25-N: Dia internacional per a l’eradicació de les violències contra les dones – xabiaaldia – El periódico para xabieros con inquietudes\n24 noviembre, 2016Por: Redacción\nMANIFEST DE LA XARXA DE DONES DE LA MARINA ALTA.\nArribem a un altre 25 de novembre amb la tristor i la decepció de no poder dir que s’han pres les mesures que venim reclamant d’anys enrere i que les violències contra les dones han disminuït.\nUn altre 25 de novembre, una vegada més, el moviment feminista ha d’assenyalar que les violències masclistes suposen la manifestació més cruenta de la desigualtat de gènere i representen la més greu violació dels drets humans de les dones que pateix la nostra societat.\nRepassem algunes xifres:\n-Des de novembre de 2015 s’han perpetrat més 77 feminicidis, tot i que les dades oficials del ministeri no reconeixen ni 50.\n-Almenys, perquè moltes no ho denuncien,120.641 dones han sofert agressions sexuals.\n-La valoració policial del Risc de Violència sobre la Dona (VioGen) va reduir, de 31.691 en 2010 a 16.613 en 2015, el nombre de víctimes a les quals protegia.\n-El pressupost de l’Estat per a violència de gènere en 2016 és un 10,9% menys que en 2009.\n-Prop de milió i mig de dones han sofert alguna vegada violència sexual, el 28% abans dels 18 anys.\n-El 8,6% de les dones violades tenien menys de 13 anys i el 19% de 14 a 17, i el 82% van ser violades per coneguts\nAquestes dades són solament la punta de l’iceberg, perquè dones i menors sofreixen violència patriarcal en múltiples formes, que van des de llevar-los terriblement la vida fins a les discriminacions quotidianes més subtils.\nEl moviment feminista considera que les violències, que vivim en diferents àmbits, succeeixen en una societat que tolera la desigualtat i resta credibilitat i autoritat a les dones. El masclisme alimenta la nostra desvaloració, la invisibilització, la cosificació dels nostres cossos i la falta de respecte a les nostres decisions.\nAquestes agressions són inseparables d’aquelles que sofreixen les persones que no responen a la masculinitat hegemònica.\nPer tot això, des de la Xarxa de Dones de la Marina Alta\n-Que la lluita contra el terrorisme masclista siga una qüestió d’estat.\n-L’aplicació del Conveni d’Istanbul i les recomanacions de la CEDAW.\n-Reformar la llei 1/2004 perquè estiguen reflectides totes les formes de violència contra les dones.\n-La implicació de totes les instàncies de govern en la prevenció i eradicació de les violències masclistes i en l’assistència i reparació a totes les dones en situació de violència, independentment de la seva situació administrativa.\n-Un Pla d’Acció contra la violència sexual dirigit a les famílies, el món del treball i les aules, que ha d’anar acompanyat de la derogació de la LOMCE perquè consolida una educació sense igualtat i segueix emparant la discriminació de les dones.\n– Que les accions i els recursos incloguen tant la violència que exerceix la parella o l’exparella com les agressions sexuals, l’assetjament sexual en l’àmbit laboral, la tracta d’explotació sexual i laboral de dones i xiquetes i totes les violències masclistes.\n-Que l’accent es pose en la protecció de les afectades i dels seus fills i filles, facilitant-los eixides de recuperació vital, econòmica i social.\n-Que el sistema judicial assumesca la responsabilitat envers la violència masclista, que genere estructures reals de protecció, que amplie la qualitat i quantitat dels torns d’ofici amb perspectiva feminista, que respecte els processos i les necessitats de les dones i implemente mesures de justícia real i efectiva.\n-Que s’eliminen totes les traves existents per a les dones migrants en situació irregular per accedir a les mesures d’atenció integral i protecció efectiva contra la violència de gènere.\n-Que tota la societat i les seues organitzacions i institucions es comprometen en aquesta lluita.\nAgraïm el treball que des de diferents administracions públiques i entitats privades es realitza per eradicar la violència, les encoratgem a continuar endavant, i animen a la població de la comarca de Marina Alta a participar en els actes organitzats per institucions dels nostres pobles amb motiu del 25N.\nLA MEITAT DE LA HUMANITAT HA DE VIURE SENSE PORS, NI VIOLÈNCIES, I HA DE SABER QUÈ ÉS LA LLIBERTAT.\nENS VOLEM VIVES!!! ENS VOLEM LLIURES\nDia internacional per eradicar les violències contra les dones\nFeministes de la Marina Alta\nxarxa dones de la marina alta\nXàbia al Plat Mariner: Los datos clave, restaurantes, precios y menús\nOpinión: Marosa Montañés: 50 años después el mensaje de la iglesia de la Mare de Déu de Loreto


Objectius Generals. Departament de Formació. Diputació d'Alacant.\nDes d'aquest enfocament, els objectius generals que pretén el Pla són els següents:\nAfavorir la implantació de Sistemes de Qualitat en la gestió, i propiciar formació específica als departaments de la Diputació i entitats locals de la província.\nRecolzar els canvis organitzatius iniciats per diferents departaments de la Diputació, així com els d'ajuntaments i del conjunt d'entitats locals de la província, que s’han detectat a través de l'estudi de necessitats.\nPropiciar la implantació dels canvis derivats de l'aplicació de les noves normatives legals.\nOptimitzar l'ús de tecnologies de informació i comunicació, de manera que s'aconseguesca una millora qualitativa dels serveis als ciutadans.\nActualitzar els coneixements dels participants en relació amb els seus llocs de treball, de manera que s'aconseguesca una adaptació idònia persona-lloc.\nFacilitar la carrera professional dels empleats públics locals en els termes establits en l'EBEP.\nAfavorir el desenvolupament de les competències personals i professionals dels empleats públics locals de Diputació, els seus organismes autònoms (d'ara en avant OA), ajuntaments i altres entitats locals de la província.\nConscienciar els empleats públics locals de la importància del paper que juguen com a servidors dels ciutadans, transmetent a través de la formació la cultura i ètica del servei públic.\nAugmentar la capacitat crítica dels empleats públics locals, de manera que adquiresquen una actitud de compromís envers la modernització de l'Administració local i a la prestació de serveis de qualitat als ciutadans.\nAtendre els requisits i recomanacions de les polítiques de la Unió Europea en matèria 'd'educació permanent'.


Propostes Artístiques - 2016 | 20a Fira Mediterrània de Manresa\nInici/Propostes Artístiques - 2016 Propostes Artístiques - 2016 Convocatòria artística\nItinerari de nous projectes escènics\nTaules de Pensament\nCultura popular: basada en elements com la transmissió del patrimoni, el creuament entre creació contemporània i arrel tradicional, la participació i l’ampliació de la base social de la cultura.\nHi encaixen: Espectacles d’arrel tradicional // Arts urbanes i de carrer // Projectes comunitaris i d’inclusió social // Espectacles interactius i/o participatius // Espectacles familiars // Projectes educatius i de sensibilització , entre d’altres.\nQualitat i interès artístic.\nEncaix amb els eixos programàtics de la Fira.\nCaràcter d’estrena: absoluta, a Catalunya o a l’Estat espanyol.\nRecorregut potencial de la proposta.\nInterès mostrat cap a la Fira com a espai de trobada, de diàleg i d’intercanvi.\nPossibilitat de fer més d’una actuació per facilitar el visionat per part dels professionals acreditats.\nLa data límit de presentació serà el 29 de febrer de 2016 a les 24h.\nEs realitzarà valoració contínua de les propostes rebudes des de l’inici d’aquesta convocatòria.\nImportant: la sol·licitud de participació implica l’acceptació d’aquesta normativa.\nLa Fira, com a mercat artístic amb assistència de programadors professionals (1.115 de 35 països la darrera edició), pactarà una aportació econòmica amb les companyies i grups.\nLa Fira comptabilitzarà com a integrants d'una companyia o grup, a efectes d'allotjament i manutenció, el nombre d’artistes / tècnics que figurin en la fitxa i –com a màxim- una persona en qualitat de representant o mànager.\nLa Fira allotjarà les companyies i grups de fora de Catalunya segons l'horari i dies de les seves funcions. L’allotjament es farà, segons disponibilitat, a Manresa o en poblacions veïnes. Les habitacions seran sempre compartides. Si es desitgen habitacions individuals, el suplement anirà a càrrec de l’artista, sempre i quan hi hagi habitacions disponibles. La Fira disposa d'un servei d’autobusos i transfers.\nLa Fira, mitjançant el sistema que l'organització estableixi, facilitarà la manutenció (dinar i /o sopar) a la companyia / grup segons l'horari i dies de les seves funcions. La manutenció es proveirà només en els casos següents:\nCompanyies / grups actuants en dies consecutius.\nCompanyies / grups amb dues funcions diàries (matí i tarda).\nNota important: els acords contractuals d’hospitalitat entre la Fira i l’artista són inamovibles i no s’admetran canvis d’última hora.\nContracte i facturació\nLa participació està subjecta al contracte generat per la Fundació Fira Mediterrània.\nCada companyia o grup seleccionat en la programació emetrà dues factures que es lliuraran per email a la Fundació.\nFACTURA 1: la corresponent a la seva actuació promocional a la Fira.\nFACTURA 2: per un import equivalent a la diferència entre el seu caixet habitual i la quantitat de la factura 1. La factura s’emet en concepte de ‘’Producció artística’’. Com a contraprestació, la Fira emetrà una factura amb la mateixa base imposable en concepte de “Promoció artística”. D’aquesta manera, Fira Mediterrània de Manresa comptabilitza la promoció que realitza a favor dels artistes actuants.\nAccés a invitacions, a la llotja professional i als estands\nLes companyies i grups seleccionats tindran la consideració de professionals inscrits i, per tant, gaudiran de dues acreditacions personalitzades (com a màxim) amb accés a tots els espectacles programats, prèvia petició de les entrades corresponents.\nPer al seu propi espectacle, cada companyia o grup disposarà d’un màxim de 10 invitacions per sessió, excepte en casos d’aforament molt reduït, a on aquest aspecte es negociarà de forma individualitzada.\nAixí mateix, tindran accés a la Llotja professional, espai d’intercanvi i negoci amb la participació de professionals, distribuïdors, companyies i mitjans de comunicació.\nEls artistes que ho desitgin poden disposar d’un estand a la llotja professional al preu de 314€ + IVA (4m2) o bé de 405 € + IVA (6m2).\nEls mànagers, representants o empreses distribuïdores que comptin amb dos o més artistes programats a la Fira hauran d’adquirir un d’aquests estands al mateix preu.\nLa informació sobre l’espectacle, que serà elaborada per la Fira a partir del material lliurat pels artistes, es difondrà a través de:\nassistència a altres fires internacionals dins i fora de l’Estat espanyol\nLa Fira Mediterrània posarà a disposició de les companyies / grups actuants els elements tècnics necessaris per al desenvolupament de l’espectacle, en funció de la seva disponibilitat pressupostària i de materials.\nEn el cas que la Fira capti imatges fotogràfiques i/o audiovisuals de les actuacions, l’artista autoritza a la Fira a l’ús d’aquestes com a material promocional del certamen.\nLes companyies o grups seleccionats rebran la confirmació oficial de la seva participació abans del 4 de juliol de 2016 per correu electrònic.\nPer correu electrònic: artistes@firamediterrania.cat\nPer Internet mitjançant la sol·licitud de participació:\nDossier artístic: descripció de l’espectacle, currículum i fitxa artística.\nFitxa tècnica: característiques i necessitats tècniques, de personal i detall de mides del vehicle de transport de l’escenografia.\nUna fotografia, com a mínim, de la companyia o grup (en format .tif o .jpg. Mínim 10x15 cm i 300 dpi de resolució).\nLink a vídeo (vimeo, youtube...).\nLink d’àudio (spotify, soundcloud, goear, myspace, bandcamp, altres...) Sol·licitud\nFeu clic al següent botó per tal de començar a emplenar online la sol·licitud de participació a la 19a Fira Mediterrània de Manresa que tindrà lloc del 6 al 9 d'octubre de 2016.


1112 S Cage Blvd Pharr, TX. | MLS# 206417 | McAllen Realty | 956-687-7172 | McAllen TX Homes for Sale\n1,152 sq ft; lot:14636 sq ft - MLS# 206417\nGreat Home on 2 lots. COMMERCIAL POTENCIAL\nBase Taxes: 1200


Disturbed “Evolution” Reprise Records, 2018 [CAT] – Paranoia Metal Show\nnoviembre 13, 2018 noviembre 13, 2018 paranoiashow2\nDisturbed “Evolution” Reprise Records, 2018 [CAT]\nDisturbed, pel que al metall es refereix, era un unicorn… val, calb i amb pírcings, però un puto unicorn en definitiva: Grup de primera línia que t’ofereix discos bastant complets, discos que, al seu torn, anaven superant en qualitat als seus predecessors.\nI, què ha passat? Doncs que havent editat ja tots els singles del “Inmortalized”, i estant fora de promoció aquell disc, als Disturbed se’ls va ocórrer fer una versió del “A Sound of Silence” de Simon & Garfunkel que no era al disc. I ho va petar bé… va arribar a número u en USA, Simon (el que es pentinava dels dos) va felicitar al grup, van sortir a tocar-la als principals nightshows i fins i tot en Myles Kennedy va fer duet amb en Draiman per cantar-la…\nDoncs bé, la cançó, que està molt bé, s’ha carregat l’unicorn i l’ha convertit en carn de llaunes de conserva. Després de l’èxit de la versió, l’evolució de la banda ha estat anar a fer balades a veure si ho peten més per aquesta banda, obrint amb “Are You Ready”, que també servirà per obrir els concerts, tema simplot, però fàcil de corejar. Després ve el tema més decent del disc, “No More”, que, al costat de l’anteriorment citat i a “Best Ones Lie”, és l’única cosa canyera del disc, la resta, tot baladetes i mitjos temps.\nA banda de l’unicorn, també s’han carregat els clàssics i característics “Uh! Ah-a-a-a!” de la banda i qualsevol dignitat que tinguessin, deixant-nos a tots els que defensàvem que, encara que no evolucionés el seu so, els seus discos eren cada vegada més bons, amb la cara d’en John Travolta al famós gif animat de Pulp Fiction…\nAnterior Disturbed “Evolution” Reprise Records, 2018 [CAST]\nSiguiente Slash feat Myles Kennedy And The Conspirators – Living The Dream (2018) Roadrunner Records [CAST]


Jordi Mitja revisita Uri Geller a La Puntual | Bonart\nJordi Mitja revisita Uri Geller a La Puntual\nLa Puntual , Av. de Rius i Taulet, 120 de Sant Cugat del Vallès, presenta del 30 d’abril la mostra Remunerat Dislèxia Croma de Jordi Mitjà.\nAquest projecte parteix de l’arxiu que Jordi Mitjà ha anat compilant durant anys sobre la història d’Uri Geller, un personatge difícil de definir. La història d’un falsificador és immensament interessant i alhora altament soluble. La postveritat ha estat sempre entre nosaltres.\nTreballant de forma dislèxica una història, se’n deriven una multiplicitat de recorreguts, possibilitats i derives. És molt probable que, només amb aquest mètode tan poc metodològic, puguem resseguir i apropiar-nos d’un origen, de l’estructura d’un relat. La composició d’aquesta exposició amb treballs escultòrics i fotogràfics només s’entén des de l’òptica de la no comprensió, del bloqueig i la fascinació que provoca un relat incomplet. El llenguatge, “de nou”, pretén explicar i reinterpretar aquesta falla original.\nA la imatge, fotografia de Jordi Mitjà.\nEtiquetes: Jordi Mitjà · La Puntual


Una exposició de fotos de dones paiportines i una conferència sobre la relació de Maria Moliner amb Paiporta donen continuïtat als actes pel Dia de la Dona - El Meridiano de L'Horta\nEl Museu de la Rajoleria de Paiporta va inaugurar aquest dimarts l’exposició ‘Visibles: Paiporta en femení’, en la qual l’objectiu del fotògraf local Vicent Pascual ha retratat 118 dones del poble en més de 50 imatges. La mostra es pot visitar fins al proper 27 de març, i fa un paisatge de les dones de Paiporta que s’han significat pel seu treball o la seua dedicació.\nAquesta exposició està inclosa dins dels actes de commemoració del Dia de la Dona, promoguts per la regidoria d’Igualtat. Les activitats tindran continuïtat aquest dijous, amb la conferència de la investigadora Cristina Escrivá sobre la relació de Maria Moliner Ruiz amb Paiporta. La prestigiosa lexicògrafa i bibliotecària va passar un temps de la seua vida a la residència femenina d’estudiants que es va ubicar a la localitat en temps de la Guerra Civil Espanyola.\nEscrivà ha indagat sobre aquesta relació i presentarà el seu treball al públic a les 19.00 hores al Museu de la Rajoleria.\nQuant a l’exposició ‘Visibles: Paiporta en femení’, l’acte d’inauguració va comptar amb la presència de l’alcaldessa, Isabel Martín, la regidora d’Igualtat, Maribel Albalat, i el fotògraf autor de les imatges, Vicent Pascual. En els parlaments, Albalat va ressaltar que “és una mostra rellevant de les dones en la vida de Paiporta, per a que ens adonem i ens admirem del que fan dia a dia, i les valorem pel que són”.\nPer a la regidora d’Igualtat, l’exposició era necessària “perquè les dones som invisibles i transparents, unes vegades més, i altres, menys. Presidim institucions, congressos, departaments, empreses, i no se’ns veu; practiquem esports, escrivim, treballem, dirigim orquestres, creem art, i no se’ns veu”. Però “les dones de Paiporta som solidàries, empresàries, practiquem esports, estudiem i ens formem a totes les edats, hem sigut pioneres i rellevants, i també fem tasques poc visibles però molt necessàries. Som imprescindibles”, va afirmar Albalat durant la inauguració.\n“És necessari fer visibles a les dones perquè existisquen. Hem d’escriure els seus noms per les parets per a reivindicar-les, per a fer-les visibles. Per fer el reconeixement públic que es mereixen”, va concloure la regidora.\nL’alcaldessa de Paiporta, Isabel Martín, per la seua banda, va destacar que “les dones som el 50% de la població, tot i que quan mirem la televisió, quan veiem les fotos dels consells d’administració de les grans corporacions, quan veiem els parlaments de diferents països als telediaris, quan veiem qui són els protagonistes de la majoria de les pel·lícules, quan veiem les imatges reals, semble que quasi no existim”.\nMartín va voler “fer un homenatge a totes eixes dones que continuen sent invisibles en la nostra societat. Les dones que trauen endavant a les seues famílies netejant escales. Que fan mil hores per poder posar un plat de calent cada dia a les seues filles i fills. Les iaies que cuiden dels seus néts i les seues nétes amb la pensió que ministres i diputats decidiren un dia que els pertocava rebre mensualment. Segurament eixos ministres, eixos diputats mai han hagut de fer comptes per arribar a final de mes”, va explicar l’alcaldessa.


Brou Casolà: WeG010: Barcelona acull l'entrega dels Premis al Servei Públic de l'ONU\nWeG010: Barcelona acull l'entrega dels Premis al Servei Públic de l'ONU\nAhir dilluns - gràcies a l'Andrés Nin - vaig assabentar-me que ahir i avui, a Barcelona, es realitzen unes jornades amb l'objectiu de millorar el servei que ofereixen les administracions públiques.\nAquestes jornades estan organitzades per l'ONU i per la Generalitat de Catalunya, de fet, és la primera vegada que aquestes jornades es realitzen fora de la seu de les Nacions Unides.\nAquestes jornades es complementen amb l'entrega de premis relacionats amb el Dia del Servei Públic que l'ONU va instaurar pel dia 23 de juny.\nNo sóc molt partidari dels "dies de..." però reconec que és una bona manera de que es parli sobre un determinat tema, per tant, és positiu que hi hagi un dia que ajudi a reivindicar el Servei Públic, especialment en aquests darrers mesos què ha rebut nombrosos atacs, no només econòmics.\nTanmateix, en el nostre país no crec que tingui massa repercussió aquest dia donat que és el dia de la revetlla de Sant Joan, a més, inici d'un llarg pont i, per alguns, també és inici de vacances.\nNo obstant, fa falta que el servei públic s'expliqui més i millor a la societat, que es trenquin tòpics i idees preconcebudes totalment allunyades de la realitat. Com ho podem fer?, amb pedagogia, amb humilitat i, sobretot, amb processos de transparència i d'obertura dels governs que ajudin a que la ciutadania pugui apropar-se a les administracions, necessitem la implicació i el treball conjunt de tothom: ciutadania, administracions públiques, empreses, etc.\nAquesta és la notícia que he penjat avui en el web d'eGovernment de l'Ajuntament de Barcelona:\nBarcelona acull l'entrega dels Premis al Servei Públic de l'ONU\nDes d'ahir dilluns 21 i fins demà dimecres 23 de juny, Barcelona acull el 10è Fòrum Global del Servei Públic i el lliurament dels premis mundials al bon govern i l'e-Government de l'ONU.\nAquestes jornades estan organitzades per la Divisió d'Administració Pública i Gestió del Desenvolupament (DPADM) de les Nacions Unides en col•laboració amb la Direcció General de Participació Ciutadana de la Generalitat de Catalunya.\nL'objectiu del Fòrum és debatre, amb experts de tot el món, sobre el servei públic que realitzen els governs mitjançant l'intercanvi d'experiències.\nAquestes jornades estan organitzades en 4 eixos principals:\n• Com promocionar la innovació en els serveis públics, especialment en conceptes com la transparència i l'accountability (capacitat de retre comptes).\n• Implicació de la ciutadania en els afers públics.\n• La millora de la gestió del coneixement i l'e-governança.\n• El paper del servei públic en l'actual context de crisi econòmica global.\nI tot això en el marc dels Objectius del Mil·leni.\nD'altra banda, en el 2003 la Organització de les Nacions Unides va instaurar el dia 23 de juny com el dia mundial del Servei Públic.\nCoincidint amb aquesta data, aquest 23 de juny les Nacions Unides entregaran un premi a Espanya per la important millora que presenta el nostre país en l'àmbit del Govern Electrònic, segons es desprèn de la darrera Enquesta sobre e-Government de les Nacions Unides.\n2010 United Nations Public Service Day - Awards Ceremony and Forum. ONU.\nUN E-Government Survey. ONU.\nEspaña recibe galardón especial de la Encuesta sobre Gobierno Electrónico de Naciones Unidas. La Moncloa.\nPremi ONU Barcelona 2010. Generalitat de Catalunya.\nGobierno Electrónico en el dia del Servicio Público. Andrés Nin.\nPremio de la ONU al esfuerzo en administración electrónica. Montaña Merchan.\nWeG009: Es publica el primer llibre en castellà sobre Govern Obert. Marc Garriga.\nPublicat per MarcG a 18:02\nEtiquetes de comentaris: ajuntament de barcelona, e-administració, nacions unides\nA mi lo que más me sorprende de todo esto, es el poco bombo que se le ha dado al tema. Aunque fuera sólo por compensar de modo simbólico la caida de sueldo del 5%, yo habría sacado fanfarrias y maracas. Está claro que los políticos piensan de otro modo.\n23 de juny de 2010, a les 18:28\nTienes razón, no se entiende que no se haya aprovechado esta oportunidad.\nSupongo que esta "no-acción" corrobora que nuestros dirigentes políticos no creen en la administración electrónica, aún hay un gran desconocimiento de este paradigma en la mayoría de los políticos (y de los altos cargos).\nEste desconocimiento provoca que no sepan aprovechar las buenas noticias, como este premio que recibió España ayer... ni más ni menos que de la ONU.\n¡Lástima!, una oportunidad perdida para promocionar el gobierno electrónico: la mayoría de la sociedad aún está lejos del gobierno electrónico, premios como éste ayudan a que la gente empiece a saber qué es esto de la administración electrónica.\nNecesitamos más pedagogía, más evangelización... y, sobretodo, más paciencia! ;-)\n24 de juny de 2010, a les 18:44


Plorar | Say what you want\nNo sé ni per on començar a escriure, tinc el cap fet un embolic. Considero que molts cops la societat és massa exigent amb les persones, i ens fa ser supermans i superwomans sense sentiments i amb una gran fortalesa interior. Estic trista, ho sento. He de demanar disculpes per estar-ho? no, alguns cops no puc riure perquè no en tinc ganes. no és tan fàcil recuperar-se de tres anys. La gent diu no hi pensis més si et veu atabalada, “és un imbècil”, “hi sortiràs guanyant”, etc. Si d’acord, per què això no ho deieu quan estavem junts? És normal negativitzar per així poder passar el tràngol més depressa, i crec que ho estic fent prou bé, no hi penso (o intento no pensar-hi) i relativitzo tot el que ha passat. Però hi ha coses que no es poden entendre i més quan penses que tú no ets el problema, que el problema és la por a viure, la por a assumir que ja ets gran i has d’aixecar el vol. I em fa rabia. Em fa rabia haver-ho de pagar jo. Egoista? potser si, potser l’altre ho ha estat més.\nNo ho sé, crec que ho estic fent bé perquè si ploro és per treure tot el que tinc dins, i d’alguna forma netejar la meva ànima. Però també pateixo per plorar perquè no sé si és el que he de fer, quan ho he de deixar de fer, i si estaré bé d’aquí 2 mesos. I tampoc sé si ell està bé i també em posa trista perquè vull que ho estigui i que no s’enfonsi, ni es quedi tancat a casa fent que el temps corri fins que tot estigui oblidat. Perque no és el que ha de fer i em fa por que ho faci. I ara els meus amics diran…no pateixis, ell t’ha apartat a tu. No has de pensar en el que farà a partir d’ara… i jo els dic: no és tan facil.\nThis entry was posted on dimecres, 1 de/d' Abril de 2009 at 10:20 am\tand posted in Uncategorized.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed.\n« Programa de la visita a Brussel·les\nSorolla – Visions d’Espanya »\n2 responses to “Plorar”\n1/04/2009 at 9:23 pm\nEi… Si has de plorar plora! No facis cas a ningú, només al teu cor. És molt dur i no serveixen de gaire els consells però saps que ens tens aquí per escoltar-te (o llegir-te), posar l’espatlla (bé, jo l’esquerra que la dreta no ajudaria gaire) i deixar-te plorar tot el que hagis de plorar.\nEvidentment, tots volem que això passi ràpid i poder veure’t somriure el més aviat possible.\nPlora, sí.. però després anima’t, ok?\n2/04/2009 at 10:05 am\nmoltes gràcies Efren!! Ho sé, que hi esteu! i m’anima moltíssim!!! =)


EL HOMBRE QUE TENIA MIEDO AL MAR. CABALLERO, ABEL. Llibre en paper. 9788427028456 Vaporvell Llibres\nVista previa: EL HOMBRE QUE TENIA MIEDO AL MAR


Adrià se estrena en una etapa exprés - Deia\ncésar ortuzar ntm 17.06.2022 | 19:31\nRoger Adrià se impone y lidera la Ruta de Occitania. Movistar / Sprint Cycling Agency\n"Teníamos marcada esta etapa, y gracias al equipo lo hemos conseguido. Fue un día extraño, con mucho calor, y nunca habíamos vivido estas condiciones de una jornada así. Hicimos el protocolo de contrarreloj, saliendo a rodar antes, y luego salir lanzados", estaleció Adrià, un líder exprés en la Ruta de Occitania.


Viaranys: Puig de s'Alqueria i el pas de Sa Fesa\nPuig de s'Alqueria i el pas de Sa Fesa\nPunt de partida: Km 15,800 de la carretera Ma-11 de Palma a Sóller. Deixem el vehicle a un aparcament situat a la vorera de la carretera, un poc abans d'arribar al trencall de les cases de l'Alqueria d'Avall.\nItinerari: Km 15,800 de la carretera Ma-11 de Palma a Sóller - cases de l’Alqueria d'Avall - coll de sa Senyora - puig de s'Alqueria o de sa Gúbia - porxo del Pouet - pas de sa Fesa - s'hort de Biniforani Vell - Km 15,800 de la carretera Ma-11 de Palma a Sóller.\n(WP-01) Km 15,800 de la carretera Ma-11 de Palma a Sóller - 0,00 Km - 00 minuts - 201 m.\nA les 8,10 h iniciem la caminada pel camí asfaltat que du a les cases de l'Alqueria d'Avall, amb una gran façana i un enorme portal forà d’arc rodó adovellat, presidit per l’escut de la família Pizà.\nContinuem pel camí carreter que surt a l'esquerra de les cases. Després de creuar dues barreres, el sender va pujant fent moltes giragonses, entre bancals ben arranjats d'oliverar.\nEn una pronunciada volta, deixem un porxo cobert amb un aljub annex. Un poc més amunt, franquegem el portell que dóna entrada a l'alzinar i a continuació, localitzem un altre porxo d'un aiguavés de teules amb un coll de cisterna a la vorera. Mentre anem pujant, gaudim de bones vistes de Bunyola, el punxegut puig de Son Poc i el puig de son Nassi. Seguim la pujada per dins l'alzinar i, després de deixar un altre porxo de volta i un aljub, assolim el coll de la Senyora, situat entre sa Gúbia i el cim de sa Plana\n(WP-02) Coll de la Senyora - 4,723 Km - 1 hora i 20 minuts - 536 m.\nEn aquest coll, hi ha la fita que recorda que el mirador i el refugi que hi ha dalt del puig de s'Alqueria foren construïts pel Foment de Turisme l’any 1958 a la memòria d’uns dels seus fundadors, l’excursionista Leandre Ximenis (1864-1938).\nEn aquest punt deixem el camí ample i voltem a l’esquerra (sud) per un camí de ferradura que ascendeix en forta pujada envoltat de pins i d’alzines, amb càrritx, xiprell, estepes, mates i boix (Buxus balearica).\nPocs minuts més endavant, arribem a un botador metàl·lic que traspassa un reixat de filferro.\nFranquejat el botador, iniciem la pujada final per la carena de la muntanya, per damunt roques. Prest deixem a l'esquerra el refugi i assolim el puig de s'Alqueria, també dit de sa Gúbia coronat per un vèrtex geodèsic i el mirador abocat sobre l'abisme.\n(WP-03) Puig de s'Alqueria - 5,037 Km - 1 hora i 32 minuts - 609 m.\nLes vistes són impressionants: La Serra d’Alfàbia, la Comuna de Bunyola, la Badia de Palma, el Penyal d’Honor, el Puig de Gatatzó, el Puig Major, Massanella…\nDesprés d'una breu aturada, davallem del cim pel mateix camí fins arribar de nou al coll de la Senyora, on decidim descansar i fer un mos.\nMés tard, continuem pel camí de la Muntanya que es dirigeix casi planer vers a l'oest per voltar, tot d'una cap al nord. Travessem un portell amb barrera i tot seguit passem pel costat d'una bassa per abeurar els animals de planta rectangular. Un poc més endavant, arribem a un cobert de nom el porxo del Pouet.\n(WP-04) Desviament - 5,972 Km - 2 hores i 20 minuts - 514 m.\nAquí hem d'estar atents, perquè darrere el porxo, a mà dreta, surt el camí cap a Binifornai Vell pel pas de sa Fesa, per on hem de seguir. Es tracta d'un camí carreter que aviat desapareix dins un camp de conreu. Deixem a l'esquerra el camí que prové de la cometa Vera i prosseguim casi nord fins arribar a l'alzinar, on tombem a l'esquerra i localitzem l'entrada al pas de sa Fesa.\n(WP-05) Pas de sa Fesa - 6,422 Km - 2 hores i 30 minuts - 523 m.\nAquest pas és una profunda i estreta escletxa entre roques. Al bell mig hi ha una barrera de fusta amb un rudimentari botador fet de branques que marca el canvi de propietat.\nDesprés del pas, emprenem un pronunciat descens amb tendència a la dreta, envoltat d'alzines espesses. Al final de la forta baixada, anem a raure a un camí carreter i entrem a l'olivar. Seguint aquesta via arribaríem a una barrera tancada que impedeix el pas. Pocs metres abans d'arribar a l'esmentada barrera, deixem el camí per la dreta i prenem una drecera per dins un torrentó. Un poc més avall, deixem a l'esquerra una segona barrera i , a continuació, arribem a una tercera barrera, l'altre cantó de la qual, surt una pista per on hem de continuar.\n(WP-06) Barrera - 7,494 Km - 3 hores i 5 minuts - 335 m.\nEn aquesta tanca, hem de voltar a l'esquerra i seguir un tirany que discorre aferrat a la reixeta, fins arribar un punt que aquest filat es pot obrir i ens permet agafar la pista de terra.\nL'ampla via segueix a peu pla, passa el torrent de n'Angelè, volta cap a la dreta i baixa marcant diverses llaçades fins enllaçar amb el camí de Biniforani Vell on voltem a la dreta (s'Hort). Immediatament, franquegem un portell amb barrera metàl·lica, que ens permet sortir de la finca. Un poc més avall, passem pel costat d'un safareig. Amb el torrent a l'esquerra, caminem entre oliveres fins arribar a la carretera de Sóller, on donem per finalitzat aquest itinerari. Arribem a l'aparcament a les 12 h.\n(WP-01) Aparcament Km 15,800 de la carretera Ma-11 de Palma a Sóller - 10,360 Km - 3 hores i 52 minuts - 201 m.\nAlçada mínima - màxima: 194 - 607 metres\nTemps efectiu sense parades: 3 hores i 7 minuts. (Total: 3 hores i 52 minuts)\nExcursió realitzada els dies: 26 d'octubre de 2008 i 8 de març de 2016\nComponents del grup: El primer dia: Associació de veïnats de Pòrtol. El segon dia: Pere, Joan P., Miquel M., Tomeu C., Sebastià, Martí, Guillem, Pau i Josep.\nObservacions: Els camins són de carro i tiranys de muntanya. Després del pas, la baixada és molt rosta i amb fullaraca, cal anar alerta a les patinades, també pot presentar dificultats d'orientació, el camí no és clar. El recorregut discorre per finques privades, si trobem els propietaris, no està demés demanar permís per passar i tenir en compte de deixar les barreres tancades.\nPublicat per Josep Ferrer i Nos a 21:46\nUna clàssica que val la pena repetir de tant en tant. Gràcies per publicar-la, Josep.\n14 d’octubre de 2016 a les 12:53\nDes del 2008 que no havia passat per aquest pas, enguany ja fa dues vegades. Primer amb l'itinerari de la carena de la Font de s'Aubi i ara, fent aquesta clàssica volta de sa Gúbia. Molta agraït pel teu cometari.\nUna aferrada, amic!\n14 d’octubre de 2016 a les 14:22\nNit de llamps i trons\nTorre i cala en Basset\nMaterial per anar d'excursió\nRutes del mes d'agost a dBalears


Solidaritat amb interessos, fiscalitat evasiva - directa.cat\nPersones famoses, esportistes d'elit, titulars de grans fortunes derivades de l'activitat empresarial o inversora i grans corporacions econòmiques, han aprofitat l'epidèmia del coronavirus per anunciar donatius de generoses quantitats de diners destinats a la lluita contra el contagi. Algunes, però, arrosseguen un llarg historial d'investigacions per pràctiques fiscals presumptament fraudulentes o han dissenyat estructures societàries 'ad hoc' amb la finalitat d'evadir impostos al fisc de l'Estat espanyol\nDe dalt a baix i d'esquerra a dreta: Marc Márquez, Ana Patricia Botín (Santander), Juan Abelló, Marta Álvarez (El Corte Inglés),, Amancio Ortega, Petra Axdorff (directora general d'Ikea Ibérica), Cristiano Ronaldo, Víctor Grifols i Leo Messi / Arxiu\nNo per a tothom la pandèmia de COVID-19 és sinònim de crisi econòmica. Alguns sectors hi han vist una oportunitat de negoci. Fabricants de mascaretes i material sanitari, proveïdors de productes d’higiene… Però també les grans fortunes. En efecte, malgrat la pràctica paralització de l’activitat productiva durant els darrers tres mesos i la caiguda generalitzada dels índexs borsaris, les persones riques del món són avui més riques que el febrer passat. Així es dedueix del darrer recompte de grans acumulacions de patrimoni del butlletí econòmic Forbes, que recull, per exemple, que el fundador de Facebook, Mark Zuckerberg, ha vist créixer la seva fortuna un 46%, o que l’home fort d’Amazon, Jeff Bezos, l’ha incrementat en un 30%. Són casos excepcionals, en què hi té a veure l’augment del valor de les seves marques per l’increment de l’activitat digital a causa del confinament.\nPerò també a l’Estat espanyol la riquesa ha cotitzat a l’alça en plena epidèmia. Segons Forbes, només 3 de les 23 famílies espanyoles que acaparen més fortuna han vist estancat o disminuït el seu patrimoni en els darrers tres mesos, entre els quals la del valencià Fernando Roig, president del grup industrial Pamesa. La resta, inclòs el seu germà, Juan Roig (amo de Mercadona), l’han incrementat. La fortuna d’Amancio Ortega, home fort de l’imperi tèxtil Inditex, ha crescut un 17% malgrat el tancament obligat de les seves cadenes de venda de roba. I en alguns casos els increments han estat molt més notables: un 40% en el cas de Rafael del Pino, president de Ferrovial, i un 42% per a Florentino Pérez, factòtum del grup constructor ACS i president del Real Madrid.\nSegons ‘Forbes’, només 3 de les 23 famílies espanyoles que acaparen més fortuna han vist estancat o disminuït el seu patrimoni en els darrers tres mesos\nMoltes grans fortunes també han aprofitat el context de l’epidèmia per anunciar donacions altruistes de grans quantitats de diners per col·laborar amb la lluita del coronavirus o col·laborar amb la compra de material de protecció per als serveis sanitaris. Una estratègia a la qual s’han sumat també força esportistes i gent famosa del món de l’espectacle, amb innegable intenció, però també amb un poc discutible vessant de campanya d’imatge, atès el gran ressò mediàtic que solen tenir aquesta mena d’anuncis. En aquest article fem un repàs d’algunes fortunes i grans corporacions empresarials que operen a l’Estat espanyol que, durant les darreres setmanes, s’han significat a l’hora de fer donatius altruistes i que en algun moment de la seva trajectòria han estat investigades judicialment o han estat sota sospita de les inspeccions d’hisenda per les seves pràctiques fiscals destinades a evadir el pagament d’impostos derivats de la seva activitat o el seu patrimoni.\nAmancio Ortega, hospitals versus drets laborals\n“La fàbrica va informar el passat mes d’abril que faria fora 272 treballadors, al·legant la dificultat per exportar els productes a Europa a conseqüència de la COVID-19. Dels 272 treballadors als quals es va fer fora, 250 formaven part del sindicat”. Ho explica Kyaw Thu Zaw, un treballador de la factoria Riu-Ning a Birmània, un dels proveïdors de la multinacional Zara al sud-est asiàtic. A més, Thu Zaw –qui és el president de l’esmentat sindicat– denuncia que només uns dies abans de l’anunci, un grup de quatre homes va intentar apunyalar-lo quan es dirigia a comprar menjar per als membres del col·lectiu. Per al representant de la plantilla “hi ha una connexió directa” entre l’atac que va patir i el tancament de la fàbrica: “l’intent dels propietaris de posar fi al sindicat”.\nL’aturada a conseqüència de la crisi sanitària global ha servit de pretext per a les propietats d’empreses com Inditex per acomiadar centenars de treballadores a fàbriques del sud-est asiàtic\nAquest és només un dels testimonis recollits per Andrew Tillett-Saks, un activista en defensa dels drets laborals al sud-est asiàtic que durant el confinament ha compilat els testimonis i les lluites de les plantilles de la indústria tèxtil que proveeixen les tendes del món occidental. L’aturada a conseqüència de la crisi sanitària global ha servit de pretext per a les propietats de les empreses per acomiadar centenars de treballadores, especialment aquelles que formaven part de sindicats. I les proveïdores de Zara, vaixell insígnia del grup Inditex, eren al capdavant.\nEls titulars a l’Estat espanyol, però, no reflectien les condicions que es viuen a les fàbriques. “La fundació Amancio Ortega dona 63 milions d’euros en material sanitari contra el coronavirus”, titulava La Vanguardia el 31 de març. Els mitjans de comunicació espanyols es feien eco d’una nota de premsa de la fundació que porta el nom de l’accionista majoritari del grup Inditex i de qui és el sisè home més ric del món, amb un patrimoni de més 55.000 milions d’euros, segons la revista Forbes. A les notícies, es parlava de respiradors i mascaretes, però poc de drets laborals, sindicats i extorsions a treballadores.\nNo és el primer cop que Amancio Ortega fa una acció d’aquestes característiques. L’any passat el multimilionari anunciava una donació de 300 milions d’euros per col·laborar en la lluita contra el càncer. La donació va reactivar les crítiques contra el propietari d’Inditex, ja que un informe dels verds europeus xifrava un estalvi de l’empresa a través de mecanismes d’elusió fiscal de 585 milions d’euros durant el període 2011-2014. El gabinet de comunicació del grup, però, va respondre a l’informe assegurant que partia “de premisses equivocades que el conduïen a conclusions errònies”.\nMarc Márquez i el frustrat gran premi fiscal d’Andorra\nAmb uns ingressos anuals de 12 milions d’euros, el pilot català de motociclisme Marc Márquez en paga a Hisenda pràcticament la meitat, ja que a Catalunya el gravamen màxim de l’IRPF se situa en el 48%. Si la seua residència fiscal estiguera a Andorra, la retenció es reduiria fins a un 10%. És la taxa més elevada d’IRPF que es pot pagar al país pirenaic des de l’any 2018 –abans bastava amb pagar 30.000 euros anuals durant tres exercicis econòmics i 50.000 euros com a concepte d’entrada–, el qual permet atorgar la residència fiscal a persones d’alt interés cultural, científic o esportiu amb la condició que residesquen en el país un total de 183 dies.\nÉs per això que ja fa uns anys, en 2014, Márquez va centrar l’atenció del focus mediàtic. El pilot havia sol·licitat formalment la residència en el Principat d’Andorra i les raons apuntaven als beneficis fiscals que permet la legislació andorrana. Pocs dies després, la pressió mediàtica i social feia recular els interessos econòmics del pilot, que va haver de convocar una roda de premsa per assegurar que seguiria pagant els seus impostos a l’Estat espanyol. Amb tot, la fortuna de Márquez no ha parat de créixer. L’any 2019, el diari especialitzat en notícies financeres Business Insider publicava que el seu patrimoni net ascendia fins als 25 milions d’euros.\nL’any 2014 el pilot de Cervera va anunciar que es feia enrere de la decisió de fixar la seua residència a Andorra, on hauria tributat un 10% en l’impost de l’IRPF, en comptes del 48% que liquida a l’Estat espanyol\nEn aquesta competició per aconseguir la major desgravació fiscal possible, Marc Márquez i el seu germà Álex Márquez han finançat material de radiologia digital portàtil i analitzadors de gasos per a l’Hospital Universitari Arnau de Vilanova de Lleida. També, en el context de l’epidèmia de la COVID-19, han fet una donació a la Creu Roja en el marc de la campanya Creu Roja Respon, amb la qual l’entitat pretén aconseguir un total d’onze milions d’euros. A banda d’aquestes dues donacions, el pilot ha anunciat a través de les seues xarxes socials que consideraria altres canals, projectes o iniciatives per a realitzar més donacions, però en cap moment ha fet pública la quantitat de diners que hi ha destinat.\nJuan Abelló, l’home de l’eterna investigació fiscal\nL’empresari farmacèutic i banquer Juan Abelló, qui ocupa el lloc 6 en la llista de la revista Forbes de les grans fortunes espanyoles, amb un patrimoni estimat de 2.200 milions d’euros, és un altre dels multimilionaris que ha fet gala de la seua caritat els darrers mesos. A través del grup inversor Torreal, des del passat mes de febrer dirigit pel seu fill, Miguel Abelló, ha donat diners a la Comunitat de Madrid i a l’ajuntament de la capital espanyola. També ha ofert les instal·lacions dels seus gimnasos GoFit a l’administració i ha subvencionat 11.600 menús diaris proveïts per Telepizza i Rodilla (societats on també té ficats els seus tentacles) a xiquets i xiquetes en situació d’exclusió social, així com 4.000 pizzes per entregar a les professionals sanitàries, cossos de seguretat i menjadors socials d’arreu de l’Estat espanyol.\nL’anunci de la donació d’11.600 menús per a menors en situació d’exclusió social per part de Telepizza i Rodilla (empreses controlades pel clan Abelló) ha provocat una tempesta política a Madrid\nEl repartiment de menjar ràpid a moltes famílies de Madrid no ha estat exempt de polèmica, a causa de la discutible salubritat d’aquest tipus d’alimentació. La presidenta de la Comunitat de Madrid, Isabel Díaz Ayuso (PP), agraïda per la donació, no va dubtar a sortir en defensa de les discutibles virtuts de les pizzes i les hamburgueses industrials quant a dieta equilibrada i sana. Encara així, Díaz Ayuso, després de rescindir els contractes amb desenes de petites i mitjanes empreses encarregades dels menús dels centres escolars, signava amb Telepizza, Rodilla i Viena Capellanes, empreses de menjar ràpid, un contracte per a l’elaboració i la distribució d’11.500 menús diaris per als fills i filles de famílies que cobren la renda mínima d’inserció (RMI) a l’autonomia.\nL’activitat farmacèutica i financera d’Abelló l’ha portat a enfrontar-se a diversos entrebancs amb la justícia, dels quals fins ara ha eixit airós. Un informe elaborat per la Unitat d’Estudis Econòmics Sectorials l’any 1997 mostrava com la seua família havia registrat durant anys una entrada constant de beneficis a través d’un entramat d’empreses en paradisos fiscals, cosa que suposava un presumpte frau fiscal de 120 milions d’euros. Tanmateix, l’Agència Tributària va concloure que l’informe “no tenia rellevància fiscal”. El document va arribar fins a la Inspecció Fiscal i Tributària, però, segons va publicar El Confidencial, Abelló hauria comptat amb la complicitat diversos empresaris i polítics perquè l’informe –arxivat sota el mandat de l’expresident i amic íntim d’Abelló, José María Aznar– no arribara enlloc. Més de vint anys després, encara no s’ha obert el judici oral a causa dels recursos constants que la família Abelló ha presentat. L’empresari també va estar involucrat en la causa contra l’expresident de Banesto, Mario Conde, per blanqueig i frau fiscal.\nEls ‘dribblings’ a Hisenda de Leo Messi\nDurant aquests mesos de confinament, ens hem fet un tip de veure imatges familiars de Leo Messi, fent gimnàstica en un aparcament, jugant amb la canalla, abraçat a la dona. A falta de competicions esportives, aturades per la pandèmia del coronavirus, qualsevol anècdota domèstica de l’astre blaugrana era susceptible de ser elevada a la categoria d’obertura de les seccions d’esports dels telenotícies. Sempre, és clar, gràcies al material proporcionat per les xarxes socials pròpies del futbolista argentí. També va rebre honors de portada de premsa esportiva l’anunci, el 25 de març, d’un donatiu per part del davanter, a través de la seua fundació, d’una quantitat de diners no feta pública –però que tots els mitjans han situat al voltant del milió d’euros– per a la lluita contra la infecció de la COVID-19.\nAquest cop no ho van difondre les xarxes del jugador, sinó que va ser l’Hospital Clínic de Barcelona, receptor d’aproximadament la meitat de l’aportació. El centre hospitalari va comunicar que ho destinaria a investigació i a la compra de material de protecció per al seu personal, però era obvi que també usava la fama del número 10 barcelonista com a ganxo per a atraure més donatius. Eren uns dies en què diversos noms coneguts del planeta futbol publicitaven donacions per fer front a la pandèmia, com ara l’entrenador Pep Guardiola o la plantilla del Real Madrid. Dies després va transcendir que l’altra meitat de l’aportació altruista de Messi havia anat a parar a diversos centres hospitalaris argentins, a través de la fundació Garrahan, vinculada a la seua.\nEl futbolista ha donat, a través de la seua fundació, un milió d’euros a l’Hospital Clínic i a diversos centres de l’Argentina, una quarta part de la quantitat que va defraudar al fisc i per la qual va ser condemnat el 2016\nNi un, ni dos, ni tres, sinó 4,1 milions d’euros són els que el jugador del Barça i la seua família van deixar de pagar a la Hisenda espanyola, segons la sentència de l’Audiència de Barcelona de juny de 2016, en la qual es considerava provat que Lionel Andrés Messi i el seu pare, Jorge Messi, eren responsables de diversos delictes fiscals en relació amb l’impagament dels impostos derivats dels seus drets d’imatge durant els exercicis 2007, 2008 i 2009, ocultats al fisc mitjançant una complexa teranyina societària. Per aquest motiu, el futbolista i el seu progenitor eren condemnats a penes de 21 mesos de presó i multes de 2 i 1,5 milions (en el cas de Jorge Messi, posteriorment el Tribunal Suprem va rebaixar la condemna a quinze mesos).\nVal a dir que el cas dels Messi és un dels pocs de persones riques processades per evasió fiscal que no es va resoldre mitjançant un acord extrajudicial. La família processada va decidir jugar-se-la i va anar a judici tot que la fiscalia només demanava condemnar el pare, en entendre que el futbolista no era coneixedor de les maquinacions societàries de qui li feia de representant. Més endavant, la mateixa Audiència de Barcelona va estimar la petició dels Messi de no execució de l’ingrés a presó i que fos substituït per penes-multa, atés que havien retornat a Hisenda la quantitat defraudada i que no tenien antecedents penals.\nEl negoci de la caritat del Banc Santander\nEl Banc Santander és una de les societats que cotitza a l’Ibex-35 que ha efectuat una de les donacions més elevades durant l’emergència sanitària. A través de la Fundació Santander, la seua presidenta, Ana Patricia Botín, a principis de la pandèmia, va donar quatre milions d’euros a la Comunitat de Madrid per habilitar 2.000 llits en l’hospital de campanya d’Ifema i comprar respiradors per a les unitats de cures intensives (UCI), així com un milió d’euros al Ministeri de Sanitat espanyol per a la compra d’un milió de mascaretes. Fa unes setmanes, va anunciar una donació de quasi 100 milions d’euros a projectes i iniciatives solidàries d’arreu del món per a comprar equipament mèdic i donar suport a la investigació científica en la creació de la vacuna contra el virus.\nAna Patricia Botín és un exemple de multimilionària que, a través de grans donacions de capital, intenta fer creure que es poden traslladar els èxits empresarials al servei de l’altruisme o emprar-los com a solució per a erradicar la pobresa. Uns èxits que, en moltes ocasions, han arrossegat l’estigma del presumpte frau fiscal contra la Hisenda Pública. Les cessions de crèdit va ser un dels escàndols del Santander del qual l’Estat espanyol encara no s’ha recuperat. Va suposar un crebant de 2.584 milions d’euros a l’Agència Tributària i la creació d’una doctrina legal ad hoc per a exonerar l’aleshores president del grup, Emilio Botín, i la resta de directius de l’entitat bancària. Tanmateix, el que es coneix com a doctrina Botín –que estableix que l’acusació popular no pot sostenir únicament una acusació– no ha funcionat sempre. Per exemple, l’any 2008, el Tribunal Suprem va seure al banc dels acusats Juan María Atutxa, expresident del Parlament basc, amb només una acusació popular de Manos Limpias per no haver dissolt el grup parlamentari Sozialista Abertzaleak.\nEl major escàndol fiscal de la història de la família Botín va ser el descobriment d’uns dipòsits bancaris en el HSBC de Suïssa, on havia ocultat a l’erari públic uns 2.000 milions d’euros durant setanta anys\nEl major escàndol fiscal de la història de la família Botín va ser el descobriment d’uns dipòsits bancaris en el HSBC de Suïssa, on havia ocultat a l’erari públic uns 2.000 milions d’euros durant setanta anys. Gràcies a la revelació d’Hervé Falciani, exinformàtic del banc suís que va revelar els noms de 130.000 titulars de comptes no declarats, es va descobrir que havien ocultat eixa fortuna a través d’un entramat de societats i fundacions amb seu en paradisos fiscals. No obstant això, l’Audiència Nacional espanyola no els va imputar delicte fiscal contra Hisenda, que els va permetre saldar el seu compte.\nCR7 frega el pal de la presó amb quatre delictes d’evasió d’impostos\nUn altre dels donants rics i famosos durant la pandèmia de la COVID-19 ha estat Cristiano Ronaldo, jugador de futbol que va passar pel Real Madrid i que actualment cobra el sou de la Juventus de Torí italiana. A finals de març, la premsa es feia ressò de la contribució del futbolista portuguès i el seu representant, Jorge Mendes, a diferents hospitals de Lisboa i Porto. Com a agraïment, els centres mèdics han rebatejat amb els noms dels il·lustres donants les seves unitats de cures intensives.\nCristiano Ronaldo ha passat el confinament a Madeira, la seva illa natal, des d’on ha llançat missatges animant la gent a seguir les recomanacions de les autoritats. Potser si hagués seguit les mesures indicades per les autoritats, en aquest cas fiscals, li hauria evitat a l’esportista pagar una multa de 18,8 milions d’euros per quatre delictes d’evasió d’impostos a l’Estat espanyol el gener del 2019. Amb un pacte d’últim minut, CR7 (l’acrònim alfanumèric amb què se’l coneix) va salvar el pal de la presó. Ronaldo va haver de reconèixer davant la fiscalia haver deixat de pagar quasi sis milions d’euros en impostos l’any 2014, quan era jugador del Real Madrid, i ser culpable de quatre delictes fiscals. A canvi, va acceptar la pena de 23 mesos de presó –només un mes menys que la pena mínima que l’hagués obligat a ingressar-hi– i una multa de quasi vint milions d’euros.\nRonaldo va haver de reconèixer davant la fiscalia haver deixat de pagar quasi sis milions d’euros en impostos l’any 2014, quan era jugador del Real Madrid, i ser culpable de quatre delictes fiscals\nTot i l’elevat import de la sanció, el pacte va despertar les crítiques del Sindicat de Tècnics del Ministeri d’Hisenda (GESTHA) el mateix dia que es va fer públic. El sindicat lamentava en un comunicat “l’excessiva benevolència de la sentència”, que “redueix substancialment les quotes defraudades l’any 2014 i rebaixa les multes en 25 milions d’euros, per sota del mínim que hagués correspost d’acord amb la denúncia inicial de la fiscalia”. I rematava: “El portuguès aconsegueix una condemna molt més laxa que la imposada a Messi i el seu pare, la qual cosa permet concloure que Ronaldo ha guanyat Messi per golejada en els tribunals”.\nEl Corte Inglés i un presumpte frau per via adoptiva\n“Gràcies a Marta Álvarez, presidenta d’El Corte Inglés, qui aquest matí m’ha anunciat una altra important donació per a la sanitat madrilenya. La col·laboració publicoprivada és fonamental per a Espanya. Gràcies!”. D’aquesta manera, el 23 de març, es donava a conèixer la donació altruista per part de la popular cadena de grans magatzems controlada pel clan Álvarez, de material de roba de llits i altres complements, per a l’hospital provisional de campanya que es va instal·lar al recinte firal de Madrid (Ifema) per acollir persones afectades pel contagi del coronavirus.\nEl grup de venda detallista ni tan sols va haver d’anunciar-ho a través dels seus canals corporatius. Ja es va encarregar de fer-ho una de les grans protagonistes polítiques de la crisi de sanitària a l’Estat espanyol, la presidenta de la Comunitat de Madrid, Isabel Díaz Ayuso, autora del missatge esmentat via Twitter. Això sí, curiosament el mateix dia que es difonia el donatiu, El Corte Inglés posava en marxa una campanya de responsabilitat corporativa en la qual comunicava que donaria prioritat a les comandes en línia que arribessin de personal sanitari i gerències hospitalàries. No ha transcendit la quantitat exacta de la col·laboració de la cadena, però fonts d’aquesta van confirmar que proporcionarien recanvis de roba per equipar 5.500 llits. Pocs dies abans, les diverses empreses del grup havien presentat expedients temporals d’ocupació (ERTO) amb afectació per a prop de 27.000 treballadores.\nL’any 2002, Isidoro Álvarez va adoptar Marta i Cristina, que eren filles de la seva esposa, quan ja tenien més de quaranta anys, fet que els ha costat una querella per presumpte frau en la liquidació de l’impost de successions\nDes de fa un any, Ana Álvarez Guil presideix el hòlding d’El Corte Inglés, després d’un període de turbulències i disputes al si del clan familiar que controla el negoci, arran de la mort del seu pare, Irisdoro Álvarez Areces, nebot del gran factòtum de l’expansió de la cadena, durant el règim franquista, Ramon Areces. Els Álvarez participen accionarialment a El Corte Inglés a través de la Fundació Ramón Areces i de la Cartera de Valors Iasa. Però un 10% de l’accionariat és en mans de Primefin, una societat fundada a Qatar i amb domicili fiscal a Luxemburg, un dels estats amb una fiscalitat més laxa de la Unió Europea. El grup de venda està, des de fa temps, sota la lupa de la inspecció d’Hisenda, que investiga com és possible que hagi obtingut més beneficis després d’impostos que abans de liquidar-los, cosa que la societat justifica per les deduccions en l’impost de societats que va obtenir gràcies a la reinversió dels seus beneficis. Tot i que més del 90% de la seva facturació té lloc a l’Estat espanyol, l’any 2018 la cadena llançar una emissió de bons per valor de 800 milions d’euros a la república d’Irlanda (un dels estats d’Europa amb més bon tracte fiscal per a les grans empreses), després de no posar-se d’acord amb les condicions de transparència que li exigia el Mercat Alternatiu de Renda Fixa de Madrid.\nLa guerra interna al si del clan dels Álvarez i els Areces amenaça de destapar una altra presumpta maniobra fiscal en la qual es poden veure involucrades Marta Álvarez Buil i la seva germana, Cristina, vicepresidenta de la Fundació Ramón Areces. Un nebot d’aquest, Jacinto Areces, acaba de presentar una querella contra les germanes, la seva mare i un advocat de la família per frau en el pagament de l’impost de successions. L’any 2002, Isidoro Álvarez va adoptar Marta i Cristina, que eren filles de la seva esposa, quan ja tenien més de quaranta anys i estaven casades. La querella considera que es tracta d’una adopció fraudulenta amb l’única finalitat d’acollir-se a la rebaixa en l’impost de successions que acabava de decretar la Comunitat de Madrid per filiacions naturals i adoptives, i que els hauria permès estalviar-se 900 milions en el moment d’heretar la fortuna del pare adoptiu. La querella ha estat admesa a tràmit i el govern autonòmic de Madrid –la presidenta del qual agraïa a la factòtum d’El Corte Inglés la seva solidaritat sanitària– ha comunicat que estudia personar-se en la causa.\nIkea o la teoria sueca de la fiscalitat\nPetra Axdorff, directora d’Ikea Ibérica\nQuan Ikea va impulsar el seu eslògan “Benvingut a la república independent de casa teva”, poca gent es podria imaginar que l’emblema també serviria per a la política fiscal de la filial de la firma sueca a l’Estat espanyol. El 2019 es posava punt i seguit al conflicte entre Ikea Iberica i la Hisenda espanyola, que se saldava amb el desemborsament de 62,2 milions d’euros per part de l’empresa, corresponent a despeses impagades d’IVA, l’impost de societats i l’IRPF, entre altres, pel període 2010-2014. Dels 62,2 milions, 10,5 van ser en concepte d’interessos de demora.\nEl conflicte entre l’empresa sueca i l’Agència Tributària espanyola ve de lluny. L’administració considera que, a través de les societats de la matriu, es fan préstecs que acaben portant els ingressos que es generen a l’Estat espanyol a països amb millors condicions fiscals. De fet, l’Audiència Nacional espanyola investiga si un expedient d’Hisenda de l’any 2007 relatiu al pagament de l’impost de societats de l’empresa sueca que va comportar una multa de 13,9 milions d’euros s’ajusta a la legalitat.\nL’Agència Tributària considera que, a través de les societats de la matriu, es fan préstecs que acaben portant els ingressos que genera Ikea a l’Estat espanyol a països amb millors condicions fiscals\nEl grup suec ha estat un altre dels protagonistes dels titulars de la premsa espanyola per les seves cessions de material sanitari per a hospitals i residències. Les donacions, però, semblen minses per a una empresa que l’any 2019 va facturar 1.596 milions d’euros a les seves tendes de l’Estat: 5.100 guants i 500 mascaretes a una residència d’Oviedo, roba de llit a l’hospital de campanya d’Ifema (a Madrid), 100 llits per a l’Ajuntament de Barcelona, 80 a l’hospital Trias i Pujol o 132 jocs de llit per a l’hospital de Calella-Blanes. En una nota que publicava Europa Press es feia referència, a més, a “la donació de 40 safates a la residència de majors Germanetes dels Pobres de Barcelona i rellotges per als pacients de l’Hospital d’Igualada (Barcelona)”.\nGrífols, una estratègia fiscal plasmada a Irlanda i Delaware\nSi hi ha una companyia de les que formen part del selectiu índex borsari Ibex-35 per a la qual no bufen vents de crisi, és la farmacèutica catalana Grífols. La líder mundial en el tractament de plasma sanguini va obtenir un volum de negoci de 1.293 milions durant el primer trimestre d’aquest 2020, un 11% més que el mateix període l’any passat, segons la informació facilitada per la Comissió Nacional del Mercat de Valors. I les perspectives no paren de millorar: el passat mes de maig, el Banc de Sang i Teixits, consorci públic del Departament de Salut català, adjudicava a Grífols el subministrament de productes hemoderivats per valor de 8,6 milions d’euros. I l’abril va signar un contracte similar amb el Centre de Transfusió de la Comunitat Valenciana per una quantia de 6 milions.\nDels 128 milions en impostos per beneficis empresarials que Grifols va liquidar l’any 2018, només un 1,4% va anar a parar al fisc de l’Estat espanyol, on va obtenir un benefici net de 9,7 milions\nPerò mentre creixia el seu volum de negoci, el grup farmacèutic que dirigeixen Víctor Grífols no ha deixat d’exhibir el seu perfil solidari, tot involucrant-se en l’equip de l’Hospital Clínic de Barcelona dirigit pels doctors Bonaventura Clotet i Oriol Mitjà que està treballant en la investigació de medicació homologada i una vacuna efectiva per a la COVID-19. Aquest projecte s’ha tirat endavant amb la participació de diversos grups sanitaris i consorcis hospitalaris, i gràcies a les donacions obtingudes amb maratons d’acapte de fons impulsades des de la campanya #Joemcorono, en la qual han participat nombroses cares famoses.\nMalgrat que en l’operació de canvis de seu socials de grans companyies arran del referèndum de l’octubre de 2017 Grífols ha passat a ser l’única societat formalment catalana que cotitza a l’Ibex-35, el cert és que Grífols liquida la pràctica totalitat dels seus impostos fora de l’Estat espanyol, des que l’any 2015 va decidir fixar el centre d’operacions de la seva tresoreria a la República d’Irlanda. Formalment, però, el seu domicili societari continua estant a Sant Cugat del Vallès. En concret, dels 128 milions en impostos per beneficis empresarials que el hòlding va liquidar l’any 2018, només un 1,4% va anar a parar al fisc de l’Estat espanyol, on va obtenir un benefici net de 9,7 milions. La major part d’aquesta càrrega impositiva, 102 milions (el 80% del total), es va liquidar als Estats Units, majoritàriament a l’estat de Delaware, que, com Irlanda, ofereix un tracte fiscal molt per sota de la mitjana europea pel que fa als impostos de societats i de patrimoni.\nAmancio Ortega Ana Patricia Botín Banc Santander coronavirus COVID-19 Cristiano Ronaldo El Corte Inglés Evasio fiscal Grífols Ikea Juan Abelló Leo Messi Marc Márquez Marta Álvarez\n« Perpinyà, entre la pesta i el còlera\nEls impagaments de la prestació per ERTO provoquen una pandèmia de precarietat »


Àrea administracio comercial direccio diversos enginyeria produccio recursos humans tecnica/oficis\nData naixement 01 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 Gener Febrer Març Abril Maig Juny Juliol Agost Setembre Octubre Novembre Desembre\nTipus de carnet A1 Motocicleta fins a 125 cc A2 Motocicleta B1 Vehicle fins a 3500 Kg. C Camió C1 Camió fins a 7500 Kg D Autocar D1 Autocar E Remolc\n"En compliment del que estableix la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, l'informem que les dades que ens faciliti mitjançant la complementació del present formulari i lliurament del seu historial laboral i acadèmic, passaran a formar part d'un fitxer propietat de l'ADEG amb la finalitat de gestionar una bossa de treball per les empreses associades així com la seva cessió a aquelles que puguin estar interessades. ADEG garanteix les mesures oportunes d'índole tècnica i estructural per a prevenir la integritat i la seguretat de la informació personal aportada. Així mateix, l'informem que pot exercir els drets d'accés, rectificació, cancel.lació i oposició en C/ DE L'ANCORA, 3 VILANOVA I LA GELTRÚ - 08800 BARCELONA."


Company Gimeno, S. [Salvador] & Torcal, A. [Anna] (2006). Viatge al voltant de la meua cambra. Universitat de València.\nCompany Gimeno, Salvador y Torcal, Anna. Viatge al voltant de la meua cambra. Universitat de València, 2006.\nCOMPANY GIMENO, Salvador y TORCAL, Anna. Viatge al voltant de la meua cambra. Valencia: Universitat de València, 2006. ISBN 978-84-370-6436-9.\nCompany Gimeno, Salvador y Torcal, Anna. Viatge al voltant de la meua cambra. Valencia: Universitat de València; 2006. 140 p.\nEl filósofo y la bestia Levante-emv 01/06/2007\nBagatel·la immortal Avui 08/02/2007


El Grau programa la festa de Cap d'Any, ‘tardeos’ i activitats infantils per a este Nadal\nEl Grau programa la festa de Cap d’Any, ‘tardeos’ i activitats infantils per a este Nadal\nHi haurà servei especial de transport públic, amb línia de TRAM i bus de Castelló al Grau durant tota la nit de final d'any.\nL’Ajuntament de Castelló ofereix un ampli programa d’activitats per a celebrar el Nadal al Grau, amb la festa de Cap d’Any com a principal atractiu, al costat de la dinamització d’espais amb propostes infantils o tardeos amb concerts. Una programació nadalenca per a totes les edats «que té com a objectiu despertar l’interés per acudir al Grau en estes dates», segons ha explicat el tinent d’alcalde del Grau, Rafa Simó.\nLa festa de Cap d’Any, organitzada amb el suport de la Regidoria de Festes dirigida per Pilar Escuder, se celebrarà per quart any consecutiu enfront de l’edifici del Rellotge, des de les 23.45 hores, per a prendre els dotze raïms al so de les campanades i després traslladar-se a la carpa instal·lada al pati de l’escola Juan Sebastián Elcano, on està prevista l’actuació de l’orquestra Camaleón, que es prolongarà fins a les 6.00 hores.\nPer a aqueix dia, hi haurà un servei especial de transport públic. El TRAM funcionarà durant tota la nit, amb eixides cada 30 minuts; i la línia de bus Castelló-Grau, de la plaça Borrull a la rotonda del Centenari, tindrà intervals de 40 minuts durant tota la nit, fins a les 6.40 hores.\nD’altra banda, els sis concerts programats en la campanya Per Nadal, tardeos al Grau, s’han previst durant tres dissabtes de desembre i el dimarts 24 de desembre. El 14 de desembre començaran les actuacions, amb Paradita Flamenca (en el passeig Bonavista, de 18.00 a 20.00 hores); i Alhaire (a Canalejas, de 20.00 a 22.00 hores). El dissabte 21 actuarà Rumba 13 a Trafalgar, des de les 19.00 a les 21.00 hores. El 24 de desembre serà el torn per a Red Smoke (a l’avinguda Sant Pere de 12.30 a 14.30 hores); i Alhaire (a l’avinguda Sant Pere de 18.00 a 20.00 hores). Tancarà el cicle Red Smoke, el dissabte 28 en l’avinguda del Port, de 19.00 a 21.00 hores.\nL’oferta d’activitats infantils, Nadal al Grau, dinamitzarà el districte marítim durant set dies i des de tres ubicacions: l’avinguda Sant Pere, enfront de l’arbre de Nadal; el passeig Bonavista, davant de la tinença d’alcaldia; i el passeig Bonavista des de davant de la plaça Pescateria. En el primer cas, hi haurà tallers infantils el dia 20 de desembre, de 16.00 a 19.00 hores; el dia 21, d’11.00 a 14.00 hores i de 16.00 a 19.00 hores; i el 24 de desembre, d’11.00 a 14.00 hores.\nEn el passeig Bonavista, enfront de la tinença d’alcaldia, es faran activitats els dies 28 i 29 de desembre, des de les 11.00 a les 14.00 hores; i de les 16.00 a les 19.00 hores. La dinamització infantil arribarà enfront de la plaça Pescateria els dies 3 i 4 de gener; el primer dia d’11.00 a 14.00 i de 16.00 a 19.00 hores; i el segon d’11.00 a 14.00 hores.


INFANTIL MASC. J/2. ROCA BORRÀS CAPPONT 51/47 CB MOLLERUSA BLAU. | ROCA BORRÀS – CAPPONT\n← MINI MASC A2. J/2. SANT JOSEP B 59/85 ROCA BORRÀS CAPPONT GRIS\nMINI MASC. J/2 2aFASE. C.B SERÒS 60/71 ROCA BORRAS CAPPONT GROC. →\nINFANTIL MASC. J/2. ROCA BORRÀS CAPPONT 51/47 CB MOLLERUSA BLAU.\nPublicat el 22 gener, 2018 per J.M.\nCrònica del partit del Infantil Roca Borràs Cappont, de la segona jornada de la segona fase:\nJORNADA: 2 CATEGORIA: INFANTIL MAS\nEQUIP VISITANT CB MOLLERUSA BLAU\nARBITRE: TOLEDO CW\nMOLLERUSA BLAU 12 17 7 11 47\nROCA BORRÀS CAPPONT 12 17 5 17 51\nROCA BORRÀS CAPPONT MOLLERUSA BLAU\nIZAN M 1 TIRÓ 5\nXAVI T – BECIA 7\nRAUL A. 7 COLELL 2\nROGER M – ROLA 4\nDANI AMO 4 AGUILA 2\nFERRAN ITURBE 2 FAGIR 2\nROGER S 13 VICI\nROBERT C. 9 PUIG 2\nMARC ABELLA 6 SILVESTRE 7\nPAU HUGUET – VICENT\nMARC SISTERÉ 7 CARRER\nMARC P 2\nVictòria del Infantil ROCA BORRAS CAPPONT davant el CB MOLLERUSA BLAU en el partit corresponent a la segona jornada d’aquesta segona fase del campionat infantil. El primer període va ser força desencertat per part dels dos equips i les defenses i els nervis es van imposar al encert de dos equips que no s’havien enfrontat encara fet que ocasionà que els cinc primers minuts fossin una presa de contacte. Al segon període l’encert va augmentar i el marcador s’establí en la igualada amb un 12-12. Els dos següents quarts van continuar en la mateixa tònica molt desencert i parcials curts que en els quals els dos equips s’anaven apropant i allunyant al marcador mostra d’aquesta igualtat va ser el 29 a 29 de la mitja part.\nLa segona part va començar si fa no fa amb la mateixa dinàmica, l’encert però aquest cop va ser realment baix tancant el 5è i 6è períodes amb un 5-7 favorable als visitants. El cappont encarava doncs els últims dos quarts amb un desavantatge al marcador de 2 punts i els nervis a flor de pell. En una barreja de intensitat cor i passió els dos equips es van deixar de complexos i es varen llançar a per la victòria, el partit esdevenir en un ritme frenètic on la fortuna i la seguretat als tirs lliures finals va donar la victòria al ROCA BORRAS CAPPONT per 4 punts de diferència establint al marcador final un 51-47.\nAmb aquesta victòria els nois del barri de Cappont es col·loquen amb un balanç de 2-0 a la espera de viatjar la setmana vinent a Cervera.


Els estudis de doctorat tenen com a finalitat la formació avançada en les tècniques de recerca. El doctorat inclou l’elaboració i presentació de la tesi doctoral, que consisteix en un treball original de recerca.\nLa superació d’aquests estudis dona dret a l’obtenció del títol de doctor o doctora. El títol de doctor/a representa la més alta distinció acadèmica que una persona pot obtenir en la seva formació, facultant la persona que el posseeix per a la docència i la recerca universitàries.\nDoctorat a INEFC Barcelona\nDoctorat a INEFC Lleida


by Higini Herrero | 30 /des./ 2016 | Vilamajor\nPost original publicat l’abril del 2010: Amb els anys i la progressiva laïcització de la societat, moltes festes religioses s’han perdut (també a Vilamajor): les processons, les catifes del Corpus, les Caramelles, el Pas Sal… però també n’han desaparegut d’altres. Te’n recordes d’alguna? Aquí en tens unes 10 de les festes perdudes de Vilamajor:\n4. Presència Històrica e Feyts de Vila Magore. En Francesc Bardera va escriure l’obra de teatre medieval que es va representar entre els anys 1993 i 2000 per més de 150 actors amateurs dirigits per l’Alfred Luchetti. L’obra representava diverses parts de la història de Catalunya, entre altres, la llegenda de les 4 barres, el casament i les estades del comte de Barcelona Ramon Berenguer IV i la seva esposa, la reina Peronella d’Aragó al castell de Vilamajor i el naixement del rei Alfons. Actualització: Des del 2014 s’ha recuperat el teatre a la festa amb l’escenificació del llibre “Confidències d’una reina” de la Teresa Sagrera.\n← Que repiquin les campanes! Josep Maria de Sagarra enllestí del poema “El mal caçador” el 1915 a can Llinars de Sant Pere de Vilamajor →\nEl campanar de Vilamajor està automatitzat però hi ha certs tocs programats i manuals que cal que els toqui algú.\nEl campanar de Sant Pere de Vilamajor -la Torre Roja- marca les hores del poble des de temps immemorial. Des de que es van automatitzar el 1988, ja no tenim campaner. Però la Torre Roja no va sola. La majoria de tocs, continuen sent manuals encara que sí electrònics. No és una gravació com alguns campanars, sinó que diversos motors colpegen o balancegen segons el toc que cal fer sonar. Abans s’estiraven cordes i ara es premen botons.\n← Top 10: Les fonts de Vilamajor Les 10 festes perdudes de Vilamajor →\nby Higini Herrero | 29 /des./ 2016 | Vilamajor\nSant Pere de Vilamajor ha estat un poble eminentment agrari i forestal. La presència de l’alta noblesa en passats remots o l’obertura d’algun comerç o indústria ha estat sempre una anècdota interessant i divertida, però no ha passat d’això. En una societat agrària, el pitjor enemic del pagès després de la sequera i les glaçades és el ramader, el pastor. La por que el ramat se’t mengés el cultiu o et fes malbé els sarments era constant i feia que el pastor anés d’un lloc a l’altre vigilat de prop. Es podria dir que era l’ovella negra. Però no pas el llop, ja que com un jardiner mantenia un paisatge net, endreçat; el que tenim a la memòria i ens hem fet nostre.\nCada vegada queden menys pagesos. Potser menys d’una vintena. Però de pastors, cap. Amb la mort d’en Ramon Puig es va acabar una tradició centenària a Sant Pere de Vilamajor que l’Ajuntament va voler recuperar recentment amb l’utilització d’un ramat per netejar les zones de protecció d’incendis dels nuclis urbans.\nEl 30 d’octubre de 2010 es va homenatjar el que en aquell moment fou l’últim pastor, en Ramon Puig de can Son. Ara, per sort, ja no ho podem dir perquè els ramats han tornat a pasturar per Vilamajor. Els actes, molt emotius, van consistir amb la pujada del ramat de cabres de Sant Pere per l’avinguda de Sant Nonet fins a la plaça del campanar. Tot seguit es destapa l’escultura, obra de l’artista australià Lawrence Gundebuka.\nUs recomano rellegir l’entrevista que en Jordi Barenys i la Marta Miralles van fer-li al número 18 (primavera 2004) de la revista La Veu d’en Pelideu. Com que fa uns anys que no s’edita i molts no l’heu trobada, la transcric a continuació:\nLa Veu d'en Pelideu\nNúm. 18 - primavera 2004\n← La font Fresca del Samon: Diuen que està tant ben amagada que la calor no la sap trobar… Top 10: Les fonts de Vilamajor →\nLa font Fresca del Samon: Diuen que està tant ben amagada que la calor no la sap trobar…\n← top 10: Topònims estranys de Vilamajor Ramon Puig, l'últim pastor de Vilamajor? →