Fanàtics de la roca: d’agost 2018\nEsportiva al Pic de l'Àliga\nEscalada esportiva al Pic de l'Àliga (Sant Andreu de la Barca)\nPic de l'Àliga (NO)\nTorno un altre cop al Pic de l'Àliga, visita matinal amb l'A. Hem fet el següent:\nTraficantes de magnesio (6a+): via de diedre tombat i diagonal cap a l'esquerra, amb les expansions força lluny, fins que s'arriba a una placa vertical i lleugerament desplomada, amb més expansions i un pas físic per superar la panxa. Recomanable.\nUn rato en cada postura (6b): via que ens ha costat identificar. Comença en una roca ennegrida, segueix per un diedre amb molts matolls i esbarzers (s'haurien de treure), i se'n va cap a la dreta passant per un gran bloc una mica desplomat, per la dreta de l'arbre. Un cop a l'enorme repisa, seguim la línia de l'esquerra a la placa, amb un pas a bloc, i després anem cap a la reunió de l'esquerra. Recomanable desmuntar la via en top rope. Poc recomanable en conjunt.\nLa cólera de Akiles (6b): via curta i que només té un pas difícil a dalt, una mica a bloc, de panxeta suau, i amb bones preses. Molt recomanable.\nSan sien (6b+): via força dura, de passos continuats a bloc i presa petita, fins a la tercera expansió, on afluixa fins a la R. Encadenada a vista. Recomanable.\n40 de fiebre i neumonía (6b): via que ja havia fet fa molt de temps, i tenia pendent. Aquest cop l'he encadenat, mirant bé els passos del crux. Recomanable.\n24/1/93 (6b+): volem fer la fissura de la seva esquerra, però la distància fins al primer parabolt (3 metres?) em fa entrar per aquesta via (xapant el segon parabolt fent Ae, perquè la roca està rentadíssima i la presa és molt petita). Després he continuat per la mateixa via, que té alguns passos interessants a la segona meitat. Poc recomanable en conjunt.\nSólo sin Manolo (6b): després he fet la fissura, amb la segona cinta xapada, i m'ha anat sortint a poc a poc, i m'ha semblat molt interessant, una mica sobada la primera part, però factible d'escalar. Força recomanable.\nDesprés de molt de temps, i en una època de l'any diferent, torno al Pic de l'Àliga, amb la Melina, a fer vies faciletes perquè s'animi a fer vies de primera i també a fer reunió per netejar la via. Fem les següents vies:\nPruden (V): via amb una entrada més dura que la resta, però amb bona presa. Recomanable.\nCurrito (IV/+): via tombada i molt fàcil, la faig descalç. Recomanable.\nNo más contaminación... (6a): via amb una entrada una mica desplomada, i algunes preses petites, passos una mica atlètics. Passada la fissura la cosa es torna més fàcil, però l'hem trobat dura pel grau proposat (grau una mica de bloc). Recomanable.\nEros (V): via de placa amb moviments llargs però bon canto, sobretot la primera part. Una mica dura pel grau proposat. Recomanable.\nCalle Tomás Vives (6a+): via amb una primera part de diedre tombat i que va en diagonal cap a l'esquerra, bastant fàcil, i una última part curta vertical i amb un pas de bloc molt llarg i obert, on t'has d'espaterrar de cames i de braços per passar-lo. Recomanable.\nLa Torre de l'Àliga (NE)\nLa antigua (V): via fàcil però amb roca una mica relliscosa, el més difícil ho trobem entre la primera i la tercera xapa. Recomanable.\nTibia y peroné (V+): via molt xula que discorre primer per una panxa amb bona presa, i després per unes plaques fissurades que ofereixen una escalada molt entretinguda. Molt recomanable.\nAriadna (7a): aprofitant la via anterior munto aquesta via per fer-la de segon. Trobo que té un pas molt dur i llarg de la segona o tercera xapa fins a la següent, o no he sabut com fer-lo (potser fent un lance?). Un cop agafat els cantos de la fissura de dalt ja superem fàcilment la panxa, i després passos sobre placa més amables. Recomanable.\nTorno al Pic de l'Àliga, aquest cop amb l'Haizea, que ha tornat amb ganes d'escalar. Li proposo aquest lloc perquè avui fa calor i tenim intenció d'escalar fins a la tarda.\nThanatos (6a): comencem per aquesta via, curta però intensa, sobretot els primers passos. Després ja es suavitza una mica. Recomanable.\nKetama existe (6a+): segueixo per aquesta altra, que és bastant física i mantinguda, almenys la primera part de fissura, a més de tècnic. Abans de sortir del desplom se'm resisteix i m'he de penjar, perquè no veig com fer el pas. Ho miro millor i trobo la manera, i acabo la via. Després li faig un altre intent i encadeno, era qüestió de fer el pas correctament. Recomanable.\nAngelito Junior (6b): anem una mica a l'esquerra i faig aquesta altra via. Tota ella fa una gran travessa en diagonal, que des de baix no es veia. Algun pas més físic, però anar fent. Molt recomanable desmuntar en top rope. Recomanable.\nPedro Cuenca (??) (6b, segons criteri propi) (segons Bcn y alrededores: Pedro Cuenca, nº 5, 6c) (segons Hotrock: Ojo con la laja, nº 26, 6a+): tercera via començant per l'esquerra, i la última que em quedava per fer del tros de paret mal ressenyat a les dues guies on apareix. És un 6b en tota regla, com a molt 6a+, però el fet que estigui lleugerament desplomada i tenint en compte les graduacions del sector, li escau millor 6b. Via molt bona, física i divertida. Molt recomanable.\n40 de fiebre y neumonía (6b): via física i dura al principi, amb un pas molt fi, de tibar i d'equilibri, que no m'ha sortit a vista i he hagut de penjar-me. Després de descansar i mirar-m'ho, l'he resolt, però ja no he tingut ganes de fer un segon intent, així que queda pendent. Recomanable.\nÉs migdia i ja comença a tocar el sol a la paret, així que fem un mos i anem a l'altra banda.\nYo no, fueron otros / La hicieron otros, yo no (6b): em poso en aquesta via, que es veu vertical i xula. Començo des de la part de dalt, i vaig fent, la primera una mica fent ziga-zagues, fins a la gran respisa, quan s'ha d'atacar la part final desplomada. Atenció aquí que hi ha un bloc que es mou, i és justament on ve millor agafar-se amb les mans, i després penjar-se amb els peus! L'últim pas abans de xapar la reunió és complicat, jo l'he fet lleugerament per la dreta. Recomanable.\nModestia aparte (6b+): per acabar el dia, em poso en aquesta via, que ja havia intentat anteriorment. Veig que a la nova guia de Bcn y alrededores la graduen de 6b+, i hi estic totalment d'acord, i afegiria que és una via completament a bloc, amb passos durs, físics, i almenys un d'ells llarg. Així que és una via dura. A la primera no m'ha sortit, i m'he penjat, però l'he acabat després de veure la seqüència. He descansat una mica i ho he tornat a provar, però el cansament acumulat m'ha impedit encadenar-la, ja estava ben fos, així que l'he acabat i ho he deixat estar, per la propera vegada que torni. Recomanable.\nAixí que marxem, després d'un dia molt ben aprofitat, amb algunes sorpreses, però és que el Pic de l'Àliga sempre et fot alguna hòstia que altra, és així!\nTorno al Pic de l'Àliga, aquest cop de sortida, un dia més, amb el grup de whatsapp. Quedem a les 10h allà i el primer a venir és l'Alfred, amb qui comparteixo les escalades del matí, i poc a poc va arribant la gent, que es va repartint per la paret.\nRodolfo Quinto Volldamm (V): anem bastant cap a la dreta, i comencem a escalfar amb una via que no està ressenyada a la guia Hotrock, i que es troba a la dreta de la via Ketama existe (6a). A la seva dreta encara n'hi ha una altra, que té pinta de IV. Bon canto i després de 4 xapes ja som a reunió. Recomanable.\n* Actualització: la via surt ressenyada a la nova guia de Barcelona y alrededores i confirmem el grau de V.\nNieve (de) polvo (??) (6c, en ressenyes 6a = error): anem per petició meva a aquest tros de paret, on ja havia fet la via nº 24 (6a). A la seva dreta hi ha una línia que va per una placa que sembla fina. A la guia està ressenyada de 6a, però estic gairebé segur que hi ha un error. La graduació estaria canviada amb la de la via Pedrito C (que diu que és 6c però no passa de 6a). Així doncs, us podeu imaginar que m'he estat arrossegant per la via, que tot i encertar amb la hipòtesi seria un 6c molt difícil, amb preses moolt petites, i un parell d'alejes inclosos. Tot això ha fet que la via no m'agradés. Hauria d'haver provat la de la seva dreta, que se li veuen bones preses, però un altre dia.\n* ACTUALITZACIÓ: a la nova guia de Barcelona y alrededores aquesta via és la número 4 i es diu Ojo con la laja, i està ressenyada de 6b, així que segueix havent-hi un error. Com a mínim és 6c.\nSanta Bárbara bendita (V): via facileta, però divertida, amb bon canto per xalar. Sense problemes, la placa de la segona part és molt bona. Recomanable.\n* Actualització: la via surt ressenyada a la nova guia de Bcn y alrededores.\nSense nom (variant cap a l'esquerra de la nº22 a Hotrock i nº1 a Bcn y alrededores) (V+/6a): començant per la via nº 22 hi ha una altra via que es desvia en el segon parabolt cap a l'esquerra, seguint per la paret o fent servir la roca de l'esquerra en diedre. Després en placa amb bones preses, molt gaudidora. Recomanable. * No surt ressenyada a cap de les dues guies.\nCap problema (6a+): via de diedre-fissura que comença al mig d'una figuera i que té una panxa final amb bon canto, que es pot fer amb un pas explosiu per la dreta. Molt recomanable.\nPedrito C (6a, en ressenyes 6c = error): el Chema em demana que l'asseguri en aquesta via, que vol comprovar si realment és un 6c, ja que no li ho sembla. Després de veure com flota per la via, la faig jo i comprovo que no en té res, no passa del 6a. Té una primera part de fissura cap a l'esquerra, i després superar una panxeta amb molt bones preses, i ja de seguida a la reunió. Com ja he dit, i coincidint amb el bloc del Skalatopi, tinc la teoria que s'han intercanviat els graus/noms (?) amb la via Nieve de polvo. Recomanable.\n* ACTUALITZACIÓ: a la nova guia de Barcelona y alrededores aquesta via és la número 6 i es diu Nieve polvo, i està ressenyada de 6c, així que segueix havent-hi un error. Màxim és 6a.\nJa fa una estona que ha començat a tocar el sol, així que pleguem i anem cap al subsector NE, a buscar l'ombreta. Aquest cop acabarem la jornada a La Torre de l'Àliga.\nLa Torre de l'Àliga\nVa por ti (6a+/b): després de menjar una mica, segueixo amb aquesta via, que té una entrada amb cert desplom però amb bona presa, passar a l'esquerra i superar una repisa, i a partir d'aquí continuació de placa fina molt xula fins a un sostret i ja acaba. Em decanto més per 6a+. Molt recomanable.\nSergio (esquerra) a la via Va por ti (6a+)\n+ turbados (6a/+): m'espero una mica per poder fer aquesta altra via, que resulta ser una via molt bonica, de les millors del sector, que va tota l'estona sobre fissures de totes les orientacions, amb presa molt bona, que et fa flotar per la paret vertical amb moviments variats. Igual de fàcil que de divertida, però una mica polida a la primera xapa. Molt recomanable.\nRuth (esquerra) a la via + turbados (6a/+) i Julia (dreta) barallan-se amb la Maron (7a)\nDiedro amarillo (6a): més a la dreta, fem aquesta altra, que té una entrada una mica més dura, però continuació fàcil i final una mica més exigent. A la nova guia de Barcelona y alrededores la línia de la via al croquis és més clara. Molt recomanable.\nRuth al Diedro amarillo (6a)\nRevuelta en el frenopático (6b+): finalment, per acabar el dia, em poso amb aquesta via, és molt guapa. Té un inici de desplom dur i un final també una mica dur, però la resta és fàcil i tota la via és un gaudi constant, amb bona presa la major part d'ella. Molt recomanable.\nTot controlat a peu de via\nI fins aquí el llarg dia, fins a 10 vies, tirant a fàcils, però molt content i amb molt bona companyia! Però la jornada no acaba aquí, ni molt menys, sinó que ens n'anem a la Casa Pepe a fer unes bones birres acompanyades de divertides i interessants converses! Un plaer colla! Fins a la propera!\nTorno altre cop al sector nord-oest del Pic de l'Àliga, que al matí està totalment a l'ombra, i ara és el que busquem. Aquest cop, però, anem més cap a la banda esquerra, amb l'Estel i el Robert, a ratllar vies.\nCom a novetats a ressaltar, caldria dir que un tros del camí d'aproximació amb cotxe es troba perfectament asfaltat, des del pont fins al desviament a la dreta. També cal dir que hem aparcat al davant dels sectors, i al baixar del cotxe una parella ens ha informat que està prohibida la circulació per la pista, i que suposadament han arrancat la senyal que hi ha just a l'entrar al desviament a la dreta (a la tronada ens hi hem fixat i hi ha el pal sense la senyal), així que aneu amb compte. Hi hem trobat més gent escalant, i no hi havia cap cotxe, així que la gent deu venir caminant. I tercera, ara també trobem les ressenyes a l'app Climb Around.\nPic de l'Àliga esquerra (NO)\nSancho Panza (V/+): via que comença en una petita xemeneia, amb un inici dur de xemeneia-diedre, després es va fent amb bon canto i la part final és una grimpada. Recomanable.\nAquí no pintamos nada (6a+): via feta en l'última visita, però no encadenada. Aquest cop no se'm resisteix, i torno a gaudir d'aquesta variada i divertida línia. Molt recomanable.\nAy, pobrete (V+): via molt bruta i lletja... Només començar has de trepitjar el terra, pujar a un roc i ja et punxes amb fulles de boix. Pas a la paret a buscar un bloc, i la via està plena de plantes, fins i tot un esbarzer amb punxes en una presa de mans. Passat l'esperó se'n va a la dreta, i el terreny és molt discontinu i brut de terra i vegetació. Gens recomanable.\nLos peore (6c): línia molt llaminera, on es veu una placa fina fina amb alguna fissura. Començament fàcil amb la primera assegurança una mica lluny, però sense problemes, fins a col·locar-te a la placa blanca. Passos de regletes i ajudant-se amb la paret negra de la dreta pel peu dret, després crux amb fissura diagonal, sense pensar-s'ho gaire, i part final més fàcil, amb més canto. Molt fanàtica i molt recomanable.\nBé de preu (6a+): aquesta via és bonica, però té una pega: de la primera xapa a la segona és molt dur i perillós, ja que en una caiguda de la primera cinta resulta caiguda al terra assegurada o sobre l'assegurador. El pas és ben dur, i no és pas de 6a+. Xapada la segona cinta, ja podem tranquil·litzar-nos, és més fàcil i la part final és de IV compartint amb la via de l'esquerra. Recomanable, però ull.\nA les 15:30h aproximadament ens comença a tocar el sol, i anem al sector del davant a recuperar la preuada ombra.\nLa Sombra (NE)\nLa estrecha (V+): via de tall clàssic, de xemeneia-diedre poc assegurat (només 3 xapes en uns 13 metres, però molt divertida. Es pot fer completament encastat a la xemeneia, o més per fora buscant la tècnica de diedre. Molt recomanable.\nPlaca de los Pioneros (NE)\nPioneros (6a/+): provo aquesta via a l'esquerra de tot d'aquesta curiosa placa. Començament tombat i fàcil però amb poca presa, fins arribar cap a la meitat on trobem uns blocs molt grans que fan molt mala pinta, sembla que s'aguantin amb pinces, amb el perill que té agafar-s'hi i col·locar-s'hi a sobre, cosa que és imprescindible per escalar la via. Aneu molt amb compte, o directament no us hi fiqueu. Jo els he evitat una mica per fora i per l'esquerra, però després t'hi has de ficar a sobre per seguir la via. Final de fissura mantingut. Poc recomanable, pel perill potencial que amaga.\nVolem fer una matinal divendres, i com que encara fa força calor, busquem un sector a prop de Barcelona d'orientació N o similar. Ens decidim per Sant Andreu de la Barca, el sector Pic de l'Àliga, que ja hi vaig estar fa poc i s'hi està molt bé al matí. Té orientació O-NO, al matí hi ha ombra i a la tarda hi toca una mica el sol. Es troba a 30 minuts de Barcelona, ideal per fer una escapada ràpida i poder tenir temps per fer unes quantes vies.\nLa roca és calcària, no gaire adherent, molt compacta, on l'escalada és principalment sobre regletes i fissures, però també alguns cantos i bústies. Ens trobem parets de fissures, plaques i esperons, i les vies són sobretot de caràcter tècnic, entre els 10 i els 25 metres, amb alguns passos de bloc i a vegades de poca continuïtat.\nEl sector Pic de l'Àliga és una ampla franja rocosa que disposa d'una cinquantena de vies equipades amb material divers, des de parabolts fins a espits, alguns d'ells molt antics. Els "despenjos" són de tot tipus, des d'anelles fins a mosquetons, alguns també força antics.\nL'aproximació és difícil amb un turisme, però a poc a poc es pot arribar fins al pàrquing, a 5 minuts de les vies a peu. Si tenim un 4x4 molt millor! hehe\nLes ressenyes les podeu trobar a la guia Hotrock, però també (desactualitzades) a Internet. Les vies que vam fer van ser:\nEntre dos aguas (6a): Comencem aquesta via d'aresta per escalfar, pensant-nos que és un V+ (però després descobrim que és un 6a). Via sense gaires problemes, amb una entrada una mica dura, però després de continuïtat en blocs a l'aresta. Simplement s'ha de mirar on es posen les mans i els peus, ja que n'hi ha algun de dubtós.\nLlanero solitario (6a+): Via molt bona de placa, de mirar-se bé la posició del cos i anar fent, amb algun pas d'equilibri. Algunes preses petites i que fan mal a les mans.\nNº 28 / Maderiño (??) (6a): Via bastant bona de fissura-diedre, fins a un balcó on es perd la continuïtat i de placa fàcil fins a la R. Compte al xapar l'assegurança d'aquest pas, ja que hi ha molt de fregament. Nosaltres hem posat una baga de 60cm.\n(?) nº 29 (6b): Via amb una entrada dura de bloc (a sobre una figuera), on s'han d'anar a buscar dues mans força amunt, i després ja és d'anar fent amb bon canto. S'ajunta amb la via de l'esquerra i acaben a la mateixa reunió. * Per sorpresa nostra no apareix ressenyada a la nova guia de Bcn y alrededores.\nOtis (6a+): Via molt entretinguda, amb un pas al principi força explosiu i mantingut, que t'ho fa mirar bé. Més que res ens ha fet patir per l'equipament, uns espits que es veuen molt vells i rovellats. Hi ha una placa que marca que la via és de 1995.\nAquí no pintamos nada (6a+): Comparteix reunió amb la Otis, i és una via bastant divertida, amb una meitat de placa molt fina que et fa tibar, i una segona meitat de panxa amb molt bones mans.\nUn dia bastant rodó, gaudint d'aquesta roca que, tot i no ser de la millor, tampoc s'ha de desmerèixer. Salut i Roca!\nPic de l'Àliga esquerra (d'esquerra a dreta)\nFerro avall (6a+): molt dura pel seu grau. No encadenada.\nImprovisando (V+): via rara i molt sobada, sobretot el començament.\nDónde está la trampa? (V): placa fàcil amb bona presa.\nLa llevé / La jove (V): discontinua i fàcil fins a dalt d'una agulla.\nHincha la picha (V): placa fina i tombada, pas de panxa final.\nPat Wuinter (V): molt semblant a l'anterior. Comparteixen reunió.\nTrenca cordas (III+): rampa fàcil.\nLa Sombra (d'esquerra a dreta)\nModestia aparte (6a+ a Hotrock, 6b+ a la nova guia de Bcn y alrededores): desplomada i dura, de presa petita. No encadenada. És 6b+ a bloc.\nTic tac, ya falta poco (6a/+): placa a l'esquerra d'un esperó, finet.\nEs la hora de la revolución (IV/+): xemeneia-diedre fàcil.\nKe mal rollo (IV+/V): placa amb fissures i molta presa, fàcil.\nFear, no fear (6a): placa amb fissures i bona presa, que té un pas més fi a la meitat, poc assegurada.\nNoche de luna (V+/6a): via fissurada i de placa, amb sortida una mica més atlètica.\nLa floja (IV/+): més a la dreta hi ha aquesta rampa ben fàcil.\nPublicat per Autor a 10:57 Cap comentari:\nEsportiva a El Castell\nEscalada esportiva a El Castell (Montserrat Sud)\nDe totes les zones d'escalada esportiva del sud de Montserrat, només em quedava una que tenia moltes ganes de conèixer: El Castell. Aquesta es troba entre el Vermell del Xincarró i el Clot del Boixar, una mica per sota d'ambdós sectors. Es tracta d'una zona on actualment ja es pot escalar durant tot l'any, ja que segons la última regulació ja no està restringit de gener a juliol, com diu a la guia de Montserrat Sud. I diem durant tot l'any perquè l'escalada es desenvolupa principalment en dues parets enfrontades, orientades a l'est i a l'oest, que permeten passar d'un lloc a l'altre en poca estona. Així doncs, podem escalar al sol o a l'ombra segons convingui en funció de l'època de l'any.\nPer arribar-hi, actualment caldrà deixar el cotxe a l'aparcament del Bruc, i fer el camí a peu per la pista, primer asfaltada, que ens duu a El Castell, fent algunes esses, fins a l'antic pàrquing, conjunt amb el del Clot del Boixar. Seguim el camí travessant camps d'oliveres, i quan veiem que el camí es desvia cap a l'esquerra l'hem de seguir (si anéssim a la dreta aniríem al Clot). El camí segueix sense pèrdua fins al sector. Hem trigat exactament 30 minuts.\nA la part esquerra, orientada a l'est, i que veiem primer arribant als sectors, trobem vint-i-tres vies entre el 6a+ i el 7b, amb predomini de 6b-6c. La majoria de vies tenen 18-20 metres, però també en trobem algunes de fins a 25 metres, i algunes més curtes, així que són vies tirant a curtes. Vies verticals i amb alguna panxa aïllada. La zona té diferents totxos, però dos de principals, un molt a prop del camí, i l'altre més a la dreta i elevat del terra, on s'hi accedeix a través d'una instal·lació de cordes fixes. Sembla que no ve gaire gent per aquesta paret, ja que ens hem trobat el camí molt tapat de vegetació, sobretot a l'inici.\nA la part dreta, orientada a l'oest (ombra fins les 14-15h), hi trobem unes trenta vies, entre el V i el 7b, amb predomini de sisens alts. L'alçada de les vies va dels 15 als 32 metres, però la majoria es mou entre 20 i 25 metres. Hi ha majoritàriament vies de placa vertical, i també algun diedre, algun esperó, i també algunes vies de xemeneia darrera l'Agulla del Castell, molt divertides. En general trobem vies físiques, tècniques i continues. La quantitat d'arbres fa que el peu de via sigui molt ombrívol.\nPer acabar de completar les possibilitats d'escalada, també hi ha un parell de blocs molt grans torrent amunt, el Totxo del Clot del Tambor (vuitens) i el Plàtan. Les ressenyes, com sempre, a la guia de Montserrat Sud.\nAvui he vingut amb l'Ana, a escalar per primera vegada amb ella, i he fet les següents vies:\nEl Castell dreta\nSense nom (V, 25m): via de xemeneia a la part esquerra de l'escletxa, i amb les xapes a la paret oest (la contrària a l'agulla), escalable gairebé completament en tècnica de X, amb moltes xapes i que a poc a poc es va engrandint la gran escletxa. Els últims metres els fem per la placa, atenció a la roca, que està delicada. Molt recomanable.\nTerrorismo judío (6b, 25m): via a l'agulla que comença sobre un ressalt, atacant un petit desplom, inici conjunt amb el 6c, que va cap a l'esquerra. Via de placa i fissura, bastant contínua, i amb uns últims metres més apretats. Molt recomanable.\nPinos Puente (6c, 25m): inici conjunt amb l'anterior i se'n va a l'esquerra per la placa, amb força cantells i aprofitant un mini-diedre poc evident, fins arribar a la part de dalt de tot, més fina i amb un pas que no m'ha semblat molt evident. M'he penjat i després de descansar l'he vist i he acabat la via. Queda pendent. Molt recomanable.\nTierra virgen (6b, 18m): via de placa, amb el més difícil a l'inici, amb preses molt rentades i magnesiades, i un arbre a darrere que fa una mica de nosa per possibles caigudes. Després de la tercera xapa la cosa baixa i apareixen més preses i més grans, contínua fins al final. Molt recomanable.\nEl Castell esquerra\nJordi jardiner (6b, 16m): via força curta de placa on tot el tomàquet està als últims metres, un parell o tres passos de bloc ben verticals. Recomanable.\nArcadi arcada (6c, 18m): semblant a l'anterior, amb els últims passos a bloc per superar el lleuger desplom. He caigut abans d'atènyer la reunió, així que també queda pendent aquest 6c. Recomanable.\nPublicat per Autor a 11:23 Cap comentari:\nEsportiva al Roc de la Lluna\nEscalada esportiva al Roc de la Lluna (La Pobla de Lillet, Berguedà)\nEl Roc de la Lluna és un d'aquells llocs que és difícil descriure, perquè el millor per copsar la seva bellesa i el seu ambient és anar-hi. Tot i això, una de les millors descripcions que es poden trobar d'aquest lloc i la seva escalada és la del Blog d'en Pere Herms, ja que explica molt bé l'essència de l'indret, i a més ens enllaça les ressenyes de l'escola.\nAixí doncs, aquest espai és especial i jo diria que únic, perquè enlloc es troba una escalada així, en una placa vertical plena de forats de tots els tipus i formes, en que has d'anar escollint el més bo i la col·locació de peus més adient. Un lloc que és especial també per l'entorn ple de boscos, muntanyes, prats i valls, i amb el Pedraforca de teló de fons. Un indret on la tranquil·litat i la pau ens envaeix, i on el cel blau brilla darrere les muntanyes.\nL'escalada, doncs, es desenvolupa sobre línies de continuïtat en la seva majoria, plenes de forats, amb parets lleugerament tombades, verticals i lleugerament desplomades, alguna amb algun pas de bloc aïllat. No hi ha gaires vies, tampoc, cosa que fa d'aquest sector un lloc per visitar un cop o dos a l'any. Les parets estan orientades al Sud, per la qual cosa la millor època per venir serà entre la tardor i la primavera. Nosaltres, per portar la contrària, hem vingut a ple estiu. Tot i això, hi hem pogut escalar sense fregir-nos massa, ja que el peu de via gaudeix de bona ombra. Hi ha dos parets principals per escalar, i una de secundària.\nLa primera, el sector del Joc de Pilota, té una vintena de vies, o més, amb una part a l'esquerra amb 5 vies d'iniciació, una part central amb tres vies dures, i una part dreta amb la majoria de vies (12) entre el 6a i el 6c, equipades per en Toti Valés i en Joan Cano principalment. Recentment han aparegut noves vies a la part central, ressenyades a la guia Berguedà Vertical.\nVistes del Pedraforca des del Joc de Pilota\nEl segon sector, la Flor de Neu, és una mica més lluny, i disposa d'unes 15 vies, entre el 6b i el 8a, equipades pel Jordi Pou principalment. Recentment han aparegut noves vies, ressenyades a la guia Berguedà Vertical.\nPart de darrere del sector Flor de Neu\nFinalment, hi ha La Moreneta, una paret orientada al nord que té únicament tres vies.\nVistes de La Moreneta\nAvui he tornat a l'idíl·lic Roc de la Lluna, aquesta vegada amb la Mònica, i també he repetit bivac al mirador inferior. L'endemà al matí hem escalat i hem començat fent les cinc vies del petit sector esquerre del Joc de pilota, inclosa la via Tots els matins del món (IV+), que no havia fet, i que és una via equipada amb burils antics el 1990.\nDesprés hem anat al subsector Flor de Neu, i he fet les següents vies:\nTabola (6b, 19m): via equipada mes recentment, que va per una franja de roca una mica sorrenca i trencadissa, amb forats petits i d'anar fent. Poc recomanable.\nXevi Machine (6c, 19m): via també bastant recent, amb més desplom i algun pas dur i raro, amb forats petits i alguna regleta. Encadenada al segon intent. Recomanable.\nAquesta subsector és lleugerament diferent al Joc de Pilota, amb molts més forats i en general més petits, i segons la meva opinió ofereix una escalada de menys qualitat, menys divertida, però també molt de força-resistència.\nJo avui he fet això:\n11. Alpinopausia (6b): em poso a "escalfar" en aquesta via. I déu-n'hi-dó si he escalfat! La via és una passada, un festival de forats i més forats, tots molt bons, però el fet que la paret desplomi una mica et va inflant poc a poc. És una via bastant llarga, totalment de continuïtat, de pila, i anar fent, sense parar gaire. He encadenat i ha estat una felicitat absoluta. Una passada, una via excepcional, de 5 estrelles. Molt i molt recomanable.\n10. Mascamierdas (6c): entusiasmat pel moment, i després de descansar una estona, m'he posat en aquesta via, no gaire segur del tot. La via és de la tònica de l'anterior, però té dos passos durs, el primer a la segona xapa i el segon entre la 3a i la 4a, que si no vas molt segur et fan pensar-t'ho, com m'ha passat a mi, i sobretot si et falla la pila. La resta és anar fent, però no l'he pogut encadenar. El proper cop l'hauré de repetir. Molt recomanable.\n8. Historias de "O" (6b+): veig un escalador fent aquesta via, i m'entren ganes de provar-la. La via és de 6b o menys excepte un parell de passos concentrats cap a la meitat de la via amb preses més minses i de tibar fort amb decisió. Em surt amb una mica d'esforç i arribo ràpidament a la R, cap a l'esquerra. Recomanable.\n6. Ojos y oídos del mundo (6b): i per acabar el dia, no podia faltar l'encadenament d'aquesta via, que tenia pendent des de l'últim cop que vaig venir, ja que la vaig intentar dos cops i no la vaig poder acabar, ja que em vaig caure a un pas fi que té al final. Aquest cop, però, més preparat, l'he pogut acabar, no sense notar el pas raro que té, però aquest cop no se m'ha pogut resistir. Recomanable.\nI fins aquí el matí, amb unes bones tibades en roca excel·lent. Encara queden un parell de visites més en aquest racó tan especial. Fins a la propera, doncs!\nJa hi vam ser l'any passat, i vaig fer les següents vies:\nJoc de Pilota esquerre\n1. Mastarile dream (6a): via que no té res a veure amb la resta, doncs va per una placa llisa sense pràcticament preses, i les assegurances es troben bastant allunyades.\n2. ??? (V+): via de forats molt fàcil.\n3. Em kagu en el kumba (V+): via de forats molt fàcil.\n5. Xapes Jom (V+): via de forats molt fàcil.\nJoc de Pilota dreta\n2. Dulcinea del tobillo (6a)\n3. Catllaràs per sempre (6b)\n6. Ojos y oídos del mundo (6b): no encadenada\n7. La sombra del llop (6a+)\nPublicat per Autor a 18:52 Cap comentari:\nViatge amb el Situ i el Bertu uns dies a escalar. Teníem diferents opcions en ment, però finalment la guanyadora va ser anar a la serralada cantàbrica. Allà teníem diverses possibilitats per escalar, i la previsió meteorològica era molt bona. La majoria de sectors que vam trobar gràcies a la guia Dónde escalar (edició 2014) de Desnivel estaven orientats al sud-oest, i per tant la intenció era escalar majoritàriament pel matí i evitar el sol. Però un cop allà vam veure que els matins eren molt assolellats i calorosos, i en canvi les tardes eren ennuvolades i més fresques, així que vam escalar més a gust a la tarda.\nDissabte - Los Cantos, Suances, Santander\nDe camí cap al Desfiladero de La Hermida parem a escalar en aquest petit sector, molt a prop de Santander. Una paret amb diferents parts, orientades majoritàriament a l'est i el sud-est, però amb força trams de peu de via a l'ombra. Vies curtes i amb algun pas més explosiu, en una roca de gres força particular, una mica rentada en alguns punts. Vies de placa i amb desploms. L'aproximació és mínima, ja que el cotxe es deixa en un pàrquing força gran just a sota de les parets.\nTrobem croquis i informació del sector, així com informació de la ubicació al bloc Los Cantos Climbing, i també un altre croquis al bloc El Paso Clave. Gràcies!\nHe fet les següents vies:\nAlpina (V): entrada a bloc seguida de canto i un altre pas de bloc a la meitat. EaV.\nK2 aventura (V+/6a): diedre fàcil i sortida de panxa amb bona presa. EaV.\nEl seis A (6a): esperó fàcil i sortida de desplom amb degotall enorme. EaV.\nLa placa (6b/+): placa molt fina, sobretot a la meitat, i polida. Dura. EaV.\nEl cuchillo (6a+): via bastant rara d'escalar, que recorre un esperó. EaV.\nVariante del Cuchillo (6c): placa fàcil amb un pas molt llarg a bloc. EaF.\nBlack-Anoz (6c): placa amb poca presa i polida en general, m'ha semblat dura. No E.\nA la via El seis A\nDiumenge - El Salmón, Desfiladero de La Hermida\nAvui arribem a La Hermida, teníem intenció d'anar a escalar a un sector suposadament orientat al nord, los Zaborros de los Llanos, però arribem aquí i veiem l'ambient i decidim quedar-nos. Aparquem al poble i optem per anar a escalar al sector El Salmón, a un quilòmetre caminant del poble, per la carretera, i creuem el pont per anar cap al sector, visible des de la carretera. Hi trobem una trentena de vies, amb alçades entre els 15 i els 35 metres, des de 6b a 7b. Vies verticals o amb desploms, de roca calcària, amb varietat de preses i que ofereix una escalada molt entretinguda i fanàtica. Només ens hem creuat amb una cordada. Orientació sud-sud-oest.\nTrobem croquis de les vies al bloc del guia de muntanya Fernando Zamora Valcarce, i també informació diversa a aquest web. També trobem les ressenyes a la guia Roca Verde i la concreta del Desfiladero.\nPolivalente (6b, 19m): placa amb força canto, excepte un pas a la meitat. EaV.\nBejes (6b/+, 19m): via física i mantinguda, a la vegada que tècnica de cames. EaV.\nFisura del tendón (6b+/6c, 26m): llarga i variada, amb final molt dur de fissura. EaV.\nLa Cuadrona (6b, 21m): placa lleugerament desplomada amb canto i divertida. EaV.\nDilluns - Urdón, Desfiladero de La Hermida\nL'endemà seguim al mateix lloc, però canviem de sector. Anem a l'Urdón, a dos quilòmetres de La Hermida, anant cap a Panes. Hi ha llocs per aparcar al costat de la carretera i de la central elèctrica, i el sector es veu imponent des de baix. Arribem a mig matí i ja hi ha forces cordades. Sector amb més de trenta vies, entre el V+ i el 8a, però amb predomini de sisens alts i setens. Vies verticals però sobretot desplomades, de roca calcària molt bona. Orientació sud/sud-oest.\nTrobem croquis del sector al mateix bloc abans mencionat, així com a les guies també anomenades.\nEl pájaro momificado (6b, 30m): via molt llarga on tot el tomàquet està al final. EaV.\nNº 28 (6b, 17m): curteta i amb un pas més dur i llarg a la meitat, divertida. EaV.\nNº 8 (6c/+, 30m): diedre desplomat i diagonal amb paret llisa a la dreta, tècnica, física i mantinguda. EaV.\nNº 11 (6b+, 25m): placa amb força canto, amb passos més fins, divertida. EaV.\nA la via Nº 8\nDimarts - Bejes\nEl Manu ens parla d'aquest sector, que és relativament nou, i que posseeix una roca molt bona i quasi verge. Així que l'endemà decidim anar cap allà. Hem dormit a un gran aparcament al costat de la carretera, abans d'arribar al poble, i s'hi està molt tranquil. El sector d'escalada es divideix en dos. Per una banda, Bejes Placas, a la part dreta de la paret, amb una quinzena de vies, majoritàriament verticals i de graus baixos (cinquens i sisens), amb molt de canto. Per l'altra banda, la part Bejes Pueblo, a l'esquerra, just a sobre del poble, amb set vies verticals i una mica desplomades, entre el 6a+ i el 7a. Orientació sud/sud-oest.\nTrobem les ressenyes únicament a la guia Roca Verde, abans mencionada. No hem trobat cap croquis a Internet.\nHe fet les següents vies a Bejes Placas:\nLlauma (IV), Milar (V), Pajolar (V+), Panizales (V+), Espenillas (V+), El Caleru (6a), El cabeza (6a/+) i La basná (6a+). Les millors les dues últimes, amb diferència.\nHe fet les següents vies a Bejes Pueblo:\nMatañana (6c, 30m): via amb tres panxes successives, la més difícil la 1a, amb pas físic i tècnic. EaV.\nSeiguera (7a, 32m): via molt llarga i variada, lleugerament desplomada, amb xorrera, pas tècnic i físic, i algun pas més llarg més amunt Ea2n.\nDimecres - El Sorval, Bejes\nL'últim dia de la nostra aventura, decidim aprofitar el poc temps que tenim al matí per escalar una mica en aquest petit sector que té únicament sis vies, totes elles tombades i que ofereix una escalada en adherència principalment, amb graus baixos, tot quarts i un cinquè. El sector es troba tocant a la carretera. Practiquem aquesta tècnica d'escalada en tres vies, i comprovem que l'adherència d'aquest calcari és molt bona. Orientació nord/nord-est.\nLes ressenyes, com sempre a la guia Roca Verde, i també trobem una referència en aquest bloc.\nI fins aquí arriba el nostre viatge d'aquest estiu, molt contents i feliços, però una mica tristos també de tornar a casa, tot i que també en tenim ganes. El que és segur que en un moment o altre tornarem per aquestes terres, jo amb moltes ganes de fer via llarga. I ens retrobarem, Manu!\nPublicat per Autor a 18:25 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Esportiva, Viatges\nEsportiva al Vermell del Xincarró\nEscalada esportiva al sector Vermell del Xincarró, a Montserrat sud\nVermell del Xincarró - Esquerra\nTorno al mateix sector on vaig anar la última vegada que vaig venir al Vermell del Xincarró, a la paret de l'esquerra. Però aquest cop en una època de l'any totalment diferent, a l'estiu, i buscant l'ombra a la tarda, i amb el Joan Carles. Aquesta vegada és la primera que he d'aparcar a la zona habilitada a El Bruc, des de la prohibició d'aparcament, i anant ràpid hem trigat mitja hora fins al peu de via des del cotxe. Fem les següents vies:\nCaixa o faixa (6a, 25m): via de placa que comença molt a prop del 6a de la dreta (Si lo sé no vengo), i que de seguida segueix lleugerament en diagonal cap a l'esquerra, superant una sèrie de plaques verticals o una mica tombades amb seccions de bona presa i de més fineta, escalada típicament montserratina. Molt recomanable.\nSílvia (6a+, 20m): comença en un petit llavi i un esperó poc marcat, on trobem el pas de la via: un flanqueig amb poca presa i allunyada. Amb una mica d'equilibri, però, es pot resoldre el pas i seguir cap amunt més ràpidament, amb una dificultat regular semblant a la via anterior. Molt recomanable.\n45 Aniversari (6b, 25m): em poso en aquesta, que tenia pendent des de la última visita. El Joan Carles fabrica una canya improvisada per poder xapar el primer parabolt, força allunyat i amb caiguda exposada, i m'hi poso. M'equivoco en un pas al desè metre i caic. L'acabo i després la repeteixo i aconsegueixo per fi encadenar. Boníssima via de placa tirant a fineta, amb pocs descansos. Molt recomanable.\nMadame tortuga (6c+, 27m): aprofitant l'avinentesa muntem aquesta via per fer-la de segon, ja que no ens veiem amb forces per fer-la de primer. Trobo uns passos molt durs després de la segona cinta, potser massa per ser 6c+, i a més llargs i amb peus dolentots. Però superat el desè metre la via canvia absolutament i és molt més fàcil. Tot concentrat als deu primers metres, doncs. Queda pendent. Recomanable.\nAvui quedo amb el Lluís per anar a Montserrat. Li proposo d'anar a la part esquerra del Vermell del Xincarró, paret on encara no he escalat mai, i on hi ha algunes vies que tinc moltes ganes de fer. Així que anem cap allà, ben entrat el matí, amb el sol tocant de ple a la roca i una temperatura molt agradable.\nSi lo sé no vengo (6a, 25m): bona via de placa per escalfar, prou llarga i amb cantell molt bo, amb algun pas més fi. Recomanable.\nBrugera-Matas (V+, 28m): boníssima via de diedre-xemeneia, que m'havia recomanat el Pol, i que és una delícia escalar. El primer terç l'he fet en diedre, amb les cames obertes, el segon terç l'he fet encastat dins la xemeneia, i l'últim he tornat a sortir en diedre. Molt recomanable.\nSan Agustín (6b, 28m): a l'altra banda de la placa i ha aquesta altra boníssima via, en aquest cas de diedre-fissura. La dificultat en aquesta via és més aviat de resistència, ja que se't cansen prou els peus, i és important anar descansant quan es pot, però sense gaire treva es va fruint pels seus gairebé trenta metres. Molt recomanable.\n45 Aniversari (6b, 25m): tornem més a l'esquerra i trio aquesta altra via, de placa, que té una entrada exposada, ja que la primera xapa és molt amunt i els peus estan una mica relliscosos, cal anar molt amb compte perquè la caiguda és sobre una roca amb aresta. Xapo amb la pànic i segueixo amunt, en una escalada molt bona sobre roca excel·lent, exigent i mantinguda, però molt bonica. Molt recomanable.\nFascistas del alpinismo (6a+, 15m): acabo el matí amb aquesta via, que és més curta i té inici en diedre estret, i després continuació cap a l'esquerra per placa, amb passos bonics i una mica tècnics. Recomanable.\nMolt bon dia, boníssimes vies, bons encadenaments, i solet: què més es pot demanar?\nFeia gairebé un any que no tornava al Vermell del Xincarró, sector d'escalada per excel·lència de Montserrat sud. Suposo que per les comunes aglomeracions, sobretot a l'hivern, i pel consegüent descast de la roca que això suposa en algunes vies. Però tot i això, és un sector que val molt la pena. Els proposo a la Laura i el Sergi d'anar-hi, i després de veure que hi ha un tros de paret amb varietat de graus, accepten encantats. Després s'hi afegirà la Lorena. Em refereixo a la part més central de la zona dreta, entre les vies 7 i 22 de la guia de Montserrat sud (majoritàriament cinquens i sisens). Els números abans del nom de la via correspon, doncs, a la numeració de la guia esmentada. També podeu trobar les ressenyes al web de Kpujo.\n(8) Parabolts del Miki (6a+, segons criteri propi, 6a en ressenya): via ben vertical i fina, amb passos d'equilibri, sobretot a la primera meitat. La graduació està prou collada, graduació d'antany, vaja. D'anar fent a poc a poc. Recomanable.\n(18) sense nom (V+, segons criteri propi, V en ressenya): anem cap a la dreta per obrir aquesta via, que és més fineta del que sembla. A la segona xapa tinc una relliscada d'un peu, que em fa caure. Però segueixo sense problemes, i més amunt es torna més fàcil. La reunió és una mica precària. Recomanable.\nLorena fent la via (18), a l'esquerra\n(9) Trituri l'Uri (6b): tornem a la paret d'abans, i faig aquesta via que m'agrada molt, i la trobo més ajustada en el grau, gairebé em costa menys que la primera. Escalada vertical i de finura montserratina, però em sembla més lògica de seguir que l'altra. Molt recomanable.\n(10) I see cows (6b+): i després faig la de la dreta de tot. Just abans de xapar la tercera expansió es complica la cosa, i abans de provar-ho em rellisca un peu, o una mà, no ho sé, i volo quan estava per sobre la segona xapa. Hi torno i aconsegueixo fer el pas, i després continuació de més finura, anar fent, fins a la reunió. La deixo per un altre dia. La reunió és comuna amb la via (9), i és una mica precària, tot i que té un mosquetó per despenjar-se. Molt recomanable.\n(22) Aina (V): anem més cap a la dreta a fer vies més fàcils. Aquesta comença per una fissura molt bona i després escalada lleugerament tombada i molt fàcil. Recomanable.\n(21) sense nom (V+): per acabar la jornada, faig la de la seva esquerra, també fàcil, però una mica més vertical. Tot i així els passos són molt entretinguts i plaents. Molt recomanable.\nSergi fent la via (14) Moroño L1, IV\nArriba diumenge i tenim mono d'escalar. Tenim ganes de tornar al conglomerat, i amb la Maria anem cap a ca la Montse. No sabem molt bé on anar, així que el més fàcil és anar al Vermell del Xincarró, que tenim ressenyes i és molt gran. Després de la pista tenim certs problemes per aparcar el cotxe, la zona està plena de gent, però trobem un racó en un voral. Ens dirigim pel marcat camí amunt, cap al sector.\nUn cop a les parets, ens mirem una mica les ressenyes però ens costa decidir-nos per on començar a escalar. Finalment triem una zona ja coneguda per mi, ja que hi vaig estar fa uns mesos.\nRessenyes de lanochedelloro.com\nVistes del sector esquerre del Vermell del Xincarró\nAquestes són les vies que hem fet:\nArlequí, 25m (V+): via molt característica que comença per una petita xemeneia que gira a l'esquerra, i després de posar-te a una lleixa, has de continuar escalant per una espècie de laja molt gran amb una fissura que la recorre de dalt a baix, i que se'n va cap a la dreta i després recte amunt. Fins arribar a un sostres, que s'ha de flanquejar per sota cap a l'esquerra amb uns bons invertits i bons peus, fins atènyer la reunió, compartida amb la via del costat (un 6c). Tota la via fa una gran essa, i l'ambient és delicat, cal mirar-s'ho bé i et fa treballar amb el coco, ja que una caiguda no seria gens agradable, sobretot a la primera part de la via. Recomanable.\nLa xemeneia inicial de la via Arlequí (V+)\nMás vale fuerza, 25m (6a): una mica a l'esquerra de l'anterior trobem aquesta via, una mica tombada, que ressegueix un esperó poc marcat, que es va fent fàcilment, amb algun tram més finet, però assequible i entretinguda. Recomanable.\nMaria arribant a la R de la via Más vale fuerza (6a)\nSense nom, 30m (6b): tot seguit decidim posar-nos a aquesta altra via que ens recomanen, que comença pel mateix lloc que l'anterior, però que a la tercera xapa se'n va cap a l'esquerra fent un petit flanqueig per buscar una altra paret, abans d'un terreny herbós. Resulta una paret amb alguns ressalts espaiosos i entretinguts, amb un parell de passets en panxetes més delicats que es deixen fer a poc a poc i amb bona lletra, però en el seu conjunt bastant assequible i divertida. I el millor, més llarga que les altres. Arribem a la R ben satisfets. La Maria encara més, que encadena, però jo no, que he hagut de descansar en un pas. Molt recomanable.\nLau ben amunt de la via sense nom (6b)\nMaria a l'inici de la segona paret\nSorpréndeme, por favor, 25m (6b): via que va per la dreta de la Más vale fuerza (6a), i amb la qual comparteix reunió. Aquesta, però, és més fineta que l'altra, i a més les expansions estan més separades. La via et fa escalar mirant-te bé els passos, a voltes molt finets amb nyapetes i foradets petits, o simplement mans d'adherència, però suficients pes anar progressant. Un cop a dalt torna cap a l'esquerra per buscar la reunió. Ens ha sorprès. No hem pogut encadenar, per tant queda pendent un altre dia. Molt recomanable.\nLa Maria a dalt de tot de la via Sorpréndeme, por favor (6b)\nMaria de perfil a la mateixa via\nSebastià, 25m (6c): estem bastant satisfets de l'escalada, i el sol comença a pondre's darrera les parets del costat esquerre del sector, però la Maria vol aprofitar l'oportunitat que li brinden de fer en tope aquesta via que hi ha a la zona. Per la seva opinió, una via molt fineta i amb passos una mica llargs, però de grau assequible, exigent i fanàtica, i amb moviments molt guapos. Ella se'l treu de segona molt còmoda. Jo prefereixo deixar-ho per un altre dia. La propera vegada haurem de provar-la de primers. Recomanable.\nLa Maria provant la via Sebastià (6c) en tope\nBen contents, pleguem veles i baixem cap al cotxe, amb un dia més d'escalada a aquest paradís de conglomerat. Tenim una gana increïble, així que complim amb el ritual de parar al bar Granada del Bruc a fer un cus-cus i un té de menta en companyia de la Farners, el Mic, la Laia i el Lau, que ens acaben d'arrodonir el dia! Fins una altra company(e)s!\nS'acaba el dia i una cabra aguaita la marxada dels escaladors\nPublicat per Autor a 18:17 Cap comentari:\nEsportiva a Riugréixer


De la capital de Letònia a la capital d’Estonia per la costa i les seves illes. Paisatges de ciutats del Bàltic, d’antics comerciants i navegants, combinats amb bosc, molt de bosc, prats, conreus –de cereals, també- i platges nòrdiques de sorra fina.\nEl proper mes de juny se celebra la primera edició de la Ruta Via de la Plata - Non Stop / Eurovelo 1, una de les proves non stop més llargues d'Espanya. Gairebé mil quilòmetres i un desnivell acumulat de 10.000 metres.\nWarmshowers. Hospitalitat cicloturística\nUna plataforma web formada por una comunidad de intercambio Una plataforma web formada per una comunitat d'intercanvi gratuït d'allotjament per cicloturistes que triomfa per tot el món i en constant creixement.\nPiotr Strzezysz, Naturalesa nòmada\nFa més de vint anys que viatja pel món amb bicicleta i escriu sobre les seves reflexions i impressions.\nBike2reality. Descobrir el mon en bicicleta\nEl projecte d’en Ricard i l’Alba es basa simplement en recórrer món sobre dues rodes, sent totalment autònoms en tots els sentits. Així de senzill!\nEl món en bicicleta\nAquesta pel·lícula explica el viatge en bicicleta pel món de Andoni i Alice, viatjant amb els seus dos fills, nascuts durant el seu llarg periple. El documental us convida a degustar la poesia del viatge i admirar la bellesa d'aquest món, les trobades, les sorpreses i la seva manera de vida.\nDe Barcelona a Beseit, un viatge per la Serralada Prelitoral Catalana\nLa travessa de Barcelona a Beseit forma part del projecte d’enllaçar Insbruck amb Lisboa, de la qual nomès ens resta fer l’últim tram entre Madrid i la desembocadura del Riu Tajo a l’Atlàntic.\n“Ens encanta viatjar, estar a l'aire lliure, en contacte amb la natura.\nAmb bicicleta, a peu. Sense presses. Sense cronòmetres. Sense pressions. Ens encanta dormir sota les estrelles. Explicar-les, sentir la seva llum”.\nGoogle Maps y la bicicleta\nGoogle Maps ja permet planificar amb precisió les rutes amb bicicleta. Tot i que aquesta opció ja estava disponible en altres països europeus fins a finals de 2015 no s'havia implementat completament a Espanya.\nLa volta al mon en bicicleta. Icebike\nUna bonica infografia elaborada per Icebike ens presenta amb excel·lents il·lustracions a 121 bikers que han fet la volta al món en bicicleta\nPirinexus. Una via cicloturística transfronterera\nEl Consorci Vies Verdes de Girona, El Conseil Général des Pyrénées Orientales i el Conseil de Développement du Pays Pyrénées-Mediterrané han treballat conjuntament per al desenvolupament de la xarxa Pirinexus, una xarxa ciclable de poc més de 350 quilòmetres que uneix la demarcació de Girona amb el territori francès de parla catalana, potenciant la mobilitat turística sostenible i reforçant els vincles entre els dos territoris.\nSetmana Santa, sinònim de festa i una gran oportunitat de pedalar amb alforges per descobrir nous territoris. Us proposem un conjunt de travesses circulars pel país de diferent grau i dificultat, per realitzar en un màxim de tres dies.\nUna travessa en Btt pel cor del Massís de l’Atlas. Es tracta d’un recorregut circular de més de 600 quilòmetres amb inici i amb final al poble de Demnate que ens permet descobrir la cultura i naturalesa d’un dels paisatges més bonics d’Àfrica.\nUn somni dels inicis de rutabike fet realitat: connectar els països respectius dels fundadors del web, Catalunya i Suïssa. Un fenomenal viatge travessant els Alps, el Vercors, el Massís Central i els Pirineus per acabar al mediterrani.\nTransandalus. Andalucia en btt.\nTransandalus.org és un projecte realitzat per amor a l'art per diferents bikers andalusos que han aconseguit crear una travessa que recorre tota la regió: 2000 km de recorregut, amb tracks, mapes, informació d'allotjaments, llocs visitables i tot el necessari per a una experiència única. Encara que tendim a pensar a Andalusia com una zona plana i seca, conèixer-la és adonar-se de l'errada: serralades de muntanyes impressionants, zones de bosc espès, canons i salts d'aigua, zones gairebé desèrtiques, finques on pasten els braus, naturalesa en estat pur i el plaer de pedalar per la platja.\nBarcelona_Madrid_Lisboa. De la Mediterrània a l’Atlàntic.\nEs tracta d'un projecte que pretén enllaçar les tres ciutats i del qual vàrem realitzar l’estiu de l’any 2012 el tram comprès entre Beceite a l’extrem sud oest de Catalunya i la ciutat de Madrid\nL’any 2000 vam fer la primera travessa. Alguns de nosaltres havíem sentit a parlar d’aquesta antiga ruta i del fet que era possible fer-la amb bicicleta de muntanya. Fins aleshores només havíem fet excursions curtes. Però pedalar dues setmanes camp a través carregant el mínim equipatge possible, això era del tot nou!


Propers Esdeveniments – Pàgina 3 – EL Centre de Sarrià\n23/09/2021 propers\t23 setembre en endavant\njul.\t10\t2021\n10 juliol / 21:00 - 23:00\nCANTADA D’HAVANERES AMB BOTIFARRADA I CREMAT / DOLÇA PETXINA\nEl Centre de Sarrià\tPare Miquel de Sarrià, 8, Barcelona\nRESERVA Enamorats del mar des del peu de Collserola, Dolça Petxina és el nostre grup d’havaneres i cançó marinera format per Jordi Matas (baríton), Àlex Cusó (tenor) i Jordi Joan...\nmaig\t18\t2021\n18 maig / 09:45 - 12:00\nCatedral de Barcelona\tPlaça de la Catedral, Barcelona\nEl dimarts 18 maig, us convoquem a la propera activitat del nostre cicle de sortides culturals Sarrià veu món, aquesta vegada per conèixer les terrasses de la Catedral de Barcelona....\n“Ànimes” es tracta de l'últim treball de l'artista Llorenç Martí. Una obra de tintes xineses, que tot just ha començat a gestar-se. Pren forma i orbita al voltant d’idees i...


Rita | Inquietuds\nFem un #Meetup? →\nPublicat el 2019/11/04 per funkyover\nDavid Bagés i\nAssistim a una nova estrena aquesta setmana, aquest cop Rita de Marta Buchaca. Es va estrenar als Terrats de Coincidències amb molt èxit i com una de les obres de la temporada. I ara la tenim aquest començament de novembre a la Sala Beckett\nRita és una obra que ens parla de la família, de la relació entre germans i la relació entre mare i fills. Amb petites escenes que duren pocs temps ens va explicant la relació entre dos germans, Toni i la Julia. En aquests curts ja ens diuen que la Julia no és capaç de prendre decisions, la delicada situació de la mare, la relació de parella de cada germà- I de mica en mica ens anem situant en la vida de tots dos.\nA partir d’un fet puntual que descobrirem en pocs minuts i després dels somriures inicials, ens veiem que han de prendre una nova decisió com és decidir que fem amb la mare que té Alzheimer.\nParla amb una mica d’humor de l’eutanàsia, de la mort. I ens fa riure i emocionar en parts iguals. Parlem sense embuts de l’eutanàsia, amb la finalitat d’evitar un patiment insuportable a la persona. Sempre hi ha un vincle directe i a la vegada immediat entre l’acció i el sentiment.\nDurant els últims anys sempre s’han vist nombrosos debats sobre la forma d’actuar davant els malalts terminals o en processos irreversibles que demanen morir per evitar el sofriment i no viure la fase més degradant de segons quines malalties. Però en aquesta obra tracta sobre com plantejar-ho les persones que haurien de pendre la decissió final.\nTant el David Bagés com Anna Moliner estan fenomenals. He pogut riure i plorar amb ells en aquests 80 minuts o 90 minuts que dura l’obra. M’han fet riure i emocionar com poques vegades.\nTal com vaig dir al sortir de la Sala Beckett, poseu-vos les piles i aneu a veure-la sense cap mena de dubte.\nAquesta entrada s'ha publicat en Cultura, postfuncio, Teatre i etiquetada amb opinio, postfuncio, Sala Beckett, teatre. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nUna resposta a Rita\nRetroenllaç: Pols a la memòria | Inquietuds


Negoci Empresa Mataró, l’entitat que vol unir i impulsar el sector empresarial de la ciutat\nEconomia i empresa // 30 de desembre - 18:42h\nEntrevista amb Aldo J. Marco, economista i nou Gerent de Negoci Empresa Mataró (NEM).\nEl nou gerent de NEM. Foto: R. G.\n2019 ha estat l’any del canvi d’Unió de Botiguers a Negoci Empresa Mataró. Què es vol assolir amb aquesta nova entitat?\nNEM és una organització empresarial que representa al Comerç, l’Hosteleria, els Serveis i el Turisme. Però que també vol ser aglutinador d’altres sectors que formen part de l’economia de la ciutat. Encara que cal tenir present que l’Entitat sempre tindrà com a nucli el Comerç, ja què és l’eix vertebrador de qualsevol ciutat, i també ho és de Mataró.\nL’entitat ha creat la nova figura del gerent, què pot aportar i què significa?\nLa gerència ha de permetre donar a l’Entitat una dimensió organitzativa més àmplia, tant a nivell empresarial com social, i professionalitzar-la per dotar de noves eines que permetin tenir una veu més forta, oferir un millor servei als empresaris i defensar els seus interessos.\nQuins objectius es marca NEM?\nSer una entitat que no analitzarà la realitat a vista d’ocell, sinó que estarà present a peu de carrer. Cal posar en valor el comerç de proximitat, que és el que redistribueix riquesa i genera benestar i ocupació a nivell local. Les grans superfícies generen ocupació, però també en destrueixen. I els seus beneficis sovint se’ls emporten a altres economies, i no reverteixen a la economia local de petita escala de la nostra ciutat.\nCom és el comerç de Mataró?\nÉs un comerç molt arrelat, amb unes idees i valors molt clars, però s’ha trobat amb problemes amb administracions que no n’han tingut prou cura. NEM ha de ser un interlocutor potent que generi projectes pensats per a tota la ciutat. Tenim sobre la taula el Pla d’Impuls del Centre, que és molt important, però no és un pla d’impuls comercial per tot Mataró, i cal ampliar horitzons en aquest sentit.\nQuin paper juguen els barris?\nNEM vol crear un nou paradigma per reactivar comercialment totes les zones de la ciutat, i enfortir la presència empresarial en els diferents barris del voltant del centre. Hem de ser capaços de crear pols d’atracció urbana per generar una afluència cap a aquestes zones. Considerem essencial que quan parlem de comerç urbà, s’estengui a tots els racons de Mataró.\nPer on passa el futur del comerç local?\nUna de les claus es troba en el projecte de les APEU, que fa temps que s’està negociant amb l’administració i actors socials, però que per motius polítics s’ha anat ajornant. És el futur del sector empresarial urbà, ja que permet fer-se fort gràcies a una col·laboració publico-privada on tot es gestiona de manera professional. El benefici directe és la reactivació econòmica de cada zona, incrementant el seu atractiu, i promocionant els seus negocis locals. És la manera de competir amb les grans superfícies. Nosaltres hem d’esdevenir el centre comercial ‘a cel obert’.


Baby Pollet Beaky Little Live Pets | JOGUIBA\nBaby Pollet Beaky Little Live Pets\nJoguines Little Live PetsJoguines FamosaJoguines\nDescripció i característiques Baby Pollet Beaky Little Live Pets\nBaby Pollito Beaky de color blanc de Little Live Pets. Baby Pollito està a punt de trencar la closca! Quan surtis descobriràs que li encanta piular, passejar i jugar. Col·lecciona els 4 models diferents! Edat recomanada: +5 anys.


La DO Montsant reconeix l’esforç dels cellers i viticultors amb els Premis Montsant\nLa gala de lliurament d’aquests premis, que arriben a la seva segona edicio, tindrà lloc aquest divendres 7 de juny, a les 19:30 h, al Teatre L’Artesana de Falset\nLa gala de lliurament se celebrarà al Teatre L’Artesana de Falset AJUNTAMENT DE FALSET\nDijous, 06 Juny 2019 19:21\nLa Denominació d’Origen Montsant celebra la segona edició dels Premis Montsant aquest divendres 7 de juny, per reconèixer el mèrit de tots aquells que amb el seu esforç fan créixer dia a dia la DO Montsant. La gala de lliurament serà conduïda per la comunicadora i sommelier Meritxell Falgueras i se celebrarà al Teatre L’Artesana de Falset, a les 19:30h. Allà es donaran cita els viticultors i cellers que conformen la DO Montsant, a més de representants de les institucions i agents del món del vi.


La Marxa de Torxes per reclamar la Independència de Catalunya només s’anul·larà si plou molt | Nova Ràdio Lloret\nLa Marxa de Torxes per reclamar la Independència de Catalunya només s’anul·larà si plou molt\nImatge: La Marxa de Torxes de l'any passat | Font: NRLL\nSi el temps ho permet, aquesta nit se celebrarà la Marxa de Torxes a Lloret de Mar. El coordinador de l’ANC, Alfons Sànchez, apunta que hauria de ploure molt perquè s’anul·lés. En tot cas, la decisió es prendrà a l’últim moment i la intenció és fer-la.\nLa Marxa de Torxes es fa cada any a diferents municipis catalans en la vigília de la Diada Nacional de Catalunya per reclamar la independència. A Lloret, la d’avui és la vuitena edició.\nL’inici de la marxa és a Es Gurugú, a la Dona Marinera, a les nou de la nit i la rua va fins a la plaça de la Vila. Allà, està previst fer la lectura del manifest i hissar una estelada. Un gest simbòlic, segons Alfons Sánchez.\nA més, l’artista lloretenca Neus Dalmau cantarà la versió antiga dels Segadors i una peça èpica que ha creat fa poc, titulada Octubre.\nLa Marxa de Torxes del 2018 (NRLL)\nDe cara a demà, l’ANC de Lloret ha organitzat un parell d’autocars per anar a la manifestació de Barcelona. La sortida serà a dos quarts de dues de la tarda des de la plaça de la Vila. Hi assistiran més un centenar de persones. I recordem que també ERC organitza autocars des de Lloret.\nAlfons Sànchez assegura que aquest any la Diada té molt de pes perquè estem a poc més d’un mes de conèixer la sentència del judici de l’1-O. I recorda que és intolerable tenir dirigents polítics empresonats o a l’exili.\nPer reclamar justícia, el coordinador de l’ANC a Lloret ha apuntat que hi ha previst fer reunions passat l’11 de Setembre per decidir quines accions s’impulsaran les properes setmanes.\nEtiquetes: 11SANCDiada Nacional de CatalunyaIndependènciaMarxa de TorxesOnze de SetembreProcés sobiranista


Vent d Cabylia: Què dir del "valencia-nano"?\nBocabadat m'he quedat en llegir la notícia de la suposada valencianització del Gran Premi de Fórmula 1 que ens arriba gràcies a la cervesera Amstel: Aunque uno a veces no sea del todo consciente, no hay nada más valenciano que nuestra forma de hablar. Y eso es, precisamente, lo que Amstel SIN ha querido trasladar al Gran Premio de Europa de Fórmula 1 que del 22 al 24 de junio llega a las calles de Valencia. Para conseguirlo ha creado iNano, una aplicación de iPhone que funciona como un traductor de castellano a “valencia-nano”. El iNano puede descargarse gratuitamente de la applestore y permite traducir hasta quince frases relacionadas con la competición de Fórmula 1. El usuario solo tiene que seleccionar la que más le guste y en la pantalla de su iPhone aparecerá una boca que traslada aquello que se quiere decir a una sucesión de “nano, nano, nano…” que cambia de tono e intensidad según lo impactante del mensaje (porque ya sabemos los valencianos que a veces, usando una sola palabra, podemos decir muchas cosas). [...] El iNano es una manera divertida de “valencianizar” el VSC, uno de los eventos más destacados del calendario deportivo que traerá a la ciudad a las figuras y medios internacionales más importantes del mundo del motor junto a miles de aficionados de todo el mundo. Ací en teniu el vídeo promocional de l'engendre:\nNo sé què dir. En el seu dia vaig parlar dels "tetes" i els "nanos" de Rafa Mora com a fenomen lingüístic curiós introduït en la llengua castellana parlada en terres valencianes. Podia fer certa gràcia, però açò d'Amstel em sembla trist, bastant trist, pràcticament un insult als valencians i al valencià, en menysprear la nostra identitat i reduir-la a un particularisme folcloritzant que no no passa de dir algunes expressions "vernacles". Més encara si això es presenta com una manera de "valencianitzar" res i s'obvia totalment que els valencians tenim una llengua diferent al castellà, amb nom i identitat pròpia. Si volen valencianitzar que ho facen de veres, però si només volen fer la gracieta, almenys que no ens tracten com a curiosos indígenes en procés d'assimilació cultural. Així que els he deixat un missatge al tuit corresponent a l'anunci: Personalment no em fa cap gràcia. Em sembla un insult als valencians, que tenim una llengua pròpia: el valencià. Potser estic filant massa prim, però es la reacció que m'ha provocat la seua campanya, senyors d'Amstel...\nActualització: El que ha començat com un simple post ací mateix, ha acabat en el Trending Topic estatal #ninanonihòsties creat per Josep Nadal, el cantant de la Gossa Sorda, com s'explica en esta notícia de Vilaweb. A banda, també volia deixar constància del post que ha fet Ferran Suay sobre la qüestió, on explica les raons per les quals la campanya d'Amstel ens ha semblat insultant a molts valencians. Finalment, a més a més, la pròpia marca cervesera ha fet un comunicat explicant-se i demanant disculpes a qui s'haja sentit ofés. És d'agrair.\nPostejat per Vent d Cabylia a les 10:21\nCategories: Queixes, Valencianisme\ntammuz ha dit...\nem pareix cutre i sense cap gracia , la amstel a perdut el nord o que?\n19 de juny, 2012 13:34\nVictor Micó ha dit...\nNo puc veure el vostre tuit/resposta. Respecte a la campanya m'agradaria no fer cap comentari però es realment trista, patètica i encara em quede curt.\n19 de juny, 2012 14:22\nVal, no m'ha costat gaire de trobar.\nA veure si contesten alguna cosa.\n19 de juny, 2012 14:24\nNo em sembla que files prim, jo també ho considere vergonyós i cutre, estic farta de la publicitat d´Amstel en Falles, festes vàries i el Gran Premi i lo de "lo tuyo mola más"...vingau-se a viure al Grao i voreu lo que mola, "nanos".\n19 de juny, 2012 14:30\nSóc usuari habitual de la paraula nano (i defensor, perquè a més de gastar-se en castellà col·loquial, és un mot totalment normal en part del valencià popular), però quan parle valencià use moltes més paraules. El dia que Amstel use expressions com anar més que meló o anar a tota virolla o, simplement, faça una campanya totalment en valencià, començaré a sentir-m’hi identificat. Però des de fa anys demostren que no tenen més intenció que usar espardenyades amb l’objectiu de caure simpàtics.\nSóc del mateix parer que expresses en l'apunt.\n19 de juny, 2012 16:28\nGràcies a tots. Pensava que m'havia tornat boig. Únicament un tuiter m'ha dit que a ell sí que li ha semblat graciós...\nVictor, estan esborrant els missatges que els deixem, no només els meus, sinó també el d'algunes altres persones que s'han queixat igualment. Per tant, només queda registre en les nostres pròpies piulades (o siga que no contestaran de cap de les maneres, ans al contrari, estan intentant silenciar tota queixa).\nJosep Lluís, no em fotes que a tota virolla és valencià. Jo pensava que també es deia en castellà! Ja veus... :D\n19 de juny, 2012 17:41\nI ningú ha dit una cosa molt important.La feina principal que Amstel té pendent és fer millor cervesa, perquè la que fabrica ara per ara és més roïna que el greix.\n19 de juny, 2012 21:53\nNo t'has tornat boig. És penós que redueixin la llengua a un pur accident folklòric i curiós, "que fa gràcia". Pena, fa. Gràcies per posar paraules a la indignació.\n19 de juny, 2012 22:54\nEm sembla lamentable aquesta campanya, a més -com diuen per ací dalt- de, cutre i patètica. Però que s'ha pensat aquesta gent? Els valencians estem patint atacs continus envers la nostra llengua...sense anar més lluny, la Conselleria d'Educació ha presentat un segon esborrany de Decret de Plurilingüisme que margina, més sí cap, el valencià. Poca broma...\nI pel que fa a la birra, jo ho tinc clar! RiuRau, Vipa, Antara, Tyris...no ens les acabarem!\n19 de juny, 2012 23:17\nTot aixòi forma part de l'estratègia de minoració a què ens sotmeten. Burlar-se de nosaltres és de bades, deuen pensar. La manera de contradir-los és eliminar eixa cervesa de la llista de productes que consumim, i recomanar que no la compren les nostres amistats.\n20 de juny, 2012 09:09\nl'any passat ja anava pel mateix camí... dues fotos:\n20 de juny, 2012 10:01\nAixí que el hashtag #ninanonihòsties l'ha creat Josep Nadal?\nDoncs vaja, em sembla més gros el que fa ell de donar suport a un grup de Gandia que canta en castellà, que té la pàgina web amb domini .ES i amb un vocalista d'Oriola, el País Valencià assimilat a Múrcia gràcies a la repoblació feta amb colons d'allí. Ja ha colat el grupet en més d'un concert de música EN VALENCIÀ, quan no en tenen ni una sola en aquest idioma, i fins i tot en cançons "bilingües" al seu darrer disc, al més pur estil sainet, que per aquest motiu he deixat d'escoltar.\nAquests "illuminati", que diuen als demés el que està bé i el que està mal, cada vegada els tinc més identificats i avorrits per les seus incoherències o favoritismes. Es permeten "opinar" de manera violenta i insultant "ni nano ni hòsties", i després, si els recrimines a ells alguna actitud censurable, et responen amb la mateixa xuleria i prepotència.\nAnem a vore: què té de roïn el "nano"? Qualsevol que haja viscut a València ciutat sap que allí és una expressió molt habitual. A mi també m'han dit "tete", per exemple, empleades de botigues o quiosquers, gent que atén de cara al públic, d'una certa edat. És tan contagiós que fins i tot amics meus lliures de tota sospita homòfoba o retrògrada han tornat soltant el "nano" a tort i dret després d'uns pocs mesos d'habitar a la capital. També ho diuen els castellanoparlants, i la publicitat, al meu parer, en cap de moment identifica de forma explícita als valencianoparlants amb el "nano", sinó que ho mostra com una manera peculiar de parlar dels capitalins, cosa que és certa.\nAixí que s'ha sentit identificat i ofés qui ha volgut: jo, saforenc i valencianoparlant, no ho he fet, i sí que he reconegut l'estereotip de l'habitant de la capital amb el "nano" i fins i tot me n'he rigut. Com tampoc crec que se'n puga sentir identificat un de la Marina, però bé.\nI si m'haguera sentit personalment identificat, doncs tampoc haguera passat res: no està malament riure's d'un mateix de tant en tant, que els acudits es fan, el 99% de vegades, a partir d'estereotips (quan en fem dels demés sí que ens fa gràcia, sí).\nAl final queixar-se amb tanta intensitat i mala llet d'una cosa tan inofensiva denota més amargura que altra cosa...\n20 de juny, 2012 14:43\nAnònim, que té de roïn donar suport a un grup que canta en castellà, siga de València, Oriola o Lima? O en anglés?\nD'una altra banda, les raons per les quals molts ens hem sentit ofesos per la campanya les ha explicades molt bé Ferran Suay (en l'enllaç que hi done). No es tracta d'emprar "nano" o "tete", sinó de dir que això és "valencianitzar" res, menyspreant per complet les veritables particularitats valencianes (com ara la llengua). Imagina't que hagueren fet la mateixa campanya per als gallecs usant la paraula "carallo" i dient que es tracta d'un traductor d'espanyo-galegocarallo. Sembla indigne, no?\n20 de juny, 2012 16:17\nEfectivament, la campanya és una vergonya. Ja l'havia vista als cartells pel carrer, però és de veres que no em vaig sorprendre: és així. És l'estratègia de minorització lingüística de què parlava Suay, això és clar, però no és nou i, malauradament en trobem exemples cada dia, no sols a l'àmbit publicitari. Conclusió: per sort, hi ha altres cerveses, que nosaltres també som "mercat".\n20 de juny, 2012 17:23\nSobre què té de roïn donar suport a un grup saforenc que canta en castellà: em pensava que a la gent que esgrimeix l'argument de l'"insult al valencià" en la publicitat d'Amstel no caldria explicar-ho. Que un personatge públic com Nadal, tan bel·ligerant amb Espanya i que en les seues lletres critique a les "femelles falleres parlant castellà" (sic), suposadament perquè van de guardianes de les essències valencianes i després s'expressen en espanyol, convide a un grup valencià, de la zona valencianoparlant, que parla castellà i que té com a identitat nacional ESPAÑA, a una gira de concerts EN VALENCIÀ, hauria de ser una contradicció, a més d'una cosa fora de lloc en una gira de música en valencià. Que a més faça com als sainets, introduïnt cançons en "valenspanish" en un disc que esperaria que fóra en valencià, em desagrada. Res a dir, per contra, si el grup convidat fóra de Lima o de Madrid. Però d'ací i cantant en la llengua de l'enemic, de l'invasor? Si no li veus res de roïn supose que és perquè es compleix allò de les diferents vares de medir i que a molts d'aquests illuminati que critique els arguments els canvien quan són amigatxos. Si cantaren en anglés? Home, em segueix semblant que un grup no cante en la seua llengua pròpia, però almenys estarien lliures de sospita de "col·laboracionistes" amb l'invasor, en no emprar la llengua d'aquest sinó l'anomenada "internacional".\nM'he llegit l'article de Ferran Suay , i bé, no ha canviat per a res la meua opinió. És més, m'indigna moltes de les asseveracions que hi fa, i puc explicar-t'ho paràgraf per paràgraf.\nParàgraf 1) Comença partint d'una fal·làcia, ja que enlloc s'ha dit de manera explícita a la campanya (corregeix-me si estic equivocat) que faça referència al valencià, a la llengua valenciana, a l'idioma valencià o al dialecte valencià del català, dis-li com li vulgues dir. I encara que així fóra, bo, dir-li a Suay, per si no ho sap, que l'humor es fa el 99% a base d'exprimir estereotips. Els catalans són agarrats, els madrilenys són xulos... això són estereotips. Que els valencians som incapaços de dir més d'una paraula? Home, és tan exagerat el seu motiu d'indignació que cau pel seu propi pes. Evidentment és una broma. No crec que els senyors d'Amstel, o l'agència VALENCIANA que ha dissenyat la campanya, pensen realment que els valencians som poc menys que retrassats mentals (això els inclouria també a ells). Com que seguisc pensant que mai s'ha dit explícitament que es referien als valencianoparlants, sinó al parlar dels habitants de València capital (i això, malauradament, a dia de hui inclou a més castellanoparlants que valencianoparlants) s'estaria dient el mateix dels castellanoparlants i, per extensió, dels espanyols.\nParàgraf 2) Ja explicat en part al paràgraf 1: al contrari del que diu Suay, la ridiculització sí que inclouria als espanyols, o almenys als castellanoparlants de València capital. He llegit un text al Facebook d'algú que es lamentava de la retirada de la campanya, i que conté un argument que faré meu: ningú hagués protestat a Madrid per el "iTronco".\nParàgraf 3) Ens queixem que els espanyols dediquen hores al parlament a debatre sobre els insults al seu himne o bandera... i ara fem nosaltres el mateix, perdó, pitjor, en indignar-nos per un ACUDIT sobre nosaltres (fet per algú de nosaltres mateixos)? Si els habitants de Lepe feren el mateix cada cop que algú fa un acudit d'ells, la Justícia estaria 1000 cops més col·lapsada.\n21 de juny, 2012 03:07\nA mi el que més em preocupa és que alguns vegen açò com algo normal, un acudit sense importància. I em preocupa perquè és una forma de menysprear la nostra llengua que ja está en condicions de inferioritat respecte l´espanyol, i menysprea l´esforç que fa i ha fet molta gent durant molt de temps perquè aquesta tinga presència en tots els àmbits. Jo particularment em vaig sentir ofesa al veure l´anunci. Valencianano? No perfavor, perquè primer ,no em sent identificada especialment amb la paraula nano (que concretament no s´utilitza al meu poble) però que encara que la utilitzara sentiria que és una forma reduccionista de tractar una llengua ben rica, segón perquè sí la identifique amb gent de València però que precisament NO parla valencià, i tercer perquè a la nostra terra hi ha molt més que circuits de F1 i mascletades. El humor és bò però els estereotips, segons com i amb que s´utilitzen son mooolt perillosos.\nEn tot cas, m´alegre que ho hagen retirat...per alguna raó serà!\n21 de juny, 2012 13:01\nEl que trobo més sorprenent és que els sorprengui que algú s'ofengui i demanen disculpes si algú s'ofen.\nCom si no fos una ofensa objectiva. És condicional.\nEl cas és que amb el català (jo anomeno així el valencià) tot s'hi val. Només demanen disculpes si algú s'ofen i els toca la butxaca.\nElls no ofenen, en tot cas sóm nosaltres qui tenim la pell fina...\n21 de juny, 2012 14:42\nPrengueu-vos una til·la. Que menysprea quèeeeee? Que menysprea els que fan esforços per recuperar el valencià? Però per quèeeeeeee? A mi no em paguen els d'Amstel ni treballe per a ells, però... perquè aquesta sarta d'atacs?? No menysprea ningú; fa un acudit de la manera de parlar dels habitants de València capital, amb el "nano" a tota hora... És així com es fan els acudits, explotant els estereotips! En cap moment ni lloc he vist encara que els de l'agència, o els d'Amstel, equipararen el "valencianano" amb el català que es parla a València.\nNingú no et demana que t'hages de sentir identificada amb la paraula "nano"; de fet fora de València ciutat gairebé no es diu, com no la dic jo. Per això m'he d'ofendre??? I si sóc de Torrelodones i trauen una campanya fent nosa que els de Madrid estan a tota hora amb el "tronco", també m'hauria de sentir indignat i demanar-ne la retirada?? Estalvia't tot el rotllo de "és que el 'nano' és una forma reduccionista i blah blah blah"... És que és un ACUDIT... ho has entés... un A-C-U-D-I-T! Com aquell que deia que "Com es diu en valencià 'per favor, ves amb compte quan puges al cotxe perquè tens fang a les sabates i vas a embrutar-me la tapisseria'? 'Xè xè xè xè xè xè xè xè!!!!!!!'\nTambé vas a soltar-me el rotllo que "és que no poden fer broma amb el "xè" perquè és reduir un idioma a una paraula i això m'ofén"??? Repetisc: és un A-CU-DIT!!\nPer últim: esteu demostrant una ignorància supina sobre la vostra terra i la vostra cultura: a València ciutat SÍ que es fa servir el "nano", i en cantitats industrials... tan pels castellanoparlants... com PELS VALENCIANOPARLANTS. Que no ho sapigueu és una altra història, i que ho considereu de "xungos" és també problema vostre.\n22 de juny, 2012 03:04\nContinuant amb això de l'article de Ferran Suay (http://www.suay.cat/2012/06/amstel-publicitat-ofensiva.html):\nparàgraf 4) Molta demagògia això de comparar el que diu un POLÍTIC (en aquest cas Duran i Lleida sobre les ganes de treballar dels andalusos), que té una responsabilitat amb els ciutadans i les paraules del qual han de ser molt més mesurades, amb una inofensiva campanya en to d'humor i broma d'una empresa cervesera. Qualificar-la d'"atac racista" ja ho trobe excessivament fora de lloc. Que es faça mirar les paranoies per un psiquiatre. No crec que jo estiga fent cap "atac racista" quan conte un acudit de Lepe. I farà 3 o 4 anys, en un anunci de la Coca-cola, es podria haver interpretat que els andalusos estaven a tota hora bramant flamenco pel carrer, i que jo sàpiga ningú d'allà es va sentir ofés, ni hi va veure racisme ni en demanà la retirada. Sabeu quan ho van fer? Us ho recorde: quan la Junta Central Fallera es va queixar perquè al mateix anunci eixia ¡durant 2 segons! un home disfressat de fallera. Oh clar, però en aquella ocasió fou una exageració perquè ja sabem que els fallers són tots uns retrògrads...\nparàgraf 5) I ací, ja, el colp de gràcia per a encetar una campanya d'"indignació viral": "si ho trobes bé és que ets un imbècil". És a dir, "ho estàs amb mi o estàs contra mi". I clar, a ningú li agrada que li diguen imbècil, així que, si cal, anul·larem el pensament propi i la capacitat de raciocini i ens dedicarem tots a sentir-nos increïblement ofesos i a demanar boicot a Amstel.\nDoncs no, senyor. L'imbècil serà vosté, jo encara conserve la meua capacitat de pensar i jo ni he estat vexat ni m'he sentit ofés.\nPD: diga'm a vore què opina Duran i Lleida, al que defenia més amunt, del #novullpagar. Que jo sàpiga, la Generalitat de Catalunya té les competències sobre carreteres, així que ja hauria pogut rescatar els peatges fa temps. Per a CiU no és una qüestió de "catalanitat", sinó de la seua butxaca, ja que, sense saber-ho, estic quasi segur que hi tenen interessos. Com també s'hauria d'haver acabat la concessió de l'AP-7 al País Valencia al 2006. No només li van allargar la concessió... sinó que ara és propietat de la CATALANA Abertis.\nPD2: feu una ullada al vídeo que he enllaçat de la Coca-cola. Hi apareixen aragonesos i andalusos. No em consta que cap d'ells es sentira ofès en ser "vexats", com diria Suay.\n22 de juny, 2012 03:32\nNo he vist l'anunci en qüestió perquè sembla ser que l'han retirat. Pot ser siga millor així, doncs d'haver-lo vist, pense que el cabreig hauria estat monumental.De tota manera, i per desgràcia, han acerat amb l'ideosincràsia dels valencians -de la majoria- que darrerament parlen molt en castellà i de tant en tant incrusten alguna expressió en valencià perquè no la saben dir en castellà. Els qui ens indignem som la minoria, però una minoria conscienciada de ser un poble quelcom diferent\n26 de juny, 2012 19:23


Lloguer de cotxes Sant Luis Talpa - Llogar un cotxe a Sant Luis Talpa\nLloguer de cotxes Sant Luis Talpa\nLloguer de cotxes a Sant Luis Talpa\nLloguer cotxes en Sant Luis Talpa\nEl lloguer de cotxes a Sant Luis Talpa és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Sant Luis Talpa i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Sant Luis Talpa, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a Sant Luis Talpa - Lloguer de cotxes El Salvador Aeroport\nA El Salvador, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a Sant Luis Talpa, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a Sant Luis Talpa, El Salvador no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a El Salvador de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en Sant Luis Talpa o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a El Salvador en aeroports com ara lloguer d’aeroports: -.


Archiwa: micropigmentacion - correccion de cejas mal hechas - CLÍNICA ESTÉTICA MARBELLA OPERACIÓN DE PECHOS EN MARBELLA | AUMENTO DE PECHO | REDUCCIÓN DE PECHO\nCORREGIR MICROPIGMENTACION MAL HECHA A Donde eliminar maquillaje semipermanente cejas mal hecha en Marbella y en Córdoba\nComo aclarar la micropigmentación cejas 01.08.2017 Możliwość komentowania CORREGIR MICROPIGMENTACION MAL HECHA A Donde eliminar maquillaje semipermanente cejas mal hecha en Marbella y en Córdoba została wyłączona\nCORREGIR MICROPIGMENTACION MAL HECHA>>;-::>>Saludamos a La Clínica Estética Marbella. El centro más famoso en España y en Europa.Te ofrecemos la alta calidad de servicios con los mejores especialistas para CORREGIR MICROPIGMENTACION MAL HECHA Clínica Estética Micropigmentación y Maq..\nTags: corrección de cejas mal tatuadas, Corrección de micropigmentación en cejas Granada, corrección micropigmentación mal hecho, CORREGIR MICROPIGMENTACION MAL HECHA, corregir micropigmentación no deseada, micropigmentacion - correccion de cejas mal hechas, micropigmentación correctivos, Micropigmentación correctivos en Madrid\nEn Donde aclarar microblading cejas mal hecha en Marbella or en Jerez de la Frontera\nUncategorized 03.07.2017 Możliwość komentowania En Donde aclarar microblading cejas mal hecha en Marbella or en Jerez de la Frontera została wyłączona\nComo aclarar la micropigmentación cejas.Bienvenidos a La Clínica Estética Marbella. El centro más exclusivo en España y en Europa.Te proponemos la alta calidad de nuestro servicio con los mejores expertos para Como aclarar la micropigmentación cejas Clínica Estética Micropigmentaci�..\nTags: eliminar la micropigmentación de cejas, Eliminar la micropigmentación de cejas en Jerez de la Frontera, maquillaje semipermanente correctivos en Sevilla, micropigmentacion - correccion de cejas mal hechas, micropigmentación cejas mal hecha, micropigmentación no deseada, tatuaje correctivos


Curs de Disseny de jardins especialista en terrasses a Barcelona per Implika Barcelona - educaweb.cat\nAmb el curs de Disseny de jardins especialista en terrasses aprendràs tot el necessari per dissenyar un entorn exterior ideal. Per a això, comptaràs amb l'ajuda d'un equip docent qualificat i uns materials didàctics actualitzats i elaborats per editorials especialistes en l'àmbit de la decoració i la jardineria.\nEl disseny exterior d'un habitatge o un especio comercial és tan important com l'interior per poder treure el màxim partit a l'espai.\n• El disseny de jardins i paisatgisme.\n• Elements bàsics del disseny de jardins.\n• Superfícies horitzontals.\n• Elements verticals.\n• Decoració de jardí.\n• Plans de jardins.\n• Manual de treball de disseny de jardins.\n• Recerca, preparació i avaluació del disseny.\n• Desenvolupament del disseny: concentració al mapa de la superfície.\n• Enllestiment del plànol de distribució del jardí.\n• Creació d'un pla de plantació.\n• Visualització i construcció del disseny.\n• Gespa i plantes entapissants.\n• La gespa: els estils de gespa, escollir una gespa.\n• Les gramínies per a gespa.\n• Les gramínies per praderia.\n• La gespa: Preparant el terreny, instal·lar equipaments, sembrar i instal·lar gespa en tepes.\n• La gespa: regar, segar, mantenir la gespa, la salut de la gespa i renovar la gespa.\n• Les plantes entapissants: triar una entapissant, en mitja ombra, al peu d'arbres i arbustos, al llarg de camins i façanes.\n• Les plantes entapissants: a enllosats ia la vora de les terrasses, en talussos i en jardins de manteniment molt limitat.\n• Les plantes entapissants: en ciutat i en patis, plantar entapissants i mantenir entapissants.\n• Construccions per al jardí.\n• Història i evolució, traça i emplaçament de les parts construïdes i eines i materials\n• Passejades terrasses i vies de comunicació.\n• enllosats i empedrats.\n• Les escales del jardí i els murets.\n• Murs exteriors i pilars de portes de jardí.\n• Aconsegueixi un jardí a la ciutat.\n• Situació actual, ombra i llum, terra, protegir la seva intimitat i la terrassa.\n• Els tests, camins i passeigs i les construccions.\n• El jardí dels nens, efectes òptics, el racó de l'hort i les aromàtiques.\n• L'elecció de les plantes, els arbustos i les vivaces.\n• Les anuals, les enfiladisses, el reg i el jardí d'hivern.\n• L'enllumenat nocturn, la barbacoa i un jardí habitat.\n• Arbres per a balcons i terrasses.\n• El cultiu dels arbres al balcó: limitacions, elecció de l'arbre i adquisició de l'arbre adequat.\n• El cultiu dels arbres al balcó: Plantació, manteniment i poda.\n• Bedoll de l'Himàlaia, acàcia de bola, aralia en arbre i arbre del paradís.\n• Arbre de dat o acàcia de Constantinoble, carpe comú, castanyer d'índies i catalpa comuna o Bignonia.\n• Cordiline, sanguinyol xinès, alzina, arç blanc i freixe blanc.\n• Freixe de flor, hagi antàrtica. Lauroceraso, pomera decoratiu Everest i murta de terme.\n• Mirto del cap, olivera, palmell de chusan, salze blanc i teix.\n• Crear projectes de decoració\n• Realitzar la planificació i el pressupost dels projectes\n• Gestionar la relació amb el client\n• Crear diferents espais i ambients\n• Treballar amb els materials necessaris\nNegocis de jardineria i decoració de parcs i jardins, vivers ...\nNegocis relacionats amb la conversa de boscos i parcs naturals.\nTreballador d'hortes, vivers i jardins.\nTreballador de parcs urbans, jardins històrics i botànics.\nCurs de Disseny de jardins especialista en terrasses encara no ha rebut opinions


REIVINDICACIÓ DE 31 MINUTS | IGUALADA HOQUEI CLUB\n← FCB 5 – PROINOSA IHC 0. 31 MINUTS BONS. DESPRÉS DESAPAREGUTS\nL’ENTRENAMENT DE LES PARAULES →\nREIVINDICACIÓ DE 31 MINUTS\nPublicat el 27 Novembre 2006 per ihc\nEl Proinosa IHC torna a estar davant d'una setmana trascendental. I no precisament pel debut a la Cers d'aquest dissabte que vé contra el Saint-Omer bretó, tot i que aquesta competició s'hagi convertit en la gran esperança de la temporada. I és que abans hi ha un altre compromís molt més decisiu i que eclipsa de moment el partit europeu. Aquest dimarts l'IHC s'enfronta a les Comes a un Mataró, equip revelació d'aquesta temporada, que l'aventatja de 3 punts i que ve de guanyar de manera molt destacada a tot un Liceo per 3 a 1. En canvi els igualadins arriben d'una manera molt diferent: amb la pitjor golejada de la temporada (per primer cop l'Oriol Bargalló ha rebut més de 3 gols en un partit) i amb sensacions contraposades.\nSi deixem que la memòria actui sense filtres la imatge que ens queda del Blaugrana és la més pròxima en el temps, la de la segona part, just després del 2 a 0, , un equip desestructurat, lliurat al rival, sense capacitat de reacció. En canvi, si a la memòria li fem fer un treball més intens i som capaços de mirar el que hi ha abans d'aquesta segona part les impressions canvien. Un equip solid en defensa, amb eines eficaces per aturar els recursos ofensius (que en són molts) dels jugadors del Barça, amb rellotge de joc- marcant també el tempo- amb ideees en atac, joc col.lectiu i estructura. Clar, sense efectivitat. Però això ja és un mal endèmic que aquest dissabte es va agreujar per la grandíssima actuació d'Egurrola, el porter del FCB.\nI no som nosaltres qui fem aquest exercici que podria semblar un intent de potenciar les part bones per intentar tapar les dolentes. Els diaris nacionals també apunten en aquesta direcció. El Mundo Deportivo per exemple explicava així la victòria dels blaugranes: "El Barça, que tuvo muchos problemas con un Igualada que creó mucho peligro en la primera mitad, marcó en los momentos clave mientras que su rival se estrelló en Egurrola y acabó entregado".\nÉs hora per tant de reivindicar aquests 31 minuts de joc, i de treballar tot el que calgui perquè no es quedin aquí i es puguin completar 50 minuts, els necessaris que guanyar partits en una competició tant exigent com és la OK Lliga. Els jugadors igualdins començaran a fer-ho aquest dilluns. Sense defugir autocrítiques, ja se n'encarregarà Albert Tarrida, de recordar-los-hi- I amb el dubte encara de l'evolució de Sergi Montferri de les seves molesties als abductors.\nP- Sergi com va?. D'entrada com et vas trobar durant el partit?\nMONTFERRI- Bé. La setmana passada vaig tenir una petita estrebada a l'anductor i dijous ja no em vaig poder entrenar com la resta de companys. Però el tractament que vaig fer amb el fisio, el Jordi Campo, i els relaxants musculars i tal, van anar molt bé i durant el partit no estava al 100 per 100 però em vaig trobar bé i vaig patir relativament poc les punxades o les estrebades a l'abductor.\nP- Que en un pavelló de parquet sempre poden ser més grans no?\nMONTFERRI- SI, ens feia una mica de por precisament per això. És una manera diferent de patinar, relliscava força en algunes parts, és un terra amb menys estabilitat… però bé, dintre de tot em vaig trobar força a gust. Ara pateixo una mica més les conseqüències.\nP- Et molesta a hores d'ara. Com creus que pots estar dimarts?\nMONTFERRI- Bé, evidentment després del partit estava més carregat. Però el Jordi m'ho va mirar i em va dir que estava una mica més cag¡rregat però que era normal i que en les hores que queden pel partit pràcticament la cosa hauria d'evolucionar molt bé. Estem ara a l'espectativa de com anirà l'entrenament.\nP- Perquè d'entrenar, entrenaras.\nMONTFERRI- Si, si. Haig de treballar normal com els meus companys i aleshores ja veurem com va.\nP- Del partit de dissabte, bona primera part, però desapareguts a la segona, sobre tot després del 2 a 0.\nMONTFERRI- Si, jo crec que si. Que vam fer una bona primera part. Llàstima que no vam poder aprofitar cap de les oportunitats que van tenir perquè si ho arribem a fer ens haguessim reforçat anímicament encara més. A l'inici de la segona vam estar igual, fins que vam encaixar el 2 a 0 i aleshores inconscientment vam baixar de nivell, ens vam desestructurar bàsicament com a equip i això reflecteix el resultat. Perquè si tot i el 2 a 0 seguim jugant com ho estàvem fent podíem haver tingut encara més opcions de marcar i el resultat no hagués estat el mateix.\nP- Que és el que us exigeix l'entrenador. Que no baixeu la guàrdia.\nMONTFERRI- Si, evidentment que si. Amb el 2 a 0 quedàven molts minuts de partit i va ser una llàstima la desestructuració. Només amb un gol el partit tornava a estar obert. Llàstima perquè s'havia treballat bé fins al segon gol. L'entrenador ens ha fet veure aquesta baixada d'intensitat i que hem de treballar perquè no passi en pròxims partits.\nP- El pròxim, contra un Mataró, que ara tenim per davant i que està jugant molt bé.\nMONTFERRI- Si. A casa, però , ja hem regalat prou punts. I ara hem de ser forts per no permetre més pèrdues. ara hem d'anar per aquests tres punts, això ho tenim molt clar. No els podem deixar escapar. Ara queden 6 punts fins al final de la primera volta i volem intentar endur-nos-els tots. I més els de casa. I més contra un Mataró que és un rival directe.


Fa unes setmanes escrivia sobre set temps indispensables per a un bon funcionament cerebral que recomana el metge i professor de psiquiatria de la UCLA Daniel Siegel: temps interior, per dormir, de concentració, d’inactivitat, de joc, d’activitat física i de connexió amb els altres. Set temps que podem aprofitar per practicar aquest estiu amb els fills i filles, mirant de prioritzar aquells que no exercitem prou durant l’any i procurant harmonitzar-los.\nSobre un d’aquests temps, el de connexió amb els altres, que té infinits matisos i consideracions, vull fer-vos-en unes pinzellades avui. Em vull centrar en un dels requisits fonamentals perquè esdevingui un temps de qualitat i ens nodreixi per dins. En com podem fer-ho perquè aquest temps essencial per a la salut del cervell el puguem convertir en un temps plàcid que ens acaroni també els cors.\nEl temps de connexió amb els altres el podem subdividir en diversos temps i entre ells n’hi ha un d’imprescindible que solem practicar més aviat poc: temps per mirar-nos als ulls. Escrivia l’admirat i enyorat Carles Capdevila que avui no ens mirem als ulls, que tenim la mirada inclinada cap avall, la vista desviada cap al mòbil que portem a la mà, centrada fixament en les pantalles. Tots: el cambrer que pren nota, la caixera o caixer del súper, el metge... Pantalles que ens connecten a universos inabastables i ens desconnecten de les mirades dels qui tenim al davant.\nVaig decidir treure la meva data d’aniversari del Facebook el dia que centenars de felicitacions van omplir-me la celebració de convidats que no havia convidat i que, malgrat l’afecte, els bons desitjos i els missatges preciosos que em dedicaven, em posaven difícil mirar als ulls dels qui tenia al costat i entregar-me plenament al moment. Tot i ser una gran amant de les paraules i de les relacions humanes, hi ha moments que és infinitament més bell correspondre mirades que respondre missatges, endinsar-me en uns ulls que perdre’m en mars de lletres o en universos virtuals inabastables.\nUs proposo que aquest estiu proveu de fer l’exercici de mirar-vos una bona estona als ulls, en silenci i sostenint la mirada, amb les persones estimades. Si no hi esteu acostumats potser us costarà una mica, però és molt tendre i commovedor i molt bonic fer-ho.


Exposicions: Memòria de la defensa: arquitectures físiques i mentals\nespai C del\n26 març 2021 → 26 setembre 2021\n"Fa uns quatre segles es va aixecar a Mallorca la fortalesa sobre la qual avui s'assenten els fonaments d'Es Baluard Museu. El projecte el va dur a terme l'enginyer renaixentista Giovan Giacomo Paleari Fratino, qui també va idear múltiples fortificacions situades a la Mediterrània i al cor d'Europa. ç\nD'alguna manera, vam presentar un recorregut que ens apropa tant a Frantz Fanon, reconeixent-nos hereus d'accions colonialistes i d'ocupació, com a les relacions i denúncies que Foucault va apuntar en Vigilar i Castigar. Quina relació hi ha entre un baluard, una presó i una escola? Volem escoltar, com diria Gayatri Spivak, les veus que hi ha a l'altre costat de el mur". Es Baluard


Borriana presenta 3 projectes a Europa per a la rehabilitació del centre històric, la Bosca i el parc litoral de l'Arenal - Diari Millars, informació local en valencià.\nLes tres propostes tenen un valor estimat de 26,6 milions d’euros i s’emmarquen en les actuacions dels fons de recuperació europeus per a rehabilitació a nivell barri.\nPost més nousBorriana anima a participar en el Dia Internacional Sense Ascensors\nPost més vellsBenicarló celebra el Dia del Llibre


objectius | El virus dels dies\nArxivar per objectius\ndia 43: dissabte, 18 de novembre de 2000\nPosted in . with tags objectius, sol on 20/06/2009 by saül\nNo m’ he decidit a llevar-me fins a dos quarts de tres. Em succeeix cíclicament i no sé molt bé el perquè.\ndia 22: dissabte, 28 d’octubre de 2000\nPosted in . with tags objectius on 30/05/2009 by saül\nBaixo a l’hort i recol·lecto algunes hortalisses. El lleuger exercici físic em deu fer algun bé. Després reprenc la redacció del relat de les vacances compartides amb Michael, motivat potser per la seva proximitat.\ndia 12: dimecres, 18 d’octubre de 2000\nPosted in . with tags objectius on 20/05/2009 by saül\nEncara no li veig cap sentit a la meva vida. Però això ja no sembla importar-me.


Antoni Noguera: «Cal continuar amb els Ajuntaments pel Canvi i teixir aliances entre ells»\nL'actual batle i candidat a la batlia per MÉS per Palma, Antoni Noguera, la número 2 dels ecosobiranistes, Neus Truyol, i el politòleg especialitzat en moviments socials i polítiques públiques, Ricard Vilaregut, han presentat aquest dijous el llibre 'Ajuntaments pel canvi: menys del que volien, més del que es pensaven'; en el qual Vilaregut entrevista batles i regidors dels Ajuntaments pel Canvi. El llibre s’ha presentat en roda de premsa davant l’Oficina Antidesnonaments de Palma aquest dijous.\n«Durant aquests anys de govern, Palma ha format part, per batlia i per les polítiques desenvolupades, de les ciutats del canvi com Barcelona, Madrid, Saragossa o València», ha assegurat la número 2 de MÉS per Palma, Neus Truyol, que ha volgut detallar algunes de les mesures desenvolupades durant la legislatura com l’obertura de l’Oficina Antidesnonaments, «donant segons oportunitats a les persones» o la implantació de processos participatius «i que la ciutadania pugui decidir el destí d’una part dels pressupost municipal».


Dret Fiscal\nTramitació de tots aquells impostos que graven el dia a dia, tant de les persones, com de les empreses i societats. Ha de conèixer tots els impostos que té obligació de presentar, molts dels quals, requereixen formació per poder preparar-los, ja que són complexos, i fer-ho de forma correcta, és imprescindible, doncs en cas contrari, podria arribar a cometre un delicte penalment condemnat, contra la Hisenda pública.\nDeclaració Censal y alta a Imposat sobre activitats econòmiques (si cal) i posteriors modificacions censals.\nRealització, revisió i presentació de IVA: models 300 (trimestral), 390 (resum anual) i 347 (declaració anual d’operacions amb tercers).\nRealització, revisió i presentació de IRPF (lloguer): models 115 (retenció IRPF sobre lloguers trimestral), 180 (retenció IRPF sobre lloguers anual).\nRealització del Impost de Societats: amb base en les dades comptables, amb anàlisis de desgravaments, beneficis,etc… aplicables, amb models 202, (pagament a compte de l’Impost de Societats) i models 200 i 201 (Impost de Societats anual)\nRealització i presentació de l’Impost sobre Transmissions Patrimonials i Actes Jurídics Documentats.\nRealització i presentació del Impost sobre Successions i Donacions.\nRealització i presentació del Impost sobre la Renda de les Persones Físiques.\nAplicació de Convenis Internacionals.\nAssessorament sobre obligacions tributàries i orientació sobre l’aplicació dels beneficis i deduccions fiscals.\nEls meus ingressos són escassos tinc obligació de declarar? I si treball per a dues empreses? Que és més favorable fiscalment realitzar una donació als meus fills en vida o deixar-ho en herència? Vull desfer-me o comprar un immoble que despeses tributàries haig de tenir en compte en cas de compravenda? Em surt a compte la transmissió per l’import que em sol·liciten?\nEntre els impostos que ha de tenir molt presents, li citem alguns:\nIRPF – Impost Renda Persones Físiques\nAquest impost ha de declarar-se una vegada finalitzat el termini impositiu, és a dir, l’any natural anterior, tenint com a límit per a la seva presentació l’1 de juliol de l’any següent.\nCumplimentació del modelo nº 100.\nIVA – Impost sobre el valor afegit\nEstan obligats a la seva presentació, tots aquells que alienin béns, prestin serveis de forma independent, atorguin l’ús temporal de béns i importin béns o serveis\nSense mòduls.: presentació trimestral pel model 303 i presentació al gener de l’any següent, del resum anual, model 309.\nAmb mòduls.: presentació trimestral pel model 310, i presentació al gener de l’any següent, del resum anual, model 309.