On recollir les entrades per al concert de l’Orquestra Philarmònica de la Universitat de València | Associació d'Amics de La Costera\nOn recollir les entrades per al concert de l’Orquestra Philarmònica de la Universitat de València\n21 febrer, 2015 13:09 \_ ardiaca\nEl proper dissabte 28 de febrer hem organitzat un concert extarordinari de l’Orquestra Filharmònica de la Universitat de València. Serà a les 20 h. i al Gran Teatre de Xàtiva.\nEl concert, com sempre, és d’entrada gratuïta però es necessari disposar d’invitació que es podrà arreplegar a la casa de la Joventut, al carrer Montcada de Xàtiva. Si tinguéreu qualsevol problema, poseu-vos en contacte amb la Junta mitjançant el nostre correu electrònic: amicscostera@hotmail.com\nEl programa constarà de dues parts. En la primera escoltarem Pere i el llop, opus 67 de Serguei Prokófiev (1891-1953). Llorenc Giménez serà el narrador. En la segona, l’Orquestra interpretarà la Simfonia núm. 8 en sol major, opus 88 d’Antonín Dvorak (1841-1904). El director serà Hilari Garcia Gázquez.\nEl concert és una activitat organitzada per la nostra associació amb la col·laboració de l’Ajuntament de Xàtiva i el patrocini del Banc de Santander, Mont Sant, Inelcom, CR Fomento Cultural, Recreativos Saetabis, Bankia, Caixa Popular i Celler Finca Collado.\nA més a més, hem de recordar-vos que el divendres 27 a les 19h. i als nostres locals del carrer Noguera 10, tenim l’Assemblea General Ordinària. És de gran importància la vostra assistència donat els temes a tractar: proposta d’activitats per a l’any 2015 i la necessitat de participar en la dinámica associativa.\nPosted in: Articles \_ Tagged: Amics de La Costera, Gran Teatre, Hilari Garcia Gázquez, Llorenç Giménez, Orquestra Philarmònica Universitat València, Xàtiva


Avantatges de l'emmagatzematge distribuït\nEns trobem immersos en plena era digital on la informació ha passat a ser part fonamental perquè les empreses puguin assolir els seus objectius. La demanda d’emmagatzematge cada vegada és més gran per poder guardar fotos, vídeos, documents i una altra classe d’arxius de dades. La generació d’informació per part de persones, empreses, entitats i dispositius intel·ligents té una tendència creixent i els sistemes d’emmagatzematge tradicionals no poden fer front a aquesta contínua demanda.\nCal recórrer a un altre tipus de solucions com és l’emmagatzematge distribuït, un nou concepte que s’adapta a aquesta creixent necessitat de recursos d’emmagatzematge escalables i flexibles.\nQuè és l’emmagatzematge distribuït i per què és tan important\nS’anomena emmagatzematge distribuït a l’ús d’una xarxa informàtica per emmagatzemar dades, on aquests es guarden en més d’un node o servidor. Aquest sistema permet una major flexibilitat, i un millor rendiment a l’hora de gestionar i accedir a les dades seleccionades, al mateix temps que incrementa la seguretat de la informació.\nLes principals característiques d’aquest sistema d’emmagatzematge de dades són:\nFlexible i Escalable. L’emmagatzematge distribuït s’adapta a les necessitats en cada moment, podent incrementar de forma ràpida i senzilla la capacitat d’emmagatzematge, sempre que les circumstàncies ho demanin. La seva capacitat d’escalar horitzontalment permet crear un sistema d’emmagatzematge compartit format per nombrosos nodes.\nSegur. La informació i l’accés a aquesta, està assegurada en comptar amb múltiples servidors replicats, de manera que si es cau, un altre passarà de forma immediata a ocupar el seu lloc, sense pèrdua de dades i mantenint l’accés a aquests.\nRàpid i eficient. Aquest tipus d’emmagatzematge permet una gestió àgil de la informació amb accés ràpid per a consultes, canvis, pujada de dades, etc. L’emmagatzematge distribuït pot aconseguir un gran rendiment amb uns baixos requisits de hardware en treure el màxim partit de tots els recursos dels servidors.\nEn què es diferencia dels sistemes tradicionals (SAN & NAS)\nEls sistemes distribuïts es diferencien de sistemes tradicionals d’emmagatzematge com SAN (xarxa d’àrea d’emmagatzematge) o NAS (emmagatzematge connectat a xarxa) que es basen principalment en el hardware, en una definició d’emmagatzematge per software.\nAmb els sistemes SAN i NAS cal realitzar una inversió inicial en hardware mentre que en els sistemes d’emmagatzematge distribuït s’utilitzen els servidors, unitats i xarxa estàndard, minimitzant el cost en infraestructura.\nEls sistemes tradicionals d’emmagatzematge es poden escalar fins a un límit (com per exemple, el nombre de discs que es poden afegir a un NAS), mentre que en un sistema distribuït pràcticament no té límits per expandir la capacitat (amb un disseny cloud, s’afegeixen nous nodes i el clúster augmenta).\nAl contrari que els sistemes NAS i SAN, en un sistema d’emmagatzematge distribuït per software es garanteix que les dades estiguin dividides i replicades, incrementant la integritat de la informació i les opcions de recuperació davant de qualsevol problema.\nEls principals beneficis que aporta l’emmagatzematge distribuït són:\nFlexibilitat i escalabilitat. Aquest sistema d’emmagatzematge permet que un servidor estàndard executi emmagatzematge entre un altre tipus d’aplicacions, podent afegir més servidors per augmentar la capacitat d’emmagatzematge de forma lineal. Es tracta d’un sistema dissenyat per tolerar falles, on qualsevol incident no és d’emergència, ja que pot ser solucionat de forma automatitzada.\nMajor rendiment. En sistema d’emmagatzematge distribuït qualsevol servidor disposa de la seva pròpia CPU, memòria i interfície de xarxa, comportant-se com un grup. Cada vegada que s’afegeix un nou servidor el conjunt total de recursos augmenta, millorant la velocitat i el rendiment.\nMenor cost. Aquest tipus de sistemes uneix l’emmagatzematge amb la computació incrementant l’ús dels servidors, el que repercuteix en una disminució de cost dels centres de dades en aspectes com l’energia consumida, refrigeració o espai necessari, entre d’altres.\nOfereix tres tipus d’emmagatzematge distribuït. Es tracta d’un sistema unificat que ofereix emmagatzematge per blocs, per fitxers i per objectes.\nTipus d’emmagatzematge distribuït\nHi ha diferents tipus de sistemes d’emmagatzematge distribuïts que permeten crear sistemes independents i descentralitzats. Alguns dels sistemes més utilitzats són:\nAquest sistema té com a objectiu connectar tots els dispositius en un únic sistema de fitxers distribuït basat en un protocol peer-to-peer (p2p). De forma similar a com funciona BitTorrent permet que els usuaris cerquin a la xarxa segons el contingut de les dades (no per la ubicació d’aquestes) i a part actuïn com a hosts emmagatzemant dades de tercers. Per aconseguir-ho utilitza tecnologies com HST i sistemes de gestió de versions com Git.\nAquest sistema d’emmagatzematge utilitza múltiples unitats de discos durs en les quals es distribueix i replica la informació. Hi ha diferents tipus de sistemes Raid, com el Raid 0 per millorar el rendiment, el raid 1 o forma mirall per reflectir de manera idèntica les dades en diferents discos, o en Raid 10 que combina els dos tipus de Raid.\nÉs un sistema d’arxius per NAS que permet afegir diversos servidors d’arxius sobre una xarxa Ethernet o un gran entorn d’arxius de xarxa en paral·lel. GlusterFS es desenvolupa sota el sistema de llicència GNU pel que és gratuït i es pot utilitzar tant servidors físics com virtualitzats.\nCEPH: la solució d’emmagatzematge distribuït de software lliure\nAmb CEPH es disposa d’una tecnologia d’emmagatzematge distribuït basat en software de codi obert que cada vegada és més popular en una àmplia varietat de sistemes d’orquestració en el núvol.\nImplementar CEPH en els servidors és molt senzill i ofereix una solució que funciona de manera eficient per gestionar les dades de forma distribuïda. Tot i ser un projecte relativament jove es tracta d’una opció consolidada per la qual cosa compta amb gran suport a la xarxa com manuals i informació diversa sobre la seva instal·lació i configuració.\nCEPH es compon de diversos components que li donen funcionalitat com el OSD (object storage daemon), Monitor (per monitorar l’estat del clúster i tots els components), Servidor de metadades (per reduir càrrega del clúster) i Managers (per manejar diferents aspectes com la utilització de l’espai).\nL’administració de sistemes d’emmagatzematge distribuït amb CEPH és una solució econòmica i eficient que pot implementar-se de forma senzilla.\nVMware: una altra alternativa d’emmagatzematge distribuït\nVMware és una eina de virtualització que s’ha convertit en un estàndard en l’àmbit global. Amb VMware es poden virtualitzar sistemes operatius i crear arquitectures d’emmagatzematge en centres de dades separant la gestió i distribució de l’emmagatzematge del hardware físic. Amb aquesta eina s’ofereix una solució d’emmagatzematge flexible, automatitzada i escalable que s’adapti a les necessitats de les aplicacions actuals.\nAmb VMware es pot crear un sistema d’emmagatzematge per software (SDS) on les aplicacions es distribueixen de forma dinàmica, assignant els recursos necessaris de capacitat i rendiment. En VMware la màquina virtual i l’aplicació es converteixen en el centre de gestió i distribució de l’emmagatzematge.\nAmb aquest sistema es poden augmentar els recursos d’emmagatzematge sense interrupcions en el sistema. A més, es poden crear serveis d’emmagatzematge específics per a cada aplicació.\nL’emmagatzematge de dades ha anat evolucionant per adaptar-se a les necessitats de les persones i les empreses. Estem en un punt on la gran demanda d’emmagatzematge requereix un canvi en l’enfocament tradicional amb un sistema especialitzat i independent d’emmagatzematge. L’emmagatzematge distribuït és la solució per aconseguir que els sistemes funcionin de forma més ràpida i eficient, sense perdre cap arxiu d’informació.\nAquest sistema d’emmagatzematge treu un major rendiment dels recursos, disminuint els costos d’emmagatzematge i incrementant la seguretat i agilitat en la gestió i accés a les dades.\nQuè hauria de considerar una Estratègia Cloud


L'actriu la va entregar a la Generalitat el 24 de juliol\nDiumenge, 19/11/2017 | Actualitzat el 24/11/2017 a les 18:02 CET\nL'actriu Rosa Maria Sardà va tornar a la Generalitat de Catalunya la Creu de Sant Jordi per considerar que, "donades les circumstàncies", no era mereixedora d'una de les màximes condecoracions que concedeix cada any el Govern català.\nSardà la va entregar personalment a un funcionari al Palau de la Generalitat el 24 de juliol, revela la cineasta Isabel Coixet en un article a El País.\nJuntament amb la condecoració, li va donar una nota de pròpia mà que deia que, "donades les circumstàncies", no es considerava mereixedora de la Creu de Sant Jordi.\nA més, explica Coixet, l'actriu apuntava que, com que la condecoració comportava que en el moment de la mort la Generalitat posava una esquela als diaris, que "si us plau se l'estalviessin".\nEl Govern de la Generalitat concedeix anualment des del 1981 la Creu de San Jordi a persones i entitats socials destacades pels serveis prestats a Catalunya en la defensa de la seva identitat, especialment en l'àmbit cívic i cultural.\nRosa Maria Sardà la tenia des de l'any 1994.\nL'actriu, que va interpretar la mare independentista d'Ocho apellidos catalanes i que ha participat en diversos mítings del PSOE, va llegir, juntament amb l'activista Miriam Hatibi, el manifest després de la manifestació de condemna dels atemptats del 17 d'agost a Barcelona i Cambrils, i recentment va firmar un manifest que qualificava d'"estafa antidemocràtica" la celebració del referèndum de l'1 d'octubre.\nTemes: Maruja Torres Creu de Sant Jordi Independència de Catalunya


Obres Públiques habilita un magatzem de sal per a tasques de vialitat hivernal de la CV-15 a Ares del Maestre | Notícies Dígitals\nObres Públiques habilita un magatzem de sal per a tasques de vialitat hivernal de la CV-15 a Ares del Maestre\n06/06/2022 ares del maestre, cv15\nLa Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat ultima les obres per a la instal·lació d’una sitja d’emmagatzematge de sal que atendrà les tasques de vialitat hivernal a la CV-15, al terme municipal d’Ares del Maestre. Aquestes obres, que tenen una inversió de 85.000 euros, estan previstes que s’acabin a finals d’aquest mes de juny.\nAquestes obres s’emmarquen en les tasques de manteniment de la vialitat de les carreteres de la província de Castelló que duu a terme el departament que dirigeix la consellera Rebeca Torró. Actuacions d’aquest tipus són necessàries a zones d’alt risc per nevades com és el cas de la CV-15, a causa de la seva alçada.\nLa carretera CV-15 constitueix un eix estratègic en la connexió entre el litoral i l’interior de Castelló, que comunica la comarca de la Plana Alta (terme municipal de la Pobla de Tornesa) amb l’extrem nord-occidental de la província de Castelló al límit amb la de Terol (terme municipal de Villafranca, comarca de l’Alt Maestrat), per on continua amb la denominació A-277 fins a Cantavieja.\n← Educació proposa unificar els CEIP Casablanca i Ausiàs March d’Elx en un sol centre que es reformarà i ampliarà a través del pla Edificant\nCultura incorpora les reunions ‘One to One’ de l’EDAV i la Fundació SGAE a la 2a edició de Promercat-València Film Market →


AXEL RODRIGUEZ BUENDIA | AR CONCEPCION CL | Cto. Madrid Div. Honor Masc. 18-19 | Federación Madrileña de Natación | LEVERADE


R RO 1 Imatge 98 Visites Bústia de suggeriments\nropalòcers m pl ZOOL Papallones diürnes. Juntament amb les papallones nocturnes (heteròcers) formen l’ordre d’insectes conegut com lepidòpters. Aquest terme prové del grec lepido, que vol dir escata, i pteron, ala, per tant vol dir “ales escatoses”. Un dels seus principals trets són els dos parells d’ales membranoses, grans i recobertes d’escates imbricades. Aquestes ales són de tonalitats molt diverses, moltes vegades de colors brillants. Les principals característiques que les distingeixen de les papallones nocturnes són: 1) les papallones diürnes presenten antenes acabades en forma de maça; 2) les diürnes no tenen un sistema d’acoblament alar, per tant les ales anteriors i les posteriors no es mantenen unides durant el vol; 3) els ropalòcers dormen amb les ales tancades en un pla vertical per damunt del cos; 4) finalment, la seua activitat es desenvolupa gairebé de manera exclusiva durant el dia. El seu cicle vital està marcat per quatre fases: ou, eruga, crisàlide i imago o fase adulta. → papallona. [PAS]


(Actualització i Canvi) Diada Tractat dels Pirineus a Perpinyà i Visita Castell dels Reis de Mallorca | Motards Independentistes\n(Actualització i Canvi) Diada Tractat dels Pirineus a Perpinyà i Visita Castell dels Reis de Mallorca\nEl cap de setmana del 10 i 11 de Novembre els Motards Independentistes assistirem a la Diada del Tractat dels Pirineus a Perpinyà.\nHora de trobada: a les 9:00h.\nPunt de trobada:: BP Santa Llogaia d'Àlguema. Avinguda d'Àlguema, 2, 17771 Santa Llogaia d'Àlguema, Girona. Vegeu el mapa\nUn cop s'hagi esmorzat al BP Santa Llogaia d'Alguema, farem ruta cap a Aire de Nou Bao (Perpinyà) on dinarem tots plegats. A ben dinat, anirem cap a la manifestació de Perpinyà a les 16:30h.\nEl sopar el farem allà mateix a Perpinyà al Restaurant "Grand Cafe de la Bourse". Vegeu el mapa. El preu del sopar depèn de l'elecció de plats de cadascú. No hi ha cap menú acordat i es pagarà in situ.\nAllotjament:: IBIS Budget Perpignan centre. 23 Espace Méditérranée, 66000 Perpignan, França. vegeu el mapa.\nL'Hotel té un preu de 27,50 euros per persona en habitació doble, amb esmorzar inclòs.\nACTUALITZACIÓ I MODIFICACIÓ DE LA VISITA\nEn aquest punt hi ha un canvi degut a que la Fortalesa de Salses estarà tancada el diumenge. Per aquest motiu, anirem a visitar el Castell dels Reis de Mallorca, amb el guia local Lluis Pastou. Vegeu el mapa. En acabar la visita anirem a dinar al Bar Restaurant Grill "Tria Bé" de Figueres, Vegeu el mapa, on hi haurà menú per tots aquells que es vulguin quedar a dinar. Al final del dinar la tornada és lliure.\nEl preu total de l'activitat és de 45 euros per persona.\n10,50 euros del dinar a Aire de Nou Bao.\nVisita al Palau dels Reis de Mallorca.\n27,50 euros de l'allotjament i esmorzar.\nEsmorzar de dissabte abans de la sortida.\nSopar de dissabte a Perpinyà.\nDinar de diumenge a Perpinyà.\nImport:45 euros per persona.\nData límit:Dilluns 5 de novembre.\nUn cop fet l'ingrés, enviar correu amb el comprovant i el concepte a Secretaria secretaria@motardsindependentistes.cat, indicant les persones que veniu i si us quedeu a dinar el diumenge.


ELVIS GOLDEN RECORDS VOL. 4 (TRACKLIST) – Elvis Friends Fan Club Italia\nELVIS GOLDEN RECORDS VOL. 4 (TRACKLIST)\nEcco il contenuto del prossimo doppio cd della FTD “Elvis Golden Records Vol. 4” originariamente pubblicato dalla RCA nel 1968:\n1 Love Letters 2 Witchcraft 3 It Hurts Me 4 What’d I Say 5 Please Don’t Drag That String Around 6 Indescribably Blue Side 2 7 Devil in Disguise 8 Lonely Man 9 A Mess of Blues 10 Ask Me 11 Ain’t That Loving You Baby 12 Just Tell Her Jim Said Hello Bonus Songs 13 Wild in the Country 14 Viva Las Vegas 15 I’m Yours (single version) 16 Come What May 17 Fools Fall in Love Outtakes\n18 Lonely Man – take 3* 19 A Mess of Blues – splice of take 4* & 3 20 Just Tell Her Jim Said Hello – take 3 21 Kiss Me Quick – takes 8* & 9* 22 Suspicion – splice of takes 4 & 5* 23 Gonna Get Back Home Somehow take 4* 24 What’d I Say – splice of takes 3* & 4/M\n1 Love Letters 2 Witchcraft 3 It Hurts Me 4 What’d I Say 5 Please Don’t Drag That String Around 6 Indescribably Blue Side 2 7 Devil in Disguise 8 Lonely Man 9 A Mess of Blues 10 Ask Me 11 Ain’t That Loving You Baby 12 Just Tell Her Jim Said Hello


KurdisCat: Una mare kurda, amb un fill de 4 anys, condemnada a mort per l'Iran, per matar el seu assetjador\nUna mare kurda, amb un fill de 4 anys, condemnada a mort per l'Iran, per matar el seu assetjador\na dimecres, de juliol 03, 2019\nHa estat empresonada durant set anys a la presó central de Sanandaj, capital de la província del Kurdistan iranià. La pena de mort va ser confirmada el 24 de juny de 2019 per Soghra Khalili, empresonada a la presó central de Sanandaj (Sne) al Kurdistan iranià (Rojhelat).\nSoghra Khalili va néixer el 1983, al poble de Bisaran, prop de la ciutat de Sarvabad, al Kurdistan d'Iran. Ha estat a la presó des del 5 de juny de 2012, per assassinat. Omid Badri, espòs de Soghra Khalili, va dir en aquest sentit: "El veredicte de mort es va emetre el 2015, però l'assassinat que la meva dona va cometre va ser en defensa de la seva dignitat. Hi havia un home que va molestar-la i la va assetjar. Els residents del nostre poble saben que la víctima va assetjar a diverses altres famílies de la mateixa manera i va pressionar a altres dones casades. Ali (la víctima) no va deixar a la meva dona sola, mentre era una dona casada. Finalment, la meva dona es va cansar i el va apunyalar fins a la mort. "\nBadri va dir sobre el seu fill: "La meva dona ha estat set anys a la presó. Té un fill de 4 anys que viu amb ella a la presó ... Tenim un altre fill que ja té 14 anys. Queden dos mesos per a l'aplicació del veredicte, si no paguem els diners de la sang, Soghra serà executada. Hem de rebre ajuda de gent benevolent ".\nLes lleis internacionals desaconsellen l'emissió de penes de presó a les dones a causa del seu paper com a mares i cuidadors. La regla 61 de les Regles de les Nacions Unides per al tractament de dones prese per a dones infractores (les regles de Bangkok) diu: "Quan es condemnen a les dones delinqüents, els tribunals tindran el poder de considerar factors mitigadors com la falta d’història penal i la no severitat relativa i la naturalesa de la conducta delictiva, a la llum de les responsabilitats fetes per les dones i els antecedents típics. "\nFins ara, vuitanta-nou dones han estat penjades durant el mandat de Rouhani. Fatemeh Nassiri va ser l'última dona que va ser penjada juntament amb un home el 19 de juny de 2019 a la presó de Gohardasht a Karaj.


Un projecte europeu planta més de dos mil arbres a la Cerdanya\nviurealspirineus 11:48 25/11/19\nEl projecte ha fet possible que l'entorn de les Basses de Gallissà, a Bellver de Cerdanya, recuperi les condicions ecològiques que tenia a mitjans del segle XX.\ncerdanya projecte mes europeu mil planta\nPla general on es veu al responsable del projecte Life Alnus per part de la Fundació Catalunya-La Pedrera, Josep Fabra, mostrant part de la plantaciód'arbres que s'ha fet a la zona de les Basses de Gallissà/Albert Lijarcio\nEl projecte europeu Life Alnus, finançat en un 75 per cent per fons comunitaris, ha fet possible que l'entorn de les Basses de Gallissà (Bellver de Cerdanya) recuperi les condicions ecològiques que tenia a mitjans del segle XX, abans que l'activitat humana el degradés. L'objectiu és el de restituir el bosc de ribera que hi havia en aquesta zona, a tocar del riu Segre, per tal que serveixi d'exemple de cara a demostrar els seus beneficis per mitigar els efectes de les crescudes fluvials.\nAmb aquesta intenció, s'han plantat 2.250 arbres i s'han eliminat gairebé un centenar de metres de llargada d'un mur de terra artificial que separava la llera de la resta de l'entorn, a més d'afavorir la circulació de l'aigua entre les diverses basses.\nL'objectiu és el de restituir el bosc de ribera que hi havia en aquesta zona, a tocar del riu Segre.\nEl responsable del projecte Life Alnus per part de la Fundació Catalunya – La Pedrera, Josep Fabra, explica que l'amplitud que té la vall de la Cerdanya contribueix a què el bosc de ribera s'estengui més enllà de les zones més properes al curs del riu. Aquest fet ajuda a dipositar part dels sediments que arrossega l'aigua i, en cas de crescudes, esmorteeix els efectes negatius que pot ocasionar més avall. Per tot plegat, reivindica la seva recuperació, tenint en compte que estan en una situació de regressió a causa de l'ús que se n'ha fet de la terra en els darrers anys.\nÉs una prova pilot a partir de la qual es vol definir un model a seguir en altres zones de la Mediterrània.\nL'actuació que s'ha dut a terme a les Basses de Gallissà, a Bellver de Cerdanya, és una prova pilot a partir de la qual es vol definir un model a seguir en altres zones de la Mediterrània. En aquest cas, a banda de plantar-hi verns, salzes i freixes, s'han retirat 280 metres cúbics de terra d'una mota (mur artificial) que hi havia al costat del riu Segre en aquest punt. A banda d'aquests treballs, s'estan enllestint uns altres en un entorn a tocar del riu Besòs, al Vallès Occidental, i també es preveuen començar pròximament al Ter, en un punt situat entre les comarques del Ripollès i Osona.\nEl projecte Life Alnus compta amb una inversió de 2,5 milions d'euros i està coordinat pel Centre de Ciència i Tecnologia Forestal de Catalunya (CTFC). En el cas de l'actuació de la Cerdanya, també hi col·labora l'Agència Catalana de l'Aigua i la Fundació Catalunya – La Pedrera.\nL’AUCer celebra a Bolvir la primera de les activitats d'aquest curs\nLa Molina arrenca la nova temporada d’hivern amb moltes novetats


La vall dels unicorns voladors | Winx Club Wiki | Fandom\nLa vall dels unicorns voladors\nTemporada 8, capítol 18\nNúmero de capítol total 200\nData ďestrena (Itàlia) 2 ďagost del 2019\nNom en italià La valle degli\nNom en anglès (EUA) Valley of the\nEl vestit de la reina Següent\nLa torre més enllà\nLa vall dels unicorns voladors és el capítol 18 de la temporada 8 de la sèrie Winx Club i el capítol 200 en total. Va estrenar-se el 2 ďagost del 2019 a Itàlia.\nEl capítol comença en una classe del professor Palladium, en la qual les Winx i les altres alumnes han de fer un encanteri per canviar el pentinat. Per descomptat, ľStella s’hi ofereix voluntària, però en Palladium diu que ho ha de fer algú que estigui concentrat però que tingui el mínim ďentusiasme possible, descartant ľStella. En Palladium pensa en la Bloom, però la noia està pensant en ľSky i no està concentrada: quan ella fa ľencanteri, els cabells ďen Palladium es converteixen en un niu per a ocells.\nAls jardins ďAlfea, la Bloom confessa a les Winx que està preocupada pel seu xicot, ja que no en sap res des de fa alguns dies. De sobte, la Twinkly ve a Alfea, i diu a les Winx que només volia estar una estona amb elles, ja que són les seves amigues. Però llavors el Cofre dels Estels apareix i ve a dir a les Winx que el tercer Estel Primari ha aparegut en un lloc anomenat Monoceros. La Twinkly hi vol anar, oferint-se com a guia, i parla ďuns unicorns voladors que hi viuen allà.\nA la seva fortalesa fosca, en Valtor ho està escoltant tot, i mana que les Trix li portin el tercer Estel Primari. Les Winx arriben a Monoceros, un planeta on hi existeixen muntanyes que suren al cel. Mentrestant, ľSky i la Diaspro també són a Monoceros, a la recerca del Medalló Perdut ďEraklyon, una mentida inventada per la Diaspro per passar temps amb el noi. ĽSky i la Diaspro troben els lumenians de Monoceros, i gràcies a ells, ľSky descobreix que la missió secreta és falsa.\nLes Winx troben alguns unicorns, però aquests tenen por de les Winx i se’n van corrent. Els lumenians de Monoceros vénen a preguntar a les Winx per què han vingut a aquest lloc, i la Twinkly els diu que les Winx són les seves amigues i que són en una missió relacionada amb ľEstel dels Desitjos. Els lumenians de Monoceros accepten a ajudar les Winx.\nEls lumenians de Monoceros diuen a les Winx que el tercer Estel Primari es troba a la Torre Banya, en un lloc “més enllà dels núvols”, però les Winx no poden fer servir les seves transformacions per arribar-hi, només els unicorns voladors poden creuar la barrera màgica de protecció de la Torre Banya. Les Winx diuen que els unicorns voladors tenen por ďelles, però els lumenians diuen a les Winx que cadascuna ďelles s’ha ďunir màgicament amb un unicorn, i els lumenians les ajudaran.\nLa Bloom, la Flora, la Musa, la Tecna, la Layla i ľStella s’uneixen amb sis unicorns voladors, però ľStella té problemes amb el seu unicorn. ĽAstèria, la cap dels lumenians de Monoceros, parla ďalgú que potser no les deixarà passar. Mentrestant, ľSky està discutint amb la Diaspro per la seva mentida relacionada amb la missió falsa, quan de sobte tot comença a tremolar, i els lumenians esmenten un unicorn negre i diuen que tenen por. ĽSky i la Diaspro són atacats per ľunicorn negre. ĽSky posa la Diaspro en un lloc amagat, però ľunicorn negre rodeja ľSky i es prepara per matar-lo…\nĽSky descobreix que la Diaspro ľestava enganyant i que la missió és falsa.\nAquest és el capítol 200 de la sèrie Winx Club.\nObtingut de «https://winx.fandom.com/ca/wiki/La_vall_dels_unicorns_voladors?oldid=4552»


Pla director del vehicle elèctric | Ecologia, Urbanisme, Infraestructures i Mobilitat\n/ Pla director del vehicle elèctric\nL’Ajuntament de Barcelona impulsa una línia estratègica per a la implantació del vehicle elèctric a la ciutat, afavorint una mobilitat sostenible, així com avançant en la millora de la qualitat de l’aire a partir de la reducció de les emissions de contaminants fòssils i el consum de fonts locals, en benefici de la convivència urbana. La mobilitat elèctrica, eix d'innovació i competitivitat contribueix a la reducció d'emissions contaminants i millora la qualitat de l'aire, redueix la contaminació acústica i impulsa el desenvolupament i la transformació industrial.\nA Barcelona hi ha una creixent flota de vehicles elèctrics, motos i cotxes, que es beneficien de les facilitats que els ofereix la ciutat, com són els 450 punts de recàrrega públics i gratuïts repartits per nombroses estacions i aparcaments a tots els districtes, dels quals 125 són específics per a motos elèctriques i 17 són estacions de recàrrega ràpida.\nAixí mateix, a Barcelona, ser propietari de vehicles de zero emissions té grans avantatges. D'una banda, els vehicles elèctrics tenen una bonificació del 75% en l'impost de vehicles de tracció mecànica, i d'altra, es beneficien d'estacionament a les places d'àrea blava i àrea verda per una tarifa de 0 euros, a excepció de les places exclusives per a residents o a les places reservades, sempre que respectin els horaris i els temps màxims de regulació.\nPer beneficiar-se d'aquests avantatges és imprescindible tenir la targeta de vehicle elèctric, amb la qual es poden fer també les recàrregues gratuïtes del vehicle.\nBarcelona esta diversificant la seva estratègia del vehicle elèctric, de manera que no cal ser-ne propietari per fer-ne ús: treballem en la connexió de les xarxes de tramvia, apostem pel Bicing elèctric, normalitzem l'ús els vehicles de mobilitat personal i promovem una flota d'autobusos cada vegada menys contaminant, amb una important presència d'autobusos elèctrics.\nMés informació sobre el vehicle elèctric a Barcelona.\nde recàrrega elèctrica a Barcelona\nLa ciutat compta amb 2 autobusos completament elèctrics (TMB) i n'incorporarà 7 més\nConvertir la mobilitat elèctrica en un mode de referència en el transport motoritzat, individual i col·lectiu, de la ciutat i tota l’Àrea Metropolitana.\nLiderar des de l’Administració Local el procés d’implantació, fent de catalitzadors per agilitar tant com sigui possible la implantació del VE al continu urbà.\nAconseguir plena col·laboració entre totes les administracions per establir polítiques integradores que facilitin l’ús més global possible i amb institucions i empreses perquè col·laborin i es comprometin.\nReducció de l’ús directe de combustibles fòssils, consumits de la manera menys eficient i més contaminant possible, als espais més densament habitats.\nAvançar cap a la transformació energètica, consolidant l’energia elèctrica com la font universal de consum i potenciant la seva generació de forma renovable i local.


doris lessing biografia, vida, fets interessants - Novel·lista, Maig 2021\nmillors partits per a dona sagitari\nDoris Lessing Biografia, vida, fets interessants - Maig 2021\n22 d’octubre de 1919\nPoeta, dramaturg, llibertista, biògraf, escriptor de contes\nl'home oncològic em va trencar el cor\nDoris Lessing va néixer a 22 d’octubre 1919 , a Kermanshah, Iran . El seu pare era el capità Alfred Tayler i la seva mare, Emily Claude. Els seus pares es van conèixer a l'Hospital Reial gratuït de Londres, on la seva mare era infermera, però el seu pare es recuperava de la pèrdua de la cama durant la Primera Guerra Mundial. El capità Tayler va ocupar una feina com a secretari del Banc Imperial de Pèrsia, traslladant la família allà. El 1925, es van traslladar a la Colònia Britànica del Sud de Rhodèsia a una granja de 1.000 hectàrees. Eren un blat de moro i altres collites, però la granja no aconseguia ingressos.\nDoris Es va formar a l'escola secundària del convent dominicà, al sud de la capital de Rhodesia, Salisbury (actualment Harare). Tot i així, va deixar l'escola als 13 anys i es va autoeducar a partir de llavors. A la jove edat de 15 anys, Doris va marxar de casa per treballar de cria. Va començar a llegir molt sobre política i sociologia i va començar a escriure. El 1937 es va traslladar a Salisbury i va començar a treballar com a operadora de telefonia. Aviat es va casar Saviesa Frank i va tenir dos fills amb ell. El matrimoni va acabar el 1943.\ncàncer dona peixos home ànima bessona\nDesprés de divorciar-se del seu primer marit, Doris Lessing es va interessar cada cop més per la comunitat del Left Book Club, una organització a la qual es va unir un any abans. Allà va conèixer al seu futur segon marit, Gottfried Lessing . Es van casar poc després però es van divorciar el 1949. Doris i Gottfried van tenir un fill junts. Tot i que no es va tornar a casar, Lessing va tenir una aventura amb el conseller de la RAF John Whitehorn des de 1943 i 1949. El 1949, Lessing es va traslladar a Londres junt amb el seu fill Peter i va voler continuar la seva carrera d’escriptor. Va deixar els seus dos fills grans a Sud-àfrica.\nA Londres, Lessing feia campanya contra les armes nuclears i era un opositor a l'apartheid, cosa que la va portar a ser prohibida a Sud-àfrica i Rhodèsia durant molts anys. El 1956, quan els soviètics van envair Hongria, Lessing va abandonar el Partit Comunista Britànic.\nLessing Va publicar la seva primera novel·la The Grass Is Singing el 1950. Abans d’això, publicava les seves històries a revistes sud-africanes, des dels 15 anys. El 1962, va publicar El quadern d’or , que va obtenir el seu reconeixement mundial. El 1982, va publicar dues novel·les amb el pseudònim de Jane Somers. Es tracta d’un intent de demostrar el difícil que és per als nous autors imprimir la seva obra. Jane Somers ’ el treball va ser rebutjat per la seva editora britànica, però va ser acceptat per Michael Joseph al Regne Unit i Alfred A. Knopf als EUA.\nEl 1977, Lessing va declinar l'honor de l'Ordre de l'Imperi Britànic, però el 1992 va declinar la dama, ja que aquests honors van estar vinculats a un Imperi inexistent. El 1999, va acceptar la companya d’honor per a un servei nacional atent i es va convertir en company de literatura per la Reial Societat de Literatura.\nEl 2007, Lessing va obtenir el premi Nobel de literatura als 88 anys, convertint-la en la receptora més antiga del premi en aquell moment. Va titular la seva conferència Nobel “ Al no guanyar el premi Nobel, ” que va cridar l’atenció sobre la desigualtat global d’oportunitats. Més tard es va publicar la conferència per recaptar diners per a nens vulnerables pel VIH / sida. El seu llibre final Alfred i Emily es va publicar el 2008.\nDurant la seva vida, Doris Lessing va publicar més de 50 novel·les, algunes de les quals sota un pseudònim. A finals dels anys 90, Lessing va patir un ictus, cosa que la va deixar de viatjar. Va continuar assistint a òpera i teatre. Després de l'ictus, Lessing es va centrar en la seva mort. Va morir 2013 , a casa seva Londres , quan tenia 94 anys. Els seus dos fills van morir a Lessing, però la seva filla Jean encara viu a Sud-àfrica.\nEl 1977 es va estructurar The Doris Lessing Society per donar suport a l'estudi acadèmic del treball de Lessing ’ El primer número del butlletí Doris Lessing es va publicar el mateix any. El 2002 es va convertir en una revista acadèmica titulada Doris Lessing Studies. El seu èxit literari és a càrrec del Centre de Recerca en Humanitats Harry Ransom de la Universitat de Texas, Austin. Fins al 1999 hi ha un total de 45 caixes dels seus manuscrits i tipografies.


02.10.2013, Primera reunió del Consell Escolar per aquest curs 2013-14\nInvitat Dv 24 Gen 2014, 08:09\nPublicado en el blog del Ampa el día 02.10.2013\nAquest dilluns 30/9/13 ha tingut lloc la primera reunió del Consell Escolar per aquest curs 2013-14.\nTal com preveu la normativa, el primer que ha fet la Direcció de l’Escola és presentar[url=https://docs.google.com/file/d/0B1pDmXb8K3wXTWJoV1dCV2kyQVU/edit?usp=sharing]l’esborrany de la Memòria de Gestió del curs 2012-13.[/url]\nLa directora ha demanat a l’Ampa que donem difusió al document, de 130 pàgines.\nI aixì ho fem, amb l’enllaç perquè ho podeu descarregar i llegir


Immaculàrius Setmanal | Lima Horta Bàsquet\nL'immaculàrius setmanal, iniciativa impulsada per l'Escola Immaculada Horta\n(3/6/2018 12:13:00 PM)\nDes del LIMA-HORTA BÀSQUET tenim la voluntat de promoure i incentivar la participació salmó amb l'activitat "Immaculàrius" setmanal, iniciativa creada per l'escola Immaculada d'Horta, immersa en la seva tercera edició.\nEl suggeriment que desitgem projectar es tracta d'un enigma setmanal, basat en l'anomenat "Enigmàrius", una idea original d'en Màrius Serra. Aquesta inventiva propulsada per l'escola hortenca aproparà l'enginy al comerç del barri amb la seva difusió setmanal, comptant amb la col·laboració habitual d'un dels patrocinadors del LIMA-HORTA BÀSQUET, el Cafè-Terrassa La Bacardina.\nAquí us deixem el full per participar en l'immaculàrius proposat per aquesta setmana: https://docs.google.com/forms/d/e/1FAIpQLSdD0JOuZzIynkwF1hZbftIi9aMJCGWxmSPjt1WBs_Hprck3uw/viewform


Taula Periòdica (SCQ) – Dossier d'Artur Tallada\n© 2022 Dossier d'Artur Tallada.\nTaula Periòdica (SCQ)\nL’Assemblea General de les Nacions Unides (ONU) ha proclamat el 2019 Any Internacional de la Taula Periòdica dels Elements Químics (AITP 2019), amb l’objectiu de celebrar la gènesi i el desenvolupament de la taula periòdica des del descobriment del sistema periòdic de Dmitri Mendeléiev, ara fa cent cinquanta anys.\nAmb aquesta celebració es pretén, també, donar a conèixer el paper de la química en la recerca de solucions a reptes mundials, com ara el desenvolupament sostenible, el futur d’una energia neta, l’alimentació o la salut.\nDes de la Societat Catalana de Química, societat filial de l’Institut d’Estudis Catalans, juntament amb les entitats coorganitzadores, han aprofitat l’AITP 2019 per donar a conèixer a la societat catalana la importància de la química en la nostra vida quotidiana. Per aquest motiu, estan impulsant i organitzant activitats dirigides, sobretot, a un públic infantil i juvenil amb el propòsit d’atreure joves talents a la química, fent especial èmfasi en la incorporació de la dona a la ciència, i assegurar la propera generació de científics, enginyers i innovadors en aquest camp.\nPer comunicar i difondre els actes i les activitats organitzats amb motiu de l’AITP 2019, s’ha creat un espai web (http://www.taulaperiodica.cat) i uns comptes a les xarxes socials (Twitter, Facebook i Instagram) que mereixen la pena seguir d’aprop.\nA #IYPT19, Fonts informació\naitp2019 ciència iypt2019


Els EUA són diferents » 2008 » desembre\n29 des. 2008\nGROUND ZERO i TIMES SQUARE\nUNA EXCUSA: El teclat espanyol que tenia se m’ha declarat en vaga i per ara no el puc substituir. Ja havia tingut problemes amb entrades anteriors, però aquest cop ho he hagut de deixar córrer després d’una hora. Això vol dir que nomes puc escriure amb el teclat americà i el corrector català de Google que moltes coses no les fa i a vegades ni tan sols funciona. Oi que m’ho disculpareu?\nLa Geografia de Manhattan: Una Orientació\nEls turistes que visiten Manhattan sovint es desorienten per les mides de la ciutat però el principi es senzill: Amb els carrers cal dir sempre East o West. La frontera esta situada a la Cinquena Avinguda, o sigui que les dues cases als dos costats de l’Avinguda son anomenades respectivament 1 EastXth Street i 1 WestXth Street. Les Avingudes van de Nord a Sud i els carrers d’Est a Oest. El sistema per entendre la cantonada mes pròxima a un numero de casa no es fàcil de descriure. La frontera entre Nord i Sud jo mateix no l’he entesa mai. L’unica Avinguda que jo conec que s’anomeni Sud es Park Avenue South que arrenca de Grand Central. Les dues coses de que vull parlar estan a l’Oest, Ground Zero definitivament al Sud i Times Square al Nord\nJo vull parlar primer del Ground Zero, lloc de l’atemptat terrible de l’11 de Setembre de 2001 i una de les visites obligades dels turistes. Després acabaré amb una passejada al vespre per Times Square.\nTrobant Ground Zero\nGran com es, cal saber com trobar-lo. Esta al Districte Financer de la ciutat, a l’Est del fragment de Broadway entre l’Ajuntament i Wall Street. Jo personalment començo la visita sempre a la Pl. de l’Ajuntament, que es un petit edifici neoclàssic situat al mig d’una Placa i es el final de la línia 6 verda del metro. Abans que arribes el terror i la seguretat, era una placeta deliciosa. Te una font amb llums de gas, molts bancs i arbres, gespa i un medalló pel terra inscrit amb la historia de la ciutat. Ara el que passa es que la policia te tancat i defensat militarment tot el perímetre de City Hall i intimida molt, però l’Alcalde Bloomberg deu sentir-se molt segur. Noteu que l’edifici de City Hall esta orientat completament cara al Sud. El van construir després d’enderrocar l’antic Ajuntament a Wall Street, primera seu del Govern Federal (que estava al lloc de l’actual Federal Hall) i mira cap al Sud perquè cap al Nord nomes hi havia pagesos i vaques.\nEn qualsevol cas per arribar a Ground Zero cal sortir de la placeta i prendre Broadway nomes per una cantonada cap al Sud. En arribar a una Església d’estil colonial episcopaliana (anglicana) anomenada St Vincent cal creuar Broadway i darrere l’església trobareu Ground Zero. També hi ha estacions de metro (Fulton Street).\nLa Reconstrucció Lenta de Ground Zero\nSi arribeu pel cami que he dit (i us eviteu la temptacio d’entrar als Grans Magatzems de preus al discount, anomenats Century 21, una parada gairebé obligatòria dels visitants), el primer lloc amb que topareu es l’entrada provisional a l’estació del tren del PATH, un dels metros que van a Nova York.\nEl projecte final per a l’estació que diuen que algun dia es construirà es de l’arquitecte valencià Calatrava, que fa molts anys que viu i treballa a tres cases contigües a Park Ave. En Calatrava, a mes d’arquitecte de ponts i edificis es un escultor, cosa que es nota molt als seus edificis. El seu projecte per a l’estació del PATH esta culminat per dues grans ales d’ocell que s’enlairen cap al cel i haurien hagut de tenir un mecanisme que els permetria bellugar-se. En Calatrava insisteix que els edificis amb parts mòbils tenen un futur molt gran. Manhattan ha patit d’enca de la Guerra Mundial d’edificis alts, mediocres, vulgars i avorrits i potser per això el projecte e Calatrava fou rebut amb un entusiasme extraordinari. Un altre aspecte era el gran espai subterrani que connectaria tots els trens, que en dies especials (l’aniversari, dies assolellats) s’obriria deixant entrar el sol. Meravellós, però ai las, molt car. Ja li han tallat i reduït de mides les grans ales (se les volien tallar del tot) i potser la galeria subterrània podria tenir alguna columneta petita, que diuen que no molestaria gens i hi abaratiria tot. I no cal pas obrir el sostre, i ara! Ja veurem si aquesta estació la construeixen o no.\nPer cert, quan li pregunten, en Calatrava diu sempre que viu a Nova York perquè els ponts s’estan fent molt vells i ell esta clar, ha dissenyat ponts molt macos. L’Obama diu que vol construir infrastructures, o sigui que ja veurem. Pero en Calatrava patira molt a Nova York.\nPel que fa als edicifis, se n’han de construir set. Al comencament hi va haver baralles molt greus entre la Port Authority, propietària del terreny i de les desaparegudes Torres Bessones i un senyor molt ric anomenat Silverstein que era propietari del “lease” de les Torres Bessones, el dret a explotar-les comercialment per molts anys, que de fet era com si en fos el propietari de tot el lloc i l’assegurança estava al seu nom. Es veu que en Silverstein i el public no tenien es mateixos interessos però el bon senyor insistia que era ell l’unic que tenia dret a edificar. Després de molts anys, l’Assemblea de l’Estat d’Albany va fer una llei distribuint la propietat entre tots dos i tancant la baralla. En Silverstein ja ha terminat dos gratacels enormes, les organitzacions publiques amb prou feines han començat.\nTothom que ve pregunta per que del retràs i no es fàcil respondre. El problema sembla ser la falta de coordinació entre les diferents organitzacions dels governs locals. S’han gastat diners i diners i diners… Això passa a vegades amb les necessitats dels diferents projectes, el monument i museu (dues piscines al peu del que foren les torres amb unmuseu subterrani), l’estació i les noves torres, sobre tot l’emblemàtica Libery Tower. Topen l’un amb l’altre i cal aturar-ho tot fins que s’entenguin. Aleshores els agents de la seguretat venen i diuen que una certa coseta no es fer per por dels terroristes i les associacions de víctimes es queixen, etc, etc.\nEls concursos públics per dirigir la reconstrucció van acabar tots molt malament. Hi va haver dos finalistes per al projecte d’urbanització, un d’ells el famós arquitecte David Libeskind (el del Museu Jueu de Berlín), que es natural de Brooklyn. A hores d’ara, anys després, encara no esta gens clar qui dels dos va guanyar. Hi ha una barreja de tot. Després hi va haver un concurs per construir la Liberty Tower, que va guanyar, aquest cop clarament, el Libeskind, amb un edifici que tindria exactament 1776 peus d’altura (es l’any de la Revolució Americana contra el Rei Georges). Però després van venir la gent de la seguretat, i una altra firma va ser encarregada amb “modificacions” i ara en Libeskind ha renegat del projecte. Un altre que havia perdut al concurs era el gran Norman Foster. L’edifici que van rebutjar, modificat, ja ha estat inaugurat fa anys prop de Carnegie Hall a la seu principal de l’editorial Hearst i es un dels meus millors nous edificis fets a NY els últims anys. Ara resulta que en Foster construirà un segon edifici al Ground Zero.\nUn altre problema que ho va complicar tot, fou el cas de l’edifici de la Deutsche Bank, davant però fora de les Torres Bessones. L’edifici no fou destruït pels terroristes però va quedar cremat i malparat, o sigui que calia enderrocar-lo. Però hi ha corrupció a tot arreu. A la companyia d’enderrocament se li va acudir tancar l’aigua i les sortides d’emergència. Es va declarar un incendi i dos bombers van morir. Les querelles civils i la investigació criminal van durar molts anys. Ara al final l’estan enderrocant de debò i sembla que això permet moltes coses.\nTimes Square, la Nuit\nTimes Square es una placa de forma molt estranya perquè esta situada a la intersecció de Broadway, que es obliqua amb la Setena Avinguda. Es molt allargada i estreta. Fa anys era un centre de pornografia i de prostitució. La cosa havia arribat al punt que un frare franciscà, el P Richter havia fundat una obra per assistir als menors que eren explotats al lloc. El Pare Richter aviat va esdevenir un dels sants oficials vivents de la ciutat fins que un dia van sortir els primers rumors que un noi s’estava queixant d’abusos contra ell i després un altre i després hi va resultar que hi havia irregularitats amb els contractes. Una historia trista perquè l’obra era bona i ha seguit endevant. Ara ja fa molts anys que es dirigida per una monja. El Pare Richter es va retirar a una caseta petitona a Upstate New York, al camp. Va habilitar una habitacio amb una finestra per la que es veia la torre de l’esgl’esia com a capella i hi va dir missa cada dia fins la mort.\nPeró tornant a Times Square, d’aquesta etapa tan dolenta del barri ja no queda gairebé res. Tots els gratacels son moderns i estan coberts de grans cartells lluminosos. Abans d’aquests cartells n’hi havia per tota la ciutat però molestaven els veïns, o sigui que ara nomes estan permesos a Times Square. N’hi molts, sovint amb pantalles de televisió grandioses que a vegades transmeten programes en viu de cable. N’hi que estan un damunt de l’altre, fins arribar molt amunt. La NASDAQ ofereix preus d’accions, per qui encara no estigui escarmentat. Cal anar-hi al vespre, però el llum a mi em sembla excessiu i m’amoïna una mica.\nLes voravies estan tan plenes de gent que costa caminar. Sovint son famílies de turistes senceres amb nens que s’aturen a mirar coses. Els locals rarament hi anem. Una novetat aquest any son els venedors ambulants d’entrades als espectacles dels teatres que hi ha al voltant. Altres anys, calia patir molt per trobar entrades aquesta època de l’any. Ara les ofereixen pel carrer a bon preu.\nAl nord de Times Square hi ha la famosa guixeta que ven entrades de teatre per al mateix dia a mig preu. Al darrere hi han bastit una escala de grades amb seients que al vespre s’il.lumina de vermell. Va sortir fotografiada el dissabte a la secció d’Opinió de l’Avui perquè hi havia un concurs de parelles fent-se petonets. L’escala amb els graons per seure es permanent i ofereix una vista molt bona de tot Times Square. A mi em molesta nomes una estàtua vella de bronze que hi ha al davant d’un capella que ningú ja no sap qui era.\nAdeu siau, Any 2008\nVistes i videos de Times Square surten a tot el mon el vespre de Cap d’Any. Times Square pren el seu nom del diari New York Times, que ara esta situat a un gratacels gran, a prop però ja no a Times Square. L’antic edifici, que ara sembla molt petitet, si que esta conservat i es al damunt seu on hi ha el mastec del que cau la bola un minut abans de mitja nit i toca fons a mitjanit. Ningú no sap ben be d’on ve el costum. Hi ha qui diu que era un senyal antic als vaixells que tot anava be a la ciutat i podien entrar. Peró l’opinió dominant es que no se sap res.\nLa placa queda tancada tot el 31 amb grans mesures de seguretat i barreres i molta policia. Aixi i tot ja hi ha gent que es presenta abans de migdia per assegurar-se un lloc. El total d’assistents es al voltant d’un milio (!!!) Aquest any ha nevat una miqueta de no res durant el dia pero a la nit fara un fed que pelara. La temperatura anunciada es de 17 graus Fahrenheit, que se quants Celisus son, pero probablement 5 o 6 sota zero. Cal aguantar dret, esta prohibit entrar amb cap mena d’alcohol per escalfar-se i hi ha espectacles i videos. La gent es posen barrets de broma i ulleres amb el numero de l’any, i bufen a joguines que fan tu-tut i criden i aplaudeixen i es fan petonets i ho troben fantastatic. Miren de sortir a la TV cridant, ballant i fent senyals.\nAquest any a l’alcalde Bloomberg encara li queda un any. Altrament, com que el seu termini comenca a mitjanit de l’1 de Gener, sovint pren el jurament a Times Square. Pero l’alcalde te el privilegi d’apretar el buto que engega la bola de mitjanit. Aquest any ha convidat en Bill i la Hillary Clinton a que vinguin a ajudar-lo. Potser li cal ajut perque el buto deu ser molt dur d’apretar. Segur que els Clintons no venen amb barrets de paper ni bufaran tut-tuts\nEs veritat que molts dels participants son turistes pero tambe n’hi ha molts de locals. Es que a vegades, els Novaiorquesos son difícils d’entendre…\nTags: Cap d'Any, General, Ground Zero, Times Square\nUN DIA AL TRIBUNAL FEDERAL, ACABAT AMB UNA PASSEJADA PEL COLUMBUS PARK\nQuan un Jurat no és jurat\nUna de les obligacions més serioses i sovint desagradables dels ciutadans nord-americans és haver de respondre si es cridat per haver-se de presentar a un dels Tribunals de la justicia a veure si et volen prendre de jurat. La Constitució diu que un acusat té el dret sacrosant de ser jutjat en públic pels seus iguals. O sigui que estàs a casa tan tranquil i trobes al correu un sobre verd, ja saps que has rebut. Cal presentar-se molt d´hora allà on et diuen amb pocs dies d’anticipació, potser una setmana o deu dies. Si no et presentes, et podrien posar una multa o fins i tot enviar-te a la presó.\nHi ha raons valides per negar-se, però no pas les que a mi em semblen mes raonables: Mirin, senyors, es que jo soc una persona de poc seny, o que els pobrets acusats sempre em fan pena o que em quedo dormit per seure massa estona a una cadira escoltant però sense fer res mes.\nNo he sabut mai d’on es treuen els noms dels ciutadans afavorits amb la feina perquè no ho expliquen. Hi ha qui diu que és de les llistes de votants, altres es pensen que potser dels permisos de conduir. En el meu cas és irritant perquè degut a circumstàncies que no són del cas, és poc probable que em prenguin.\nEt fan omplir i enviar un formulari per correu als cinc dies de ser notificat. T’has de presentar puntualment on et diguin, el caldrà passar per la seguretat del jutjat com si fossis a l’aeroport i hauràs de seure i seure i seure fins que tinguin pietat.\nL’empresa no et pot acomiadar per estar a un jurat, però evidentment si no et presentes a treballar, no tenen cap obligació de pagar-te el sou. Per això, las jurats estatals pots demanar que te’l paguin, el mínim almenys. Els jurats federals son molt mes generosos: et donen $40/dia, tant si l’empresa et paga com si no. A mes et fan dir on vius i et calculen ells mateixos (i reemborsen) el preu de la transportació al palau de justícia.\nPer estar segurs que poden triar jurats que els convinguin, criden tres vegades més gent de la que necessiten. Et fan seure a una sala sense dir res, però et deixen anar a la comuna (gracies a Deu perquè hi ha senyors d’una certa edat) Al final una dona crida noms. Si el teu surt, cal formar en fila com al Cole i una senyora condueix el ramat de ciutadans a una sala d’audiències. Un altre senyor treu noms d’una mena de bombo i si el teu surt, has de sortir endavant, seure a un dels seients del jurat i aguantar un interrogatori del jutge en públic i veu alta. Després d’això el jutge conferencia amb els advocats i fan fora tots els candidats que no necessiten. I cal tornar a la sala d’espera, a esperar que després d’una espera tot torni a començar.\nUn cop terminat t’envien a casa i tens immunitat per quatre anys. Visca el Govern\nJutges Federals i Jutges de l’Estat de Nova York\nA diferència del que passa a l’Estat on vaig néixer, els Federals no tenen cap jurisdicció sobre els assumptes de competència estatal. Gairebé totes les qüestions de dret civil, familiar i criminal han d’anar als tribunals de l´Estat, que a Nova York pomposament s’anomenen “Tribunals Suprems de l’Estat de Nova York”, encara que només són tribunals ordinaris. Si no estàs d’acord amb una sentència de l’Estat pots anar al tribunal d’Apel·lacions de l’Estat, o fins i tot al Tribunal Suprem de l’Estat de Nova York però mai a un Tribunal Federal, que s’ocupa de coses molt diferents.\nPer als ciutadans és molt diferent anar a un o a l’altre. Els jutges federals són gent molt important, anomenats per vida pel President dels EUA i confirmats pel Senat. Els Presidents Republicans sempre trien gent ultraconservadora, que estiguin contra els avortaments, l’activisme judicial i els drets civils en general (fins al punt on es pot sense ensenyar les banyes). Aquest Jutge Federal que veig avui es jove i el Bush ha estat a la Casa Blanca vuit anys. Segur que ha estat anomenat per reaccionari. Ja m’ha caigut malament.\nEls jutges estatals, que són els que surten a Law & Order i a la TV americana en general són molt diferents. Són triats pels ciutadans els dies d’elecció general. Si no passa alguna cosa rara, els candidats no són partidistes: han estat seleccionats per un comitè pels seus mèrits i el mateix nom d’un candidat a jutge surt a totes les llistes de partit. El seu termini dura uns quants anys només i s’han de presentar a la reelecció.\nTornem a la Sala d’Audiències\nEl cas davant nostre és una querella d’un presoner contra tres guardians de presó i contra el Fiscal General de Nova York per abús de poder. Es fàcil entendre perquè el cas ha anat a parar a un Tribunal Federal: el presoner evidentment està invocant violació dels drets civils que li atorga la Constitució. No en sabré mai els detalls.\nHi ha tribunals on els advocats interroguen els jurats potencials per triar-los. Aquest jutge d’avui no vol i ho fa només ell. Els jutges poden fer com volen. Al començament fa aixecar-se un per un perque els coneixem a tots els involucrats en el cas i els identifica per nom: el presoner s’aixeca i ens mira fixament. Aquest home em faria por si me´l trobés pel carrer a les fosques. Que vol, que l’aplaudim? Apa, seu maco. Després els tres guardians de la presó (dos d’ells calbs) i els seus advocats respectius, que són molts i van vestits molt millor que els guardians. El presoner deu estar demanant una fortuna però tampoc ho sabré mai. Una de les seves advocades, com a la TV, és una senyoreta d’aspecte molt agradable i ben vestida.\nEl Sr Jutge es pensa que és un home graciós, però allò que es, només és poderós. Li agrada fer brometes. Em pregunta on visc, si sóc propietari del pis o llogo, de què treballo i des de fa quants anys, si he estat ja a un jurat, si he estat víctima d’un crim, què faig al temps de lleure. Què l’importa tot això? Després em pregunta quina és la meva persona més admirada. M´ho penso. Potser en Messi o Pep Guardiola? Però aquí ningú sap res de futbol. Més val no fer bromes amb certa gent. Quan parlo els advocats prenen notes i no riuen gens. Contesto que el president Electe Obama i hi ha rialles a la sala. El jutge i els advocats també riuen. I si hagués contestat que en Fidel Castro? A part que més val no fer bromes, hauria mentit. La justícia social no ha d’estar en conflicte amb drets cívics i humans elementals. I l’Osama bin Laden? Ai no, ja soc massa gran però trobo que no m’hauria hagut de preguntar xafarderies que no fan al cas. La Constitucio garanteix el dret de lliure expressio, pero nomes serveix ples qui expressen lliurement opinions acceptades per tothom. Pel qui digui coses impopulars, hi ha mes llenya que proteccio.\nDesprés el jutge interroga els altres candidats. Les respostes tenen un cert interès però no sé si a tothom li fa gràcia despullar-se en públic. Una senyora explica que té un fill a la presó des de fa deu anys i que el visita cada setmana. El jutge l’acomiada en l’acte. Un senyor jove molt ben vestit declara que comparteix un pis amb el seu company de tota la vida. Un senyor més gran diu que el pis el comparteix amb una amiga molt ferma i agradable. Algun fins i tot esta casat. Un home explica que ell va estar a la preso quatre mesos pero que tot era un malentes. Dona una explicacio molt dificil d’entendre. Gairebé tots són classe obrera. Una dona diu que té parents que són guardians de presó i policies. El jutge també la fot fora en l’acte. Una dona darrere meva, amb nom clarament jueu es queixa que nomes pugui triar entre gent admirada que estiguin vius. Preferiria Moisès? El jutge la ignora i li fa triar un nom de persona viva, però no se qui es. La majoria han triat cantants o actors. Quina superficialitat.\nHi ha gent a Catalunya que es pensa que els jurats sempre tenen dotze membres. Es per culpa d’una pel·lícula de Henry Fonda. El nombre de jurats depèn. En aquest cas són vuit, sense suplents. Altres vegades són dotze o sis, amb suplents.\nLa interrogació ha acabat. Sembla que els advocats cars tenen consultants de jurat que es miren els candidats i escoltant les respostes decideixen si serien favorables a la querella o no. No es pot deixar res a la casualitat, a la fortuna… o a la justícia que ningú no sap que es. Hi ha un ajornament. El jutge torna a la sala seguit pels advocats. Un senyor crida que ens posem dempeus, cosa que jo faig amb certa dificultat temporal i se´m cau la gavardina per terra. Tinc por que el jutge se senti ofès. A mí no em prenen i em fan tornar a la sala d’espera. Prou que m’ho esperava.\nSortint al Columbus Park\nAnant una mica despistat, surto del Palau de Justícia Federal (500 Pearl Street) per la porta de la Worth Street al Columbus Park, un dels llocs més centrals i amagats del Chinatown de Manhattan. Aquí no es veuen turistes, només cantonesos. Per als qui ens interessem per la història de la ciutat, aquest lloc és famós.\nEl sinistre Barri de les Cinc Cantonades\nFa uns anys, el gran novaiorquès Martin Scorsese va fer una pel·lícula monstre amb el Leonardo di Caprio, el David Lewis-Day i la Cameron Diaz que s’anomenava Els Gangs de Nova York. Fou un fracàs de públic però explicava una història verdadera. Vull dir que tenia alguna cosa de veritat, no exagerem.\nAl lloc on està el parc (i en part sota l’Edifici de Tribunal de l’Estat que surt sempre a Law & Order) hi havia el segle XIX un barri principalment irlandès, de misèria, desesperació i crim anomenat “Les Cinc Cantonades” Hi havia una cerveseria, cellers foscos, crims, gangs i una història de violència. El barri esdevingué l’objectiu predilecte dels qui venien a denunciar la misèria i falta de justícia social de la nova nació . En Charles Dickens s’hi va passar temps i va escriure articles pels diaris esfereïdors i… lucratius. I altres també. Probablement venien turistes a mirar-se’l.\nLa ciutat de Nova York no era gens indiferent i va intentar moltes coses per arreglar-ho sense èxit. Al final un periodista local famós, en Jacob Riis va escriure la sèrie d’articles finals. Prou, va respondre la ciutat. S’havia d’acabar.\nEls planificadors municipals van trobar la solució: les Cinc Cantonades fou urbanitzada fora d’existència. En el seu lloc van aparèixer carrers, aquest Columbus Park i un palau de justícia. A ja ja ningú se´n recorda. Només l´Scorsese (i jo)\nDesprés van arribar els xinesos de Hong Kong i el barri va sofrir el seu darrer canvi.\nEls Xinesos fan coses al Parc\nAl bell mig del parc hi ha una cantxa de bàsquet. Al centre, una dona tota sola, però vestida amb jeans i una camisola d’aspecte oriental, balla amb una gran espasa a la mà, del mànec de la qual penja un festó. Me la miro. Ella també se’m mira. Em vol empaitar amb l’espasa, em pregunto alarmat? Potser no la mirava ningú fins ara. Un artista sense espectadors no es res. Es veu que intenta bellugar-se harmoniosament però no ho aconsegueix. Ja millorarà. En qualsevol cas, jo tinc gana.\nA l’esquerra veig un edifici maco, ben fet, relativament petit que em sembla que deu ser un temple xinès. M´hi acosto. Ai, no, és un WC públic. Quin dia de desenganys!\nAl final del parc s´hi veu una glorieta elevada gran amb bancs que està plena de vellets i velletes xinesos, jugant, parlant. Se´ls veu contents. Ara que hi ha molts mes vellets que velletes.\nLa Mort que a Tothom Espera\nAl carrer, davant però fora del parc hi ha dues funeràries. Una de les dues es veu que té un enterrament de luxe. Un banda de cinc músics vestits de negre creuen el carrer i es posicionen en un rengle al parc, davant d’una de les funeràries. Toquen rítmicament dos tambors molt grans i clarinets i fan un soroll estrany, com si estiguessin rascant la panxa a algú. Fent sorolls desagradables es veu que es pensen que el difunt al final sortira.Deu ser trist haver de ser acomiadat amb aquests sorolls. A l’esquerra, l’altra funerària té un cas més modest. Quatre homes vestits de carrer però amb una mena de faixa blanca al cinyell estan carregant flors al cotxe funerari. Riuen entre ells. Estic segur, tan aviat com apareixi el taüt canviaran i faran una cara trista.\nUn dels dos difunts se´n va amb bitllet de primera i l’altre de segona… o tercera. Jo me’n vaig amb el metro.\nTags: Nova York. Chinatown. Jurats. Justicia


Des de 6,84€\nCarmanyola d'1,4l en resistent material PP vetejat lliure de BPA, amb tapa de bambú. Dos compartiments, cadascun de 700 ml de capacitat. Compartiment interior amb forquilla, cullera i ganivet. Inclou cinta de seguretat exterior. Certificació Food Grade, garantint la seguretat quan els aliments entren en contacte amb el material utilitzat per fabricar el producte.\nEn la tapa 5cm2\nEn la tapa 10cm2\nEn la tapa 25cm2\nBossa de la compra en jute Brick lane\nCarregador ràpid sense fils Despad


IB3N | Maria del Mar Bonet inclou Líthica en el circuit de concerts del seu 50è aniversari\nIB3 Notícies > menorca > Maria del Mar Bonet inclou Líthica en el circuit de concerts del seu 50è aniversari\nMaria del Mar Bonet inclou Líthica en el circuit de concerts del seu 50è aniversari\nIB3 és mitjà col·laborador del Festival Pedra Viva, que arrenca dia 3 de juny amb Sílvia Pérez Cruz\nEl festival Pedra Viva, l’atractiva cita amb les arts escèniques de l’estiu a Ciutadella, tindrà enguany com a protagonista a Maria del Mar Bonet, que ha decidit incloure les pedreres de marès de Líthica en el circuit de concerts que té programats amb motiu del seu 50è aniversari. Com ja es sabia, l’obertura anirà a càrrec de Sílvia Pérez Cruz, el dia 3 de juny, seguida d’una acurada selecció de música, dansa i teatre. De fet, enguany, per primera vegada, es representarà una obra produïda per Pedra Viva. Les entrades es poden comprar online a la web del festival. IB3 n’és mitjà col·laborador.


Exposició de la ceramista Maria Bofill al Portal del Pardo - Ràdio Televisió El Vendrell\nExposició de la ceramista Maria Bofill al Portal del Pardo\nLa ceramista Maria Bofill exposa les seves obres al Portal del Pardo les seves composicions ceràmiques. Aquest divendres, a les vuit, es farà la inauguració de l’exposició.\nceràmica Exposició Portal del Pardo La Jijonenca\nSi hi ha una empresa familiar referent a Coma-ruga des de principis dels anys 70 és la Jijonenca. La gelateria fundada pel matrimoni Miralles Hernández ha estat testimoni de l’evolució del nucli, des del boom de turisme fins als nostres


El regidor-portaveu de Gent d'Oliva, Pepe Salazar, renuncia a la seua acta de regidor en l'Ajuntament d'Oliva | Ajuntament d'Oliva\n26 febrero 2019 | comercio,consum,fiestas\nSalazar ha explicat que deixa l’acta «per motius personals i una vegada que el treball està realitzat», ja que la gestió principal, en les àrees de Festes i Comerç, Mercats i Consum de les quals ha estat responsable en la present legislatura, està pràcticament finalitzada. «Pel que fa a la Regidoria de Festes, tant les Falles, com la Setmana Santa, amb tota la programació de la Diocesana 2019, estan organitzades. També estan ja preparades la programació de la Fira i Festes i Nit de Sant Joan del pròxim mes de juny, així com la de la Fira del Motor. També estan tots els convenis de col·laboració amb els diversos col·lectius signats, les obres del Mercat Municipal finalitzades i les de la Casa de la Festa a punt de començar, així que podem dir que deixe el càrrec amb la faena feta.»\nDel treball realitzat al davant de la Regidoria de Comerç, Mercats i Consum en els darrers quatre anys, Salazar ha destacat «en primer lloc, la revitalització del nostre comerç local, amb les obres de remodelació i millora del Mercat Municipal, que han inclós la recuperació del sostre original, la instal·lació del nou paviment antilliscant, la canalització de la nova línia elèctrica a 20 kV per tal d’incrementar la potència elèctrica de l’edifici, així com la millora del sistema de canalització de l’aigua i la instal·lació d’una alarma. També la promoció del comerç local associat, amb més i millors campanyes de promoció al llarg de tot l’any i les Fires de Nadal, Rebaixes i Voramar en l’estiu. En l’àrea de Consum, estic especialment satisfet de l’increment de la tirada del calendari de l’OMIC, tan demandat i apreciat pels veïns d’Oliva, fins als 6.000 exemplars, i també la promoció i millora del departament i de la tasca que realitza, tant amb jornades informatives com amb la seua presència en xarxes i la web municipal.»\nPel que fa a la gestió com a responsable de les Festes, Pepe Salazar s’ha mostrat particularment orgullós de la revitalització i promoció de la Fira i Festes i la Nit de Sant Joan: «hem aconseguit que la nostra Fira siga realment la Festa gran, oberta i participativa d’Oliva, amb grans espectacles per a tots els públics, i gratuïts. Oliva és hui referent a nivell valencià per la seua festa major de l’inici de l’estiu. Milers de persones venen a Oliva durant la fira, amb el benefici, tant social com econòmic, que això suposa per a la nostra població.»\nSalazar ha destacat també «el fet que hem estat capaços d’organitzar grans esdeveniments que han disfrutat milers de persones, de forma oberta i gratuïta, i també fora de la Fira, com ara la Festa de la Nit de Cap d’Any i la pròxima Festa Falles i Quintades 2019.»\n«Tampoc podem oblidar les festes organitzades pels diversos col·lectius festers de la ciutat amb la col·laboració de la Regidoria de Festes, com ara els Moros i Cristians, les Falles i la Setmana Santa, que han vist incrementada l’aportació municipal. També les festes religioses, el Rebollet, Sant Francesc i el Crist han recuperat en esta legislatura la subvenció municipal, i, en l’últim any, l’han vista augmentada. O la Benedicció d’animals organitzada pels Festers de Sant Antoni», comentava el regidor.\n«A més destacaria l’organització del Porrat de Sant Antoni, amb la col·laboració dels Festers del carrer Sant Vicent i la Fira Gastronòmica de les Associacions, que ha crescut, i molt, en els últims anys. Només dir que les racions d’arròs caldós del dia de les Calderes s’han duplicat en esta legislatura, arribant fins als 4.000 plats en el 2019. Així com també d’altres celebracions, com ara la festa del Carnestoltes infantil, i les cavalcades de Reis i el Carter Reial, que cada any han comptat també amb més recursos i participants», afegia Salazar.\nPer la seua banda, Gemma Fullana afirma que assumirà l’acta de regidora «amb respecte i responsabilitat. Queda molt poquet de legislatura, així que només espere estar a l’altura i donar continuïtat al bon treball que ha fet el meu company Pepe Salazar al llarg dels últims quatre anys.»


En lloguer Local comercial a Vilassar del Mar, casc antic\nLocal comercial a Vilassar del Mar, casc antic, en lloguer\nNº de referència: LOC0547\nSup. construïda 115 m²\nLocal ideal per a despatx professional\nAmpli local situat al casc antic, molt a prop de l'església. Disposa d'ampli aparador amb persiana automàtica, consta de dues plantes. Amplia recepció, dos despatxos amplis amb parquet, sala de juntes, sala office, bany i sala d'espera. Sala d'arxius i traster a la part interior.\nDisposa d'aire condicionat i bomba de calor.\nEn lloguer LOC0528\nLocal comercial a Vilassar...


FRANKISSSTEIN - CAT. UNA HISTÒRIA D'AMOR. WINTERSON,JEANETTE. Llibre en paper. 9788417339296 Llibreria A Peu de Pàgina\nVista previa: FRANKISSSTEIN - CAT. UNA HISTÒRIA D'AMOR


Formulario del Curso: La producció ecològica i els objectius de la nova PAC. Del 14 al 26 d’octubre de 2020 ⋆ SEAE\nFormulario del Curso: La producció ecològica i els objectius de la nova PAC. Del 14 al 26 d’octubre de 2020\nHome > Formularios > Formulario del Curso: La producció ecològica i els objectius de la nova PAC. Del 14 al 26 d’octubre de 2020\nPosted at 11:24h in Formularios\tby\t53200215L


Portal de L'Olleria » Portada\n: Inicio » Portada\nEl Departamento de Salud Xàtiva-Ontinyent, registra seis nuevos infectados en las últimas 24 horas, lo que eleva el total a 366 desde que comenzó la pandemia. El número de fallecidos permanece inalterable en 39, según los informes que facilita...\nDiputación de Valencia, 26/5/2020 Desde el 21 de abril, las brigadas de Divalterra se han dedicado a labores de vigilancia en el monte valenciano con el objetivo de detectar incendios forestales, coincidiendo con el levantamiento de la prohibición de...\nEl Departamento de Salud Xàtiva-Ontinyent, registra nueve infectados más desde el 22 de mayo, por lo que la cifra se sitúa en 360 desde que comenzó la pandemia. El número de fallecidos permanece inalterable en 39. Estos datos, son los que...\nDpto. Salud Xátiva-Ontinyent. Cinco nuevos contagios en las últimas 24 horas, lo que eleva el número a 351 afectados desde que comenzó la pandemia. El número de fallecidos se mantiene en 39, desde el pasado 4 de mayo. La Comunitat Valenciana registró...\nL’Olleria CF, apuesta por “hombres de la casa”, para dirigir el “banquillo” de la próxima temporada. José Jaime Alemany (38 años), será el nuevo entrenador, tras su paso por el equipo de su pueblo, Bellreguard, al que...\nLas Fiestas Patronales y de Moros y Cristianos 2020 de l’Olleria seran suspendidas definitivamente, en el próximo pleno ordinario del 29 de mayo, si se aprueba la propuesta que realizaran todas las partes implicadas en su organización y desarrollo...\nAjuntament de l’Olleria, 21/5/2020 Modificación del Calendario Fiscal en L’Olleria para el ejercicio 2020 Las medidas en el ámbito económico y social que se han aprobado han sido: la modificación del Calendario Fiscal de 2020, modificando...\nEl Departamento de Salud de Xàtiva-Ontinyent, informan a través de cuenta de twitter, que a las 15h de hoy, sólo hay una persona ingresada en su domicilio por Covid19, ninguna ingresada en planta, y ninguna en la UCI, y no se ha registrado ningún...\nReapertura del Mercadillo municipal De acuerdo con la Orden SND/399/2020, del 9 de mayo, del Ministerio de Sanidad, desde el Ayuntamiento de L’Olleria se procede a la reapertura del Mercado Municipal, los jueves en el lugar habitual i siguiendo...


Eleünt (grec Elaious o Eleous, llatí Elaeus) fou una ciutat, la més al sud del Quersonès traci, a l'Hel·lespont, al nord del promontori de Mastusion (Mastusium). Fou colònia de Teos (ciutat de Jònia). Tenia una tomba, un temple i una cova sagrada de l'heroi Protesilaos. El temple, a la vora del mar, era objecte de veneració i pelegrinatge. La ciutat era al sud-est del cap Mastusia.\nArtiates, governador persa de Sestos, va prendre tots els tresors de la cova sagrada i va fer altres profanacions i per això els atenencs, dirigits per Xàntip, van conquerir Sestos, el van apressar i el van crucificar. El 411 aC els atenencs dirigits per Tràsil es van poder escapar de Sestos cap a Eleünt. Llavors va arribar a la ciutat una flota de 180 trirrems que es van assabentar que Lisandre s'havia apoderat de Lampsacos, i seguidament van sortir per ser derrotats a Aegospotami.\nEl 200 aC es va sotmetre a Filip V de Macedònia i el 190 aC van negociar amb Roma. Va passar a Roma amb la resta de Macedònia.\nDurant la guerra civil Constantí el gran va entrar amb la flota Elaeus (323) mentre la de Licini es va parar a la tomba d'Àiax el Gran a la Troade. Més tard fou fortificada per Justinià I.\nCoord.: 40° 3′ 35″ N, 26° 13′ 50″ E / 40.05972°N,26.23056°E / 40.05972; 26.23056\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Eleünt&oldid=19358703»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 des 2017 a les 09:34.


Borràs impedeix detenir Laia Estrada - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 13 de Maig de 2021. 21:14h.\nLa presidenta del Parlament proporciona a la diputada de la CUP un certificat d’”immunitat”\nLa presidenta del Parlament, Laura Borràs, ha sortit al rescat de la diputada de la CUP, Laia Estrada, per a qui el jutge ha emès una ordre de cerca i captura després de no presentar-se en seu judicial les dues vegades que havia estat requerida.\nA més de posar likes a tots els comentaris que l’elogiaven durant la sessió al Parlament, Borràs també ha tingut temps de fer una piulada explicant que ha donat ordres als serveis de la cambra perquè preparessin un certificat d’immunitat per a la diputada.\nLa pròpia Estrada, a les portes del Parlament, ha acusat els Mossos d’Esquadra d’elaborar “atestats totalment fantasiosos” i d’”inventar” els fets que se li imputen. A més, ha reptat els agents que es trobaven als voltants de la cambra a detenir-la: “Ara hi ha molts agents al voltant. Si em volen venir a detenir fem-ho ràpid i acabem ja amb aquesta història”, ha afirmat.\nLaura Borràs, però, ha sortit al pas i ha explicat que “he demanat que es fes una certificació oficial dels serveis de la cambra conforme ets diputada del @parlamentcat. L’Art. 22 del nostre reglament et reconeix la immunitat. Estableix que durant llur mandat els diputats no poden ser detinguts si no és en cas de delicte flagrant”.


La CUP diu que la qüestió de confiança no és una prioritat però que Aragonès ha de complir el seu compromís | ACN | BARCELONA | Política | El Punt Avui\nLa CUP diu que la qüestió de confiança no és una prioritat però que Aragonès ha de complir el seu compromís La CUP diu que la qüestió de confiança no és una prioritat però que Aragonès ha de complir el seu compromís La CUP diu que la qüestió de confiança no és una prioritat però que Aragonès ha de complir el seu compromís La CUP diu que la qüestió de confiança no és una prioritat però que Aragonès ha de complir el seu compromís + La CUP diu que la qüestió de confiança no és una prioritat però que Aragonès ha de complir el seu compromís E-mail\nBARCELONA - 30 novembre 2021 14.22 h\nLa diputada de la CUP-NCG Eulàlia Reguant. ACN.\nLa CUP diu que la qüestió de confiança no és una prioritat però que Aragonès ha de complir el seu compromís La CUP diu que la qüestió de confiança no és una prioritat però que Aragonès ha de complir el seu compromís La CUP diu que la qüestió de confiança no és una prioritat però que Aragonès ha de complir el seu compromís La CUP diu que la qüestió de confiança no és una prioritat però que Aragonès ha de complir el seu compromís La CUP diu que la qüestió de confiança no és una prioritat però que Aragonès ha de complir el seu compromís E-mail\nLa diputada de la CUP Eulàlia Reguant ha afirmat que la qüestió de confiança a mitja legislatura “no és una prioritat” però ha afegit que el president de la Generalitat, Pere Aragonès, “hauria de complir amb aquest compromís malgrat tot”. “Per nosaltres la preocupació ara no és aquesta sinó que els pressupostos responguin a les necessitats de la gent”, ha afegit en roda de premsa des del Parlament tot i que fa 15 dies va admetre que si no hi havia acord amb els pressupostos podia no haver qüestió de confiança. D’altra banda, ha dit que no hi ha hagut reunions amb el Govern per seguir negociant els comptes després de la seva esmena a la totalitat. Però ha evitat entrar en “especulacions” sobre qui és el soci preferent de l’executiu català.\nSegons Reguant, l’acord d’investidura s’incompleix amb els pressupostos perquè, segons ha dit, el Govern no ha complert amb “els mínims que va acordar” en referència al gir cap a l’esquerra i avançar cap a l’autodeterminació. Una de les condicions del pacte d’investidura entre ERC i la CUP és que Aragonès se sotmeti a una qüestió de confiança en l’equador del mandat, és a dir, el 2023. “La qüestió de confiança no és una prioritat. El que ens preocupa és que els pressupostos no reverteixen les privatitzacions i que l’aposta per l’energètica pública i la renda universal tinguin tan poc pes “, ha afegit. Però tot i aquesta situació, Reguant creu que Aragonès “hauria de complir el seu compromís”.\nLa diputada de la CUP ha explicat que el seu grup ha presentat una cinquantena d’esmenes parcials als pressupostos per visualitzar que el Govern tenia “una alternativa” i que hi ha una “altra manera de fer pressupostos”. En aquest sentit, ha detallat que proposen reduir el salari dels alts càrrecs, augmentar la partida per a la renda bàsica, arribar fins als 1.000 MEUR per a habitatge públic sense sumar-hi les polítiques en habitatge, enfortir l’atenció primària i destinar recursos a la internacionalització del 112 i el 061, entre altres.\nPreguntada per si l’aprovació del decret de renovables gràcies als vots dels comuns suposa un canvi de socis prioritaris, Reguant ha explicat que fa un mes la CUP ja va traslladaral Govern que no hi votarien a favor. En aquest sentit, ha afegit que “no els sorprèn” que es generi l’alternativa amb els comuns perquè ja ho sabien quan estaven en mig de les negociacions per als pressupostos.\nConcretament sobre el decret de renovables, ha argumentat que la CUP hi votarà en contra perquè “no es posa al costat del territori” i no suposa una planificació. “Defensem les energies renovables. Diem sí a les energies renovables però no d’aquesta manera. Que es faci de manera democràtica, distribuïda i cohesionada”, ha reblat. En aquest context, Reguant ha lamentat que les reivindicacions de les plataformes del sector no quedin recollides, segons diu, en el decret.\nLa diputada de la CUP ha evitat “especular” sobre qui és el soci prioritari del Govern presidit per Aragonès i ha assenyalat que ho va ser el PSC en el debat de política general. “Fa molt temps que diem que, més enllà de la retòrica, amb qui acorda el Govern no és amb nosaltres”, ha conclòs.


El Vi fa Sang es reivindica com el festival de referència del gènere criminal al Camp de Tarragona – 4t Festival Internacional de Novel·la Criminal en Català\nLa taca negra del Festival Internacional de Novel·la Criminal en Català de l’Espluga de Francolí ha arribat aquest dijous 23 de març fins a Tarragona. El Vi fa Sang, que se celebrarà del 6 al 8 d’abril, s’ha donat a conèixer al públic de la demarcació amb la presentació del recull de relats criminals Assassins del Camp que implica 15 escriptors i escriptores del Camp de Tarragona. Una mostra de l’essència del festival, en la qual no hi han faltat els vins de la DO Conca de Barberà, i que ha servit per reivindicar El Vi fa Sang com la cita de referència al territori pels escriptors i lectors de la novel·la negra i criminal.\n“El Vi fa Sang de l’Espluga és el nostre festival de referència”, va remarcar l’escriptora vallenca Margarida Aritzeta. L’ara comissària del festival, juntament amb l’escriptor espluguí Salvador Balcells, va recordar que el certamen de l’Espluga és l’única cita existent del gènere criminal al\nCamp de Tarragona i que, després de tres edicions, ha esdevingut un punt de trobada d’escriptors, editors i lectors. De la mà dels dos comissaris i de l’alcalde de l’Espluga, David Rovira, es van donar a conèixer les principals apostes de la quarta edició en un acte públic a l’antic Ajuntament de Tarragona.\nEn aquesta quarta edició, la proposta fa un pas endavant agafant una dimensió territorial més oberta. D’una banda, amb la vinculació dels escriptors del Camp de Tarragona, com per exemple amb la presentació del nou llibre Assassins del Camp, o reforçant el lligam amb la Universitat Rovira i Virgili. Aquest 2018, estudiants universitaris seran els guies de la Ruta de l’Escanyapobres, l’itinerari que ressegueix les localitzacions de la novel•la de Narcís Oller, ja que els joves estan desenvolupant un projecte al voltant del festival de la Conca de Barberà.


http://www.santako.com/tanquen-un-poliesportiu-a-santa-coloma-per-seguretat/ 2016-06-02T02:00:00+02:00 Tedi RocaGeneralL'Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet ha clausurat el poliesportiu de Can Sisteré després que en una revisió tècnica s'hi hagin detectat esquerdes al sostre. L'equipament municipal estarà tancat... Llegir més ... Via:: El PuntTedi RocaTedi Rocatedi.roca@gmail.comAdministratorSantako.com


JUSTÍCIA POÈTICA- JOSEP MARIAN – Xavier Mollà Fotògraf\nLlibre Justícia poètica– Josep Marian\n“Tota història de dona mereix ser contada. Tota història de dona maltractada o menystinguda ha de ser contada”\nSara Font, gestora cultural des de fa molts anys al seu poble, presenta un recurs contra el seu propi ajuntament quan aquest pren una decisió que afecta la catalogació laboral de la seua plaça, rebaixant-ne el nivell d’accés, cosa que ella considera injusta. Després d’anys de litigi entre les dues parts, la demanda arriba fins i tot al Tribunal Superior de Justícia, que finalment dictarà sentència (sentència que, per l’interés del cas en qüestió, sentarà jurisprudència).\nJustícia poètica és la primera novela llarga de l’autor (guanyador l’any 1999 del “premi de literatura infantil CaixaOntinyent” pel relat curt Hèctor 2000).\nEstructurada com un docudrama, i lliurement inspirada en diversos casos reals que l’autor coneix de primera mà, el lector assistirà a una “projecció” d’escenes (moltes d’elles extretes de pel·lícules famoses), en les quals, més que contar de forma periodística el desenvolupament del procés judicial de què es tracta, es fixa sobretot en les conseqüències físiques i morals que el litigi té sobre l’autoestima de la protagonista.\nLa novel·la indaga en les raons per les quals una dona que ha tingut èxit en el seu projecte cultural (que inclús ha rebut el reconeixement d’organismes europeus), és menystinguda pel seu propi ajuntament, i proposa com a tesi que les causes potser caldria trobar-les en un doble estigma: el de ser dona i el de dedicar-se a la gestió cultural.\nMés que la narració documental del procés judicial, és (vol ser, sobretot) el relat dels efectes que això té sobre la protagonista, i com, finalment, és capaç de sobreposar-se i d’alliberar-se d’aquest llast per a tornar a volar lliurement.\nJustícia poètica és un text que parla d’empoderament, de dignitat, de valors i que vol ser també, modestament, un homenatge a la gestió cultural, a les persones que dia rere dia s’esforcen per fer-la realitat amb la màxima qualitat i independència possibles.\nTítol: Justícia Poètica\nGènere: novel·la o “docudrama”.\nFotografies, portada i contraportada: José M. Rodrigues\nAssessorament lingüístic: Josep Sanchis Carbonell\nMaquetació i producció: Xavier Mollà Revert\nNúmero de fotografies interiors: 15\nAny d’edició: 2022 (abril)\nNúmero d’exemplars: 400\nEditorial: autoedició finançada amb micromecenatge.\nJustícia poètica – Josep Marian


La Copa del Rey de Voleibol se queda en Gran Canaria - Deportes Gran Canaria - COPE\nLa Copa del Rey de Voleibol se queda en Gran Canaria\nEl CV Guaguas arrasa a Palma en la final (3-0)\nTiempo de lectura: 3' 07 feb 2021 - 21:27\nEncuentro correspondiente a la final de la Copa de SM El Rey celebrado en el Centro Insular de Deportes de Gran Canaria a puerta cerrada, debido a la situación sanitaria vivida en la isla por la pandemia global de la COVID-19.\nCV GUAGUAS 3 (25 - 25 - 25): Paulo Bertassoni (1), Jorge Almansa (5), Matt Knigge (12), Pablo Kukartsev (20), Guilherme Hage (5), Moisés Cezar (14) y Alejandro Fernández (L). También Jugaron: Javier Sánchez y Stefano Nassini.\nURBIA U ENERGÍA VÒLEY PALMA 0 (20 - 15 - 14): Ricardo Perini (1), Gabriel del Carmen (3), Elvis de Oliveira (2), Roberto de Melo (15), Juan Manuel González (9), Walter Da Cruz (4) y Daniel Ruiz (L). También jugaron: Abel Bernal (3), Antonio De la Rosa, Pont, Renzo Cairus (2), Juan Lladó.


STREET SOCCER BARCELONA: Projecte socio-esportiu per a persones en risc d’exclusió social. – Orts Risk\nSTREET SOCCER BARCELONA: Projecte socio-esportiu per a persones en risc d’exclusió social.\nHome/STREET SOCCER BARCELONA: Projecte socio-esportiu per a persones en risc d’exclusió social.\nSTREET SOCCER BARCELONA: Projecte socio-esportiu per a persones en risc d’exclusió social.ortsrisk20182019-05-30T10:08:31+00:00\nAcció Social liderada per Xavier Orts i David López d’ ORTS RISK CORREDORIA D´ASSEGURANCES, S.L.U.\nStreet Soccer Barcelona, en espanyol “futbol de carrer”, és un projecte socio-esportiu dirigit a persones en risc d’exclusió social. Utilitzant la força del futbol, es persegueix l’objectiu d’un procés d’inclusió.\nEl programa ofereix un entrenament de futbol. Es comparteix també un petit esmorzar abans o després de l’entrenament, i s’ofereix un espai d’higiene i dutxa. Els entrenaments matinals tenen un perfil adaptat i no competitiu que integra una vessant clàssica d’entrenament de futbol a l’hora que un espai de confiança per a la pràctica de l’esport a través de la paraula i l’escolta.\nLes dinàmiques individuals i col·lectives ofereixen un podium on els jugadors poden mostrar les seves qualitats, la problemàtica de les persones sense llar i la realitat de la dificultat de l’allotjament. En aquest sentit, Street Soccer Barcelona fa visible la realitat del “sensellarisme”, mostrant una cara i una aproximació més positives.\nEls entrenaments estan dirigits per un entrenador qualificat i amb vocació social, i van acompanyats ed dinàmiques de presa de confiança, d’escolta mutua i respecte. Deixem de banda els aspectes competitius que ja es troben en altres projectes i en el dia a dia i ens concentrem en dinàmiques de confiança on tots els participants puguin sentir-se còmodes. Les xerrades, els torns de paraula i l’escolta, i el fet de poder compartir un petit esmorzar, són elements del projecte igualment importants que l’esportiu.\nEls entrenaments es realitzen en el camp municipal de futbol de la Satalia en Poble Sec. Un espai obert i lluminós amb unes magnífiques vistes sobre Barcelona.\nApropant a les persones sense llar a una dinàmica positiva del futbol, creiem que podem aportar novament la fe en elles mateixes. Volem oferir l’ocasió de treballar un objectiu col·lectiu i deixar-les prendre les seves responsabilitats. Entenem que d’aquesta manera el camí s’aclara per a una orientació cap a un servei d’ajuda, una formació o un treball. Els participants adquireixen capacitats i actituts que els serviran en el seu entorn privat i paral·lelament en el seu entorn de treball.\nCreiem que, amb la pràctica dels esports d’equip, es millora la construcció de la confiança i el desenvolupament d’una millor imatge d’ell mateix partint de les forces i els potencials personals. Entenem el projecte com una rampa que ajuda a aportar novament una estructura en la vida. Creiem en la força del grup i de pertinença a un projecte col·lectiu com a trampolí. Creiem en la importància d’iniciar els primers passos cap a un nou inici per poder adreçar-se a millors formes d’allotjament, de participació en tallers, formacions i millorar, així, els vincles socials i els familiars. Creiem en un món millor i més just.\nDonar a les persones sense llar la oportunitat de participar individualment en els entrenaments de Street Soccer Barcelona. Amb els nostres consells i coordinació, assistirem a les persones i entitats i tindrem cura per a dur-lo a una organització orientada a les persones. Volem, també, contribuir a la imatge positiva i matitzada de les persones sense llar, conduint una comunicació activa amb la opinió pública i els mitjans de comunicació.\nVolem organitzar partits de Street Soccer (4vs4) en espais públics per tal de visibilitzar la problemàtica del sensellarisme i mostrar així una imatge diferent de les persones sense llar.\nVolem que, dels participants, surtin un o més equips que puguin participar en partits amistosos i/o a tornejos de tant en tant.\nOrganitzar els entrenaments. Oferir un espai de confiança per a la pràctica de l’esport. Facilitar la col·laboració mutua entre les persones sense llar, el sector social, el voluntariat i la nostra organització. Acompanyar equips.\nEl futbol es certament un joc, no obstant, el nostre objectiu és arribar a un equilibri entre els aspectes esportius, els competitius i els socials.\nA la nostra llista d’objectius volem també crear un espai futbolístic per a dones. Un projecte inclusiu que ofereixi entrenaments.\nPer un joc net (Fair Play) dins i fora del terreny de joc. Partint del respecte de cadascun, entitat o persona física i del seu entorn. Desitgem promoure una imatge positiva dels nostres jugadors, que no són només “Sense llar”, són persones. Volem que jugadors, entitats col·laboradores i la organització difonguin una imatge positiva i al mateix temps visibilitzar la realitat del sensellarisme.\nCreiem que cada persona que troba la força i la inèrcia per a rehabilitar la seva situació és un guanyador. Cada persona que es troba en una situació difícilés un batallador, un supervivent. Estem convençuts de que tothom té punts febles però també punts forts, que totes les persones tenen talents i potencials, que ningú està sense esperança o perdut per la societat. A partir de la força que els jugadors tenen en ells mateixos i de la motivació que ofereix el futbol, creiem que les persones poden, amb un recolzament adequat, prendre una nova adreça positiva en les seves vides.\nPer tot això, necessitem la responsabilitat dels actors però també el compromís de la societat sencera. Entenem que aquesta última, els patrocinadors i la xarxa d’atenció social han d’actuar com a vehicles per aproximar als jugadors a una dinàmica positiva i poder oferir així noves oportunitats per a ells.\nCOM PUC COL·LABORAR AMB STREET SOCCER BARCELONA:\nCOM PUC OL·LABORAR AMB STREET SOCCER BARCELONA:\nDonant roba esportiva en bon estat.\nConvidant-los a jugar un partit amistós.\nRealitzant una donació ES10-2100-0834-50-0200821616.\nT’animem a visitar la web de STREET SOCCER BARCELONA :\nCoordinador Projecte: Fredi Vidal Altimiras\nCOL·LABORACIÓ D’ ORTS RISK AMB STREET SOCCER BARCELONA 2019\nEl passat mes de març, David López i Xavier Orts van acudir a un dels entrenaments de l’equip Street Soccer per tal de donar una bona notícia, havien aconseguit d’una coneguda marca esportiva botes de futbol noves per a l’equip, així que ara el nostre equip no té excusa per deleitar-nos amb les seves jugades i el seu bon futbol.\nEl David i el Xavi els van entregar també un obsequi d’Orts Risk, una bossa tèrmica per tal que puguin mantenir frescos els seus piscolabis per abans i després dels seus entrenaments, amb elles hem aconseguit donar una mica més de color als seus entrenaments.\nORTS RISK PATROCINA A L’EQUIP DE REFUGIATS DE STREET SOCCER BARCELONA\nEl passat 10 de maig, l’equip de refugiats patrocinat per ORTS RISK ha jugat un partit amistós al Col·legi Jesús María i Josep de Sant Andreu. Volem donar les gràcies a Fredi, a Javi Soriano, a Dani Guerrero, a David López y a Dani Orts per poder fer-lo possible.\nHem gaudit molt i estem segurs de que repetirem dies com el d’avui, on hem vist bon futbol, mirades de complicitat entre els jugadors, però sobretot el que hem vist han sigut persones alegres, divertides i felices.\nAquests minuts de partit han sigut una gran experiència per a tots els que col·laborem amb Street Soccer i esperem que, amb l’ajut desinteressat de tantes bones persones d’aquesta ciutat, aconseguirem que aquests minuts es transformin en hores, dies i anys de felicitat per a aquest gran equip.


La Cabra: La Crònica: de setembre 2011\nEls orígens del futbol a Gurb segons el seu ajuntament\nUs passo un enllaç força interessant on parla breument dels orígens del futbol al municipi de Gurb on evidenment parla de la Cabra (no us perdeu el pdf!)\nPublicat per Club At. La Cabra a 12:50 Cap comentari:\nCrònica d’un partit que no es va jugar\nDissabte la Cabra va tenir un descans gràcies a que el Riudeperes va abandonar el vaixell de la quarta regional catalana i es va aprofitar per fer un entrenament. El que si que vaig poder veure va ser un partit d’un equip de futbol que també ho fa bastant bé. El resultat final va ser de 5 a 0. Destacar un jugador en concret, un tal Messi que córrer gairebé igual de ràpid que en David Puigdollers tot i que amb la pilota els peus no tenen res a veure, ja que un és esquerrà i l’altre dretà. També vaig poder observar una gran similitud entre un defensa anomenat Abidal i el nostre flamant fitxatge d’aquest any, l’Ajo. En definitiva, un cap de setmana per acabar d’agafar forces i encarar la lliga de la millor forma física possible, doncs ens espera el Roda el següent dissabte.\nDestacar també, que una part de la plantilla va assistir a la gran Festa Major de barri, la de Calldetenes on segons em comenten van estar tota la nit fent un piscolabis on va destacar per damunt de tot la Fanta de Taronja i els cacauets salats.\nPublicat per Club At. La Cabra a 12:59 1 comentari:\nLa Cabra 1 – Montesquiu 1: Un partit d’anar-hi fort.\nUn partit dur, físic, de picabaralles, insults, repartiment d’estopa i d’abraçades al final del partit. I és que la Cabra no s’arruga i posarà difícils les coses als equips que visitin el nostre estadi. Del partit comentar que ens varem avançar al marcador a mitja primera part gràcies a un bon gol d’en David i a partir d’aquí a defensar el resultat amb les ungles i amb les dents. Finalment el Montesquiu va poder empatar avançada ja la segona part. Al final del partit semblava que el punt era suficient i que s’havia lluitat de valent davant d’un bon equip. Després del partit, a passar una estona al barT de l’Enric i seguidament una bona representació de l’equip a fer acta de presència al Sugar Ilegal Fest, acta oficial de Música Viva a la torre del sucre on es va continuar explicant les batalles del més gran dels equips més humils de la Plana.\nExplicar també a tots els simpatitzants de la Cabra que la setmana vinent no tenim partit de lliga i per tant seguirem una setmana més imbatuts en el campionat.\nPunts del partit (és la suma dels Manel)\nDavid P. -4 punts\nSergi G. -4 punts\nCalm -3 punts\nEdu -1 punt\nPublicat per Club At. La Cabra a 9:48 1 comentari:\nVinyoles 3-La Cabra 3: Comencem bé Cabra, comencem bé\nPartit disputat i emocionant fins a l’últim minut i amb un bon regust de boca.\nAmb la plantilla encara a mig configurar La Cabra va oferir un bon partit dins les seves possibilitats. Ens vam avançar al marcador als primers minuts de partit amb un golàs de falta d’en Pedro. Poc després però el Vinyoles ens va empatar també de falta i gràcies a un rebot. A partir d’aquí no cal comentar gaire res més fins a la segona part, on tot i començar rebent un gol, La Cabra va oferir un millor futbol a tota la afició desplaçada (l’Aida, la Marga, en Martí i en Betu) i així vam poder empatar gràcies a en Pedro i l’ajuda del seu porter. Quan semblava que aquest seria el resultat però, el Vinyoles es va tornar avançar en una de les últimes jugades del partit. Per sort, la Cabra va treure forces d’allà on no n’hi havia i vam aconseguir el 3 a 3 definitiu. Alegria final de tots els jugadors, aficionats i els Manel pel gran esforç fet i per la recompensa. Després del partit, una petita comitiva a fer cerveses al barT Lisardo amb sopar inclòs (pop a la gallega, petxines, humus, xoriçets…): gran bar aquest, on es va finalitzar amb elogis i vítores cap al més gran dels clubs més humils de la plana i de l’altra banda del món.\nLa setmana següent debut al nostre estadi davant el Montesquiu, una bona oportunitat per seguir sumant punts i alegries.\nPedro 3 punts\nEduard 2 punts\nDavid Puigdollers 1 punt\nPublicat per Club At. La Cabra a 9:44 Cap comentari:\nBenvinguts a la nova temporada de la Cabra. Després d’un estiu de dures negociacions per la continuïtat de la Cabra tornem a ser aquí, encetant un nou projecte amb un nou entrenador (místerT) i amb bastantes cares noves a la plantilla.\nInformar-vos que aquest any hi ha un canvi en l’administrador del bloc (sóc l’Eloi, si home, aquell que es queda a sopar cada dijous al barT del Gurb) clarament cap a pitjor, ja que de moment intentaré fer un resum curt i totalment parcial dels partits de la Cabra i totes les altres seccions queden en stand-by de moment, per tant ja demano perdó a priori per com anirà aquest any.\nEn resum, desitjar tota la sort del món per aquesta nova temporada i donar l’enhorabona a tota aquesta gent que ha lluitat per tirar endavant un any més el més gran de tots els equips més humils de la Plana i de la resta del planeta.\nAh! Que dissabte ja comença la lliga amb un clàssic de la 3ª regional, perdona, de la 4ª catalana (ja s’ha de ser cabró canviar el nom per una categoria més baixa), un Vinyoles-La Cabra a les 17:30 al municipal d’esports d’aquest poble del Voltreganès.\nPublicat per Club At. La Cabra a 9:01 1 comentari:\nEls orígens del futbol a Gurb segons el seu ajunta...