la Secció d'Investigació de la Policia Municipal de Girona van detenir els tres individus.