IVS Iberia: Convertim el plàstic en pràctiques bosses reutilitzables\nLes nostres bosses reutilitzables\nHome/Notícies, Sostenibilitat/Les nostres bosses reutilitzables\nLa cura i protecció del medi ambient sempre ha estat una de les nostres prioritats i sabem que la sostenibilitat ambiental us preocupa tant com a nosaltres. Per això no ens aturem en la recerca d’alternatives eficaces que ens permetin reduir, en la mesura que sigui possible, l’impacte medi ambiental.\nSaps que en l’actualitat es generen en el món gairebé 300 milions de tones de plàstic a l’any i que només un 9% es reciclen? Amb aquestes xifres es fa necessari prendre consciència. El nostre compris és ferm per a què el plàstic es reutilitzi.\nPas a pas hem aconseguit aportar el nostre granet de sorra a aquest problema global convertint el plàstic en bosses reutilitzables.\nNoves bosses reutilitzables\nAixí és com neixen les nostres noves bosses reutilitzables que realitzem a partir del reciclatge d’ampolles de plàstic. A dia d’avui, utilitzant més d’un milió d’ampolles de plàstic hem aconseguit produir 100.000 bosses de plàstic reutilitzable.\nUn petit gest pot tenir un gran resultat, però per poder continuar i superar-nos, necessitem el teu ajut. Així doncs, recorda: quan compris un producte de les nostres màquines que contingui plàstic,…Llença’l al contenidor groc!\nbcandel 2019-07-16T13:15:32+02:00 10 abril 2019|


Michael Collins segon a les llistes britàniques - Liffey\nMichael Collins segon a les llistes britàniques\nCares dels que figuren en llocs destacats a la llista d'enemics / Foto: National Army Museum\nSi fa uns anys era el cantant Phil Collins qui era al capdamunt de les llistes britàniques amb les seves cançons com “Another day in paradise” ara és Michael Collins qui figura en segona posició, però no es tracta d'una llista de vendes de discs sinó d'una llista d'enemics de la Gran Bretanya que, a través de votació popular, ha organitzat el Museu Nacional de l'Exèrcit de Londres.\nMichael Collins va ser l'instigador d'infiltracions dins del servei d'intel·ligència britànic, d'atacs contra les guarnicions repartides pel territori irlandès i els combois militars mitjançant una guerra de guerrilles i també de la destrucció del sistema d'informadors, cosa que va resultar amb un aïllament cada vegada més acusat de les autoritats al seu centre d'operacions al castell de Dublin.\nEncapçala la llista Mustafa Kemal Ataturk, el pare de la Turquia moderna, que el 1915 va repel·lir l'atac dels aliats a Gal·lípoli, als Dardanels. La majoria d'enemics són militars que han causat moltes baixes a les tropes britàniques o que han humiliat el seu exèrcit.


El món de Juju: Estels de xocolata >\nChez Silvia 21 de març de 2011, a les 9:52\nRealment la lluna estava preciosa, jo també la vaig fotografiar!!!aquest estels es veuien deliciosos!!!!\nPilar 21 de març de 2011, a les 9:59\nMenos mal que la segunda leyenda sobre la luna no se cumplió porque no me imaginaba en ese plan :D\nPedazo de foto para una deliciosa receta.\nAnònim 21 de març de 2011, a les 10:02\nDissabte em vaig quedar embaladida mirant a la lluna, ho arribo a saber i li ensenyo el cul! :P A mi també m'encanta, a l'estiu m'acostumo a quedar hores asseguda a la fresca amb mon pare prenent alguna coseta i simplement mirant el cel...\nM'ha encantat la història del naixement del Boletet! :)\nEn fi, que jo vull un estel de xocolata! ;)\nCook me tender 21 de març de 2011, a les 10:11\nJajaja quin riure lo d´ensenyar el cul a la lluna!!! No tenia ni idea! Gracies per compartir la teva historia del Boletet......I quina pinta mes bona els teus estels! Petonets!\ntots a la cuina! 21 de març de 2011, a les 10:21\nAquests estesls de xocolata fan la boca aigua! jo en vull un!... aix! però si avui he començat la dieta :-(\nSi que ho diuen això de que la lluna fa posar les embarassades de part, ara, lo d'ensenyar-li el cul.... jo no ho havia sentit mai jajajja\nstella 21 de març de 2011, a les 10:51\nE perfetto per me ;)\nsacerdotisadeisis 21 de març de 2011, a les 10:52\nUmmm.... me encantan estas estrellitas para acompañar el café. Tienen que estar deliciosas.\nNiña, no sabes cómo me he reído con lo de enseñarle el culo a la luna... yo nunca lo había oído. Y menos más que nos dices que no funciona porque sino nos veo a todas poniéndonos en posición (je,je,je).\nYves 21 de març de 2011, a les 10:59\nLa lluna estava molt maca, cert, però els estels aquests... què bons estaven!\nSonia 21 de març de 2011, a les 11:14\njajaaja....venia a emportar-me els estels, pero no puc....només d'imaginar-te ensenyant-li el cul a la lluna.....Judith!!! (per cert, t'he dit q la meva filla és diu Judith???)\nMuxuNeko 21 de març de 2011, a les 11:14\nDissabte a la nit mentre tornàvem a casa em vaig tirar tot el trajecte en cotxe admirant la lluna, estava maquíssima.\nNena quina pinta que tenen els estelets!! Ñam, ñam...\nAna 21 de març de 2011, a les 11:16\nNo puede ver la luna, pero si es cierto que hipnotiza. No se ninguna leyenda urbana, pero la de enseñar el culo es divertida, y por supuesto me la creo, aunque a veces no funcione :) Estas estrellas tenían que estar riquisimas.\nel taller de cuina 21 de març de 2011, a les 11:17\nJo em sembla que ensenyaré el cul a la lluna perquè m'envii algunes estrelletes d'aquestes.\nPer cert, tinc una amiga ginecòloga que pateix quan té guàrdia les nits de lluna plena, perquè és veritat que hi ha més parts!\nMuxuNeko 21 de març de 2011, a les 11:17\nAcabo de llegir el comentari de Sonia de l´exquisit. Us he de dir que llavors les tres compartim això... El meu nom real és Judith.\nUnknown 21 de març de 2011, a les 11:39\nAquests estels són tota una temptació, han d'estar boníssims!!\nT'han quedat ben cuquets!\nCatarina Collins 21 de març de 2011, a les 11:39\nPor Deus... Mas que cosa mas buena. Quedaran con un aspecto deliciosos las estrelas de chocolate.\nMe encanta la nutela : ) Las fotos estan lindas.\nCoses de Llàbiro 21 de març de 2011, a les 11:43\nDeu ser genètic això de ser llunàtiques!;)\nI tant que l'esperança és l'últim que es perd, fins segons abans...\nXocolata, maduixes, no em convides, aquesta me l'apunto!\nEsther 21 de març de 2011, a les 11:53\nJudith yo en vez de mirar la luna ,que no pude porque aqui en Asturias estaba nublado y se vio peor que cualquier otro dia,me quedo mirando tus estrellas que me han parecido maravillosas.Besos Esther\nCatieu 21 de març de 2011, a les 12:05\nA mi el que m'hipnotitza és el mar. Podria passar-m'hi hores mirant l'anar i venir de les ones. Pel què fa les llunes i les embarassades, res de res de llegenda, és totalment real. Si no pregunta-ho a les llevadores.\nLes estrelletes delicioses!!! Recepta guardada...\nUnknown 21 de març de 2011, a les 12:10\n¡Ummm, se me cae la baba sólo de mirarla!. Te quedaron preciosas y la foto está increíble.\nMarina 21 de març de 2011, a les 12:33\nMira que m'agraden les teves receptes nena... Però és que les històries que contes m'encanten! Haha! Jo encara no m'he posat de part mai, però quan hi ha lluna plena, sembla que em senti millor, no sé per què! Diuen que et sents més guapa i el cabell brilla més. Ho haurem de comprovar això...Haha!\nBoníssims aquests estels maca!\njosep 21 de març de 2011, a les 12:34\nUnes estrelles espectaculars!!.\nSort que som al segle XXI, perquè suposo que ja saps el que els feien als adoradors de la lluna, oi?, tot i això, a mi també m'encanten aquestes llegendes "lluneres".\nAnònim 21 de març de 2011, a les 13:22\nLa lluna estava preciosa el dissabte, em vaig quedar enlluernada. Les teves estrelletes són perfectes per acompanyar aquesta lluna tan maca.\nM'agrada la combinació de la xocolata amb la llima.\nMiquel 21 de març de 2011, a les 13:31\nBON BONS ELS ESTEL DE XOXOLATE I AMB LA LLUNA DE FONS MILLO.la llima i la fresa casen mol be amn la xoxolate\nestan be aquestes llegendes de la lluna\nBon Tiberi 21 de març de 2011, a les 13:31\nJa te pots imaginar que algú a casa farà una festa quan li faci aquests estels, que els faré no ho dubtis.\nAquest cap de setmana la lluna ha estat impressionant!! No he provat això de mostrar-li el cul a la lluna, però crec que també ho provaré...que no es digui que això va ser el que va fallar i que per això no es va cumplir el meu desig!! ;)\nIngrid 21 de març de 2011, a les 14:20\nQuins estels més dolços Judith!!! han quedat més que macos!! preciosos!\nMolts petonets i gràcies per la teves paraules i el seguiment al nostre bloc Film & food!\nJudith 21 de març de 2011, a les 14:43\nSilvia: impressionant estava!\nPilar: no descarto volverlo a intentar! jijiji\nSandra: un? t'en mereixes uns quants!\nCT: us explico unes coses... ;P\nElisabet: de dieta? cap problema, els fem light!\nSacer: jijiji, pues no descartes hacerlo lagún día!\nYves: i la companyia encara millor!!!!\nSonia: a si? quin nom més maco! jijijiji\nMuxu: estava preciossa! ja tenim més coses en comú!\nRibereña: sí que són bons sí!\nCatarina: e uma perdiçao! jijijiji\nMoni: ho havíem d'intentar!!!!\nEsther: jijijiji, gracias guapa\nCatieu: també m'encanta el mar!!! ara hauré de fer una altre post! jijijiji, a veure quines anecdotes puc explicar...\nMarina: sóc una mica freek, que hi farem. :P\nJosep: doncs sí! però per sort ara no ens persegueixen!\nElisabet: últimament no paro de cuinar amb llima! té un gustet tan bo!\nMiquel: sí, combinen a la perfecció, aixi aconseguim "alleugeirir" la xocolata\nPaula: ho has d'intentar! ara el próxim cop potser demano saber fer galetes! jijijijiji\nIngrid: moltes gràcies guapa\nPetonets i moltes gràcies a tots pels vostres comentaris.\nRosa Ballerina 21 de març de 2011, a les 14:55\nÉs que estava preciosa la lluna l'altre dia, jo no vaig pensar a fer-li fotos, però la vaig mirar una bona estona també.\nEls teus estels tenen una pinta espectacular, m'agrada molt com t'han quedat, i estic del tot segura que deuen ser una autèntica delícia. El toc de llima i maduixa els hi dóna un aspecte molt i molt atractiu.\nGemma 21 de març de 2011, a les 15:32\nLa lluna d'aquest cap de setmana ha sigut espectacular!\nIgual que aquests estels tan llaminers... han de ser de vici total!\nSalomé 21 de març de 2011, a les 16:31\nQue bonitos! Cocholate con fresas va justo detras de chocolate con naranja para mí... en mis sueños las del cielo son así!\nCogollos de Agua 21 de març de 2011, a les 18:43\nY te has quedado tan agustito poniendo estas preciosas estrellas, con el licorcito, la fresita, vamos Judith que esto no se hace que es la hora de la merienda, mujer!\nUnknown 21 de març de 2011, a les 19:02\nQuè monos t'han quedat aquests estels Ju!\nestàs feta tota un artista.\nAquest dies la lluna estava preciosa, van dir que la de dissabte era la més gran dels darrers 19 anys.\nQuan era petita la meva "abuelita" sempre m'explicava una història i era que a a la lluna hi havia un noi amb un ruc i un carret donant voltes. No recorod el reste de la història, però sempre que miro la lluna m'enrecordo d'ella.\nEn Roc a la Cuina 21 de març de 2011, a les 19:38\nuns estels molt bons i molt bufons,\nLaube Leal 21 de març de 2011, a les 20:48\njejejejejej Qué graciosa, Judith!. de verdad que le enseñaste el culillo a la Luna a ver si se cumplía el deseo? jajajajaja Eres la repera!. Bueno, por pedir que no sea...\nYo no creo que sean leyendas determinadas cosas, sino pura física. La Luna ejerce una influencia en la masa gravitatoria de la Tierra y en nuestros océanos y mares. Y nosotros, los humanos, estamos hechos de mucha agua, que también sufre alteraciones por el influjo de la Luna.\nEl pelo y las uñas crecen más en cuarto creciente y para sembrar según qué hay que tener en cuenta la fase de la Luna, cosa que saben todos los agricultores.\nVaya, que me encantan estas cuestiones, como ves... jejejejeje\nOye, qué bonitas esas estrellas de chocolate. Daría unos bocados a la pantalla, pero Marc me acecha, porque me ha oído reír... Ya piensa que se me va la pinza, así que, mejor no darle más motivos... jejejejeje\nIratxe 21 de març de 2011, a les 22:03\njajaja... no puedo parar de reirme, esto no lo había escuchado antes y me ha encantado. Tomando encuenta que esta luna no la volveremos a tener en 18 años, voy a ir preparándome para cuando llegue el momento...jajajaja... ¡Riquísimas tus estrellas y muy fáciles!. Bss.\nVelvet Cakes 21 de març de 2011, a les 22:16\nPues si cariñet,\nJo, la Sister petita, em vaig posar de part del meu fill també amb la lluna plena. Vaig sortir al pati i la vaig mirar..vaig pensar que estava preciosa i vaig anar al lavabo...i allá mateix vaig trencar aigües i a més a més, son Cranc.Imagina´t!\nMoltes gracies per la recepta i per la teva historia.\nRosita Vargas 21 de març de 2011, a les 22:47\nque rico se ve con bastante chocolate y una estrella,tanto mirara la luna te salió una bella estrella,que ricura de receta,abrazos.\nFrancesc Estorach 21 de març de 2011, a les 23:10\nAmb tanta pluja necesitava veure alguns estels, i aixo si que son uns estels, però no per veure si no per menjar. molt guapos. una abraçada\nLa cuina de l'Eri 21 de març de 2011, a les 23:21\nno en se cap altre, però jo faré la segona... però quan estigui sola, per que si el meu marit em veu, no es creurà que tingui un bloc de cuina.. Una foto esplèndida !!! Xocolata? Ja tens el meu ohhhh! Petonets\nCotó de sucre 22 de març de 2011, a les 0:10\nHola Judith, després d'uns dies ennuvolats dóna goig veure aquests estels!!! La foto magnífica!\nnyanyels 22 de març de 2011, a les 0:26\nÉs una recepta molt xula. Pel que fa la lluna, també t'haig de dir que quan la meva nena va néixer hi havia lluna plena. Tothom m'havia advertit que aquell cap de setmana seria el definitiu i tal dit tal fet. I a més de tu, també coneixo a altres noies que els hi ha passat. Deu ser veritat.\nMayte 22 de març de 2011, a les 6:31\nMi abuelo me contaba del conejo dentro de la luna...que comía quesitos y de ahí mi manía por aprender desde pequeña a hacer queso...para darselo alguna vez...y escribi un par de cuentos para una revista infantil por culpa de esa redonda y maravillosa Luna, que ahora mismo mientras te dejo el comentario da una luz hermosa!\nUn besiño grande nenina, me llevo una de esas estrellas para pedir dulcemente un deseo (sin culo al aire) ;)\nUnknown 22 de març de 2011, a les 7:14\nSencillo, muy vistoso y más rico todavía!\nJudith 22 de març de 2011, a les 10:20\nNee: estàven súper bons! ideals per una sobretaula.\nGemma: doncs sí, impossible menjar-ne un de sol\nSalomé: jijiji, que dulces sueños...\nChelo: aiaiaiaiai, si es que soy muy mala! ;P\nAna: que maco recordar a la teva iaia quan mires la lluna ;)\nSusanna: gràcies guapa\nLaube: sí!!! pero se ve que no le gustó! ;P\nIratxe: se puede pedir el deseo siempre que sea luna llena!!! no hace falta que esté como este fin de semana.\nRosita: gracias guapa\nFrancesc: són una delicia!!! ja em diràs si els fas\nEri: jijiji, potser ell també s'apunta, no?\nCS: gràcies guapes\nNyanyels: si ja diem que és veritat!!!\nMayte: ooooooo, que bonita historia!!!\nCalohe: es una receta resultona!\nSão Ribeiro 22 de març de 2011, a les 22:51\nQUE ESTRELAS LINDAS...APETECE PEGAR UMAS QUANTAS.\nMireia Pagès 13 d’abril de 2011, a les 22:35


Escaire Abacus Tecnit 250 mm - Abacus Online\nEscaire Abacus Tecnit 250 mm\nEscaire tècnic de plàstic injectat, lleugerament fumat. 25 cm.\nNom del model: Tecnit\nTipus de producte: Escaire\nReferència Abacus: 1075076.14


Art. Nr.: YR02\nPassende Produkte zu Armband Rosalie


Festa de Salsa i Batxata a l'escola Avança amb música en viu!! - go&dance\nFesta de Salsa i Batxata a l'escola Avança amb música en viu!!\nFrom Sunday 12 of April at 19:00 to Sunday 12 of April at 23:00\nEscola de Ball Avança Carrer Barcelona, 205 17003 - Gerona Gerona\nThis event finished on 12 Apr 2015\nEscola de Ball Avança\nCarrer Barcelona, 205\n17003 - Gerona\nFiesta de 19hs a 23hs AMB GRUP EN VIU LNG!!!\nLlama al 619457249


Metges de Catalunya convoca una vaga de quatre dies a l'atenció primària - Diari de Girona\nMetges de Catalunya convoca una vaga de quatre dies a l'atenció primària\nLa protesta pretén «salvar i evitar el desmantellament del primer nivell assistencial» de l'Institut Català de la Salut\nElena Bartolozzi i Javier O'Farrill, secretària i president del Sector Primària ICS de Metges de Catalunya. metges de catalunya\nElena Bartolozzi i Javier O'Farrill, secretària i president del Sector Primària ICS de Metges de Catalunya.\nEl sindicat Metges de Catalunya ha convocat vaga a l'atenció primària de l'Institut Català de la Salut (ICS) per als dies 13, 14, 15 i 16 d'octubre per «salvar i evitar el desmantellament del primer nivell assistencial», segons va anunciar ahir en una roda de premsa. El president del Sector Primària ICS de Metges de Catalunya, Javier O'Farrill, va assegurar que és «la vaga de la desesperació» provocada per «la ineptitud del departament de la Consellera, del CatSalut i l'ICS». O'Farrill va fer una crida a l'ICS a «asseure's a negociar de veritat» per evitar la protesta. El sindicat va criticar la «deixadesa» de l'administració amb l'atenció primària i va admetre ser «conscient» de l'impacte de la vaga en plena pandèmia.\n«Volem qualitat a l'atenció primària», va dir O'Farrill, criticant que ara s'està atenent a la població com si fossin «bestiar». «La vaga és el resultat de la desídia dels gestors polítics en la política sanitària d'aquest país», va afegir.\n«Som conscients del moment que vivim, però ara estem treballant amb serveis mínims», va lamentar O'Farrill. «La població té la sensació que el metge de primària no està visitant i estem atenent un 20% més d'activitat que abans de la pandèmia. Ningú ens escolta i estem entre l'espasa i la paret», va lamentar.\nLa doctora Elena Bartolozzi, també de Metges de Catalunya, va dir que la vaga es convoca precisament perquè els facultatius no poden atendre com voldrien a la ciutadania. «Estem desesperats per fer el que ens toca i no podem. No estem atenent bé a la població, i com a metges estem molt frustrats», va remarcar. La vaga, que convoca el sindicat majoritari al sector, fa una crida als 5.900 facultatius, com metges de família, pediatres, odontòlegs, ginecòlegs o radiòlegs d'atenció primària de l'Institut Català de la Salut (ICS). En la roda de premsa, O'Farrill va criticar que en els últims anys l'atenció primària ha perdut 1.000 facultatius i va lamentar que la consellera de Salut, Alba Vergés, digués al parlament que s'està «molt bé» en professionals. «Estem parlant del col·lapse del sistema», va afegir el metge. «El departament no explica que no té la capacitat d'atendre la població, però nosaltres ho assenyalem», afegim. El sindicat ha volgut «estendre la mà» a l'ICS per negociar i evitar la vaga, però ha presentat una llista de reivindicacions, de caire laboral i retributiu, que considera que s'han d'atendre per frenar el «col·lapse» a l'atenció primària. A part del miler de facultatius, el sindicat vol blindar la distribució de la jornada laboral de personal, incrementar les retribucions fixes per recuperar la pèrdua salarial des del 2010 i es planteja modificar els criteris per assolir nivells de carrera professional.\nD'altra banda, l'Institut Català de la Salut (ICS) va emetre un comunicat en el qual considera «inassumibles» les demandes del sindicat Metges de Catalunya. «El raonament del sindicat és fruit d'una anàlisi injusta, mancada de respecte i interessada» i afirma que és «del tot inapropiat» promoure una negociació sindical «en aquest moment d'extraordinari esforç i tensió financera», en plena emergència sanitària. «Confondre la primària amb els metges i metgesses és molt significatiu dels veritables objectius del sindicat i és un plantejament que no compartim», afirma l'Institut Català de la Salut.\nL'ICS defensa que la plantilla s'ha anat incrementant progressivament i assenyala que entre l'agost del 2019 i l'agost del 2020 el personal d'atenció primària equivalent a jornada completa ha crescut un 4,58%, la majoria sanitaris.


Programes internacionals - XPN\nInterreg III és la iniciativa comunitària del Fons Europeu de Desenvolupament Regional a favor de la cooperació entre regions de la Unió Europea durant el període 2000-2006. L'objectiu d'Interreg consisteix en augmentar la cohesió econòmica i social a la UE fomentant la cooperació transfronterera, transnacional i interregional, així com el desenvolupament equilibrat del territori.\nLa Diputació de Barcelona ha impulsat des de l'Àrea d'Espais Naturals un projecte Lifecofinançat per la Unió Europea que ha consistit en una proposta de planificació territorial sostenible de la regió metropolitana de Barcelona. Han format part com a socis d'aquest projecte la mateixa Diputació de Barcelona, l'Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet, l'Ajuntament de Mollet del Vallès i el Consorci del Parc Agrari del Baix Llobregat.


Tren Castelló de la Plana a Nules desde 6€ | Billetes & Horarios| Rome2rio\nTrenes desde Castelló de la Plana a Nules\nEl viaje en tren promedio entre Castelló de la Plana y Nules tiene una duración de 16 min y el tren más rápido, de 14 min. Hay un servicio de tren cada hora desde Castelló de la Plana a Nules. El tiempo de viaje puede ser mayor los fines de semana y los días festivos; usa el formulario de búsqueda en esta página para buscar una fecha de viaje específica.\nHorarios de trenes de Castelló de la Plana a Nules\nLos Trenes salen cada hora de Castelló de la Plana a Nules. La salida más temprana es a las 13:20 de la tarde, y la última salida de Castelló de la Plana es a las 22:20, que llega a Nules a las 22:38. Todos los servicios funcionan directamente sin necesidad de traslados y tienen una duración promedio de 16 min. Los horarios que se muestran a continuación son para las próximas salidas disponibles.\n15:20 Castelló de la Plana\n15:40 Castelló de la Plana\n16:10 Castelló de la Plana\n17:00 Castelló de la Plana\n¿Quieres saber cómo viajar de Castelló de la Plana a Nules? Hemos reunido una lista de las preguntas más frecuentes de nuestros usuarios, como por ejemplo: ¿Cuál es el medio de transporte más barato?, ¿Cuál es la opción más rápida?, ¿Cuánto suelen costar los billetes? y muchas más.\n¿Hay un tren directo de Castelló de la Plana a Nules?\nSí, hay un tren directo que sale desde Castellón De La Plana y llega a Nules-villavieja. Los servicios salen cada hora y operan cada día el viaje dura apoximadamente 18 min\n¿A cuánta distancia está Castelló de la Plana de Nules?\nLa distancia entre Castelló de la Plana y Nules es de 17 km. La distancia por carretera es de 18.5 km.\n¿Dónde tomo el tren de Castelló de la Plana a Nules?\nCastelló de la Plana a Nules tren servicios operados por Renfe Cercanias, salida desde la estación Castellón De La Plana.\n¿A dónde llega el tren de Castelló de la Plana a Nules?\nCastelló de la Plana a Nules tren servicios operados por Renfe Cercanias, llegan a la estaciónNules-villavieja\n¿Cómo obtengo un billete en tren desde Castelló de la Plana a Nules?\nReserva billetes de tren en línea, de Castelló de la Plana a Nules con Omio.\nHay 370 + hoteles disponibles en Nules. Los precios comienzan desde 87€ por noche.\n¿Qué compañías ofrecen servicios entre Castelló de la Plana y Nules?\nTren desde Castellón De La Plana a Nules-villavieja\nTren desde Castellon a Nules-Villavieja\nCastelló de la Plana a Nules Autobús Castelló de la Plana a Nules\nTren Castelló de la Plana a Benicasim Tren Castelló de la Plana a Logroño Tren Castelló de la Plana a Oropesa del Mar Tren Castelló de la Plana a Santander Tren Castelló de la Plana a Oviedo Tren Castelló de la Plana a Burriana Tren Castelló de la Plana a Cádiz Tren Castelló de la Plana a Salamanca Castilla y León España Tren Castelló de la Plana a Almería Tren Castelló de la Plana a Burgos Tren Castelló de la Plana a Lyon Tren Castelló de la Plana a Toledo España Tren Castelló de la Plana a Vigo Tren Castelló de la Plana a Ponferrada Tren Castelló de la Plana a Lourdes Tren Castelló de la Plana a Roncesvalles Madrid España Tren Castelló de la Plana a Teruel Tren Castelló de la Plana a Badajoz Tren Castelló de la Plana a Zaragoza Tren Castelló de la Plana a Lleida Tren Castelló de la Plana a Cullera Tren Castelló de la Plana a Madrid Tren Castelló de la Plana a Barcelona Tren Castelló de la Plana a Chamonix Tren Castelló de la Plana a Verona Italia Tren Castelló de la Plana a Folla Italia Tren Castelló de la Plana a Lebrija Tren Castelló de la Plana a Sueca Tren Castelló de la Plana a Baracaldo Tren Castelló de la Plana a Dortmund\nTren Valencia España a Nules Tren Barcelona a Nules Tren Burriana a Nules Tren Benicasim a Nules Tren Zaragoza a Nules Tren Madrid a Nules Tren Tarragona a Nules Tren Alicante a Nules Tren Vinaroz a Nules Tren Huelva a Nules Tren Pamplona a Nules Tren Parque natural de la Albufera a Nules Tren Chilches a Nules Tren Puig a Nules Tren Almazora a Nules Tren Lleida a Nules Tren Jaén España a Nules Tren Rafelbuñol a Nules Tren Burgos a Nules Tren Sagunto a Nules Tren Nimes a Nules Tren Toledo España a Nules Tren León España a Nules Tren Albacete a Nules Tren Gandía a Nules Tren Águilas a Nules Tren Estación Sants Barcelona a Nules Tren Vigo a Nules Tren Jérica a Nules Tren Moncófar a Nules


"Totes les ciutats honoren els seus homes i dones més il·lustres"\n27/03/2021 - Discursos\nRegidors i regidores, companys de Corporació municipal\nSr. Secretari del Consell Valencià de Cultura\nSr. President de la Fundació Assemblea de Ciutadans i Ciutadanes del Mediterrani\nSr. Josep Piera, Fill Predilecte de la ciutat de Gandia\nIntegrants de Saforíssims\nTotes les ciutats honoren i rememoren els seus homes més il·lustres. Perquè la història, si no enlluerna, ensenya les seues ombres més inconfusibles. Potser per això la data del 3 de març, des d’ara el nostre 3 de March, ens congrega i ens retroba, un cop ho han permès les normes sanitàries d’esta pandèmia, al voltant de la figura del millor poeta medieval i el més gran poeta en la nostra llengua, un fill també de la ciutat de Gandia, i sens dubte la part més potent de la nostra memòria i, per això, del llegat que Gandia projecta per seguir enlluernant o, tal i com resa l’escut de la nostra vila, fer relluir les nostres millors obres.\nEns congrega i ens retroba amb el pretext, ara que les retrobades són permeses amb les condicions que imposa el temps viscut, de presentar l’antologia ‘Vint poemes d’amor i de mort i el Cant espiritual’ d’Ausiàs March, amb les versions i traduccions de José María Micó al castellà, publicada en 2004, i de Constanzo di Girolamo a l’italià, en 1998 i 2004. Les restriccions sanitàries són les que impedixen que hui ens acompanye Constanzo di Girolamo, però sí estan amb nosaltres l’antòleg, el nostre reconegut poeta i escriptor Josep Piera, qui a més ostenta l’honor de ser Fill Predilecte de la nostra ciutat; el traductor al castellà de l’obra de March, José María Micó; i el Consell Valencià de Cultura i la Fundació Assemblea de Ciutadans i Ciutadanes del Mediterrani, representats per Jesús Huguet i Vicent Garcés, respectivament, i als qui els agraïm l’estada i la seua presència.\nVull saludar també Josep Antón Fernández, guanyador del passat premi Ausiàs March de Poesia, qui estos dies fa estada també a la nostra ciutat amb la benvolguda excusa del Club de Lectura, que li ha permès presentar l’edició del seu llibre a les nostres Biblioteques, i que acompanyarà els nostres convidats als millors indrets de la Gandia de March, del Monestir de Sant Jeroni que glossaren, entre d’altres, els versos del Pare Miret –els mateixos versos de la nostra benvolguda Marxuquera-- o dels carrers i raconades on varen estar, potser, els mots o els paisatges que enlluernaren els versos dels nostres grans Clàssics.\nPerquè totes les ciutats honoren els seus homes i ciutadans més il·lustres. I Gandia va saldant, a poc a poc, tots els seus deutes amb la seua història, que és com bressolar un futur inexorable que s’albira i s’olora en l’empremta col·lectiva que bastim i garantim cada vegada que ens reconeixem com a Ciutat Literària i dels Clàssics, i bressol únic dels grans Clàssics del Segle d’Or en la nostra llengua. Eixa part de la nostra memòria col·lectiva és un deure inexcusable de consciència cívica.\nPer això treballem per mantenir en el temps els nostres consolidadíssims Premis Literaris, i entorn a la figura dels Clàssics incorporem la Casa de l’Escriptor, en l’Espai de Creació Literària de l’Alqueria del Duc, i des de l’any passat la commemoració del 3 de Març, el nostre ‘3demarch’, data de la mort d’Ausiàs March, com a efemèride institucional i espai cívic de retrobada, en què s’emmarca la programació d’este acte i, demà, el Festival Primavera March de Poesia Jove, que organitza Saforíssims.\nEl camí és irreversible i enlluernador, com la llum d’esta vila de pedra blanca i, des de fa molts segles, bressol del millor de la nostra Literatura. Reconèixer-nos en eixe mirall no és complaença, sinó estímul, perquè en ell està encara el millor futur de la nostra societat. Vull agrair el Consell Valencià de Cultura, la Fundació Assemblea de Ciutadans i Ciutadanes del Mediterrani, el traductor José María Micó, i l’amic Josep Piera, la seua capacitat d’engrescar-nos en esta presentació i la possibilitat de dur l’edició traduïda en diversos idiomes dels més profunds versos del poeta March. Mostra de la universalitat dels versos de March, i de la nostra voluntat que continuen transcendint, és que enguany en la programació està també esta presentació de l’antologia traduïda a l’italià.\nSerà, els ho assegure ja, una de les primeres cites d’un calendari que es pretén atapeït de bones iniciatives, fent valdre un dels versos que conté el llibre: “Yo són aquell qui’n lo temps de tempesta,/ quant les més gents festegen prop los fochs/ e push haver eb ells los propis jochs,/ vaig sobre neu, descalç, ab nua testa/”. És en eixa capacitat on el millor del nostre futur, al qui tots vostès ací contribuixen esta vesprada, queda garantit. Moltes gràcies, i cedisc la paraula per a l’inici d’esta presentació al Secretari del Consell Valencià de Cultura, Jesús Huguet.


EL NOSTRE COS ÉS FANTÀSTIC. TRE´DEZ, EMMANUEL. Libro en papel. 9788466147828 El Petit Tresor


Joc dels Nois del Barri en línia\nEquip secret del nostre pati: personatges Generator\nEquip secret del nostre pati: derbi Muntanya\nEquip secret del nostre pati: Tommy allunatge\nEquip secret del nostre pati: Hamster Flying\nEquip secret del nostre pati: Bioseguretat\nEquip secret del nostre pati: un interruptor de codi\nJocs Els Nois del Barri\nJocs KND: adults una organització secreta que lluiten\nEn l'organització secreta convidat només a aquells que no han arribat a l'edat de 13 anys. Els principiants es comprometen a ensenyar la teoria i la pràctica, i després es col·loca en una casa d'arbre, equipat amb aparells tecnològics útils. Però el focus principal està a la lluna, però la falta de treball i els nens al seu costat.\nEl nucli del grup – cinc adolescents de 10 anys. Per semblar més misteriós, més aviat són els primers cinc dígits com un senyal de trucada. Són ells els que han arribat amb una regla que després de tretze anys d'una persona es considera un adult. Va esborrar la memòria, i es converteix automàticament en un enemic. Encara que hi ha els que són de gran valor i ha demostrat ser fidel a les idees de la CPV. Segueixen a romandre en el servei de l'organització, convertint-la en un espia.\nestan convidats a jugar només els nens!\nSi un treball no se'n va, no reben una pensió i no es deixa en repòs durant la nit en una mandíbula de vidre, s'uneixen als rebels joc dels Nois del Barri. Els principals membres de la banda el portarà a la primera tasca, i acaba d'acceptar a les seves files.\nElls tenen un munt de treball, pel fet que més adult i cada nen compte. És hora de desafiar les cabòries, i prendre el control de les seves vides. ¿I què fer, en primer lloc, decidir per tu mateix, perquè vostè és una persona independent.\nEs pot començar a naps collita. No podem dir que el sòl rocós que espanta bo, però venir a través de les instàncies de bona, encara que i va ser profundament en la terra. Només es pot aconseguir que la perforació de la màquina, el tall a terra en qualsevol longitud. Envieu amb el ratolí i no entrar en contacte amb roques, per no trencar la tècnica. Quan es cull el cultiu, es pot anar a la zona de jocs, on no una, sinó diverses missions, durant els quals ho faran\nEviteu les trampes\na si mateixos en l'esport\nagilitat, precisió, valor i enginy ajudaran a aprovar un laberint d'habitacions en una cuina enorme amb un munt de sales d'emmagatzematge. Cada un costa uns pocs màquines, caixes i taules, on els productes es fabriquen o emmagatzemen. L'heroi està armat i pot disparar durant l'atac va reviure el menjar, però si no es fa res, es va a menjar al seu membre de l'equip. Una vegada que disparar a tots els cubs de gel es congelen a l'interior de l'ull, congelador produeix un nou lot de soldats. Per tal d'aturar aquesta vegada destruir la unitat.\nSegüent joc KND va preparar una trobada amb els pirates. La nena fràgil que escomet en un vaixell, la captura dels bandits amb una sola cama que van disparar les seves bales de canó. La seva tasca és difícil – evita els obstacles a l'aigua per recollir a les víctimes, evitar els míssils i disparar en els pirates fins que el diluvi. Una altra reunió amb els pirates va a succeir en el búnquer subterrani. Ell tanca la porta al davant de vostè, que vostè pot no haver aconseguit a ell. Però si es repeteix el codi de llums intermitents, només ha d'obrir cada porta i arribar a la meta anhelada.


PIJ Sarrià Sant Gervasi\nHi ha estudis que demostren que el públic jove és el que més llegeix, possiblement a causa de les lectures obligatòries que llegeixen als centres educatius; però d’altres estudis revelen que el públic jove no llegeix. Als joves els agrada mirar sèries i pel·lícules (i simpatitzar amb els seus protagonistes), per tant, els agrada saber històries i saber com es desenvolupen. El problema pot raure quan es converteix en una activitat obligatòria (per tant, imposada) i individual i això comporta cansar-se i avorrir-se.\nVolem presentar-vos dues propostes ben interessants i diferents a la vegada, però que sembla que poden viure i conviure en perfecta harmonia: les aplicacions i els clubs de lectura.\nLes aplicacions mòbils i el concepte Booktube\nHan sorgit moltes aplicacions mòbils per tal de fomentar la lectura, la comprensió lectora i el fet de compartir coneixements. També són eines de suport als educadors i a les famílies. Algunes d’aquestes aplicacions o portals webs són: Legiland, Boolino, Hooked i Doted, Rapids o Wattpad. Destaquem l’aplicació LiteràpolisBCN que converteix la lectura en una gimcana per tot Barcelona. Dirigit a joves d’entre 14 i 18 anys que només caldrà que es descarreguin l’aplicació i comencin a esbrinar les històries que amaga la ciutat a través de cites literàries i enigmes. Una activitat divertida, a fer amb els amics i que aporta molts coneixements! I ja que els i les joves tenen youtube com una de les seves xarxes socials de referència, que millor que conèixer el concepte booktube i saber que hi ha molts i molts vídeos on es recomanen llibres i s’opina i es debat sobre ells.\nSón grups de joves que tenen com a objectiu comú llegir i compartir aquestes lectures. Hi ha clubs de lectura que es fan en llibreries, d’altres en biblioteques, d’altres a la mateixa escola i d’altres fins i tot en línia. N’hi ha que se centren a llegir només novel·les, mentre que d’altres incorporen els llibres de contes, el còmic o fins i tot les pel·lícules. Els clubs de lectura estan plantejats com una extraescolar divertida on compartir una activitat (com qui fa música o un esport), fer nous amics, passar bons moments i fomentar la lectura de manera col·lectiva.\nA banda d’aquests hi ha molts més projectes i propostes que fomenten l’interès per la lectura entre el col·lectiu jove. No cal que tots els joves siguin uns apassionats de la lectura. De ben segur que molts d’ells mai els interessarà, com hi ha joves que no suporten els esports, però el rerefons de tot plegat és que els joves (i tota la seva xarxa) conegui que tenim moltes opcions


Esmorzar de finançament: La patacada emprenedora. Aprèn dels nostres errors i aconsegueix l'èxit. ACCIÓ - Agència per la competitivitat de l'empresa Agenda. ACCIÓ - Agència per la Competitivitat de l'Empresa\nAmb Álvaro Díez\nLiderar un projecte quan està ben encarrilat, quan descobreixes la fórmula de creixement i quan els inversors et creuen és bufar i fer ampolles. El que és realment complicat és quan et tallen les ales, quan et costa créixer, quan tens problemes i desacords, i quan hi ha gent que et remarca que ho estàs fent malament.\nEn aquesta edició de l'esmorzar de finançament amb l'Álvaro Díez i Josep Maria Vallvé i Guionnet, escriptors del llibre 'El batacazo emprendedor. Aprende de nuestros errores y alcanza el éxito', repassarem la llista d'errors clau en cada moment de la creació d'un negoci (de la idea a l'empresa fins a arribar al ple rendiment) i els aprenentatges que es desgranen.\nTambé ens faran reflexions sobre si hem d'emprendre sols o acompanyats, quins són inversors bons i quins no ho són tant, o com hem d'enfocar el creixement de la companyia operativament i pel que fa a recursos humans.\nNo et perdis l'oportunitat d'assistir-hi!\nDonar a conèixer com estan invertint els Angels Inversors a Europa i quines són les tendències en aquest sector.\nOriol Sans, Sènior Mànager de Startups. ACCIÓ\nLa patacada emprenedora. Aprèn dels nostres errors i aconsegueix l'èxit\nÁlvaro Díez, Digital Business Consultant en Ad Agora\nJosep Maria Vallvé Guionnet, Co-founder & Digital Business Consultant en Ad Agora


Dimora La Corte Lecce Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nDimora La CorteApartamentVici Corte Antonio della Flora 7, Lecce Centre, Lecce, Itàlia, 73100 - Veure al mapaExcel·lent8,8Basada en3comentarisDimora La CorteVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 41 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Lecce, no busqui més enllà de Dimora La Corte. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Dimora La Corte asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, lloguer de bicicletes, àrea de fumadors. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Dimora La Corte no troba competidors en cap categoria.


PDF Online LA CAPUTXETA VERMELLA / LA CAPUTXOTA VERMELLA\nLa caputxeta vermella / la caputxota vermella\n📙 Cuba a catalunya\n📙 Star wars darth vader lord oscuro nº 05\n📙 Órdenes militares en españa\n📙 Les genives cremades\n📚 Este no es otro libro de matemáticas: Un libro inteligente de actividades artísticas\n📚 La soledad de los moribundos\n📚 Objetivo aprobar matemáticas 3 primaria: Edición 2015\n📚 La filosofia grega : de tales a plató\n📚 Escapar del psiconalisis\n📕 Sáhara español: el gran fraude\n📕 Alimentacion para la mujer\n📕 El cambio sensato: 100 preguntas 100 repuestas\n📚 La carta a los hebreos\n📚 Libro blanco de la prensa diaria 2010\n📚 El secreto del caldo de huesos curativo: Una aventura culinaria de salud, belleza y longevidad\nCa la Caputxeta és una masia catalana de turisme rural construïda l’any 1872. Està totalment restaurada i equipada respectant i conservant els trets autèntics de la casa. Ca la Caputxeta és la pionera de la zona per ser la primera casa de turisme rural de Castelló d’Empúries. Una visió moderna i sintètica d’un dels contes clàssics més populars: La Caputxeta Vermella. Cinc escenaris pop-up que, com en un teatrí, representen l’essència i la màgia del conte tradicional.\nUna nena, un llop, una caputxeta vermella. El conte tradicional explicat per dues magistrals escriptores i il·lustradores britàniques: Beatrix Potter i Helen Oxenbury. Fa més d’un segle que Beatrix Potter va escriure aquesta adaptació del clàssic conte de Charles Perrault, però hem hagut d’esperar fins ara per a veure-la per primera vegada il·lustrada.\nLa Caputxeta Vermella Carles Sala i Vila. Sinopsis. Una nena amb una caputxa vermella que travessa el bosc per dur menjar a l'àvia. Un llop famolenc i trampós que viu en el bosc. Tots dos es troben i ... La caputxeta vermella\nLa Caputxeta Vermella era una noieta molt bona i obedient. Un dia, quan anava a dur un cistell a la seva àvia, el llop malvat la va enganyar. Sort que va aparèixer un llenyataire! La vegada següent, la Caputxeta i l’àvia ja no van necessitar ajuda…\nLa Caputxeta Vermella Fa molt temps hi havia una noia molt bonica. La seva mare li havia fet una capa vermella i la noia la portava tant sovint que tothom li ...


Jordi Casals - Desmantellar el món local, espanyolitzar Catalunya | NacióDigital\nper Jordi Casals , 16 de febrer de 2013 a les 00:01 |\nPer Anònim el 17 de març de 2013 a les 22:44\n¿DECLARACIÓ UNILATERAL D'INDEPENDÈNCIA?, no teniu pebrots per ferla,i no fa falta el Gobern central, soms a dintre del pais els vostres enemics, a mes no teniu el recolzament de ningu fora de aqui doncs molta sort, adeu\nPer Anònim el 17 de febrer de 2013 a les 23:54\nSi us plau: DECLARACIO UNILATERAL D'INDEPENDENCIA, i si pot ser enguany millor que l'any que ve\nEl país es fa des dels pobles\nPer Josep LP el 17 de febrer de 2013 a les 16:12\nAqueixos que critiquen tant els ajuntaments i que diuen que no hi ha feina a fer, m'agradaria veure'ls com a regidors, no ja com alcaldes. Segur que ho deixerien a les primeres de canvi. Als ajuntaments hi ha barruts, corruptes, arribistes que volen fer carrera dins el partit, però la gran majoria són gent amb ganes de fer poble. I fent poble es fa país. Qui es pensi que fem país només mirant tv3 i al twitter...\nPer Anònim el 16 de febrer de 2013 a les 23:11\nSóc independentista. Però què voleu que us digui, aquesta iniciativa d'entrada m'agrada. No entenc què fan tants regidors en els pobles, quan no hi ha feina a fer. Què fan realment? Ningú ho sap. Els ajuntaments estàn plens de gent i no són per a res eficients. Com les empreses, crec en la economia d'escala. Les gestions es poden fer més eficientment des dels consells o des de la Diputació. A més, el pesonal centrallitzat, es pot sentir amb més capacitat de promoció, amb més companys, amb més nivell de professionalització. L'alcalde ha de quedar com la persona de contacte entre el ciutadà i el consell, per a que pugui reclamar allò que fa falta. No hem de pagar entre tots, a gent que no es guanya el seu sou realment, no per què no vulgui, si no per què no hi ha prou feina a fer.\nEl món local: CAU DE CORRUPCIÓ\nPer Albert el 16 de febrer de 2013 a les 22:17\nJo començaria per buidar de competències als Ajuntaments. En concret, els treuria totes les competències en urbanisme i que aquestes passesin a ser gestionades íntegrament per un òrgan supramunicipal format per tècnics experimentats no adscrits a cap partit polític. Així ens estalviariem la vergonya fastigosa de les requalificacions i altres misèries del país.\nPer Anònim el 16 de febrer de 2013 a les 14:13\nEn manresa hi ha dos de la oposiciò que no cobran, A part de aixo el gobern central si es por di gobern que comenci per a dalt per el congres que no fan res i diputatats que a vegade no assiteix al parlament espanyol, en ultim ple molt diputats del pp no hi era¿com tena majoria absoluta?=dictadura.\nPer Anònim el 16 de febrer de 2013 a les 13:54\nSr Llicenciat, La història l'escriuen els guanyadors, per això s'ha de ser molt prudent. La història i l'objectivitat son dificils de conciliar. Coneixes d'aprop un ajuntament? A tu et semble lógic el sistema actual, que ha convertit a la politica local en una manera de guanyar diners? On l'objetiu un cop agafes la mamella, es perllongar el mam la propera legislatura, prenent les decisions que els hi permenten perllonguar el xollo, amb decisions rentables electoralment?Creus que no no son massa un miler d'ajuntaments a Catalunya? concretament 947. La ciutat de Londres té mes ciutadans que tota Catalunya, pero en comptes de tenir 947 ajutaments, 41 consells comarcals, 4 diputacions, Estat autonómic i un ventall de departaments de diferents administracións vergonyos, només té 1 ajuntament i bé funciona.\nvictimisme per guanyar suport\nPer Anònim el 16 de febrer de 2013 a les 13:12\nEl que no es llogic que tingem mes ajuntaments amb els seus respectius minigoverns que cap altre pais de Europa. Ara que comencem a descobri la mancomunació de serveis, els ajutaments haurien de ser el que ara son els Consell Comarcals i cadascun dels municipis, sense pedre la seva identitat, tenir funcions com les les associacions de veïns. El sistema actual, sense ser extremadament dolent, es un luxe que no ens podem permetre. Ja no si val anar de victima.\ndefensem els pobles\nPer Anònim el 16 de febrer de 2013 a les 11:18\nNingú es dedicarà a la política local, i això és una pena, perquè a Catalunya són moltíssims els regidors de pobles de menys de 2000 habitants que de forma abnegada han construït aquest país i no surten al telenotícies perquè ni han cobrat res ni han robat res durant anys. Se de molts regidors que no cobren ni dietes i es paguen ells les trucades de mòbil i la benzina. Després de retruc buidaran aquests municipis de competències i ens enviaran secretaris de la meseta totalment aliens al nostre país.\nEl darrer camí\nPer Reagrupat el 16 de febrer de 2013 a les 08:50\nL'unic camí ?:DECLARACIÓ UNILATERAL D'INDEPENDÈNCIA del Parlament. CADA VOLTA ÉS MÉS CLAR,


Junqueras demana a Sánchez que tracti Catalunya amb respecte: "No poso el llistó molt alt" - Diari de Girona\nSobre el seu empresonament: "No és venjança, és acarnissament"\nep | barcelona 11.06.2018 | 11:05\nL'exvicepresident de la Generalitat Oriol Junqueras ha demanat al nou president del Govern central, Pedro Sánchez, que tracti amb respecte Catalunya: "És el mínim que podem esperar, no poso el llistó massa alt".\nEn una entrevista de Catalunya Ràdio duta a terme per escrit aquest cap de setmana des de la presó d'Estremera (Madrid) i recollida per Europa Press, Junqueras ha reclamat a Sánchez que faci gestos amb Catalunya: "Hi ha diverses possibilitats i una molt clara", ha indicat.\nPreguntat sobre si la seva llibertat està més a prop després de l'arribada dels socialistes a La Moncloa, ha dit que "tant de bo, però no han emès cap senyal en aquesta línia", per aquest motiu no espera massa del nou Executiu socialista.\nHa assenyalat que la part més dura d'estar empresonat és la familiar, i ha apuntat que fan patir al seu entorn per castigar-lo: "Em pregunto quin tipus de gent ho decideix. Ja no és venjança, és acarnissament".\nJunqueras ha avisat que Catalunya no renunciarà "mai als seus objectius democràtics", encara que ha dit que no serà ell qui torni a posar el comptador en marxa en metes tan importants com la independència.\nQüestionat pel president de la Generalitat, Quim Torra, ha opinat que si ha arribat al càrrec serà perquè té virtuts suficients, encara que segur que també té defectes, i ha assenyalat que Torra i l'expresident català Carles Puigdemont "són dos caràcters i maneres de fer diferents que segur que volen el millor" per als catalans.\nVÍDEO A ESTREMERA\nSobre el vídeo gravat a la presó d'Estremera en el qual hi apareixen ell i els també exconsellers Joaquim Forn i Raül Romeva, ha assegurat que desconeixien que aquestes imatges s'havien gravat.\nHa explicat que encara que no són imatges degradants, no es pot donar "carta blanca" a aquests enregistraments perquè significaria autoritzar una intromissió en les seves vides privades.


CONFERÈNCIES SOBRE LA UNIVERSITAT DE BARCELONA ORGANITZADES PER L'ASSOCIACIÓ PROFESSIONAL D'ESTUDIANTS DE DRET I DONADES EN L'ATENEU BARCELONÈS. PDF By author last download was at 2016-01-29 57:03:42. This book is good alternative for Conferències sobre la Universitat de Barcelona organitzades per lAssociació professional destudiants de Dret i donades en lAteneu Barcelonès.. Download now for free or you can read online CONFERÈNCIES SOBRE LA UNIVERSITAT DE BARCELONA ORGANITZADES PER L'ASSOCIACIÓ PROFESSIONAL D'ESTUDIANTS DE DRET I DONADES EN L'ATENEU BARCELONÈS. book.\nConferències sobre la Universitat de Barcelona, organitzades per l'Associació Professional d'Estudiants de Dret i donades en l'Ateneu Barcelonès. PDF By author last download was at 2016-08-20 32:52:35. This book is good alternative for Conferències sobre la Universitat de Barcelona organitzades per lAssociació professional destudiants de Dret i donades en lAteneu Barcelonès.. Download now for free or you can read online Conferències sobre la Universitat de Barcelona, organitzades per l'Associació Professional d'Estudiants de Dret i donades en l'Ateneu Barcelonès. book.\nCONFERÈNCIES SOBRE LA UNIVERSITAT DE BARCELONA. PDF By author last download was at 2017-05-20 54:32:41. This book is good alternative for Conferències sobre la Universitat de Barcelona organitzades per lAssociació professional destudiants de Dret i donades en lAteneu Barcelonès.. Download now for free or you can read online CONFERÈNCIES SOBRE LA UNIVERSITAT DE BARCELONA. book.\nConferències sobre Varietats Comarcals del Dret Civil Català-per Oriol Anguera de Sojo i Dodero, Jaume Cots i Gorchs, Feliu Duran i Canyameres, Josep Faus i Condomines, Josep Foguet i Marsal, Benjami Jané i Jané, Francesc Maspons i Anglasell, Vicenç de Moragas, Josep Maria de Porcioles i Colomer, Ramon Maria Roca i Sastre, Emili Saguer i Olivet PDF By author last download was at 2017-04-02 02:25:20. This book is good alternative for Conferències sobre la Universitat de Barcelona organitzades per lAssociació professional destudiants de Dret i donades en lAteneu Barcelonès.. Download now for free or you can read online Conferències sobre Varietats Comarcals del Dret Civil Català-per Oriol Anguera de Sojo i Dodero, Jaume Cots i Gorchs, Feliu Duran i Canyameres, Josep Faus i Condomines, Josep Foguet i Marsal, Benjami Jané i Jané, Francesc Maspons i Anglasell, Vicenç de Moragas, Josep Maria de Porcioles i Colomer, Ramon Maria Roca i Sastre, Emili Saguer i Olivet book.\nConferències sobre Varietats Comarcals del Dret Civil Català. PDF By author Anguera de Sojo i Dodero, Oriol, Jaume Cots i Gorchs, Feliu Duran i Canyameres, Josep Faus i Condomines, Josep Foguet i Marsal, Benjamí Jané i Jané, Francesc Maspons i Anglasell, Vicenç de Moragas, Josep Maria de Porcioles i Colomer, Ramon Maria Roca i Sas last download was at 2016-04-20 42:20:38. This book is good alternative for Conferències sobre la Universitat de Barcelona organitzades per lAssociació professional destudiants de Dret i donades en lAteneu Barcelonès.. Download now for free or you can read online Conferències sobre Varietats Comarcals del Dret Civil Català. book.\nCONFERÈNCIES, TAULA RODONA I CONCLUSIONS. (2n. Congrés d Economia valenciana). PDF By author VV. AA. last download was at 2016-06-22 25:22:46. This book is good alternative for Conferències sobre la Universitat de Barcelona organitzades per lAssociació professional destudiants de Dret i donades en lAteneu Barcelonès.. Download now for free or you can read online CONFERÈNCIES, TAULA RODONA I CONCLUSIONS. (2n. Congrés d Economia valenciana). book.\nConferance Classics Vol 3 (CONFERENCE CLASSICS, VOLUME 3) PDF By author last download was at 2016-06-11 47:01:12. This book is good alternative for Conferències sobre la Universitat de Barcelona organitzades per lAssociació professional destudiants de Dret i donades en lAteneu Barcelonès.. Download now for free or you can read online Conferance Classics Vol 3 (CONFERENCE CLASSICS, VOLUME 3) book.\nCONFERANCE DE M. LE CAPITAINE PIERON, AUTOUR DU DRAPEAU, LE SOLDAT FRANCAIS (1610-1856) PDF By author COLLECTIF last download was at 2016-12-01 00:52:34. This book is good alternative for Conferències sobre la Universitat de Barcelona organitzades per lAssociació professional destudiants de Dret i donades en lAteneu Barcelonès.. Download now for free or you can read online CONFERANCE DE M. LE CAPITAINE PIERON, AUTOUR DU DRAPEAU, LE SOLDAT FRANCAIS (1610-1856) book.\nCONFERANCE INTERNATIONALE SUR LA SURETE DES REACTEURS A NEUTRONS RAPIDES - Aix-en-Provence, 19-22 Septembre 1967 PDF By author COLLECTIF last download was at 2017-05-06 45:44:37. This book is good alternative for Conferències sobre la Universitat de Barcelona organitzades per lAssociació professional destudiants de Dret i donades en lAteneu Barcelonès.. Download now for free or you can read online CONFERANCE INTERNATIONALE SUR LA SURETE DES REACTEURS A NEUTRONS RAPIDES - Aix-en-Provence, 19-22 Septembre 1967 book.\nConférance tenue à Courtray, le 22 septembre 1681 entre les procureurs des roys de France et d'Espagne PDF By author 0 last download was at 2016-03-28 45:53:15. This book is good alternative for Conferències sobre la Universitat de Barcelona organitzades per lAssociació professional destudiants de Dret i donades en lAteneu Barcelonès.. Download now for free or you can read online Conférance tenue à Courtray, le 22 septembre 1681 entre les procureurs des roys de France et d'Espagne book.\nCopyright © 2017. by transferable.us | SKU:NX13550021


Parking a Plaça d'Espanya - Madrid - Saba Aparcaments\nParking a Plaça d'Espanya - Madrid\nEn ple centre històric de Madrid hi ha la plaça España, un ampli espai enjardinat que, juntament amb el parc del Retiro, és el pulmó de la ciutat. Es troba al barri d’Argüelles dins del districte de Moncloa-Aravaca. La plaça fa d’eix comunicador entre la Gran Vía i el carrer Princesa; per això, gràcies a la seva ubicació estratègica, és un dels llocs més concorreguts de la ciutat. Amb 36.900 metres quadrats és una de les places més grans d’Espanya.\nJust al seu centre hi ha una font monumental dedicada a enaltir la figura de l’escriptor Miguel de Cervantes, que es va erigir el 1929 per commemorar la seva obra tres segles després de la seva mort. En l’escultura hi ha representats els personatges de la seva cèlebre obra Don Quijote de la Mancha.\nL’espai que ocupa la plaça està envoltat per alguns dels edificis més alts de la capital espanyola, com ara la Torre Madrid, que durant uns anys va ser l’edifici de formigó més alt del món. També hi destaquen l’edifici España, un conjunt arquitectònic que ocupa la zona del davant de la plaça, caracteritzat per la seva silueta esglaonada en quatre nivells; la Casa Gallardo, un dels pocs exemples d’arquitectura modernista a Madrid, i la Real Compañía Asturiana de Minas, un complex arquitectònic de gran bellesa que inclou la Conselleria de Cultura de la Comunitat de Madrid.\nPer passejar pel centre de Madrid i gaudir de l’arquitectura de la zona, pots aparcar el teu cotxe en un dels nostres parkings públics Saba de la capital. Estaciona el teu cotxe en un aparcament Saba situat molt a prop de la plaça España, a la plaça dels Mostenses, s/n, que obre les 24 hores del dia, disposa de places per a persones amb mobilitat reduïda, té vigilància de vehicle i VIA-T a l’entrada i a la sortida. També disposa de servei de rentatge de vehicles.


Convocada una nova edició dels Premis Literaris del Pacte de Sant Sebastià | Osona.com\nConvocada una nova edició dels Premis Literaris del Pacte de Sant Sebastià\nEls participants es poden inscriure a la 16a edició fins al 24 d'agost\nper Osona.com , 10 d'agost de 2020 a les 12:55 |\nEls Premis Literaris Pacte de Sant Sebastià o dels Vigatans, han estat convocats en la seva 16a edició. El termini de lliurament de les obres finalitza el 24 d'agost i enguany els treballs només es poden enviar per correu electrònic. El jurat està format per Víctor Pallàs, Txevi Rovira, Biel Barnils i Enric Martín.\nHi ha premis de prosa i poesia en categoria infantil, juvenil i per adults, i destaca, entre aquests, el Premi Especial Llorenç Tomàs. Es tracta d'un premi de recerca i/o investigació centrat en el període de la Guerra de Successió, també pot ser poesia, prosa, assaig, teatre o còmic, basat en els fets històrics o amb una intencionalitat més lliure de ficció històrica.\nEl veredicte i lliurament de premis serà el diumenge 6 de setembre al matí a l'ermita de Sant Sebastià, en el marc de la Commemoració del Pacte dels Vigatans, posposada a caua de la pandèmia. Els premis estan organitzats pels Ajuntaments de Santa Eulàlia de Riuprimer i Vic, i també per Òmnium Cultural d'Osona, i compten amb la col·laboració del Consell Comarcal d'Osona.\nMunicipis, Premis Literaris Pacte dels Vigatans, Premis Literaris Pacte de Sant Sebastià, premis literaris, literatura, Premis Literaris


El look perfecte per al nuvi, Bodes i banquets, Regió7\nregió7.cat >Bodes i banquets>Vestits de núvi\nEl look perfecte per al nuvi\nÉs fonamental que el nuvi se senti còmode i satisfet amb el seu vestit el dia del casament\nSANDRA GARCÍA Encara que la principal protagonista és, sens dubte, la núvia, no ens podem oblidar d'ell. Avui, hem decidit parlar-vos de la importància que està adquirint l'home dins d'aquest esdeveniment.\nTradicionalment, els homes havien de cenyir-se a portar el típic frac o esmòquing de color fosc i totes les mirades requeien en el vestit d'ella. En l'actualitat, aquest concepte ha evolucionat i no només és la núvia la que s'esforça per buscar el model ideal per al seu gran dia, també el nuvi desitja estar perfecte.\nQuin color vull? Quines són les millors teles? Què m'afavorirà més? Ells també volen veure's macos i per a això és molt important buscar un disseny que connecti amb la personalitat de cadascun. Combinar els colors segons la temporada de l'any i buscar un pentinat i complements que afavoreixin la seva imatge. Però, abans de res, el nuvi s'ha de sentir especial i satisfet amb el que porta posat. Tot i que sense oblidar la importància que estigui en sintonia amb la núvia.\nÉs per això, que la nova tendència és, sens dubte, buscar un vestit que s'acobli al gust i estil de cada home. De manera, que se senti elegant i amb estil.\nEnrere va quedar el mite que només la núvia vol estar ideal, és hora que el nuvi comparteixi protagonisme amb un look perfecte. Ja saps quin és el teu?


ismacarv escribió: ui, ui, ui.... que va, que va... el nostre amic TRONERA està escrivint la viquipèdia dels aquaris\nSi es capaç d'assimilar tot, quan munti el seu projecte serà la reòstia\nQuan aixó passi proposo muntar un fiestón de tres dies al estilo "rave"\nTeniu tota la raó companys!\nJa va sent hora de que materialitzi el meu projecte. Al pas que vaig trigaré mes que la Sagrada Família! Per motius familiars actualmente estic una mica desconectat, fa temps que no passo per l´AAB... . El meu projecte està en Standby, que no vol dir pas que hagi penjat els estris, eh!\nA la espera de tornar a la normalitat i poder muntar definitivament el meu projecte, romanc a la espera llegint i empapant-me de coneixements.\nPrometo documentar amb fotos quan hagi arribat el momento.\nPaciencia que és la mare de la ciencia!\nSalutaions i fins aviat!\nMiquel70 escribió: Quan aixó passi proposo muntar un fiestón de tres dies al estilo "rave"\nTronera planta ya !!!\nQue aixo no m`ho perdu ;P


marfanta.com: El PP de Tortosa i Roquetes rebutja la convocatòria del 9N per 'antidemocràtica i anticonstitucional'\nEl PP de Tortosa i Roquetes rebutja la convocatòria del 9N per 'antidemocràtica i anticonstitucional'\nTORTOSA (Baix Ebre).- El regidor del PP a l’Ajuntament de Tortosa, Xavier Dalmau, va explicar ahir els motius pels quals no va assistir al ple en què dilluns es va aprovar la moció de suport a la convocatòria de la consulta del 9 de novembre. Dalmau va dir que no entenia la urgència del ple, quan el Diari Oficial de la Generalitat (DOG) encara no havia publicat la Llei de Consultes Populars No Referendàries i de Participació Ciutadana, aprovada divendres pel Parlament de Catalunya. Així mateix, Dalmau va afegir-hi que aquest ple extraordinari evidenciava "l’ús partidista" que fan els ajuntaments en aquest tipus de sessions. En la mateixa línia es va manifestar el regidor del PP a l’Ajuntament de Roquetes, Joaquim Llopis, qui tampoc va assistir a la sessió plenària de la ciutat veïna. Llopis, que és el president del PP al Baix Ebre, va dir que la consulta és "antidemocràtica i anticonstitucional".\nAnònim 7:33 p. m.\nTot molt bé, però penso que la correcció estava en assistir al plenari i votar en contra ...\nCom també seria ètic i correcte que el Sr. Llopis dongui explicacions als ciutadans de Roquetes, que el van votar ...\nALBERTO BELTRAN RODRIGUEZ 7:57 p. m.\nSeñores...con todo respeto hacia sus personas (no a sus cargos)les digo que los cañonazos por el mil sietecientos fueron tambien antidemocraticos y anti fueros (la Constitucion no existia) y entre 1936--1939 ya ni hablemos ni tampoco perder el tiempo en ello. Esta actual Constitucion fue aprovada en tiempos dificiles, se redacto en tiempo recor por no decir contrareloj, se voto SI mayoritariamente, lo principal era seguir viviendo sin la opresion de la mano fascio que aun intentaba oprimirmos..., pero afortunadamente el tiempo ha pasado y aquello se olvido para una gran mayoria de ciudadanos, actualmente las naciones que formamos la UE, estamos en camino de ser meras provincias de esta gran Europa, nuestros militares forman los batallones o regimientos de esta nueva Grande Armee o Gendarmerie europee..., hay (porque siempre la ha habido) una amistosa enemistad entre Madrid y Barcelona, la antigua Barcino en tiempos de los godos o visigodos fue la capital de aquella incipiente gestacion de nacion, que los de Bizancio cuando ocuparon la zona peninsular que va desde Murcia hasta la mitad inferior de Portugal denominaron como SPANIAE, Barcino por unos años fue la capital, despues la capitalidad la pusieron en Tolosa, pues los visigodos ocupaban media Galia, pero cuando los pueblos germanicos los hecharon hasta mas alla de los Pirineos, Barcino volvio a ser otra vez capital del reino, hasta que definitivamente la capitalidad la trasladaron al centro de la peninsula (Toledo), despues unos nobles hicieron la traicionera obrita de facilitar el transito a los sarracenos por las Columnas de Jupiter... o del Hercules, o sea por el estrecho y una vez el oceano moro invadiendo, pasando a cuchillo o esclavizando a los godos habitantes, cada comunidad sobreviviente se encerro en sus circulos y se fue creando en nuestro caso concreto lo que fue la Catalunya Medieval..., y actualmente si dentro del contexto de la GRAN EUROPA, LOS CATALANES PODEMOS FORMAR PARTE COMO UNA NACION PROVINCIA, MEJOR QUE SER UNA REGION DE OTRA NACION PROVINCIA...\nALBERTO BELTRAN RODRIGUEZ 11:27 p. m.\nsr. Armando Gresca, estos señores como otros muchos de su misma ideologia, estan supeditados a la "disciplina de partido", hay concejales en Catalunya que han sido valientes y han votado en otros ayuntamientos catalanes, y algunos han dicho el SI, pues la sra. Camacho ya los esta empapelando, yo comprendo en la encrucijada que estos señores se encuentran, el Rajoy que "no-no-no", pero el pueblo catalan, de manera totalmente pacifica es un torrente de aguas totalmente en rapido movimiento que busca el nivel del terreno que pasa (la independencia todavia no conseguida, pero que si se palpa) y para su conciencia de catalan les debe pesar lo suyo el soltar un NO, si se mojan en un sentido el partido los empura, si se mojan en otro sentido, saben que el dia de mañana no muy lejano, sus conciudadanos ni les miraran si estos conciudadanos son civilizados, si no lo son seguro que seran unos ciudadanos agredidos..., y eso tambien se puede extrapolar a los socialistas (a pxc ya ni lo nombramos)...asi que de momento "han tenido una indisposicion transitoria de salud que pese a ser transitoria te toca bastante los cataplines y te deja fastidiadillo" y no te presentas al pleno...\nignorant 4:29 a. m.\nAntidemocratica i anticonstitucional?\nEn quina merda de democracia se dixen a persones al carrer havent sigut currantes tota la vida? Quina constitucio es esta q dixa impunes a autentics delinquents, mentres los demes mos mingem cualsevol marron a la mes minima?\nNo faig mes preguntes sino no acabare mai. Pero xeics, sempre donen lliçons qui mes tenen q callar. Bueno, estos nomes fal lo q sels mana com bons xiquets...\nLo saberut 12:01 p. m.\nA veure si ho entenc, neguen un dret a votar, que si es volen fer les coses és perfectament legal, passant-se pel forro gran part de les demandes de la societat d'un territori; i per altra part quan poden exercir el seu dret de vot, encara que estiguen en minoria ni tan sols tenen la decència de fer el seu treball, que és assistir als plens. I llavors encara volen anar donant lliçons de Constitució i democràcia...


The Daily Avalanche: Netsukes (i 5): Viena\nSanti 25 d’agost de 2013, a les 1:48\nAquesta ceràmica m'ha fet pensar immediatament en Mickey Mouse: sí que és sonsa, sí.\nAllau 25 d’agost de 2013, a les 12:02\nEn Mickey Mouse també és una mica sonso.\nkalamar 25 d’agost de 2013, a les 11:57\nJo pensava que els Ephrussi vivien a la planta noble del bloc, que Déu n'hi dó! Els pots, sonsos sonsos.\nAllau 25 d’agost de 2013, a les 12:03\nPotser sí que vivien a la planta noble, però no es pot dir que patissin estretors.


Chacón obre la porta a ser candidata a liderar el PSOE\nCada dia és més evident que el futur de la candidata del PSC passa pel PSOE. Ahir va reptar directament els que no es creuen que una dona catalana pugui liderar el principal partit de l'esquerra espanyola.\nPERE MARTÍ Barcelona. Actualitzada el 17/11/2011 00:00\n260x366 La candidata del PSC, Carme Chacón, va advertir ahir a Deltebre que el PP ressuscitarà el PHN. / ACN La candidata del PSC, Carme Chacón, va advertir ahir a Deltebre que el PP ressuscitarà el PHN. / ACN\nLa cap de llista del PSC per Barcelona a les eleccions del 20-N, Carme Chacón, no va voler tancar portes al seu futur postelectoral, però va evitar concretar massa. La socialista va deixar caure, durant un esmorzar organitzat per El Periódico, que podria apostar per liderar el PSOE i optar a la presidència del govern espanyol a partir del pròxim congrés dels socialistes, que s'avançarà al mes de gener, com va revelar ahir l'ARA. De fet, va reptar els espanyols a posicionar-se sobre la possibilitat que una dona i catalana pogués encapçalar el PSOE. "A veure qui s'atreveix a dir el contrari", va dir, mostrant-se alhora segura que ningú dubta que tindria les mateixes capacitats i possibilitats que qualsevol altre.\nUn dels assistents a l'esmorzar va voler preguntar a la també ministra de Defensa si l'Estat està preparat per tenir una presidenta o una líder de l'oposició que sigui dona i catalana, com ella pretenia quan va anunciar la seva voluntat de concórrer a primàries dins el PSOE. "A algú se li pot preguntar si una dona pot assumir les mateixes responsabilitats que un home? La notícia seria contestar el contrari", va dir, tot afegint que "és absolutament raonable, com ha passat a Alemanya i Xile", en referència a Angela Merkel i Michelle Bachelet.\nA més, Chacón també va remarcar que veu perfectament viable que un català sigui qui opti a la presidència espanyola. "No seria bo que no ho pogués fer algú d'un territori que ha estat sempre a l'avantguarda dels avenços d'Espanya", va sentenciar. "La notícia seria que algú digués que una dona catalana no pot", ha conclòs. De tota manera, la candidata del PSC no vol confirmar res fins després del 20-N.\nEn la recta final de la campanya, ahir va tocar el torn a les Terres de l'Ebre. En un míting a Deltebre, on el PSC té l'alcaldia, Chacón va ressuscitar el fantasma del PHN davant una més que probable victòria del PP. La candidata va recordar la "brutal" legislatura dels populars quan van disposar de majoria absoluta. "Van fer el decretazo, hi havia la TVE d'Urdaci, i després el PHN", va insistir, però sobretot va fer èmfasi en aquest últim, en explicar que Mariano Rajoy, ahir al matí, en un acte a Múrcia, abans de venir a Barcelona, s'havia compromès a aconseguir "aigua per a tothom" i a "reprendre els treballs del PHN".\nBrutal tsunami blau\nA mesura que s'acosta diumenge, Chacón endureix les seves crítiques cap al PP i deixa en segon pla CiU, amb l'objectiu de mobilitzar el seu electorat amb la por a la dreta. Ahir va pujar un graó més i va alertar contra l'arribada d'un "brutal tsunami blau" que provocarà que un sol partit ho governi tot. Davant aquesta possibilitat, va convidar els assistents al míting a plantar cara i treballar per una victòria socialista per convertir la "marea immensa" que van significar les manifestacions contra el PHN en vots a les urnes aquest diumenge. Per rematar el seu argumentari va recordar que la dreta "només ha vingut a l'Ebre a emportar-se l'aigua" mentre que l'esquerra hi ha portat inversions com el corredor mediterrani i l'AVE, dues infraestructures que va atribuir al govern del PSOE.


Vicfires treballa per convertir la ciutat en un model de fira sostenible i continuar sent un pol d’atracció per a empreses i visitants — Ajuntament de Vic\nSou aquí: Inici → Notícies → Vicfires treballa per convertir la ciutat en un model de fira sostenible i continuar sent un pol d’atracció per a empreses i visitants\nVicfires fa un salt endavant cap a la sostenibilitat amb la contribució, a través de la seva activitat, als Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS)\nVicfires presenta l’informe anual que resumeix l’impacte de l’activitat firal a la ciutat, que s’ha convertit en un referent en fires i mercats gràcies al Mercat del Ram, al Mercat de Música Viva de Vic, al Mercat Medieval, i a altres propostes més específiques com Lactium, la Fira de la Muntanya o la fira de l’Energia i la Construcció Sostenible. Aquest informe, que s’ha fet per primera vegada, té la finalitat d’analitzar les dades anteriors i posteriors a la pandèmia; a partir d’aquest any, s’anirà realitzant anualment. L’ens encarregat de la gestió i l’organització de l’activitat firal de la ciutat és Vicfires, l’Organisme Autònom de Fires i Mercats (OFIM).\nL’activitat firal de Vicfires, en xifres\nSegons l’últim informe de l’activitat firal de la ciutat de Vic, l’any 2021, Vicfires va organitzar 10 esdeveniments, que es van adaptar a les mesures sanitàries de cada moment, i que són: Trufforum, Mercat del Ram, Lactium, Vicactiva’t, Vic Slot, Mercat de Música Viva de Vic, Fira de la Muntanya, Mercat Medieval, Fira d’Artesans, Festival de la Infància, i va contribuir en l’organització de 3 fires més: Baika, Descarregada d’Antiguitats i Campament Reial. El pressupost general d’OFIM per a la gestió i l'organització del mapa firal del 2021 va ser de 2.274.300 €.\nEl número total de visitants presencials, sense comptar les persones presents en format digital, va arribar als 354.079, una xifra inferior als 431.194 visitants de 2019, degut a l’impacte de la Covid sobre els aforaments d’algunes fires importants com el Mercat de Música Viva o el Mercat del Ram. L’origen dels i les assistents és Vic (21,5%), Osona (10,5%), territori català (67%) i Europa (1%). La franja d’edat predominant és la compresa entre els 46 i 65 anys (33%), seguida de la franja que oscil·la entre els 25 i 35 anys (26,5 %) i la de 36 a 45 anys (26%). La intenció de despesa del públic segueix el següent ordre: de 50 a 100 € (35%), de 20 a 50 € (29,50%), fins a 20 € (17%), de 100 a 200 € (8,5%), més de 200 € (4%) i de 0 € (5%).\nL’any 2021 la participació d’empreses expositores va arribar a les 706, de les quals un 92,75 % van avaluar el nivell de satisfacció de l’esdeveniment com a bo i molt bo, una valoració un 1,1% superior a la de 2019. Vicfires treballa amb més de 400 empreses proveïdores de productes i serveis, entre les quals es prioritza la proximitat (el 45% d’aquestes, són empreses locals), sempre que sigui possible, per tal de generar riquesa i impacte econòmic en l’entorn més proper.\nUn salt endavant cap a la sostenibilitat\nVicfires té el compromís de portar a terme fires i mercats amb sentit que contribueixin al nostre entorn. D’aquesta manera l’ens es suma, amb la seva activitat, als Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) establerts per l’Organització de les Nacions Unides (ONU) per, entre altres propòsits, posar fi a la pobresa, lluitar contra la desigualtat i la injustícia i fer front al canvi climàtic. Des de Vicfires es prioritzen els següents ODS:\n- 3. Salut i Benestar\n- 4. Educació de qualitat\n- 5. Igualtat de gènere\n- 6. Aigua neta i sanejament\n- 8. Treball digne i creixement econòmic\n- 9. Indústria, innovació i infraestructures\n- 10. Reducció de les desigualtats\n- 12. Consum i producció responsables\n- 13. Acció climàtica\nCada una de les fires i mercats contribueix a un o més dels ODS. En base a aquesta contribució s’ha creat un model amb el qual Vicfires es compromet, a través de la seva activitat, a treballar-ho des de dues vessants diferents:\n- 1. La temàtica de cada fira/mercat. S’ha de donar a les fires un sentit de contribució a la societat més enllà del desenvolupament econòmic.\n- 2. Les accions a les fires/mercats. A través de bones pràctiques en l’àmbit de la sostenibilitat, millorant, dia a dia, la gestió.\nDe fet, Vic treballa el seu projecte de ciutat, des de totes les àrees i accions de l’Ajuntament, alineada amb els Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) pautats al full de ruta del Pla d’Acció Municipal (PAM) de l’Ajuntament. “Vic és una ciutat referent en fires a Catalunya i ha de seguir treballant per mantenir aquesta posició i, seguint la línia marcada pel PAM, esdevenir referent en fires sostenibles”, apunta Titi Roca, regidor de fires i mercats de l'Ajuntament de Vic.\nL’impacte de la Covid 19\nVicfires ha patit, també, l’impacte de la Covid 19, que s’ha reflectit en una reformulació dels pressupostos i el desenvolupament de noves activitats adaptades als moments de pandèmia. En aquesta línia, la majoria de les activitats es van adaptar a l’entorn digital i es van implementar noves maneres per connectar i interactuar amb el públic. Les xarxes socials van ser una eina clau per avançar en aquest sentit.\nVicfires, l’Organisme Autònom de Fires i Mercats\nVicfires és l’Organisme Autònom de Fires i Mercats (OFIM) i té per objectiu promoure, gestionar i organitzar totes les activitats municipals relacionades amb l’àmbit firal que s’engloben amb el segell de VicFires i convertir Vic en un pol d’atracció per a empreses i visitants. La llarga trajectòria de fires i mercats ha propiciat tenir, actualment, un equip consolidat amb dotze persones, de les quals 8 són dones i 4 homes, de diferents perfils, per oferir solucions transversals als esdeveniments de la ciutat.


De tard en tard: 10/2007\nAssisteixo el dissabte dia 27 d'octubre a la 2a Trobada d'Escriptors de les Terres de l'Ebre que es va celebrar a la Biblioteca Comarcal Sebastià Juan Arbó d'Amposta. A la taula hi som convidats una desena d'escriptors i tres editors. La taula rodona és moderada per incansable Albert Pujol (llibresebrencs.org), sempre disposat a participar en activitats que promoguin la literatura ebrenca. A la trobada se'ns dona una motiu a partir del qual poder realitzar la nostra intervenció: "De l'esborrany a l'impremta".\nEn general els escriptors expressen les dificultats que han tingut per poder veure, en la majoria dels casos, el seus llibres editats, i expliquen, molts d'ells, que van haver de començar autoeditant-se les primeres obres. També comenten que les noves tecnologies (Internet i els blocs) fan que les creacions dels autors puguen tenir també noves sortides i assenyalen també que tenir editorials del territori com Onada Edicions o Aeditors o pròximes com Cossetània els ha facilitat poder editar les seves obres.\nFrancesca Aliern, autora de la trilogia El pont de la solitud, Sabor moll i Camins, llibres que han tingut una molt bona acollida al mercat, especialment a les Terres de l'Ebre però que per la seva qualitat és desitjable que siguin més llegits a la resta de comarques de parla catalana, comentà que "gaudeix molt escrivint. Quan escric el temps em corre sense adornar-me'n i hi ha moments que en funció del què estic escrivint ploro o acabo rient."\nÀlex Ferrer, d'Aeditors, explicà que se sent molt incòmode quan ha d'escollir originals i que "el problema no és arribar a l'impremta sinó arribar als lectors". Per aquest motiu assegurà que "als lectors si pot arribar per diversos canals; no tot s'acaba en el món editorial". Ferrer va insistir que "és necessari que augmenti el nombre de lectors en català".\nJosep Igual digué que els escriptors ebrencs han d'associar-se. Albert Guiu, per la seva part assegurà que "escrivim perquè som éssers humans que pensem" i digué que "és molt important educar a la mainada perquè escriguin." Emigdi Subirats assegurà que escriu per "engrandir-se culturalment". Per la seva part, Jesús Maria Tibau animà els escriptors a tenir molta constància i a "no renunciar mai a voler ser editats. Tenim editorials properes i així ens és més fàcil. El plaer de veure un llibre teu editat té molt de valor."\nEn la meva intervenció vaig assenyalar les dificultats que es trobaran cada cop més els autors i els editors i que ja patim actualment, en un mercat en què les llibreries tradicionals perden pes en favor de les cadenes de llibreries i de les grans superfícies comercials i vaig animar els escriptors, precisament per lluitar contra aquestes dificultats, a usar les eines web 2.0 per donar a conèixer les obres que fan i que publiquen.\nMiquel Àngel Pradilla, d'Onada Edicions, indicà que "editar és una activitat molt complexe on hi intervenen molt processos com corregir, compaginar, imprimir, distribuir, comercialitzar, promocionar... i només que en falli un, el llibre no funciona". Digué que el nínxol en el què es mou Onada Edicions és "l'edició de proximitat molt vinculada al patrimoni, en el sentit ampli de la paraula, de les comarques ebrenques."\nLa trobada es va cloure amb l'actuació del cantautor Jesús Fusté (imatge que acompanya el post) que presentà el seu espectacle "Lletres d'aigua" basat en lletres d'autors ebrencs.\nTardor Literària a Tarragona\nRebo el programa d'actes de la Tardor Literària de Tarragona (aquí el podeu trobar) que va començar el dia 25 d'octubre amb una actuació d'Enric Casasses+Don Simon i Telefunken. El programa és extens i amb activitats molt diverses i interessants. Enguany en motiu del Cententari d'Artur Bladé i Desumvila, molt vinculat a la ciutat de Tarragona ja que hi va viure diversos anys de la seva vida, s'han programat diverses activitats per recordar aquest autor entre les que destaca el Seminari Artur Bladé i Desumvila. En el programa també s'hi ha inclòs la presentació a Tarragona dels dos primers volums de l'Obra Completa d'Artur Bladé.\nDins les activitats també destaca l'entrega dels Premis Literaris Ciutats de Tarragona, el dissabte dia 17 de novembre. En el bloc 5 sentits, coordinat per Jaume Llambrich, es pot trobar informació actualitzada de les activitats de la Tardor Literària.\nPublicat per Jordi Ferré a 22:05 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Editors, Escriptors, Internet\nPublicat per Jordi Ferré a 9:10 1 comentari:\nPublicat per Jordi Ferré a 8:12 Cap comentari:\nComentava en un post anterior que el Cercle d'Estudis Històrics i Socials Guillem d'Oliver ha publicat en motiu de la Fira de Frankfurt un número especial de la revista Kesse en el qual es fa un anàlisi de la literatura catalana al Camp de Tarragona.\nL'article de Mònica Batet "La narrativa al Camp de Tarragona o la capacitat de perdura" acaba amb un gràfic en el que s'assenyala les obres de ficció per adults amb ISBN publicades pels autors del Camp. En fa dos grups, els nascuts després del 1966, o sigui els que tenen menys de 40 anys, i els nascuts abans del 1966. En el primer grup, el dels joves, es pot veure que els que més han publicat han estat Àngel Octavi Brunet (10 obres), Rosa Pagès (3) i Mònica Batet (2). Per la seva part, les cinc persones que més han publicat en el grup dels nascuts abans del 1966 són: Margarida Aritzeta (22 obres), Olga Xirinacs (19), Xulio Ricardo Trigo (9), Jordi Tiñena (8) i Xavier Amorós (7).\nPer la seva part, Adam Manyé analitza la poesia en el seu article "Bones collites de poesia al Camp de Tarragona". Destaca en el penúltim paràgraf de l'article una sèrie de poetes de diferents generacions. Diu Manyé:\n"Si repasso amb versos a la mà el que s'ha publicat aquesta darrers anys i m'imposo només dir tres noms i tres generacions -i aquí em toca fer un esforç gran perquè n'hi ha molts més, hi insisteixo-, em trobo un grup de llibres publicats pels diguem-ne veterans: Gabriel Guasch, Olga Xirinacs i Magí Sunyer, que són de primer ordre. En un altre relleix, també n'han publicat Marcel Pey, Lluís Figuerola i Xavier Amorós Corbella. Després em permeto una petita frontissa (Xavier Farré i Adam Manyé) cap al darrer prestatge, que ocupen poetes més joves o d'obra breu que pel poc que han posat en circulació i pel que tenen a casa segur que n'haurem de parlar en el futur: Rosa Comes, Lurdes Malgrat i Rubèn Fortuny."\nFinalment, en l'article de Jaume Llambrich, "L'edició en català al Camp de Tarragona", hi llegeixo:\n"En el període analitzat (1996-2006) la tendència del nombre de títols publicats no ha parat de créixer a nivell provincial: s'ha passat de 95 títols al 1996 a 215 al 2006."\n"La mitjana de títols editats per any en el període de 1996-2006 és de 188,2 títols, dels quals 102,8 (més del 54%) es correspon a la mitjana de la suma de títols de tres editorials privades: Edicions El Mèdol, Cossetània Edicions i Arola Editors."\nPublicat per Jordi Ferré a 9:04 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Editors, Escriptors, Fires de llibres, Narrativa, Poesia\nDesprés de més de tres anys parlant de la Fira de Frankfurt avui diumenge arriba a la seva fi. Ahir dissabte vaig tornar cap a Catalunya. Des de dimarts que hi era i em convenia descansar avui diumenge per demà dilluns tornar a l'editorial. Frankfurt no et deixa mai indiferent. L'altra dia comentava a un altre editor que passejar pels passadissos dels pavellons és una tempesta d'idees constant; però enguany a més hi ha hagut l'afegit de ser la cultura catalana la convidada d'honor.\nAra amb tot ja passat en podem fer alguna valoració. La Fira de Frankfurt és molt important, importantíssima, pel món de l'edició, per la literatura, per la cultura. Ara bé, a Catalunya li hem donat una transcendència excessiva. El debat polític que ha generat ha resultat molt cansat, repetitiu, i en molts moments fora de lloc. Tinc clar també que si hem donat tanta transcendència a la Fira, és perquè el nostre no és un país normal. Som una nació, una cultura que li costa molt obtenir reconeixement internacional (des de Madrid fan els possibles, mani que mani, perquè sigui així, i prova d'això és la ridícula negativa recent a deixar que és jugués un partit "amistós" entre Catalunya i els Estats Units), i quan aconseguim que algú ens faci cas, com ha sigut ara la Fira de Frankfurt, ho sobrevalorem. Té molta lògica. Per altra part, hi ha gent tan a Catalunya com a la resta de l'Estat a qui li molesta que la nostra cultura pugui tenir reconeixement internacional i que aprofiten qualsevol ocasió per intentar desprestigiar-nos i amargar-nos la festa.\nLa Fira ha estat en opinió meva un èxit tan pel món de l'edició, com per la literatura, com per la nostra cultura. Ens hem sentit durant uns dies el melic del món cultural i això és molt important. Jo hi veig tres motius (segur que n'hi ha molts més) per estar-ne satisfets:\nPrimer: la Fira ha donat a la nostra cultura, als nostres autors, a la nostra literatura, als editors, projecció internacional, i estic segur que produirà un major nombre de traduccions dels nostres autors i dels nostres productes.\nSegon: l'esdeveniment ha servit per augmentar la nostra autoestima, que prou mancats n'anem. Ens hem sentit valorats. Hem vist que se'ns feia cas, que existíem.\nTercer: ha servit també perquè els editors catalans que hem anat massivament a la Fira ens adonem que més enllà de les nostres fronteres, hi ha tot un món a qui li pot interessar la nostra producció i cal treballar en aquest sentit i fer esforços per presentar al món les nostres realitzacions i els nostres autors.\nL'interès per les activitats organitzades\nEl dimarts a la nit quan vaig arribar a Frankfurt, vaig assistir a l'espectacle d'inauguració, que a mi em va resultar excel·lent, tot i que potser una mica massa llarg. Els assistents a l'acte érem majoritàriament catalans i això em va fer témer que potser les activitats que s'havien organitzat tindrien bàsicament com a públic els nombrosos catalans que aquests dies hem "colonitzat" la ciutat alemanya. Aquest temor es va esvair en veure el públic que assistia a les activitats que es desenvolupaven a l'espai habilitat a l'estand de l'Institut Ramon Llull i en comprovar que aquestes despertaven interès a altres persones, especialment alemanyes. M'hagués agradat poder anar a més activitats però a Frankfurt hi anàvem a treballar i mentre érem a la Fira vam concentrar la nostra feina a visitar estands i entrevistar-nos amb editors d'altres països. Vam aprofitar el temps disponible al vespre i a la nit per assistir a alguna de les activitats. Al Sónar la performance de Carles Santos i Adam Raga va ser espectacular. El concert de Lax'n Busto i Antònia Font va ser seguit per un públic bàsicament català, mentre que el públic que omplí de gom a gom St. Katharinenkirche per assistir a l'extraordinari concert de Jordi Savall era majoritàriament alemany.\nCossetània a la fira\nLa nostra participació a la Fira ha tingut els resultats que esperàvem. A l'estand de l'Institut Ramon Llull hi teníem un mòdul per a Cossetània i un altre per a Lectio. He de dir en aquest sentit que no em va agradar l'espai dissenyat per a l'exposició de llibres. Tinc la sensació que el disseny va prevaldre per sobre de la funcionalitat que necessitàvem els editors. Vam realitzar les reunions previstes i alguna més que sempre et surt a darrera hora. Tenim emparaulada (falta només signar el contracte) la traducció a l'alemany per a la propera primavera del llibre A peu per la Costa Brava, de Sergi Lara, i hem fet contactes, algun d'ells molt esperançadors, per a la traducció a altres llengües d'algun llibre de cuina i alguna altra guia d'excursionisme, però com que no es pot dit blat fins que sigui al sac i ben lligat, no en diré res més fins que es pugui concretar més. També hem emparaulat la traducció al català o castellà d'alguna producció d'editors estrangers per als segells de Cossetània o de Lectio. Però, la feina de la Fira de Frankfurt no s'acaba una vegada has fet les maletes i has tornat. Si dèiem en aquest post que al mes de juny ja vam començar a iniciar els contactes, ara cal fer seguiment de les reunions fetes; cal enviar als editors els llibres sobre els quals han mostrat interès, cal enviar ofertes, rebre'n, etc. I com sempre, quan tornes de Frankfurt, sempre et queda la sensació que t'ha quedat alguna cosa per veure. Com que dijous i divendres ens vam dedicar intensament a les entrevistes programades, ahir dissabte vam poder dedicar-nos senzillament a poder passejar una estona pels estands on sempre trobes algun llibre, algun projecte, que t'interessa, i acabes amb la sensació que hauries d'haver dedicat més temps senzillament a passejar tranquil·lament parant atenció a determinats estands i fullejar aquells llibres que t'han atret; però no hi ha més temps.\nEl mal regust\nAhir dissabte, la darrera de les entrevistes que vam fer amb un editor estranger, un italià interessat en dos llibres nostres, ens va fer un comentari que em va deixa un mal regust. L'home en qüestió ens va dir que havíem fet malament marginant els escriptors catalans que escriuen en castellà. Li vam ensenyar l'estand del Ramon Llull i li vam mostrar com gairebé la meitat de l'estand l'ocupaven editorials amb seu a Catalunya que editen en castellà. On era doncs la marginació? Això em va fer pensar altre cop amb el que va dir Klaus-Jürgen Nagel tan a la presentació que es va fer a Catalunya, com a la que es va fer divendres a la Fira, del seu llibre Catalunya explicada als alemanys (Katalonien. Eine Kleine Landeskunde), en el sentit que sovint la premsa alemanya reprodueix les cròniques que reben dels seus corresponsals de Madrid, els quals fan servir com a referència els diaris i altres mitjans de la capital de l'Estat que generalment expliquen de forma molt esbiaixada la realitat catalana. Em vaig preguntar si la informació que havia rebut aquest editor italià estava "contaminada" per la informació realitzada des de Madrid i em va quedar el neguit de pensar que ves si ara, malgrat tots els esforços que s'han fet per promocionar la nostra cultura a la Fira de Frankfurt, a alguns només els quedarà la idea que a Catalunya som uns sectaris. En fi, un dia comentant el fet que tant sols un de cada cinc lectors habituals a Catalunya llegia en català, vaig fer una comparació amb un partit de futbol i vaig dir: "això és com si juguéssim un partit de futbol, que perdem per golejada (per 5 a 1); els rivals, els que guanyen, tenen l'àrbitre (el pes de l'Estat, que no és poc) al seu favor, però, tot i així, encara ens diuen que nosaltres fem trampes".\nPublicat per Jordi Ferré a 22:07 6 comentaris:\nPublicat per Jordi Ferré a 19:09 3 comentaris:\nPublicat per Jordi Ferré a 6:03 Cap comentari:\nVam anunciar en un post anterior que a començaments del 2008 presentarem dos nous volums de l'Obra Completa d'Artur Bladé i Desumvila. Dèiem llavors que un dels volums, el corresponent al Cicle de la Terra Natal II incorporaria els llibres L'edat d'or, Crònica del país natal, Visió de l'Ebre català i Guia de Benissanet. Fa unes setmanes, en posar-se a treballar en aquesta edició la família d'Artur Blade ens comentà que havien trobat entre els papers de l'autor la segona part, inèdita, del llibre L'Edat d'Or que estava mecanoscrita a punt per publicar i que no sabien per quines causes al final no es va editar. Per aquest motiu, ens ha semblat oportú canviar l'estructura d'aquest segon volum del Cicle de la Terra Natal i deixar-hi Crònica del país natal, Visió de l'Ebre català, la Guia de Benissanet, i incorporar-hi Les primeres descobertes. D'aquesta manera, en un proper volum per publicar possiblement el 2008, s'editarà conjuntament i en un sol llibre tota L'Edat d'or, la part publicada i la part inèdita. En la primera part de L'Edat d'or, Artur Bladé recull la seva memòria d'infantesa, d'un temps que l'autor considera "daurat" i que en el curs dels anys rememora, tractant de reproduir la puresa de les descobertes encantades, de les sensacions, sentiments i objectes. En la segona part, la que és inèdita, Artur Bladé escriu sobre els records de la seva joventut.\nPer altra part, també ha aparegut una segona part, també inèdita, de l'Exiliada, en la qual Artur Bladé completa l'exili a Montpeller. Aquesta part en aquest moments s'està revisant i es preveu incorporar-la també en un volum del Cicle de l'Exili de l'Obra Completa d'Artur Bladé i Desumvila.\nPublicat per Jordi Ferré a 9:05 1 comentari:\nUn dels blocs més visitats de la Catosfera ha estat el de la Mireia, en el qual els lectors han seguit les seves aventures eròtiques. Avui Mireia Galindo publica el seu darrer post i anuncia que el contingut del bloc s'adaptarà en format de llibre i que el publicarem a Cossetània Edicions. Des de l'editorial confirmem la veracitat de l'anunci que s'ha fet al bloc de la Mireia. El llibre sortirà publicat durant la primavera del 2008. Ara el contingut del bloc s'està adaptant perquè pugui editar-se en paper i com a llibre. Una vegada feta l'adaptació iniciarem els treballs d'edició de manera que en la propera primavera el llibre pugui trobar-se als punts de venta.\nPublicat per Jordi Ferré a 2:10 6 comentaris:


Talladora de mosaic i ceràmica RUBÍ | El Tecnígraf\nTrobar una solució a una necessitat. Aquesta va ser, fa seixanta anys, la inquietud de la que en sorgí una eina que ha esdevingut universal i que es manté líder indiscutible en el tall de rajoles i mosaics: la talladora Rubí, sempre al costat dels paletes d’arreu del món, facilitant-los el dia a dia.\nQuan, un dia de l’any 1950, el rubinenc Joan Boada, rebé l’encàrrec del seu futur sogre d’inventar un útil per tallar rajoles, poc imaginava que aquella comanda familiar li canviaria la vida. Aplicant la mecànica més elemental (el lliscament sobre unes guies i la llei de la palanca) ideà una màquina que revolucionaria la col·locació dels paviments de mosaic hidràulic, una tasca manual que requeria una destresa que no tots els treballadors posseïen i que provocava grans quantitats de rebuig i pèrdues. Convençut de que l’invent funcionava i tindria sortida més enllà de l’àmbit familiar, en Joan el va patentar i, tot fent front comú amb el seu germà Antoni, van establir-se en un petit taller a Rubí iniciaren la fabricació del que van anomenar “Cortador de azulejos y cerámica Rubí”. Amb el suport d’una intensa tasca comercial i de difusió, la talladora es convertí en una eina indispensable per al col·locador, figura destacada del gremi de la construcció amb la generalització del gres i la ceràmica durant els anys 60. La marca comercial esdevingué genèric i “la Rubí” es convertí en companya inseparable dels oficials.\nTalladores en la cadena de muntatge\nEl 1969 les virtuts de la talladora ja han transcendit les fronteres de l’Estat i es crea la societat Germans Boada, S.A. Les dècades següents, amb la intenció de fornir integralment al professional, es completa el catàleg fins arribar les més de dues-mil referències actuals, incloent un vast assortit d’eines manuals i automàtiques, equipament i protecció per al treballador i productes específics de neteja de formulació pròpia.\nLa fàbrica ha seguit una evolució paral·lela al producte: d’un sistema de producció vertical s’ha passat a una filosofia de treball propera a la de l’automoció, més adequada a la diversitat de materials i tecnologies que exigeix el producte actual. Un equip de dissenyadors i enginyers treballa en noves creacions i optimitzar les existents en el Rubí Technology Center, atents a les necessitats del mercat i en col·laboració als fabricants del ram. En la moderna fàbrica situada a L’Albornar (Baix Penedès) es dedica a principalment a l’assemblatge, i en el procés hi juguen un paper vital tres magatzems (dos d’ells completament automatitzats) on hi conviu material per muntar, producte acabat i recanvis. D’allí s’abasteixen les estacions de muntatge i s’expedeixen les comandes destinades a gairebé tots els països en els que Rubí hi té filials comercials, actualment uns 140.\nUn disseny que perdura\nLa funcionalitat és premissa imprescindible en una eina, i la prova de que Joan Boada va encertar en plantejar el disseny de la talladora és que, seixanta anys després, es manté gairebé inalterat. Fins i tot la presentació, un estoig inicialment de fusta i ara de plàstic bufat, és conceptualment idèntic. Els nous materials i complements diversos n’han millorat les prestacions, i durant dècades la família ha crescut adaptant-se a tots els usuaris i destinacions: les més de 50 referències actuals satisfan des de les necessitats domèstiques del bricoleur, als exigents requeriments d’acabats i productivitat del professional. Talladores de fins a metre i mig de longitud, amb base de fusta, de planxa o d’alumini, o dotades amb separador multipunt de fins a 1000kg de força i base amb suspensió. Sempre acompanyades d’un assortit de rodets de widia que permeten tallar qualsevol material, inclosos els d’acabat rugós, sempre que se segueixi la màxima del tallador: marcar una incisió contínua.\nLa descendent més directe del model original de 1951 en conserva, més enllà de l’esperit, l’arquitectura bàsica. Denominada TS, és la supervendes de la gamma. Nous materials, colors, tractaments i acabats… i la facilitat d’ús i eficàcia de sempre, que mantenen aquest clàssic en vida de Rubí com a líder mundial.\nEn la nova planta del Penedès, Germans Boada destina un ampli espai a la difusió i preservació dels oficis relacionats amb la construcció. Batejat com a Espai temàtic “Eines per a la construcció” relaciona ofici, cultura i història junt a l’exposició dels productes de Rubí.\nMuseu i show-room de Rubí\nAquest compacte i complet museu és la suma de diverses col·leccions particulars, entre les quals destaca la de Germans Boada, abundant en material gràfic i documental. Eines de totes les èpoques, algunes ja en desús, d’altres encara vigents tot i la seva antiguitat, conviuen amb el fons d’una empresa, conservadora d’un interessant llegat que inclou peces sorprenents, com una de les primeres 25 talladores fabricades el 1951, els plànols del primer prototip o el ciclomotor Guzzi Hispania amb el que Antoni Boada sortia a fer demostracions del seu invent durant la dècada dels 50. L’exposició del catàleg actual de Rubí és el contrapunt ideal al museu per comprovar in situ l’evolució del treball en el sector.\nSi en l’Espai Temàtic les eines descansen immaculades i lluents en una vitrina, a escassos metres dos espais donen vida al catàleg: un permet als estudiants de primària i ESO emprar el tallador i tenir un primer contacte amb els materials bàsics un cop visitat el museu. L’altre és el paradís dels afeccionats a les reformes: una aula equipada amb tot el material que Rubí posa a l’abast del col·locador. Allí es formen aprenents, oficials i distribuïdors de la marca en cursos destinats a millorar les capacitats de treballadors i professionals. La formació suposa un profitós intercanvi de coneixements entre consumidor i productor, que obtenen d’aquesta instal·lació un benefici mutu. La tasca de difusió de l’ofici que du a terme Germans Boada va més enllà d’aquestes aules: la biblioteca Rubí, una sèrie de guies il·lustrades destinades al professional, posa blanc sobre negre els secrets de l’ofici i el bon ús de les eines. Amb més de 6.000 visites anuals, amb l’Espai Temàtic Germans Boada fa bandera de la funció social de l’empresa.