Activitats per estar preparat aquest Nadal - Arquebisbat de Barcelona\nJust començat l’advent, la Delegació de Joventut proposa diferents activitats per gaudir del mes de Nadal\nAquestes són les activitats organitzades per la Delegació Pastoral de Joventut perquè els joves puguin estar preparats aquest Nadal:\nPregària de Taizè\nLa comunitat de Taizè rebrà el premi Cassià Just aquest dimecres 3 de desembre, de mans de la Generalitat, com a reconeixement a la seva feina amb els joves. Dijous 4 tindrà lloc a les 19:30h una pregària de Taizè amb el germà Pere i el germà Cristian. L’acte està obert al públic.\nEls joves de les diòcesis de Barcelona, Terrassa i Sant Feliu de Llobregat es trobaran sota els peus de la Mare de la Mercè per mirar-la, demanar-li i aprendre com dir “sí” a Jesús. La trobada estarà acompanyada pels bisbes de les tres diòcesis, i enguany serà la hermana Glenda qui portarà la pregària, convidant a tots a no tenir por. L’acte tindrà lloc el diumenge 7 de desembre a les 21:30h.\nLa Delegació convida de nou al recés de joves d’Advent, predicat pel bisbe Sebastià Taltavull. Una bona oportunitat per preparar-se pel Nadal i treballar l’espiritualitat de Santa Teresa de Jesús. L’acollida i pregària tindrà lloc a les 10h i finalitzarà a les 20h. L’acte costa 12 euros i va dirigit a joves de 18 a 35 anys. Per inscriure’s cal omplir el següent formulari.\nEl barri del Raval és ple d’entitats solidàries (Fundació Escó, Comunitat Sant Egidi, Fundació Comtal, etc.) que busquen portar llum a una zona amb molta gent necessitada d’ajuts. Per aquest motiu, la Delegació de Joventut proposa començar el Nadal acollint la Llum de Betlem amb una celebració de música, lloança i pregària a la sala de teatre de les Xaverianes, a càrrec del grup de música Light4you, i descobrir aquests espais de llum, tot portant-hi la Llum de Betlem. La celebració finalitzarà menjant turrons i desitjant el bon Nadal al pati de l’església de Santa Anna (C/ Santa Anna, 29). Tindrà lloc el pròxim 19 de desembre a les 21h al teatre de l’Escola Tècnico-Professional Xavier (Avinguda Francesc Cambó, 12).\nCafè Youcat: Per què va morir?\nFa anys la Teresa va viure, potser, el cop més fort de la seva vida: la mort de la seva filla Laura a causa d’un càncer. L’experiència de la Teresa, de la mort d’un ésser estimat, la viuen cada dia milers de persones. Però, tot i això, la Teresa no ha perdut el somriure ni les ganes de viure. Ni la fe. La Delegació proposa aquesta trobada a tots aquells que tenen inquietuds i dubtes a partir de la mort d’un ésser estimat. L’acte tindrà lloc el pròxim 21 de desembre a les 18h a l’església Santa Anna.


Taradell Bloc: Dimecres és fa el Ple de Febrer\nEn relació a la notícia del passat 23 de gener que apareixia a la secció ajuntament i que comentava la instal·lació d'unes baranes a les escales de la Plaça de les Eres, des del Grup Municipal d'Esquerra volem fer els següents aclariments:\nEsquerra va demanar la instal·lació d'aquestes baranes durant el passat ple de 4 d'octubre de 2007, ja que, com bé es diu, hi havien hagut diverses queixes a l'Ajuntament reclamant la col·locació de baranes en aquestes escales.\nLa demanda feta per Esquerra va ser acceptada per l'equip de govern, que va dir que les instal·larien.\nLa pregunta que vam fer al ple de 17 de gener de 2008 fou per saber quina era la previsió que hi havia per posar les baranes que s'havien promès 3 mesos abans, ja que, malgrat havia passat prou temps, encara no estaven instal·lades.\n12 de febrer de 2008 a les 9:59


Noves incorporacions pel projecte d’Aprenentatge Servei – DESOS Opció Solidària\nNecessitem incorporar a l’equip d’educació de l’entitat a 2 persones amb perfils molt proactius i experiència i/o coneixements sobre drets humans, en concret sobre el dret a l’alimentació i la sobirania alimentària, amb l’objectiu d’estendre un projecte d’Aprenentatge Servei. També necessari habilitats i coneixements sobre treball comunitari per la creació de la xarxa educativa amb diversos instituts de secundària a Barcelona i agents de l’àrea del comerç, hosteleria i institucionals de l’àrea metropolitana. Oferim un contracte en pràctiques de 6 mesos a jornada completa, prorrogable a un any (en funció de les resolucions de subvencions sol·licitades).\nTÈCNIC/A D’EDUCACIÓ ESPECIALITZADA EN APS I ALIMENTACIÓ\nRecerca, contacte i establiment de convenis amb centres educatius de Secundària de Barcelona i l’àrea metropolitana per implementar un projecte d’APS\nDisseny d’unitats didàctiques i implementació de continguts i formacions a joves a les aules de secundària\nElaboració i redacció d’ informes d’avaluació\nContacte , establiment de sinèrgies i treball en xarxa amb entitats i institucions del territori relacionades amb l’àmbit de l’alimentació, l’agricultura i, en concret, el dret a l’alimentació\nContacte, establiment de sinèrgies i treball amb els ajuntaments i ens municipals per promoure formació al personal tècnic sobre la implementació d’un projecte d’APS vinculat al dret a l’alimentació als municipis del Baix Llobregat\nTasques de formulació, gestió, seguiment i justificació dels projectes educatius\nEstar inscrit/a com a demandat d’ocupació al SOC i al Programa de Garantia Juvenil\nFormació universitària finalitzada. Estudis: psicopedagogia, magisteri, educació social, educació ambiental\nEs valoraran específicament els coneixements i/o experiència relacionada amb projectes d’APS i/o comunitaris, així com relacionats amb el dret a l’alimentació, la sobirania alimentària, l’agricultura o l’agroecologia.\nIndispensable tenir coneixements sobre drets humans i perspectiva de gènere\nIndispensable experiència en dinamització d’activitats amb joves, preferible vinculada amb l’educació formal o no formal.\nProactivitat i gran capacitat per treballar de manera autònoma i en equip\nRedacció i comunicació oral excel·lents\nDesitjable estudis i/o experiència en el tercer sector en treball per projectes\nNecessària certa flexibilitat horària\nEs valoraran específicament els coneixements i/o experiència relacionada amb projectes d’APS i/o comunitaris, així com relacionats amb el dret a l’alimentació, la sobirania alimentària, l’agricultura o l’agroecologia\nEdat màxima: 29 anys\nContracte en pràctiques del 31 d’octubre 2019 a 30 d’abril de 2020\nJornada completa, 40 hores setmanals (flexibilitat horària i possibilitat de fer algunes hores de teletreball)\nSalari: 1.200 euros bruts mensuals\nPossibilitat de prorrogar el contracte i augmentar el salari segons conveni\nLloc de treball: Sant Boi de Llobregat i Barcelona\nEnviar els següents documents i informació a l’adreça cooperacio.desos@pangea.org amb l’assumpte “Oferta tècnic/a educació” fins al 20 d’octubre:\nCV actualitzat, que inclogui data de naixement, DNI i telèfon de contacte\nCarta de presentació, destacant els aspectes del CV que encaixin amb els requisits del lloc de treball, i en especial l’experiència i/o coneixements sobre drets humans o APS\nEspecificar la inscripció al Programa de Garantia Juvenil


Naus laterals de l’església - Museu d'Arqueologia de Catalunya - Seu Girona\nNaus laterals de l’església\nA les naus laterals de l’església s’exposen diverses peces de gran format. Ornaments en pedra que vestien les ciutats de Gerunda (Girona) i Aquae Calidae (Caldes de Malavella) com escultures, inscripcions o capitells. També trobem sepulcres romans i els altars paleocristians de Roses i Empúries. Les vies de comunicació, bàsiques per a l’ordenació del territori, queden representades amb els tres mil·liaris trobats a les entrades de Gerunda (Girona).\nUna peça que cal destacar és el mosaic de la vil·la de can Pau Birol.\nEn aquest mosaic s'hi representa una escena mitològica amb dues figures joves recolzades en un pilar o columna, i està envoltada per un camp amb motius geomètrics. La figura femenina no porta cap atribut però la masculina sí, porta a la mà dreta un objecte que és clau per identificar l’escena i els personatges. Però que és aquest objecte?\nSi l'objecte que porta el personatge masculí és una troca de fil, es tractaria de Teseu i Ariadna, i l'escena representaria just el moment en que Ariadna li dona a Teseu la troca perquè pogués trobar la sortida del Laberint després de matar el Minotaure. També podria ser un bucrani (crani de toro) que simbolitzaria el Minotaure mort.\nD'altra banda, si interpretem l'objecte amb una poma estaríem parlant de Paris i Afrodita. Paris, príncep de Troia, va escollir Afrodita com la més bella de les deesses. Ella, al seu torn, li va oferir l’amor d’Helena d'Esparta.\nA banda i banda de l'escena trobem un monograma repetit que podria ser la marca del taller o del propietari.\nTeseu i Ariadna o Paris i Afrodita?\nÈpoca romana. Segle III dC\nVil·la suburbana romana de Can Pau Birol, Girona (Gironès)\nUna fita de pedra. El mil·liari\nÈpoca romana, 235-238 dC.\nTrobat a Sarrià de Ter (Gironès)\nEls mil·liaris són fites de pedra que es col·locaven al llarg de les principals vies romanes per indicar les distàncies en milles (1 milla = 1600 m). El punt d’origen i la manera d’indicar les distàncies variaven segons els llocs. Normalment tenen inscripcions honorífiques amb el nom i els títols dels emperadors i els magistrats sota el govern dels quals s’havia construït la via o s’hi havien fet obres de manteniment.\nEn aquest que tenim exposat al MAC Girona, tot i estar en mal estat de conservació (li falta el sòcol i part del cos), podem llegir a partir de text conservat que s’ha pogut restituir la el nom de l’emperador al qual fa referència: Maximí (Caius Iulius Verus Maximinus), 235-238 dC.\nDedicat a Lucius Aemilius Probus\nÈpoca romana, 1a meitat segle II dC\nTrobat a l'Ermita de Sant Grau, Caldes de Malavella (La Selva)\nEls pedestals i les làpides amb inscripcions honorífiques solien ubicar-se en espais públics de les ciutats romanes. L’aristocràcia i l’oligarquia locals els usaven per pregonar llur magnificència i sobretot els càrrecs que havien exercit al llarg de llur vida política (cursus honorum).\nAquest pedestal en concret prové de la ciutat romana d’Aquae Calidae, l’actual Caldes de Malavella, i està dedicat a Lucius Aemilius Probus, fill de Lucius, de la tribu Quirina, originari d’Aquae Calidae, de 27 anys, edil, duumvir. Lucius Aemilius Celatus i Porcia Proba a llur fill [...].\nUn personatge públic togat\nFragment d’escultura d’un personatge públic togat, marbre. Segle I dC.\nProcedent del Carrer de la Força (Girona, Gironès)\nAquest fragment va pertànyer a l'estàtua d’un personatge que va estar relacionat amb el govern de la ciutat de Girona. Ho sabem perquè als seus peus portava un recipient cilíndric denominat capsa. Aquesta caixa tan especial estava destinada a contenir documents i escrits enrotllats (volumina).\nEn la restitució ideal que podeu veure a continuació us en podeu fer una idea (restitució feta per J. Sagrera).\nTornar a l'exposició permanent\nVeure el sepulcre de les estacions


Vetllant - La vida versió Champions League\n12 d'octubre de 2010 a les 4:03 am\nMira tampoc podia dormir ara. M´agrada anar llegint del teu fill l´Emiliet.\nTot plegat m´ha fet pensar en l´obra de Manuel Baixauli, ja siguin els contes Espiral o la novel.la L´home manuscrit.\nEntre Lluna i Júpiter continuaré passejant pel ciberespai


Les Recopes de l’handbol\nFa dotze temporades que el Barça no disputa la Recopa d’handbol. El retorn a aquesta competició europea fa desenterrar un trofeu que s’ha aconseguit en cinc ocasions de les set participacions blaugrana.\nLa Recopa és el segon títol europeu en importància, però el Barça d’handbol no el disputa des de la temporada 94-95. La competició que enfronta els campions de copa de cada país no ha estat cap secret per al conjunt blaugrana, que ha aconseguit el trofeu en cinc de les set ocasions que l’ha disputat. El Barça és l’equip de la Lliga Asobal amb més Recopes, seguit de Ciudad Real, Portland, Teka i Ademar, amb dues.\nEls blaugranes van fer una modesta actuació les dues primeres vegades en què hi van participar. La temporada 77-78 van debutar a la competició però van caure a la primera ronda, a vuitens. Quatre anys després, el Barça hi tornava i arribava una mica més enllà, a quarts de final.\nEl conjunt blaugrana, liderat per Serrano i Sagalés, va guanyar tres Recopes consecutives a mitjans dels 80 (1983-84, 1984-85, 1985-86). Ja amb Valero Rivera a la banqueta, el Barça vivia la seva primera època daurada però encara es resistia la Copa d’Europa, que no arribaria fins a la temporada 90-91.\nLa segona Recopa d’aquesta sèrie va passar a la història pel gol de ‘fly’ de Joan Sagalés en l’últim segon en la tornada de la final davant el CSKA de Moscou al Palau Blaugrana, un gol que va donar la victòria i que ha quedat en la retina dels culers com un dels gols més espectaculars de la història de la secció.\nEl Dream Team escalfa motors\nLa ratxa de Recopes es va repetir a mitjans dels 90. Les temporades 93-94 i 94-95, es van encadenar dues de seguides, amb l’equip que Valero Rivera liderava cap a la glòria. Aquests dos títols van ser el preludi d’una època daurada en la secció, amb cinc Copes d’Europa consecutives que van convertir aquell equip en el Dream Team de l’handbol.\nLa remuntada històrica\nLa darrera Recopa blaugrana, a la temporada 94-95, va donar el tret de sortida a una ratxa de remuntades històriques a la secció. Els blaugranes van perdre l’anada de semifinals davant el Wallau-Massenheim per 19 a 14. A la tornada al Palau, els de Valero Rivera van remuntar els cinc gols de diferència i es van imposar per 28 a 21. Aquesta victòria va ser clau perquè l’equip barcelonista arribés a la final, on es va imposar al Gudme danès.\nParticipacions a la Recopa\n1977-78: Eliminats a vuitens de final\n1981-82: Eliminats a quarts de final\n1983-84: Campió (Finalista: Sloga Doboj)\n1984-85: Campió (Finalista: CSKA Moscou)\n1985-86: Campió (Finalista: Grosswallstadt)\n1993-94: Campió (Finalista: Vitrolles)\n1994-95: Campió (Finalista: Gudme)


PER MOLTS ANYS, NEN!. (NEN). ROIG, ROGER; PRADES, HUGO. 9788490344194 Llibreria Carrer Major\nVista previa: PER MOLTS ANYS, NEN!. (NEN)


Les obres del carrer Cucurny entren en la fase final d'execució\nDurant la segona i tercera setmana de desembre, es durà a terme la col·locació de la senyalització del carrer de la Cucurny i s'entrarà d'aquesta manera, a executar les darreres feines d'acabat al carrer de Salvador Espriu.\nParal·lelament s'actuarà en la millora del drenatge de la plaça Constitució a l'alçada del carrer de la Pubilla, i també es realitzarà la cubrició de l'antic dipòsit de gasoil de la Cucurny, el qual ha estat netejat i inertitzat un cop obtinguts els resultats de l'anàlisi geotècnic, que indiquen que no hi ha hagut filtracions i que el subsòl no està contaminat.\nDurant aquest període de temps, la circulació pel carrer de la Cucurny restarà restringida a l'accés exclusiu de veïns al seu garatge, no permetent-se la circulació de vehicles pesats.\nFinalment, el 8 de gener és la data prevista per a dur a terme l'asfaltat de tot el sector; carrer de la Cucurny, Salvador Espriu i carrers de l'entorn de la plaça Constitució. Un cop asfaltat es procedirà a realitzar la senyalització horitzontal i es donarà l'obra per finalitzada, moment en que posarà en servei tota la vialitat del sector.


Les estacions d'esquí venen 85.000 forfets durant la Setmana Santa | Pallars Digital\nAquest Dilluns de Pasqua han posat punt i final a la temporada\nEl nivell de contractació d'activitats d'esports d'aventura arriba al 85%\nACN | 18/04/2017 a les 08:57h\nArxivat a: Economia i turisme, Skipallars, esports d'aventura, ràfting, esquí nòrdic, turisme actiu, Setmana Santa, forfets venuts, esquí alpí, turisme, esquí\nDurant la Setmana Santa, les pistes d'esquí han venut uns 85.000 forfets | SkiPallars\nLes estacions d'esquí de l'Alt Pirineu que restaven obertes al públic per aquestes dates han venut entre el dissabte 8 d'abril i el Dilluns de Pasqua al voltant d'uns 85.000 forfets, segons dades del Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida. Es tracta d'un nombre inferior al de l'any passat. La Setmana Santa del 2016 es va tancar amb uns 150.000 forfets venuts, mentre que per Pasqua de l'any 2015 la xifra va ser de 80.000.\nEl Patronat de Turisme atribueix el menor nombre de forfets d'enguany en relació amb l'any 2016 al fet que la Setmana Santa ha caigut més tard en el calendari. Les estacions d'alpí de Baqueira Beret, Boí Taüll Resort, Port Ainé i Espot Esquí tanquen aquest dilluns la temporada 2016-2017 coincidint amb el període final d'aquesta Setmana Santa, tal com ja havien previst inicialment.\nPer fer balanç final de la temporada 2016-2017 caldrà esperar el resultat de cadascun dels centres d'hivern. A les pistes d'esquí d'Espot, Port Ainé i Tavascan, l'afluència de públic ha estat lleugerament superior a la temporada passada, quan el nombre d'esquiadors ja va créixer un 10% respecte al 2015.\nEl director de Skipallars, Xavier Bigordà, ha assegurat que estan "molt contents" perquè per la Puríssima i Nadal "vam treballar bé" i les nevades posteriors han permès obrir les estacions gairebé sempre amb el 100% de les instal·lacions disponibles. A més, Bigordà constata que la despesa dels esquiadors ha augmentat. "Es nota que estem sortint de la crisi perquè la gent té més ganes de gastar", ha remarcat.\nSetmana positiva per al turisme actiu\nPel que fa a les empreses de turisme actiu i d'esports d'aventura, cal dir que han tingut un nivell de contractació de serveis "molt bo" i amb un balanç positiu de l'arrencada de la temporada que ha suposat aquesta Setmana Santa. L'Associació d'Empreses d'esports d'aventura del Pallars Sobirà calcula que han estat entre el 80 i el 85% de la seva capacitat de servei, la qual cosa representa entre un cinc i un 8% més que l'any passat, segons ha destacat el president de l'associació, Florido Dolcet.\nAquest any, el conjunt de les comarques de Lleida disposa d'una oferta de 230 empreses de turisme actiu i esports d'aventura, les quals esperen poder oferir durant tota la temporada més de 700.000 serveis.


Tot a punt pel Concurs Mosca a Can Batlle - Ràdio Palafolls\nInici » Tot a punt pel Concurs Mosca a Can Batlle\nTot a punt pel Concurs Mosca a Can Batlle\nMarc Ferri , juliol 5, 2019\t / 465 0\nAquest vespre se celebra la nit de concerts d’on sortiran els grup que obriran les nits de l’AlterFesta de les barraques del setembre a Palafolls.\nEl local jove de Can Batlle ha muntat un escenari i una barra a l’era de la masia, per on passen aquest vespre el 5 grups escollits per actuar en aquesta fase del concurs.\nEnguany el certamen torna a comptar amb una selecció diversa d’estils musicals, des de reggae, passant pel rap i també rock. Una varietat que, des de l’organització del Mosca, es valora molt positivament de cara a poder oferir diferents propostes a les barraques.\nEls concerts arrenquen al punt de les 9 del vespre, i es preveu que la festa s’allargui fins a les 2 de la matinada. Durant la nit es fan fins a 3 votacions. Una d’elles és per vot presencial, que poden emetre els assistents al concert d’aquesta nit; una altra és via xarxes socials, a través de les interaccions dels usuaris amb les fotos que penjaran des del local, i per útlim una darrera votació per part del jurat del concurs.\nUn cop es tanquin totes tres votacions, només quedarà anunciar als guanyadors, que seran els encarregats de telonejar als artistes principals que actuaran a les properes Barraques de l’AlterFesta de la Festa Major de Palafolls, el proper mes de setembre.\nMarc Ferri, març 9, 2021\nCreix el nombre de propostes pels 57s Premis Recvll de Blanes


Reformes d'oficines grans. Qüestió d'estatus? | Prodeca Barcelona\nReformes d’oficines grans. Qüestió d’estatus?\nWritten by Maria Jose Barragan Salado on Setembre 27, 2019 . Posted in Arquitectura, Blog, Branding, Diseño, Empresa\nReformes d’oficines grans en entorns diversos\nGrans espais de treball que afavoreixen una cultura d’empresa integradora\nEn les reformes d’oficines grans, abans era fàcil, per a aparentar estatus, buscaves l’oficina més gran amb la màxima quantitat de finestres i les millors vistes. No obstant això, actualment, encara que l’espai en m2 continua sent important, no ho és menys la manera i motius pels quals treballem.\nEl nou estatus és treballar en grans espais “anti oficina”\nMark Zuckerberg, el famós CEO de Facebook, treballa en un espai obert juntament amb més emprats. D’altres directius de companyies capdavanteres a nivell mundial es van unir a aquesta classe d’oficines, o “anti oficines”.\nLes grans companyies estan canviant el concepte de reforma d’oficines grans d’un estatus basat en fer gala de vistes panoràmiques i despatxos privats gegantescos a un espai on els empleats treballen (i prenen cafè) braç a braç amb executius d’alt nivell.\nEls nous estudis ens demostren que les persones trien l’estatus sobre un major salari, i que estan disposades a acceptar un lloc de menor categoria si està associat amb un grup que senten que els oferirà un major estatus.\nL’estatus té el seu sentit, llavors dins d’un grup. Mitjançant el sentiment de pertinença. Això s’aconsegueix traient partit a les oficines de gran grandària per a fomentar la interacció social.\nL’estatus es manifesta democràticament; a nivell de grup o organitzatiu. En detalls com la llibertat d’entrar i sortir quan i com li plagui a l’empleat. Triar on es vol asseure, poder escriure sobre el menjar orgànic. Això és avui l’estatus.\nReformes d’oficines grans, espais d’alt rendiment\nLes 6 necessitats bàsiques de l’ésser humà\nQuan abordem les reformes d’oficines grans, ens centrem en les persones abans de res. D’aquí hem detectat 6 grans necessitats de l’ésser humà en el treball. Aquestes són la seguretat, autonomia, el sentiment de pertinença, assoliment, l’estatus i propòsit.\nLes reformes d’oficines grans avui es basen a crear espais oberts combinats amb varietat d’entorns temàtics o conceptuals. La majoria dels escriptoris es poden usar en estar dempeus o assegut. A més, en aquest espai obert gaudeixen d’una gran visibilitat als altres companys i a les vistes panoràmiques externes.\nLes oficines privades, no solen estar assignades i habitualment van revestides amb vidre i estan disponibles per a ser usades per qualsevol empleat. A les cantonades no hi ha escriptoris, sinó àrees designades per a la col·laboració. Ningú té un escriptori assignat.\nExisteix un altre tipus d’oficines en les quals els empleats s’agrupen naturalment segons el projecte en el qual estan treballant en aquest moment. Cada empleat té un compartiment amb clau i accés a diverses estacions de treball que faciliten tant el treball individual com el col·laboratiu.\nEl resultat és una cultura d’oficina orientada al client que estalvia diners en usar l’espai eficientment.\nReformes d’oficines grans: Convivència d’usos\nUn grup de dissenyadors de producte esbossen idees en una àmplia sala tancada per a reunions. Treballadors d’Atenció al client estan asseguts en una sèrie de banques llargues on conversen usant els seus auriculars.\nEn una agrupació d’estacions de treball, dos dissenyadors gràfics s’han reunit al voltant d’un escriptori i discuteixen un concepte per al lloc web. Quan un d’ells rep una trucada telefònica, es trasllada a un sofà que es troba en l’àrea de descans pròxima.\nAquest és el dia a dia en la gran oficina d’avui, un lloc de confluència de diverses aspiracions, idees, disciplines per a un propòsit comú.


Des de l’inici del document Pandèmia del covid-19, Els proveïdors de serveis d’Internet (ISP) dels països del món han lluitat per fer front a les demandes d’amplada de banda habituals molt més elevades..\nDe vegades ha resultat això amplada de banda d’acceleració, on els ISPs alenten intencionadament les seves velocitats. Això els ajuda a gestionar millor les seves capacitats i a garantir que tothom tingui una part del pipeline d’Internet.\nMalauradament, perquè COVID-19 ha obligat gran part de la mà d’obra a treballar des de casa, tractar-se d’una Internet que s’arrossega al ritme del caragol no és exactament propici per a treballar.\n1 Ampliació de l’ample de banda durant COVID-19\n2 VPN pot ajudar a deixar de banda l’acceleració de l’ample de banda\n2.1 És fàcil utilitzar una VPN!\n2.2 Comprendre per què l’ample de banda s’accelera\n3 Conclusió: aturar el trànsit injust pel vostre compte\nAmpliació de l’ample de banda durant COVID-19\nEn circumstàncies normals, els proveïdors de banda ampla són capaços d’equilibrar les càrregues, ja que s’han configurat per esperar que els temps d’activitat es separen entre l’ús domèstic i l’oficina. COVID-19 ha obligat gran part de la mà d’obra mundial a treballar des de casa, creant una anomalia.\nPer això, han recorregut a l’acceleració d’ample de banda per ajudar a les seves operacions. Vegem com pot afectar l’acceleració de l’ample de banda a les velocitats que esteu rebent a casa ara mateix.\nPrimer, com a indicador de base, l’ample de banda publicat per ISP és de 500Mbps tant amunt com cap avall. Si hagués de navegar per llocs web allotjats internament, les velocitats normalment són molt elevades;\nVegeu el resultats originals d’una prova de servidor local\nAra ens plantejem si hagués de connectar-me a un servidor a França en circumstàncies normals;\nVegeu el resultats originals d’una prova de servidor basada a França\nLa degradació de la velocitat que observeu més amunt és normal, ja que França es troba a una distància molt llarga d’on sóc. A mesura que les distàncies augmenten entre dos punts, la velocitat d’Internet es degradarà lleugerament, juntament amb una major latència (ping).\nTanmateix, si per algun motiu l’amplada de banda s’hauria d’aprofundir en algun lloc de la connexió, probablement estaria buscant resultats com aquest:\nVegeu el resultats originals de velocitat accelerada al servidor basat a França\nSi intentessis accedir a un lloc web a aquestes velocitats, estic segur que seria extremadament frustrant. En circumstàncies normals, probablement deixaríem les coses i tornem més tard. Però si intenteu fer una mica de feina, potser una teleconferència o descarregar un fitxer important, les coses poden arribar a tocar.\nVPN pot ajudar a deixar de banda l’acceleració de l’ample de banda\nPer a aquells que no coneixeu, les xarxes privades virtuals (VPN) són eines que us poden ajudar amb algunes coses, principalment augmentar la vostra privadesa & seguretat a Internet. No obstant això, tenen uns altres beneficis secundaris, com ara ajudar desviar l’accés a l’amplada de banda.\nPer il·lustrar-ho, vaig executar algunes VPN durant el període en què vaig observar que la meva amplada de banda estava accelerada com anteriorment. Aquests són els resultats:\nSpeedVest de NordVPN: vegeu resultats i revisió completa\nCyberGhost Speedtest: vegeu resultats i revisió completa\nExpressVPN Speedtest: vegeu resultats i revisió completa\nSurfshark Speedtest: vegeu resultats i revisió completa\nCom podeu veure, l’ús d’una VPN m’ha ajudat a saltar-me de les restriccions d’amplada de banda. Va treballar amb cadascun d’aquests grans proveïdors de serveis VPN que vaig provar en aquell moment. Tot i que no són exactament les mateixes velocitats que normalment, aconsegueixo millorar encara els 2,5 Mbps observats sense una VPN activa.\nEl motiu d’això és que els ISP normalment tenen amplada de banda de manera selectiva. Penseu en l’ample de banda com una carretera on hi ha diversos carrils per al trànsit. A la carretera d’Internet, generalment hi ha dos carrils: ràpid i lent. Segons els seus mètodes d’ordenació, els proveïdors ISP generalment poden afegir el trànsit a qualsevol d’aquests carrils.\nLes VPN funcionen creant túnels de comunicacions des del vostre dispositiu directament als seus servidors. Qualsevol dada que envieu al llarg d’aquests túnels també està altament xifrada. A causa d’aquestes coses, els ISP no sabran quin tipus de dades envieu i rebeu.\nTingueu en compte però que no sempre funcionarà així.\nCom veieu, si un ISP no sap dir amb quin tipus de dades treballa, l’ordenació us posa normalment al carril ràpid. Tanmateix, hi ha algunes advertències quan fins i tot una VPN no funciona. Per exemple, alguns ISPs imposen taps de dades als usuaris. En aquestes circumstàncies, l’amplada de banda estarà atrofitada, no importa el que sigui.\nÉs fàcil utilitzar una VPN!\nPer als no iniciats, l’ús d’una VPN pot semblar una mica desconcertant. Permeteu-vos assegurar-vos que és tan senzill com la majoria d’altres aplicacions. Els passos són força senzills;\nRegistreu-vos amb un proveïdor de serveis VPN\nBaixeu i instal·leu l’aplicació al vostre dispositiu\nInicieu l’aplicació i introduïu el vostre nom d’usuari i contrasenya\nTrieu un servidor al qual connectar-se\nUn cop hàgiu fet això, només cal que utilitzeu Internet com normalment i deixeu que la VPN funcioni per si mateixa en segon pla. En la seva majoria, no interferirà en la manera de fer servir normalment Internet.\nComprendre per què l’ample de banda s’accelera\nFins i tot en circumstàncies normals, els ISP fan ús de l’amplada de banda per controlar qui obté quina part del pipeline d’Internet. Malauradament, això ens pot afectar quan menys ho esperem.\nFeu servir la vostra línia d’Internet i tot sembla correcte, de manera que, de sobte, els llocs tenen problemes per obrir-se i les descàrregues són lentes fins a un rastreig. El més probable és que el vostre ISP hagi augmentat la vostra velocitat. Això ho fan per diverses raons.\nPer exemple, alguns ISPs descoratgen els usuaris de les activitats de compartició de fitxers P2P i augmentaran la velocitat dels que intenten executar torrents..\nEn altres casos, el trànsit fort a Internet de la vostra zona pot haver provocat que el vostre ISP acceleri l’ample de banda de manera selectiva per tal d’equilibrar les càrregues. Per descomptat, hi pot haver altres raons, però, en general, l’acceleració de l’ample de banda és principalment a criteri del ISP..\nAlgunes de les raons per les quals es pot ampliar l’ample de banda;\nHi ha massa clients que intenten utilitzar el servei, de manera que els proveïdors electrònics intenten equilibrar la disponibilitat.\nModificació del comportament\nAlguns ISP poden descoratjar descàrregues pesades o activitats P2P per estalviar costos d’ample de banda i poden accelerar les connexions si es detecta trànsit elevat..\nEn alguns casos, els conflictes dels acords entre els proveïdors d’interès i la negativa a realitzar ajustaments poden provocar acceleració general.\nTot i això, gràcies a COVID-19, sembla probable que almenys una part de la plantilla pateixi canvis en el futur, fins i tot quan acabi la crisi immediata.\nLes empreses (i els empleats) comencen a adonar-se que treballar des de casa no només és pràctic, sinó que pot tenir moltes implicacions positives, com ara disminució dels nivells de diòxid de carboni al voltant del món.\nConclusió: aturar el trànsit injust pel vostre compte\nTot i que els ISP funcionen completament, pot trigar un temps a normalitzar les seves operacions, especialment tenint en compte les incògnites implicades en els números que es quedaran treballant des de casa o tornaran als entorns d’oficina..\nCom a tal, és probable que els veiem aprofitant l’acceleració de l’ample de banda durant un temps més. Us recomano molt que molts que necessiteu treballar de forma remota utilitzin una VPN i treballin al voltant de les restriccions d’ample de banda perquè pugueu treballar amb tranquil·litat des de qualsevol lloc que trieu..\nDes de l’inici del document Pandèmia del covid-19, Els proveïdors de serveis d’Internet (ISP)\nDepuis le début de la Pandémie de covid-19, Les fournisseurs de services Internet (FAI)\nFrá upphafi Covid-19 heimsfaraldurinn, Internet þjónustuaðilar (ISPs) í löndum um allan heim hafa barist\nSedert die begin van die Covid-19-pandemie, Internetdiensverskaffers (ISP’s) in lande regoor die wêreld sukkel\nSiden starten af Covid-19-pandemi, Internetudbydere (ISP’er) i lande rundt om i verden har kæmpet


Puri Sanur Hotel Bali Indonèsia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nJalan. Danau Buyan No. 32, Sanur, Bali, Indonèsia - Veure al mapa\nBen situat a la les platges, els restaurants, compres area de Bali ciutat, Puri Sanur Hotel us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Golf Sector Platja Bali, Platja Verge, Consolat de Suècia i Finlàndia.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Puri Sanur Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Zones públiques amb Wi-Fi, aparcacotxes, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, servei de bugaderia.\nEls clients poden triar d'entre 20 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, massatge, piscina (infantil), jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Puri Sanur Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Bali.\nTots els tipus de viatgers (10) Parelles (4) Viatgers en solitari (5) Famílies amb infants petits (1)


En Petites Porcions: La conversa (The conversation, 1974)\nLa conversa (1974), de Francis Ford Coppola, va guanyar la Palma d'Or a Cannes, però va tenir la mala sort de ser realitzada entre les dues parts d'una de les sagues més conegudes de la història del cinema, El Padrí, i no solament això, va compartir nominació a la Millor Pel·lícula en els Oscars de 1975 amb la segona part d'aquesta saga, la qual va guanyar la famosa estatueta.\nLa història té punts molt interessants. La trama s'explica de manera subtil, amb poca informació per a l'espectador i també per al protagonista, Harry Caul (Gene Hackman), un tècnic expert en seguretat que construeix els seus propis mecanismes, considerat el millor pels seus companys d'ofici, al qual li encarreguen espiar a una parella sense comentar-li res més de l'assumpte i sense tenir cap informació del director de l'empresa que l'ha contractat. A partir d'aquest punt, Harry intentarà contactar amb ell i s'anirà involucrant cada vegada més en una perillosa aventura que el farà pensar a tota hora en la parella que va espiar, sentint sempre aquella maleïda conversa.\nGene Hackman crea molt bé aquest personatge solitari, massa posat en el seu treball, provocant-li verdaders maldecaps i arribant a tornar-lo boig. La direcció de Coppola és brillant, utilitzant la càmera de forma esplèndida, movent-la amb els personatges, acompanyant-los al seu pas, amb plànols generals i mitjos, alternant-los molt bé amb primers plànols. Els seus zooms lents són envejables i presagien sempre algun esdeveniment.\nPer cert, aquesta pel·lícula serà traslladada a la televisió de la mà de la cadena AMC, la mateixa que ha obtingut diversos premis i molt bones crítiques amb la sèrie Mad Men i que ara està tenint molt èxit amb la nova sèrie The walking dead.\nMarc 23 de novembre de 2010, a les 7:24\nLa trama té un aire a Paul Auster, no?\nDani 23 de novembre de 2010, a les 16:35\nDoncs no ho havia pensat, Marc, potser sí.


obertes Archives - Pàgina 29 de 30 - Esportistes.cat\nInscripcions obertes: El Repte del Ter (BTT)\nObertes les inscripcions per la segona edició de EL REPTE DEL TER que es celebrarà el proper dissabte 5 de juliol amb sortida a les 7h desde la població de SETCASES (Ripollès) Si ets amant de la bicicleta de muntanya, dels paisatges, els camins de terra, aquest repte està pensat per a tu. Gairebé 200km vorejant el riu Ter, desde …\nInscripcions obertes per La Pedalada de Collsuspina\nJa estan obertes les inscripcions per La Pedalada de Collsuspina, memorial Jordi Durich 2014. Aquesta cursa de BTT es celebrarà el proper 25 de maig a les 8:30h i podeu apuntar-vos en qualsevol de les tres modalitats: – 55km: recorregut molt exigent, però preciós – 30km – baby per als més petits de la casa Com podeu veure, per a …\nInscripcions obertes pel TRAIL SELVA MARITIMA\nJa estan obertes les inscripcions pel TRAIL SELVA MARITIMA que es celebrarà el proper 25 de maig a les 9h del matí entre Blanes i Tossa de Mar. Vine a disfrutar d’aquesta trail, on els fantàstics recorreguts al llarg dels 24km de la cursa es celebran sempre arran de mar. Més informació i inscripcions a la web: http://www.fondistesblanes.cat/\nInscripcions obertes per la 4a cursa de muntanya del Voltreganès\nJa estan obertes les inscripcions per la 4a cursa de muntanya del Voltreganès!!! Vine a còrrer per la terra dels voltors, el proper diumenge 18 de maig. Hi haurà 3 modalitats de cursa: Cursa curta (12 km i 500 m. desnivell positiu) Mitja marató (21 km i 1.100 m. desnivell positiu) Marató (42 km i 2.200 m. desnivell positiu) Horaris Cursa curta: inscripcions …


Nou portal educatiu: The Capsuled !!!!! – Blocdepares\nPortal The Capsuled\nAvui us volem proposar que entreu en un nou portal especialitzat en matèria educativa i que focalitza el tema EDUCACIÓ des de tots els punts de vista i classificat per edat, temes, segments educatius, etc… !!!! Aquest nou portal obert des del febrer passat l’hem descobert a través dels amics de Educacion 3.0, dels quals ja us hem facilitat alguna referència !!!\nEn definitiva, des de blocdepares creiem que el portal www.thecapsuled.com és un portal que requereix que ens el mirem molt sovint on podrem trobar recursos molt interessants en forma de vídeos, píndoles, articles, etc…\nSeguidament us proposem que llegiu l’explicació del portal Educacion 3.0 que explica molt breument el nou portal:\n“the Capsuled: Su lanzamiento se produjo el pasado mes de febrero (de la mano de tekman Books) y su objetivo es posicionarse como punto de encuentro de docentes, escuelas, familias y todas aquellas personas interesadas en el mundo de la educación. Sus usuarios pueden interactuar, generar y compartir contenidos y propuestas educativas de forma abierta y fácil. Y es que la interacción es un componente muy importante de esta propuesta, así como los elementos visuales de que dispone: su interfaz, por ejemplo, está organizada como timeline y permite ver varios contenidos a la vez y publicar post, comentarlos o seguir a otros usuarios. Cada publicación se etiqueta con un color distinto, según si va dirigido a escuelas, familias o a todos los públicos.”\nCom a prova de la nostra recomanació us fem arribar dos recursos que hem trobat a The Capsuled.\nEn primer lloc us proposem un vídeo de la més que reconeguda joguinòloga Imma Marin on ens explica la importància de jugar en tan sols 3 minuts !!!!\nIMPORTÀNCIA DEL JOC EN L’INFANT\nEn segon lloc us facilitem un resum de la filosofia Tonucci de 20 punts resumits sobre la importància del joc infantil i que a través de The Capsuled hem trobat al bloc Rejuega!. En aquest breu article resumit en 20 punts hi podeu trobar un dels corrents educatius que més s’està imposant en l’educació i en el futur dels nostres infants!!\n20 FRASES SOBRE EL JOC INFANTIL\nEsperem que gaudiu d’aquest nou portal, del qual esperem fer-ne arribar molts recursos i que us facilitarem en noves entrades de Blocdepares !!!!!


Treballar a Sant Cugat – trentadies.com\nTreballar a Sant Cugat\nMés enllà de les dades d’ocupació, el nombre d’empreses i els llocs de treball, el món empresarial de la ciutat està format per gent amb noms i cognoms que li donen vida. Parlem amb alguns dels seus protagonistes. Per Oriol Sumsi Fotografies de Maribel Álvarez\nFundada el 1939 en un garatge de Palo Alto, Califòrnia, l’empresa HP ha recorregut un llarg camí fins a convertir-se en el que és avui en dia. Amb més de 50.000 treballadors repartits per tot el món, és l’actual líder mundial en impressores, en part gràcies als 1.600 treballadors que té a Sant Cugat. I és que la planta del parc empresarial de Sant Joan no només s’encarrega de diverses línies d’I+D, sinó que és el principal centre de recerca de la companyia en tecnologia 3D. Si algun dia, en un futur no molt llunyà, disposem d’una impressora 3D a casa, el més probable és que haurà estat dissenyada a la ciutat.\nLa Isabel Sanz és una d’aquestes 1.600 persones que treballen a HP Sant Cugat. Viu a Barcelona i des de fa més de quatre anys ve cada dia en transport públic, combinant tren i bus. Malgrat els 45 minuts que dura el trajecte, li agrada treballar aquí. “L’entorn és molt agradable”, diu, “les instal•lacions estan molt bé, es pot aprofitar per fer esport. Jo per exemple surto a córrer al migdia, i això és una cosa que a Barcelona difícilment podria fer”.\nLa Isabel és enginyera mecànica i actualment treballa com a applications engineer per als projectes de 3D. “M’encarrego de veure les aplicacions i els usos que es fan de la impressió 3D en el mercat, veure quins són els requeriments i analitzar-los per veure si es compleixen o no i veure què hauríem de fer en el cas que no es compleixin”. Tot molt tècnic. Ens explica que en el procés de creació divideixen l’impressora en diversos subsistemes i cada tècnic s’encarrega de desenvolupar-ne una part, incloent el disseny, els motors que s’utilitzaran, els mecanismes i diferents peces fins que surt el producte final.\n“Una cosa molt bona de treballar en una empresa com aquesta és que hi ha un ambient molt multicultural, coneixes gent de tot el món”. Efectivament, la plantilla està formada ni més ni menys que per 60 nacionalitats. “L’ambient de treball és molt bo”, segueix la Isabel, “la gent està disposada a ajudar-te, cosa que s’agraeix molt”.\nLa relació que té amb la ciutat de Sant Cugat, més enllà de la feina, es limita a anar-hi a dinar o sopar quan celebren algun aniversari, o puntualment a anar a prendre alguna cosa amb els companys, però normalment la ciutat no és més que el seu lloc de treball.\nUna altra de les més de (es diu aviat) 34.000 persones que cada dia es desplacen des d’altres municipis per venir a treballar a Sant Cugat és el Jose Sánchez. Ell també viu a Barcelona, a la plaça d’Espanya, i es desplaça cada dia en moto fins a la botiga que Dormity té a Sant Cugat, una de les 38 que l’empresa té a Catalunya.\nLa multinacional nord-americana HP va facturar l’any passat més de 91.000 milions d’euros, amb uns beneficis nets de més de 4.000 milions. Sobre aquestes línies, perspectiva d’una part de les oficines que la companyia té a Sant Cugat. A la dreta, la Isabel i la seva companya Carlota en una de les sales d’exposició d’impressores.\n“M’agrada molt el poble”, ens comenta,” no té res a veure amb Barcelona, em sento molt còmode i la gent em fa sentir molt bé”. El Jose és comercial i també s’ocupa del departament de formació del personal que arriba nou. Fa 3 anys va llegir un reportatge sobre Dormity a El Periódico que parlava del seu concepte de venda innovador, d’estil americà, de manera que es va posar en contacte amb ells. “Dos dies després estava treballant a l’empresa”, assegura.\n“Dormity m’ha donat sempre les armes i el material per a seguir creixent”, diu, “i el progrés que tinc a l’empresa és el que vull tenir. La meca del venedor és tenir un bon producte per vendre, i si a això li sumes treball en equip, una remuneració correcta i companyonia, ja ho tens tot. A més, el jefe és molt proper, és com un company més”.\nParlant del jefe, recordem que Dormity va aparèixer al programa de televisió de la Sexta El jefe infiltrado. El Jose ens explica que el moment del rodatge estava a la botiga de Vilanova i la Geltrú, de manera que no ho va viure de prop, però assegura que la cosa ha donat a parlar: “Quan portem una estona amb un client, sempre ens diu que ens va veure al programa, s’ha aconseguit fer molt branding”. Ens ho creiem. Segons explica l’empresa, Dormity ven una mitjana de 180 matalassos al dia, compta amb una plantilla de més de 160 treballadors i va tancar el 2015 amb una facturació de 24 milions d’euros.\nEl Jose amb la Carmen, els dos venedors de la botiga de Dormity a Sant Cugat.\nDormity és el cas típic d’empresa d’èxit. Nascuda el 2009, el 2014 va començar a fabricar els seus propis matalassos a Rubí. La seva vinculació amb l’àrea de Sant Cugat no acaba aquí, ja que col•labora amb la Universitat Autònoma en un projecte d’investigació i desenvolupament que combina la visió per ordinador, l’electrònica i la fisioteràia amb l’objectiu d’aconseguir un sistema informàtic que permeti dissenyar i fabricar matalassos personalitzats per als seus clients.\nEl cas del Jose Sánchez és similar al del Xavier Alsina, treballador d’Abacus a la botiga que aquesta cooperativa té a la plaça d’Octavià. En el seu cas no ve de Barcelona, sinó de Terrassa, i ho fa en tren, amb els FGC. “És bastant ràpid, és àgil, i em va bé per desconnectar”, ens explica poc després de l’hora de tancar. El fet de viure en una altra ciutat ho veu com una cosa positiva: “Prefereixo viure en un lloc i treballar en un altre”, ens diu, “desconnectes més: per mi Sant Cugat és la feina i quan arribo a Terrassa ja penso en altres coses”.\nI de la plaça d’Octavià anem a la plaça de Barcelona, on al costat de l’antic Ajuntament hi ha les oficines de l’Estudi JEEV Arquitectura. Allà parlem amb la Laura Ferrer, que ens mostra unes instal•lacions que combinen l’últim crit en disseny amb les mítiques naus de la saga Star Wars penjades del sostre. I entre Falcó Mil•lenari, Estrella de la Mort i el caça de Darth Vader, un futbolín enmig de les taules. Té pinta de ser un agradable lloc per treballar.\n“Sant Cugat per mi és proximitat”, ens diu la Laura. “Té calidesa, és un entorn proper, fàcil, almenys la zona per on jo em moc. Jo sempre havia treballat en empreses situades en polígons industrials, on per força has d’anar en cotxe, i on has de pagar peatges, pateixes estrès, etcètera. El fet de poder venir de Terrassa a Sant Cugat per mi és un luxe”.\nLa Laura amb part de l’equip de l’Estudi JEEV Arquitectura. El producte estrella de la firma són són les Minka Houses, unes cases unifamiliars fetes a mida però amb un caràcter i estil molt marcats.\n“El que més agraeixo al meu cap”, segueix la Laura, “a part del salari, és la llibertat de poder expressar-me. Quan portes molts anys currant i has passat per diverses companyies, arriba un moment que el que valores és la llibertat d’expressió, i que això no signifiqui una amenaça, i aquí jo realment em sento així. Si un actua amb llibertat és quan realment dóna el millor de si mateix”. En el mateix sentit s’expressava el Xavier Alsina parlant d’Abacus, quan ens deia que “en tractar-se d’una cooperativa tens més interacció amb les oficines, t’escolten més, participes en assemblees i la teva opinió compta més que en altres tipus d’empresa”.\nLa Laura Ferrer ens explica que a l’Estudi JEEV Arquitectura celebren els aniversaris junts, i que el cap, l’arquitecte santcugatenc Joan Enric Ejarque, és el primer de dir que el que es busca en aquesta empresa és “ser feliços” i que la relació entre la vida personal i la professional és positiva, que “els moments que es perden entre croissantets” motiven els treballadors.\n“El que més agraeixo al meu cap, a part del salari, és la llibertat de poder dir el que penso en tot moment”\nMarxem del centre i tornem al parc empresarial de Sant Joan, concretament a l’edifici Testa. Allà ens trobem amb l’Ainhoa Tomás, responsable de l’àrea de persones d’Emagister, una empresa d’uns 90 treballadors dedicada als cursos online. Emagister forma part de Grupo Intercom, una incubadora de negocis fundada el 1995 que ha fet sorgir webs com Infojobs, Softonic i Bodas.net.\nL’Ainhoa sempre havia treballat a Barcelona fins que fa nou anys va començar a treballar aquí. Ara cada dia agafa el tren a Gràcia fins a l’estació de Sant Joan, que queda a quatre passes de l’oficina. “L’única cosa dolenta de treballar a Sant Cugat és el temps de desplaçament, tot i que si ho penses no és tant, ja que segons com és el mateix que trigues d’un punt a un altre de Barcelona. Un altre inconvenient és el cost del bitllet, perquè és alt, en ser dues zones”.\n“Una cosa que m’encanta de treballar aquí”, ens diu, “és la llum, estar en unes oficines amb tanta llum natural és fantàstic. Tinc amics que treballen en oficines a Barcelona i estan molt més tancats i rodejats de soroll”.\nPerò també té alguna crítica: “Una cosa que sí trobo a faltar és més restauració aquí a la vora, si vols triar una mica has d’agafar el tren i anar fins a Sant Cugat”. Amb aquesta frase, l’Ainhoa deixa endevinar la separació que hi ha entre el parc empresarial de Sant Joan i el centre de Sant Cugat. “Si agafes el tren o el cotxe”, explica, “hi ha moltíssimes opcions, però aquí només pots anar al Pans & Company que han obert fa poc o a l’Hotel” (es refereix a l’Hotel AC, situat a l’Avinguda de la Generalitat, just davant de Televisió Espanyola).\nDe fet, deixa anar una idea per a emprenedors: “Si algú obrís un bar-restaurant per aquesta zona, un bar xulo, amb tapetes i copa de vi, amb una terrasseta de fusta, triomfaria. I més si obrissin de 5 a 8 de la tarda per fer afterworks, es forraria”.\nPreguntada per quina relació té amb Sant Cugat, l’Ainhoa explica que “quan anem a dinar amb l’equip, o celebrem un aniversari, anem a Sant Cugat, conec bastant bé, per no dir molt bé, tots els restaurants. Anem bastant a la Masia, al Bocca, a la Burgueseria, al Serrajòrdia, a la Matilda, el Kitsune… Els conec bastant, per no dir molt, potser conec més restaurants a Sant Cugat que a Gràcia”.\nAinhoa a les oficines d’Emagister. El semàfor vermell indica que els programadors estan modificant el codi de la web i que no s’hi poden pujar més continguts.\nQuan, deixant de banda els restaurants, li preguntem si també va de botigues o als centres comercials, l’Ainhoa parla del problema dels horaris. “Sant Cugat té uns horaris força dolents”, diu, “tanquen moltes hores al migdia”. Ens explica l’anècdota d’un cop que després de dinar, a ple estiu, es va acostar a una gelateria i se la va trobar tancada: “Un altre dia que hi vaig passar a la tarda”, diu, “els hi vaig preguntar que per què tancaven al migdia, i em van dir que era perquè feia massa calor!”\n“Evidentment”, diu, “poden obrir i tancar quan vulguin, però haurien de saber que molta gent d’aquesta zona d’oficines que al migdia, quan té temps i potser aniria a alguna botiga, s’ho troba tot tancat”. I reflexiona: “Suposo que el comerç tradicional no s’ha adaptat a la gran potencialitat de clients que té amb els milers de persones que venim cada dia a treballar a Sant Cugat i que al migdia aprofitarien per anar de compres”.\nAcabem el nostre petit periple pel gran món empresarial de Sant Cugat no per una empresa qualsevol, sinó per la que té més beneficis de totes (més de 15.000 milions d’euros el 2015): la farmacèutica Roche. Allà ens hi espera el Josep Bassa, una altra de les 34.000 persones que cada dia vénen a treballar a la ciutat, en el seu cas AP-7 amunt i avall, des de Granollers.\nJosep Bassa a la planta de Roche a Sant Cugat.\n“Durant molts anys”, ens diu, “vaig estar treballant a Barcelona, altres anys a Terrassa, i la veritat que treballar a Sant Cugat és tot un luxe, els accessos són formidables i l’entorn és d’alta categoria, tot i que hi ha coses a millorar”. Quan li preguntem quines, parla d’accessos, d’aparcament, de col·lapses a certes hores, de neteja, de transports públics… Per les quals “l’Ajuntament no està fent prou”. Explica que “nosaltres competim amb altres països, i quan ve una persona de Suïssa i veu cotxes mal aparcats per tot arreu i parades de bus defectuoses, és una mica xocant”.\nUn dels temes que estan treballant amb l’administració local és la millora de les connexions amb el centre de Sant Cugat perquè els treballadors puguin fer més vida a la ciutat, més enllà del fet de venir-hi a treballar. “Ens agradaria que fos més fàcil accedir-hi”, assegura Josep Bassa, “no només per anar a comprar, sinó per anar al teatre, per anar a l’auditori, a qualsevol centre d’esports… I ara mateix és difícil, estem una mica separats. Hem de muntar més vies de comunicació, estem pensant fins i tot en bicicletes elèctriques… El tema és com ens posem d’acord per fer-ho”.\nEl futur incert dels treballadors de delphi\nImatge de la manifestació del passat dia 16 davant de l’Ajuntament.\nNo tot són flors i violes a Sant Cugat. Els treballadors de l’emblemàtica fàbrica de Delphi ja fa temps, massa temps que viuen sota l’amenaça del tancament i d’un fatídic expedient de regulació d’ocupació (ERO) que deixarà sense feina a 560 treballadors directes i 160 d’indirectes.\nHan estat anys de lluita en els quals les administracions els han intentat fer costat… Però ningú ha aconseguit que la multinacional canviés d’idea. Hem sentit desenes, centenars de declaracions, la premsa ha publicat possibles plans de reconversió parcial de la planta… Però la veritat és que a dia d’avui no hi ha res clar.\nEl José María Furones fa 27 anys que treballa a Delphi i ni recorda quan van començar a anar les coses malament. “L’empresa és molt antiga, és una referència d’aquest poble, història d’aquest poble… De fet el que estem fent avui (parla de la manifestació del dissabte 16) és rememorar aquesta història… Perquè l’empresa tanca”.\nEl José María assenyala els diferents governs com a responsables de la situació. “Les lleis laborals del PSOE i del PP, segurament pressionats per les multinacionals, no han fet res per protegir els treballadors, ens han deixat completament indefensos”.\n“Les administracions podrien haver pressionat més”, assegura, “i no ho han fet. Sembla que contra les multinacionals no s’hi pot lluitar, que si decideixen tancar una fàbrica no s’hi pugui fer res… Però les lleis podrien ser més dures”. I afegeix: “Si te’n vas a un altre país per guanyar més diners, el normal seria que primer haguessis de solucionar el problema aquí”.\nA hores d’ara ja no hi ha cap dubte: “l’empresa tanca, això és definitiu”. I la reconversió? “No se sap res… A dia d’avui no sabem absolutament res, ni com serà, ni si ens recol•locaran… No ho sap ningú, ni tan sols l’empresa. A partir del 29 d’aquest mes, en el qual l’ERO comença a ser efectiu, començarem a veure coses”.\nL’expedient preveu indemnitzacions de 65 dies de sou per any treballat i un procés de prejubilació. Però el que els treballadors volen no són diners, sinó continuar treballant.\nSegons va publicar el diari Ara, l’única oferta que hi ha sobre la taula és la de quatre empreses associades que absorbirien 210 dels 560 treballadors que, en cas contrari, es quedaran sense feina. Segons aquest diari, dues de les companyies serien J. Juan i Gutmar, tot i que els detalls de l’oferta són desconeguts i, en tot cas, no vinculants.\n“És una gran incertesa”, segueix el José María, “hi ha moltes persones que tenen certa edat que ho tindran molt complicat… El futur no el sabem… I t’aboquen a això: coge el dinero y corre. És trist, però és així. A partir del 29 d’aquest mes, no sabem res del que passarà a les nostres vides”.


Cifuentes, Lluís - Search Results - Traces : Catalan language and literature database\nHome > Search Results: Cifuentes, Lluís\n'Tintorería y medicina en la Valencia del siglo XV' / Colón Domènech, Germà (Universitat de Basilea ; Institut d'Estudis Catalans)\nEs tracta d'un manual de tintoreria i medicina de gran importància lingüística escrit per l'aragonès Joanot Valero entre 1496 i 1501. En l'edició que presenten Lluís Cifuentes i Ricardo Córdoba de la Llave s'hi ha afegit una traducció castellana del text feta per ells mateixos.\nEstudis Romànics, Núm. 36 (2014), p. 494-495 (Recensions)\n'La ciència en català a l'edat mitjana i el Renaixement' Lluís Cifuentes Comamala / Parera, Raquel\nMot so razo, Núm. 3 (2004), p. 81-82 (Notes biblogràfiques)\nCifuentes, Lluís in Amazon\nCifuentes, Lluís in Google Books\nCifuentes, Lluís in Google Scholar\nCifuentes, Lluís in Google Web Cifuentes, Lluís in INSPIRE\nCifuentes, Lluís in NEBIS\nCifuentes, Lluís in Scirus


Ets aquí: Inici1 / Formació i docència 20182 / Presentació\nEl professor Manuel Castells ens recordava, en la Lliçó inaugural del curs acadèmic 2017-2018 del sistema universitari català, com la institució universitària ha anat evolucionant al llarg dels segles, fins a l’acceleració recent fruit de la revolució tecnològica.\nSi prenem només el darrer mig segle, veurem com hem passat de formar les elits a tenir sota la nostra responsabilitat formar àmplies capes de la població, així com també els professionals que han entès que avui la formació s’ha estès al llarg de tota la vida.\nA les noves exigències formatives, s’ha sumat l’impacte de la tecnologia sobre la docència. Com la resta de les activitats humanes, de les comunicacions a l’economia passant pel lleure o les relacions socials, les ja no tan noves tecnologies han capgirat la docència. D’una banda, perquè ens han dotat de recursos per personalitzar-la i millorar-la fins a nivells impensables. De l’altra, perquè ens han permès un canvi de paradigma on podem passar del passiu ‘ensenyar’ a l’actiu ‘aprendre’ o, encara millor, al més actiu ‘aprendre a aprendre’.\nL’ensenyament superior no pot ser un mer tràmit que acaba amb un títol oficial, sinó que hauria de contribuir al desenvolupament de les persones, les empreses, les institucions i la societat en general. Cal formar els nostres estudiants en les habilitats i els coneixements que els permetin aportar valor a la societat. Un món cada cop més global exigeix que els programes s’orientin a formar ciutadans i professionals globals, compromesos socialment. El canvi ja és aquí i ens cal estar preparats.\nAmb les mateixes ganes, encarem la crida de l’ONU i els seus disset Objectius de Desenvolupament Sostenible per transformar el nostre món l’any 2030. Una agenda internacional que ha entès el paper clau de la universitat i incorpora per primera vegada la necessitat d’una educació superior equitativa, inclusiva i de recerca per abordar els reptes globals des d’una perspectiva local.\nDe res ens serveix un sistema universitari excel·lent i erudit, si viu entotsolat en ell mateix. Perquè… sense impacte social, sense transcendència més enllà dels campus, servim a la societat a qui realment ens devem? D’aquí la necessitat de disposar d’un sistema universitari obert, compromès amb la docència, la recerca i la transferència de coneixement que cerquen l’impacte social, i amb les antenes preparades per adaptar-se als canvis en les necessitats de formació i en la naturalesa del treball.\nEnguany es compleixen 10 anys de la implementació dels primers plans d’estudi estructurats segons les directrius de l’Espai Europeu d’Educació Superior (EEES), en els quals l’adquisició de competències per part dels estudiants es convertia en l’objectiu principal, i se superava l’enfocament tradicional més basat en continguts i hores lectives.\nDurant aquest darrers anys, les universitats hem implementat canvis i millores constants per possibilitar la transformació dels plans d’estudi i l’adaptació de la docència a un escenari en el qual l’avaluació continuada, la qualitat, la revisió i la millora contínua prenien un paper central en el procés d’aprenentatge.\nEls resultats d’aquesta transformació es reflecteixen en aquest Informe de formació i docència 2018, que recull resultats reals, palpables i amb impacte de la tasca feta per les universitats que formem part de l’Associació Catalana d’Universitats Públiques.\nCom a universitats públiques, tenim el deure de retre comptes de l’activitat que duem a terme, i dels resultats i els impactes de la inversió pública en les nostres institucions. Ho fem amb total responsabilitat i compromís, i aquesta publicació n’és una mostra més.


Universitat de Barcelona - L’Observatori Europeu de Memòries, impulsat per la UB, inicia la seva activitat\nInici > Notícies > L’Observatori Europeu de Memòries, impulsat per la UB, inicia la seva...\nL’Observatori Europeu de Memòries, impulsat per la UB, inicia la seva activitat\nEl col·loqui «Memòria i poder. Una perspectiva transnacional» és la primera activitat que organitza l’Observatori.\nEn els darrers anys s’han dut a terme nombrosos projectes i iniciatives a Europa i a la resta del món per recuperar la memòria del segle XX. L’interès creixent, tant del món acadèmic i científic com de la societat civil, per la història recent ha dut la Fundació Solidaritat UB i el Grup de Recerca Memòria i Societat de la Universitat de Barcelona a presentar l’Observatori Europeu de Memòries, una eina que aglutina diverses institucions europees per analitzar i comprendre els diferents processos històrics i memorials del nostre passat més proper.\n«L’Observatori es planteja com una xarxa de treball sobre memòries, única i original per la seva multidisciplinarietat i transversalitat, i amb la voluntat d’observar què es fa i com s’estan portant a terme les polítiques de memòria a Europa», explica el director de l’Observatori, Jordi Guixé. Fomentar la recerca interdisciplinària i les activitats acadèmiques relatives a la construcció de la memòria pública, contribuir a l’anàlisi i la gestió de les polítiques de memòria i incidir en el dret dels ciutadans a utilitzar i ressignificar el patrimoni memorial són els objectius principals de l’Observatori. En aquesta línia, el nou centre presenta el seu primer col·loqui internacional, titulat «Memòria i poder. Una perspectiva transnacional», que es durà a terme del 6 al 8 de maig a l’Aula Magna de l’Edifici Històric de la UB (Gran Via, 585).\nCoincidint amb la commemoració europea de la rendició de les tropes nazis el 8 de maig de 1945 i el debat actual sobre la idea d’Europa, l’Observatori de Memòries Europees reunirà, en aquest col·loqui, experts d’arreu d’Europa i de l’Amèrica Llatina per debatre sobre com els diferents poders —locals, regionals, nacionals i supranacionals— han gestionat la memòria pública, establint marcs de convivència i participació, o bé instaurant imatges oficials del passat amb la voluntat de substituir les memòries diverses per una memòria administrativa en nom de l’equiparació.\nLa inauguració del col·loqui tindrà lloc avui dimarts, 6 de maig, a les 18.30 h. Hi intervindran la vicerectora d’Administració i Organització de la UB, Dra. Carme Panchón, i el director de Patrimoni, Museus i Arxius de l’Ajuntament de Barcelona, Sr. Josep Lluís Alay. El filòsof Josep Ramoneda serà l’encarregat de pronunciar la conferència inaugural, que tractarà sobre com pensar Europa al segle XXI.\nEl programa dels dos dies següents inclou nombroses ponències i tres taules temàtiques. Entre els participants a la jornada de dimecres, 7 de maig, destaquen Ricard Vinyes, historiador i director del Grup de Recerca Memòria i Societat de la UB, que parlarà sobre Europa (9.30 h), i Claudia Wasserman, historiadora de la Universitat Federal de Rio Grande do Sul, que abordarà el cas del Brasil (10.15 h). A continuació, tindran lloc les taules rodones «Reptes sobre les polítiques de memòria al segle XXI, models transnacionals» (11.40 h) i «Alteritats memorials i debats en els conflictes europeus recents» (15.30 h). En aquesta darrera taula, hi intervindran Adrian Kerr, director del Museu de Free Derry, que recordarà la història de la lluita pels drets civils a Irlanda del Nord, i Oksana Chelysheva, periodista i membre del Finnish-Russian Citizens’ Forum, que tractarà sobre la crisi d’Ucraïna. Entre els ponents que tancaran aquesta segona jornada, hi ha Georges Mink, director de recerca emèrit del Centre Nacional de Recerca Científica (CNRS, França), que oferirà una ponència sobre memòries Est-Oest i postcomunisme (18.30 h).\nA la jornada de dijous, 8 de maig, tindrà lloc la tercera i última taula rodona, que porta per títol «Poder i memòria a Europa. Projectes i mancances en les polítiques memorials nacionals i europees» (11.40 h). Entre els participants, destaca Amor Masovic, diputat al Parlament de Bòsnia i Hercegovina i president de la Comissió per a Persones Desaparegudes i de l’Associació Internacional d’Investigadors sobre el Genocidi (IAGS), que centrarà la seva intervenció en el treball pioner en fosses comunes i en memòria a la guerra dels Balcans, a Bòsnia i Sarajevo.\nL’Observatori Europeu de Memòries\nL’activitat de l’Observatori Europeu de Memòries no acaba amb aquest col·loqui. «Estem fent entrevistes per tot Europa, escriurem un llibre col·lectiu, farem un nou web amb documentació sobre les diferents memòries d’Europa i també col·laborarem en altres seminaris i conferències a ciutats com ara Oslo i Berlín, entre d’altres», afirma Jordi Guixé. L’objectiu és generar una anàlisi transnacional, en xarxa, sobre els processos de construcció i gestió de la memòria pública, tot analitzant la creació i la implementació de projectes de diferents governs i la seva relació amb la producció cultural i les conjuntures polítiques.\nAmb aquesta voluntat, ja s’han unit a l’Observatori Europeu de Memòries prestigioses institucions i grups de recerca d’Europa i Amèrica, com ara el Comitè Internacional per a Museus en Memòria de Víctimes de Crims Públics (ICMEMO); el Museu de Free Derry; La Casa d’Izieu; el Finnish-Russian Citizens’ Forum; l’Institut Nacional d’Història del Moviment d’Alliberament a Itàlia (INSMLI); la Fundació Topografia del Terror (Alemanya); el Memorial Mauthausen (Àustria); el Museu de les Ocupacions (Estònia); el Memorial de Wewelsburg 1933-1945 (Alemanya), o el Centre de la Memòria i Estudis de Testimonis de la Universitat Wilfrid Laurier (Canadà), entre d’altres.\nPodeu ampliar-ne la informació i consultar el programa complet del col·loqui en aquest enllaç.


Clínica Girona, pionera a Europa en els implants coclears | N. Astorch | girona | Salut | El Punt Avui\nClínica Girona, pionera a Europa en els implants coclears Clínica Girona, pionera a Europa en els implants coclears Clínica Girona, pionera a Europa en els implants coclears Clínica Girona, pionera a Europa en els implants coclears + Clínica Girona, pionera a Europa en els implants coclears E-mail\ngirona - 3 juny 2011 2.00 h\nClínica Girona, pionera a Europa en els implants coclears Clínica Girona, pionera a Europa en els implants coclears Clínica Girona, pionera a Europa en els implants coclears Clínica Girona, pionera a Europa en els implants coclears Clínica Girona, pionera a Europa en els implants coclears E-mail\nClínica Girona és pionera a Europa en implants coclears, una nova tècnica quirúrgica que soluciona la sordesa. L'equip del doctor Albert Jürgens, del servei d'otorinolaringologia de Clínica Girona, aplica, des del 2010, una innovadora tècnica quirúrgica –els implants coclears–, que comporta moltes menys complicacions que la tècnica convencional perquè és mínimament invasiva. Els implants coclears són uns aparells que transformen el so en senyals elèctrics que estimulen el nervi auditiu quan l'orella interna (còclea) està malmesa i l'ús d'audiòfons no li permet al sord assolir una audició útil. Els implants coclears es composen d'una part interna (implantada sota la pell del cap) i una d'externa (que es porta darrere de l'orella). La part interna es carrega elèctricament i rep la informació des de l'externa mitjançant ones electromagnètiques, sense cables que travessin la pell. L'operació dura dues hores i el pacient és donat d'alta l'endemà d'aquesta.\nEls implants coclears són un invent nou: als anys vuitanta es van comercialitzar els primers implants coclears amb una eficàcia i seguretat demostrades primer en adults i, uns anys més tard, en nens. Des d'aleshores, a l'Estat espanyol se n'han implantat uns 5.000 aparells.\nEl Punt. Comarques Gironines 03-06-2011, Pàgina 32


ARQUITECTURES ARRAN D'AIGUA | EXPOSICIÓ VIRTUAL - arqxarq\nUna visita virtual a l’exposició del mateix nom, organitzada per la Fundació Mies van der Rohe i Arquitectes per l’Arquitectura i que va tenir lloc recentment al Museu Marítim de Barcelona. Una nova manera de poder capbussar-se en els espais portuaris que constitueixen un dels territoris on la transformació de la ciutat europea contemporània s’ha mostrat amb més intensitat. Una selecció de 68 obres de l’Arxiu de l’EU Mies Award que narra amb imatges i textos, les particulars històries d’aquestes arquitectures que construeixen nous espais de relació de la ciutat amb l’aigua.


Resultats Cap de Setmana RC Sitges – Historia del Rugby Club Sitges\nSub18- Vuitens Final Copa Catalana\nDissabte, 11 de maig de 2013 a les 12:30hs a Sitges (Camp de Rugby de Sta. Barbara)\nRC Sitges 48 – RC CornellÃ 0\nSenior MasculÃ – Semifinal Anada Copa Catalana d’Argent\nDiumenge, 12 de maig de 2013 a les 12:00hs a Vilanova i la GeltrÃº (Pistes Atletisme)\nSEL Vilanova 17 – RC Sitges 27\nCursa 4km – XXV Aniversari Rugby Club Sitges\nDiumenge, 12 de maig de 2013 Hora de trobada a les 9:30hs (PlaÃ§a de La Fragata – Sitges)\nTOT UN EXIT!\nCursa 4Km XXV Aniversari\nNuestro mas sentido pÃ©same a Oscar Molina


Ajuntament d'Alaquàs. Premsa.ALAQUÀS ADQUIREIX DOS NOUS VEHICLES ELÈCTRICS PER ALS SERVEIS URBANS\nALAQUÀS ADQUIREIX DOS NOUS VEHICLES ELÈCTRICS PER ALS SERVEIS URBANS\nL’Ajuntament d’Alaquàs ha invertit un total de 59.469 euros en l’adquisició de dos nous vehicles elèctrics per als Serveis Urbans d’Alaquàs. Una iniciativa que respon a l’objectiu de l’Ajuntamentd’Alaquàs de continuar apostant per un transport sostenible i respectuós amb el mediambient.\nL’Alcalde d’Alaquàs, Toni Saura i el Regidor de Serveis Urbans, Sebastián Ruiz, van estar presents en la recepció dels vehicles per a conéixer de primera mà el seu funcionament. El primer edil va destacar la “importància de continuar adquirint aquests tipus de vehicles que ajuden a reduir l’impacte ambiental i la petjada de carboni”.\nAltre dels objectius principals en la dotació d’aquests vehicles és dotar els Serveis Municipals dels mitjans necessaris per a la realització de les seues tasques. Per això, aquests dos nous vehicles amb caixa oberta estan dotats de vidres corredissos i compten amb una alçada de 76 centímetres des del sòl que facilita les entrades i eixides del vehicle així com les parades freqüents i els treballs de càrrega i descàrrega o manipulació de ferramentes. La cabina està preparada per a dues persones i ofereix màxima visibilitat.\nAquesta nova incorporació se suma a la flota de vehicles elèctrics municipal que ja compta amb un altre vehicle, un camió cistella i 3 bicicletes elèctriques. L’objectiu de l’Ajuntament d’Alaquàs és continuar adquirint aquest tipus de vehicles per a reduir l’impacte mediambiental.


Ref. No. 31047.8 EBERHARD TEMERARIO B/N ACCIAIO CRONOGRAFO DATA ARABS


Sueca treballa en les mesures a adoptar per a l'ús de les seues platges pendent de l'evolució de l'estat d'alarma | Valencia Extra\nEl saló de plens ha acollit este matí una reunió per a tractar les directrius, que ahir es van traslladar a l’Ajuntament des de la Conselleria de Presidència, en matèria d’utilització de les platges este estiu. En la trobada han estat presents l’alcalde de Sueca, Dimas Vázquez; el regidor responsable de Platges, Joan Carles Vázquez; el regidor de Seguretat Ciutadana, Carlos Ramírez; una gran representació del govern municipal; els alcaldes del Perelló, Juan Botella; i Mareny de Barraquetes, Jordi Sanjaime; i representants de la Policia Local i Guàrdia Civil.\nDavant l’arribada imminent de la temporada estival i l’obertura de les platges, des del govern autonòmic s’han traslladat una sèrie de directrius en matèria de prevenció als Ajuntaments, els quals han de ser ara els encarregats de gestionar-les i adaptar-les a les circumstàncies de cada població. “Resultarà complex i complicat, ja que a Sueca disposem de molts quilòmetres de platja, molts accessos… Per este motiu, en primer lloc, volem apel·lar a la responsabilitat de les persones, una cosa fonamental si volem disfrutar de les nostres platges de manera segura. Sabem com han sigut estos dos mesos i que l’estat d’alarma continua, per això hem de demanar, en primer lloc, que es respecten les mesures a les platges a l’igual que s’ha fet al carrer”, ha assenyalat el regidor de Seguretat Ciutadana, Carlos Ramírez.


Ficció en Valencià: Un Negre amb Un Saxo (1989)\nLlargmetratge valencià i català en valencià i castellà\nThriller de 95 minuts (1h 35m)\nFrancesc Bellmunt (Sabadell, 1947)\nFrancesc Bellmunt, Ferran Torrent (novel·la)\n24 de novembre del 2009 (reestrena en el Festival Inquiet)\nUn Negre amb Un Saxo (1989) és l'adaptació cinematogràfica de la novel·la homònima publicada en 1987 per Ferran Torrent (Sedaví, 1951), u dels principals escriptors en valencià de la nostra època. Es tractava, de fet, de la tercera entrega de la seua sèrie de novel·les negres al voltant dels personatges Toni Butxana i Hèctor Barrera, que havia començat amb No Emprenyeu el Comissari (1984). Uns altres films en valencià basats en històries de Ferran Torrent són Gràcies per la Propina (1997) i L'Illa de l'Holandés (2001).\nPortada de la novel·la i l'autor, Ferran Torrent\nEl director català Francesc Bellmunt va portar la trama al cine en un film que transcorre bàsicament en diversos llocs de la Ciutat de Valéncia, com ara l'avinguda Blasco Ibáñez (que s'observava encara en ple procés d'urbanització), el Parterre o la Malva-rosa. Entre els actors, trobem el basc Patxi Bisquert i l'alboraiera Rosana Pastor en els papers principals amb molts secundaris com ara Ovidi Montllor, Teresa Lozano, Guillermo Montesinos i Paco Cano, que després destacaria com a director de doblatge de films al valencià (La Vida Privada de Sherlock Holmes). També hi han cameos com el de la vedet Rosita Amores.\nEste llargmetratge es va gravar originalment en valencià i castellà, ja que els actors que no sabien valencià interpretaven en castellà (per exemple, Patxi Bisquert) i, els altres (la gran majoria), en valencià (Rosana Pastor, Ovidi Montllor...); això ocorre fins i tot quan uns i altres parlen entre ells. Ara bé, com que en el cine espanyol encara era habitual doblar-ho tot (també en la mateixa llengua en què s'havien fet les escenes), les dos versions que existixen del film són una completament doblada al valencià i una altra completament doblada al castellà (com ja observàrem en El Virgo de Visanteta). L'àudio valencià es va gravar en els estudis Tabalet, amb la direcció del mateix Francesc Bellmunt, l'assessorament lingüístic de Josep Nogués i la presència de l'autor Ferran Torrent.\nTambé cal afegir com a curiositat lingüística que, a diferència del que passaria en produccions posteriors, el valencià usat en este film és un tant erràtic, vacil·lant i, en ocasions, poc congruent. Com que encara no existia un model prou estable de valencià per a l'àmbit audiovisual (TVE-Aitana ja emetia dibuixos doblats, però Canal Nou encara tardaria uns mesos en nàixer) i com que es tracta d'una producció a cavall entre Barcelona i la Ciutat de Valéncia, s'observen moltes mostres d'un valencià certament orientalitzat en què conviuen paraules pròpies del català oriental com ara noia i tarda (en compte de xica i vesprada) amb formes de la flexió verbal típicament valenciana.\nPaco Cano i Patxi Bisquert en l'escena del joc de pilota\nUn Negre amb Un Saxo és un viatge pels complexos carrers de la prostitució de la ciutat de Valéncia. Hèctor Barrera, excampió de boxeig i ara columnista d’homicidis, pren la decisió d'investigar a fons el tema i troba molts personatges singulars: Sandokan, la Dama Blanca... Tots li advertixen que és molt perillós ficar-se en un submón tan fosc, però Barrera vol arribar fins al final i descobrir a l'opinió pública una trama de prostitució de menors que implicaria moltes persones importants...\nRepartiment (actor / paper)\nPatxi Bisquert (Zizurkil, 1952) / Hèctor Barrera\nRosana Pastor (Alboraia, 1960) / Marta\nGuillermo Montesinos (Castelló de la Plana, 1948) / Xino\nAna Duato (Ciutat de Valéncia, 1968) / Lídia\nLluís Hostalot (Calaceit, 1951) / Sandokan\nMarina Saura (Madrid, 1957) / Helena\nOvidi Montllor (Alcoi, 1942†) / director de L'Hora\nHermann Bonnín (Barcelona, 1935) / jutge Ferragut\nTeresa Lozano (Ciutat de Valéncia, 1944)\nPaco Cano Sellés (Altea, 1948)\nPep Molina (Alcoi)\nRosita Amores (Nules, 1938)\nÀrea de l'avinguda de Blasco Ibáñez com apareix en el film, amb l'Illa Perduda al fons (Ciutat de Valéncia)\nEste producte no ha sigut comercialitzat en valencià (o està descatalogat).\nPublicat per Admin a 16:48


Algunes veritats sobre l’increment de l’ocupació a Espanya -\n/ECONOMIA – 26 d’abril de 2019\n*Josep M. Batalla és Doctor en Economia i professor d’Economia aplicada als Estudis d’Economia i Empresa de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) .També forma part del grup de recerca Management & e-learning (MeL).\nTagged atur, espanya, feina, Josep Maria Batalla Busquets, mercat del treball, ocupabilitat, ocupació, ocupación, precarietat.\n« L’ocupació en l’economia de plataforma\nL’ocupació de les persones amb discapacitat en el sector turístic »


Moda sostenible - Origen Design\nSkunkfunk és una casa de moda del País Basc que s’ha compromès a fer moda sostenible. La Marta fa poc va conèixer algunes persones involucrades en aquesta marca per tal d’aprendre més sobre què és el que fan.\nSkunkfunk es una casa de moda del País Vasco que se ha comprometido a hacer ropa sostenible. Marta recientemente ha hablado con algunas personas involucradas en esta marca para poder aprender más sobre lo que hacen.\nAquí estic a la fira de moda Momad de Madrid parlant amb la Cristina Cendoya de Skunkfunk. M’està ensenyant alguns dels dissenys nous que tenen per l’estiu vinent i m’explica que tenen en consideració la sostenibilitat a cada pas del procés del producte. Factors com poden ser l’impacte ambiental dels materials primaris, el tractament del teixit, les condicions dels treballadors a les fàbriques i la reducció de les emissions de CO2 en la transportació. També intenten utilitzar materials de qualitat i un bon disseny perquè la peça duri uns quants anys.\nFins i tot cada peça ens arriba en la seva pròpia bossa biodegradable.\nAquí estoy en la feria de moda Momad de Madrid hablando con Cristina Cendoya de Skunkfunk. Me está mostrando algunos de los diseños nuevos que tienen para el verano que viene y me explica que tienen en consideración la sostenibilidad en cada paso del proceso del producto. Factores como podrían ser el impacto ambiental de los materias primas, el tratamiento del tejido, las condiciones de los trabajadores a las fábricas y la reducción de las emisiones de CO2 en el transporte. También intentan utilizar materiales de calidad y un buen diseño para que la pieza dure unos años.\nHasta cada prenda llega en su propia bolsa biodegradable.\nAquesta foto de la botiga Pebre Negre mostra una branca de la planta del cotó. És curiós imaginar que la nostra roba de cotó prové d’aquestes petites boletes. És, és clar, una planta natural, però la manera més utilitzada per a fer-la créixer és utilitzant moltes pesticides tòxiques i fertilitzants artificials, cosa que ha creat grans danys als medis arreu del món, especialment la contaminació dels rius i els aqüífers d’aigües potables. Skunkfunk està utilitzant cada vegada més cotó orgànic. Es pot veure una etiqueta de OCS o GOTS a la roba, i tenen l’objectiu de que el 100% del cotó utilitzat sigui sostenible per l’any 2020.\nEsta foto de la tienda Pebre Negre muestra una branca de la planta del algodón. Es curioso imaginar que nuestra ropa de algodón proviene de estas pequeñas bolitas. Está claro que es una planta natural pero la forma más cómoda de hacerla crecer es utilizando pesticidas tóxicos y fertilizantes artificiales, cosa que provoca grandes daños al medio natural, especialmente la contaminación de ríos y acuíferos de agua potable. Skunkfunk está incrementando su utilización de algodón orgánico. Se puede ver una etiqueta OCS o GOTS en las prendas y tienen el objetivo de que el 100% del algodón usado sea sostenible para el año 2020.\nAquesta foto es va fer a les afores de la fira de Momad on el Mikel Feijoo Elzo, fundador deSkunkfunk, tenia una parada sobre la sostenibilitat. “Sabies que l’indústria tèxtil és la segona més contaminant del món?” estava escrit en un gran pòster. Em va impactar. Està clar que algunes coses hauran de canviar.\nVam discutir sobre com l’indústria de la moda ràpida ha afectat a la moda en general i com alguns consumidors volen comprar roba més barata seguint aquestes últimes tendències, portant una peça de roba unes quantes vegades abans de tirar-la i comprar-ne de nova.\nEsta foto es de las afueras de la feria de Momad donde el Mikel Feijoo Elzo, fundador de Skunkfunk, tenía una tienda sobre la sostenibilidad. “¿Sabías que la indústria téxtil es la segunda más contaminante del mundo?” estaba escrito en un gran póster. Me impactó. Algunas cosas tendrán que cambiarse.\nDiscutimos sobre como la indústria de la moda rápida ha afectado a la moda en general y como algunos consumidores quieren comprar ropa más barata siguiendo estas últimas tendencias, llevando una pieza de ropa unas cuantas veces antes de tirarla y comprar ropa nueva.\nTornem a ser al Pebre Negre. M’estic emprovant un dels vestits de Skunkfunk de la col·lecció de tardor del 2015. M’agrada com queda i la sensació del teixit. Està fet de cotó orgànic i el disseny és modern, pràctic i elegant així que ho podria utilitzar en diferents ocasions, tant en la feina com en ambients casuals sense que passi de moda. Com que la roba de Skunkfunk es fa al País Basc i les seves bosses aquí a Catalunya, sé que la qualitat és bona. Sé que puc trobar un altre vestit per un preu més barat, però considerant totes les coses, aquest vestit té molt més valor. Què en penses?\nVolvamos a estar en Pebre Negre. Me estoy probando un vestido de Skunkfunk de la colección de otoño del 2015. Me gusta cómo queda y la sensación del tejido. Está hecho de algodón orgánico y el diseño es moderno, práctico y elegante, así que lo podría usar en diferentes ocasiones; en el trabajo, como también en ambientes casuales sin que pase de moda. Como la ropa de Skunkfunk está hecha en el País Vasco y los bolsos en Cataluña, sé que son de buena calidad. Sé que puedo encontrar otro vestido más barato, pero teniendo en consideración todas las cosas, este vestido tiene más valor. ¿Qué piensas?\nHi ha molta més informació sobre roba sostenible a la pàgina web de Skunkfunk, http://www.skunkfunk.com/\nTambé recomano la pàgina de Facebook de Slow Fashion Spain, https://www.facebook.com/SlowFashionSpain\nHay mucha más información sobre la ropa sostenible a la página web de Skunkfunk, http://www.skunkfunk.com/\nTambién recomiendo la página de Facebook de Slow Fashion Spain, https://www.facebook.com/SlowFashionSpain\n-Publicat per Marta


Després de gairebé dos anys i mig de preparació per a la temporada de les Primàries Demòcrates, els votants de tot el país esperaven ansiosament els resultats de Iowa, que va ser seu del primer concurs de la temporada.\nPerò més d’un dia després que es tanquessin les assemblees electorals de Iowa, encara no s’ha declarat un guanyador final, la qual cosa ha deslligat el caos en el Partit Demòcrata i els ha posat en ridícul.\nEl dimarts a la tarda, el Partit Demòcrata de Iowa (IDP) finalment va publicar els resultats parcials de l’elecció, però només inclouen al voltant del 60% dels recintes.\nSorprenentment, malgrat la clara onada de suport a Sanders, el Partit Demòcrata d’Iowa informa que no és Sanders, sinó Pete Buttigieg el que està en el cim de la taula de classificació.\nEn el moment en el qual estem publicant aquest article, Bernie Sanders té un avantatge d’al voltant de 1.200 vots en el recompte de vots populars. No obstant això, d’alguna manera, l’IDP posa a Pete Buttigieg al capdavant dels delegats estatals, el factor que en última instància determinarà la carrera. A Buttigieg se li va assignar el 26,9 per cent dels delegats mentre que Sanders només el 25,1 per cent. Malgrat tota la protesta sobre la victòria d’Hillary Clinton en el vot popular sobre Donald Trump en 2016, els demòcrates han aconseguit crear un sistema a Iowa tan endarrerit i antidemocràtic com el menyspreat col·legi electoral.\nA Iowa, s’ha posat en relleu una vegada més el caràcter profundament antidemocràtic del sistema electoral estatunidenc. Això es deu a un sistema de “caucus” (conclave, assemblea o reunió electoral) a Iowa que, similar al del col·legi electoral, representa en excés als districtes rurals i en menys proporció a les ciutats i pobles universitaris. Així que mentre Sanders va guanyar més vots en la primera i última ronda, va acabar amb menys delegats que Buttigieg. Encara que alguns en el Partit Demòcrata diuen que volen abolir el col·legi electoral, el seu propi sistema de primàries és igualment antidemocràtic. Aquest sistema és una estafa als votants que van passar més de dues hores del seu dia després del treball tractant de votar. Els principals mitjans de comunicació estan avalant l’estafa: el dimecres al matí els principals canals de notícies van anunciar a Buttigieg com el guanyador a Iowa, mentre que a penes mostraven el recompte de vots populars.\nUna elecció almenys poc clara\nEls resultats d’Iowa estan envoltats de dubtes. Després que les assemblees electorals van tancar, l’IDP misteriosament va deixar d’informar els resultats perquè volien fer "control de qualitat". Resulta que l’aplicació per a telèfons intel·ligents que Shadow Inc. va usar per a fer el recompte va resultar ser defectuosa i l’IDP es va veure obligat a fer un recompte manual. El misteri no acaba aquí. L’empresa matriu de Shadow Inc., Acronym, té diversos vincles amb l’establishment del Partit Demòcrata. La companyia va ser fundada per l’esposa de Michael Halle, un antic cap de campanya d’Hillary Clinton a Iowa. Halle ara serveix com a assessor de la campanya de Buttigieg. David Plouffe, ex director de campanya d’Obama, també és membre de la junta d’Acronym. L’empresa va rebre desenes de milers de dòlars de la campanya de Buttigieg per serveis de programari tan recentment com el mes de juliol passat.\nEra altament sospitós llavors que amb el 0% dels recintes reportant a l’alcalde Pete Buttigieg s’anunciés "victoriós" en el Caucus d’Iowa. Amb les revelacions dels llaços entre la seva campanya i Shadow Inc. sortint a la llum, l’etiqueta #MayorCheat va començar a ser popular en Twitter. Més tard a la nit, la campanya de Sanders va publicar la seva pròpia enquesta interna que va col·locar a Sanders en el cim.\nLa suspensió de la publicació dels resultats del caucus es va produir després d’una onada d’informes inicials que mostraven a Sanders amb un rendiment superior i a Biden amb un rendiment inferior, la qual cosa va portar a acusacions d’elements fraudulents de les eleccions que circulaven per xarxes socials. Fins i tot els mitjans principals, com a CNN i NBC, van criticar durament l’IDP per espatllar el procés de l’elecció. Molts van començar a especular que Iowa ja no seria la primera contesa de la nació en futures primàries. Però el dimarts al matí, la CNN i MSNBC van dir que l’IDP era incompetent i que va ser Buttigieg, i no Sanders, el que es va veure privat de generar l’impacte necessari per a catapultar la seva candidatura. És clar que l’establishment demòcrata i els mitjans liberals busquen qualsevol alternativa que no sigui la de Sanders, particularment amb el declivi de Joe Biden.\nCrisi en el Partit Demòcrata\nTot el que es refereix a l’elecció a Iowa, des dels resultats fins al procés, demostra la crisi en la qual es troba el Partit Demòcrata. De camí a Iowa, la carrera ha estat definida per un gran nombre de candidats competint d’una banda però un nombre bastant estable de nominals: Joe Biden i Bernie Sanders. Sanders i Biden eren tots dos figures polítiques "de marca" abans d’anunciar les seves campanyes i tots dos representen ales del partit Demòcrata - l’ala progressista i l’establishment, respectivament.\nDurant la major part de la campanya, Biden havia liderat les enquestes però, en els dies previs a l’assemblea electoral d’Iowa, Sanders havia estat pujant constantment. Això es va deure, en gran part, als intents de la campanya de Warren d’apel·lar a l’establishment. Warren era l’única representant de l’ala progressista del partit en la carrera i dividia el vot amb Sanders. No obstant això, després que Warren va retirar la proposta de Medicare for All [segur d’atenció mèdica gratuïta, NdelT], els progressistes van començar a deixar el camp de Warren per Sanders. Una enquesta d’entrada realitzada per la CNN el dilluns a la nit va mostrar que tres de cada cinc votants de Iowa volien substituir l’assegurança mèdica privada per un pla gestionat pel govern.\nMalgrat liderar les enquestes des que va anunciar la seva campanya, l’establishment demòcrata estava preocupat per la viabilitat de Biden. De fet, un dia abans de l’elecció del Caucus d’Iowa, John Kerry (seguidor de Biden i un dels líders de l’establishment) va ser enxampat en una cinta especulant sobre postular-se per a assegurar que Sanders no guanyés, un pla del qual després es va retractar. Hi havia, en camí a Iowa, un sentiment real entre molts que Biden era més feble del que semblava en el paper degut, en part, a la preponderància d’altres opcions moderades en l’elecció. El fet que la dreta del partit no havia trobat un sol candidat darrere del qual poguessin posar-se en línia va fer que el panorama pre-Iowa semblés positiu per a Sanders.\nSanders posa nerviós a tothom perquè pot guanyar les primàries democràtes\nEls partidaris de Sanders estaran indignats pels resultats de les reunions del dilluns a Iowa. Segons tots els càlculs, va guanyar el vot popular... una història que s’està desenvolupant i que posteriorment serà enterrada mentre escrivim aquestes paraules. De fet, la desfeta d’Iowa pot acabar donant un impuls a la seva campanya, ja que animarà als partidaris a mobilitzar-se a Nou Hampshire, Nevada i més enllà. Però el que hauria de ser evident per a tots nosaltres és que el Partit Demòcrata no té intenció de respectar la voluntat democràtica dels electors.\nEls resultats dels caucus d’Iowa són desastrosos per al camp de Biden i potser per a l’establiment del Partit Demòcrata. Biden, que va ser el favorit en les enquestes amb Sanders dies abans de la reunió, va arribar quart, darrere de Warren i a penes davant de Klobuchar. Aquesta és una humiliant derrota per a l’ex Vicepresident que va afirmar continuar el llegat de Barack Obama. Queda per veure si es tracta o no d’un sot en el camí inevitable de Biden per a reclamar la nominació o si es tracta d’un veritable col·lapse del principal candidat de l’establishment.\nButtigieg pot ser una estrella en ascens per a l’establishment del Partit Demòcrata, homogeneïtzant el sector "qualsevol menys Sanders" del partit. Al mateix temps, pot sortir d’Iowa amb una reputació entelada com #MayorCheat [#MayorCheat significa “l’alcalde és un trampós” i va ser l’etiqueta que es va tornar trending topic a les xarxes socials el dia d’ahir, NdelT] que va declarar la victòria abans que es fes públic qualsevol vot. No és clar encara si la seva victòria a Iowa és representativa d’un canvi d’orientació en el partit que s’allunya de Biden i es dirigeix cap a Buttigieg. Tampoc és clar encara si el seu acompliment a Iowa va ser només el producte de com funciona el sistema electoral local, la composició demogràfica d’Iowa o el fet que sigui un nadiu del Mitjà Oest.\nJoe Biden es dirigeix a Nou Hampshire colpejat però no mort. La carrera per a ser l’opció de l’establishment demòcrata està lluny d’acabar i, mentre aquesta carrera continuï, Sanders està en una posició privilegiada per a capitalitzar les divisions dins de l’ala dreta del partit.\nAl mateix temps, la campanya de Sanders compta no sols amb guanyar als votants tradicionals del Partit Demòcrata, sinó també amb una onada de nous i joves votants. Això no es va materialitzar a Iowa en la mesura que Sanders esperava. La participació es va mantenir relativament estable amb els números de 2016 i es va veure un descens en els votants *primerizos. Això suposa una gran decepció per al Partit Demòcrata en el seu conjunt, ja que esperaven que una "resistència" a Trump dinamitzarà la seva base i atragués nous votants. Si Iowa és un indici, això no està succeint, la qual cosa és un gran obstacle per a l’estratègia de la campanya "Qualsevol menys Trump" que el Partit Demòcrata ha estat implementant fins ara. També és una preocupació per a la campanya de Sanders a llarg termini que es basa a energitzar sectors que no són els típics votants. L’inusual sistema de votació d’Iowa - el sistema de caucus que consumeix més temps - i la demografia - és desproporcionadament blanca en comparació amb la resta del país - significa que aquests resultats no han de ser presos com necessàriament indicatius d’una tendència general.\nNo obstant això, si aquests números es mantenen a New Hampshire i després en la resta de les conteses, això representa un perill tant per a Sanders com per als demòcrates.\nLes primàries d’Iowa han creat un gran qüestionament per esquerra sobre les institucions del règim americà. Això en el marc d’una crisi de les institucions de més llarg alè que ve des del 2016.\nDes de la dreta, Donald Trump anima a la seva base d’America-First a qüestionar la legitimitat del FBI i la Cort Suprema, així com de procediments "sagrats" com el judici polític. El desvergonyiment de Trump i especialment els seus incòmodes tuits posen en dubte l’ “honor” de la Presidència, però els demòcrates s’han posicionat com tractant de mantenir-la, passant els últims tres anys parlant de la intromissió russa en les eleccions i més recentment, d’ "Ucraïna interferint en la democràcia americana". Els demòcrates diuen ser els defensors de la “democràcia” i s’estan situant com els garants de la constitució i de les institucions americanes.\nPerò Iowa, i tot el procés de les primàries, va en contra d’això. Els demòcrates no estan interessats en la democràcia. Certament no estan interessats a representar amb precisió la voluntat dels seus votants. Per a començar, tot el procés de primàries i caucus és antidemocràtic: un sistema en el qual un podria guanyar el recompte del vot popular i no el Caucus o les primàries. Aquest sistema electoral ha de ser abolit: no més col·legi electoral o super-delegats. Una persona, un vot. Totes les primàries han de ser en el mateix dia i no s’ha de donar preferència a dues dels estats més blancs del país [en referència a Iowa i New Hampshire que celebra les primàries l’11 de febrer, NdelT]. A més, la gent hauria de tenir el dia lliure per a votar, tots els majors de 14 anys haurien de poder votar, a més de la gent empresonada i els immigrants indocumentats.\nPerò més enllà dels aspectes antidemocràtics de les assemblees electorals d’Iowa, tot el procés està ara en dubte: Per què Buttigieg va donar diners a l’aplicació de Shadow Inc. que sona poc clara? Per què es va utilitzar? Per què no va funcionar? I per què, més de 24 hores després encara no sabem els resultats complets dels caucus d’Iowa? Cal assenyalar que inconsistències similars en països com Bolívia han estat la causa que l’Organització d’Estats Americans declarés "irregulars" les eleccions i demanés altres noves, i que els Estats Units qualificarà les eleccions de fraudulentes (quan serveix als interessos dels Estats Units, per descomptat). També val la pena assenyalar que en 2016, el DNC va intentar activament inclinar la balança a favor de Clinton, fent campanya bruta contra Sanders.\nNo sabem què està passant a Iowa. Tal vegada sigui només incompetència en unes primàries molt disputades. I tal vegada d’aquí a uns dies, Sanders surti victoriós. Però el mal ja està fet: Sanders, sembla haver guanyat el vot popular però no va aconseguir el seu "moment Iowa" en el moment en què tota la nació està en suspens. Els reformistes com Bashkar Sunkara diuen que l’esdevingut a Iowa no és gran cosa, que els partidaris de Sanders han de mantenir el rumb sense detenir-se a qüestionar profundament la falsa democràcia americana o l’estratègia de treballar dins d’un partit que representa els interessos del capital.\nPerò l’exemple d’Iowa no podria ser més clar: les regles del procés són profundament antidemocràtiques i estan fetes contra la classe obrera, les classes mitjanes i els sectors populars. Per això l’esquerra necessita deixar de tenir il·lusions en treballar dins del Partit Demòcrata. Per això la classe obrera no ha d’estar en el mateix partit que Michael Bloomberg, que està comprant el seu camí a l’elecció amb els seus bilions de dòlars. És per això que no hem d’abocar hores d’energia i recursos en el seu partit, o els seus candidats. Necessitem un partit socialista, de la classe obrera, independent dels capitalistes: un que sàpiga que el canvi real i durador que necessitem s’aconseguirà mitjançant la lluita de classes i la política revolucionària als carrers, els centres de treball i el parlament, un que lluiti incansablement per la classe obrera i els oprimits, i un que rebutgi l’imperialisme estatunidenc i bregui per la solidaritat internacional amb tota la classe obrera del món. Els demòcrates mai seran aquest partit i no podem perdre el nostre temps o recursos tractant de reformar-los.