Jordi Muñoz - Desplegar la República | NacióDigital\nDesplegar la República\n«Les institucions republicanes, per ser desplegades, necessiten d'una major legitimitat interna»\nper Jordi Muñoz, 11 de novembre de 2017 a les 20:00 |\nUn dels marcs discursius que sembla que es va imposant, si més no en un sector important de l'independentisme, és que ara el que cal és "desplegar la república". És, en certa mesura, lògic, perquè aquest és el següent pas en la seqüència del procés tal i com l'hem conegut fins ara. Si el 27 de Setembre ja vam votar i vam guanyar, i l'1 d'Octubre ho vam refermar, ara no cal més que posar en marxa el que està proclamat. Certament, l'agressivitat de l'estat posa algunes dificultats addicionals que obliguen a redefinir calendaris, però segons aquest relat, del que ens hem de preocupar fonamentalment és de buscar la manera de posar en marxa i fer efectiva la proclamació de la República del 27 d'octubre. Tot encaixa en una lògica internament coherent.\nPerò, diria, amb tot el que hem aprés aquest llarg octubre calent, seria un error mantenir-se en aquest esquema en lloc de tractar de transcendir-lo. Mantenir-se en la lògica del procés, després de tot el que ha passat, comporta alguns riscos importants.\nD'entrada, si s'utilitza la idea de desplegar la república per alimentar una ficció semblant a la de les estructures d'estat, pot acabar portant a una nova gran decepció. I no sé quantes més decepcions d'aquest nivell pot aguantar l'independentisme. Aquests dies ja hem sentit molt, entre els independentistes decebuts, que "no havien fet la feina" o que "no hi havia estructures d'estat preparades". I això parteix d'una confusió, alimentada en bona mesura des del propi govern i entorn: les estructures d'estat que pot preparar un govern autonòmic, en tot cas, són alguns instruments per facilitar o encarar amb garanties una transició a la independència negociada amb l'estat, o més o menys tolerada. Però en cap cas poden servir per fer la independència a partir de l'enfrontament obert amb un estat sòlid i disposat a tot. No és que el govern no hagués fet la feina: és que la feina que hagués calgut per fer efectiva la DUI del 27 d'Octubre no era possible fer-la des de les estructures autonòmiques i amb l'estat en contra.\nDesplegar la república pot ser la nova versió d'això, perquè és molt difícil de veure a la pràctica en què es substancia i quina viabilitat té. Si es planteja seriosament, i amb totes les conseqüències, vol dir bàsicament promoure la via insurreccional que el 27 d'octubre es va decidir aturar, un cop comprovat que l'estat estava disposat a tot per tallar-la de soca-rel. Si no es així, desplegar la república no deixa de ser un concepte eteri, que no té massa recorregut i que, en canvi, ens impedeix afrontar els primers reptes que tenim al davant: créixer i reforçar la legitimitat del projecte independentista, i establir ponts i diàleg amb altres sectors de la nostra societat.\nPerquè la insistència en què el següent pas és, senzillament, desplegar la república suposa, de fet, menysprear el dèficit de legitimitat que arrossega encara el projecte independentista. El 27 de setembre va obtenir el 48% del vots, i l'1 d'octubre, en un context de violència desfermada per l'estat, hi va participar el 40% de la ciutadania. Aquí hi té el seu punt feble l'independentisme, i no és menor. Sense una majoria indiscutible aquest projecte no és viable i, per molts de nosaltres, tampoc és desitjable. Perquè la independència ha de servir per construir una societat més justa i democràtica, i això comença per la legitimació del propi projecte independentista.\nLes institucions republicanes, per ser desplegades, necessiten d'una major legitimitat interna. No es tracta que les reconegui l'estat espanyol –que no ho farà-, i ni tant sols la comunitat internacional: qui primer les ha de reconèixer és una majoria molt substancial de la pròpia societat catalana. Sense això, res no és viable i per tant tot hauria d'estar condicionat a aquest objectiu. I això passa per créixer, guanyar àmpliament les eleccions del 21 de desembre –i les que vinguin-. I al dia següent seure a parlar amb tots els actors que vulguin treballar per una solució democràtica i que, per tant, no estan alineats amb la resposta autoritària de l'estat espanyol. Rebaixar la polarització al Parlament i a la societat, i explorar totes les vies per trobar una solució democràtica al conflicte que tenim plantejat.\nÒbviament, això requereix resistir l'embat autoritari dels aparells de l'estat, i mantenir el conflicte democràtic sobre la taula. Precisament, el rebuig transversal que hi ha a la societat catalana a la resposta autoritària de l'estat hauria de ser la palanca per obrir una nova fase. En contra de la lògica del 155 i de l'empresonament dels adversaris polítics que impera ara mateix a l'estat, hi ha una majoria molt àmplia i substancial de la nostra societat que cal articular.\nÉs possible, fins i tot probable, que el marc de desplegar la república s'imposi per absència d'alternatives clares. Perquè si l'alternativa és el buit, replegar-se a l'autonomisme i la rendició amb humiliació que busca l'Estat, doncs és evident que l'independentisme no ho acceptarà. Per això, precisament, cal definir un nou camí per l'independentisme, que combini els valors republicans i la fermesa antiautoritària amb el necessari principi de realitat.\nAquest octubre ens ha ensenyat que l'estat està disposat a tot i que la independència, en aquest context, és molt costosa. Però també ens ha recordat, a molts ciutadans d'aquest país, per què som, o per què ens hem tornat independentistes, i per què necessitem construir un futur diferent del que ens ofereix l'estat espanyol. Fem valer tots els aprenentatges dels darrers set anys, desempalleguem-nos del que ja no és útil –les dates, la pressa, les ficcions i les mitges veritats- i reforcem el que és més valuós del patrimoni acumulat: el conflicte democràtic, els valors republicans, la xarxa ciutadana, la dignitat infinita i una àmplia voluntat de fer un país millor.\nCinquanta mil troços...\nPer Anònim el 12 de novembre de 2017 a les 15:54\nLa independencia ha quedat dividida en mils de bosins, no podeu anar a enlloc, la consellera Posantí, ja ha dit que no estaven preparats per la independencia, mil persones no més donen suport a Belgica als exhiliats, si amb aixó voleu conquerir la UE, doncs quedeu-se a casa a dir el rosari com les velles tancats amb una habitació fosca...\nJo tiro cap a una altra banda\nPer Jordi_planas_cuchi el 12 de novembre de 2017 a les 14:19\nJo només votaré una opció que es comprometi a treballar des del 22D per posar en marxa la república. Per sort no haurem d'aguantar una llusta única plena d'ambigüitats. Si ERC compra els vostres postulats Muñoz aleshores ja sabeu a qui heu de votar. Jo me'n buscaré uns altres.\nPer Ramonpbm el 12 de novembre de 2017 a les 13:13\nLa història demostra que els opressors fent tot el que calgui per destruir aquells que els volen alliberar dels seus opressors. A Catalunya fa prop de 500 anys que estem oprimits, des d'aleshores el país ha entrat a la penombra, però els catalans de sempre s'ha sabut obrir una escletxa per tornar la llum. Si ara els catalans no defallim els nostres esforços i tenacitat tindrà el seu premi. "LA LLIBERTAT I EL MALSON PER SEMPRE S'HAURÀ ACABAT. ULL AMB EUROPA\nPer Enrica el 12 de novembre de 2017 a les 10:49\nJordi et conec dels anys de l'Autònoma i et segueixo des de fa molt temps. Et volia dir que estàs asumint un marc mental que és el mateix que va portar als republicans independentistes d'Estat Català a morir desagnats a la batalla de l'Ebre defensant una república espanyola que no era la seva. Una altra cosa que et volia apuntar és que saps poc d'economia i globalització.\nPer Ramon63 el 12 de novembre de 2017 a les 10:13\nL'autor no acaba d'agafar el toro per les banyes: si l'independentisme assoleix més del 50% dels vots en les eleccions del 21D té o no legitimitat suficient per tirar endavant la segregació d'Espanya? Per a mi sí, ja que altrament estaríem dient que menys d'un 50% de vots unionistes tenen legitimitat per mantenir-nos dins d'Espanya, el que seria d'una manca d'equitat flagrant. el problema és múltiple, ja que l'independentisme topa amb 3 enemics alhora: l'Estat (amb els seus aparells i mitjans), l'unionisme a casa nostra, i encara els "indecisos-continuïstes" d'un signe o un altre (Podem, els Comuns, la nebulosa d'Unió amb un Santi Vila de reforç). Amb els dos primers no sembla que es pugui parlar gaire (si no accepten el caràcter plebiscitari de les eleccions del 21D, tampoc acceptaran de pactar cap referèndum pactat); amb els tercers tampoc hi ha gaire marge: llur supervivència política (penso i parlo dels líders) rau en seguir tenint perfil propi, en ser "ni una cosa ni l'altra"... Suposo, malgrat tot, que no hi ha més sortida que mirar de guanyar gent per a la causa, però sospito que estem ja topant amb el sostre, que ja no aconseguirem convèncer gaire més gent de les bondats d'una República independent... La visceralitat i el dogmatisme són obstacles molt poderosos.\n21-D Punt de sortida per desplegar la República\nPer Catarra_alatac el 12 de novembre de 2017 a les 09:43\nRecordo que mai ens hem comptat bé per parlar de xifres de suport a la independència, i el 21-D pot ser un excel·lent punt de sortida per equipar-nos amb la primera estructura a Brussel·les: el Parlament de la República de Catalunya.\nPer Ramon63 el 12 de novembre de 2017 a les 09:26\nCal una estratègia clara\nPer Agusti d'Hipona el 12 de novembre de 2017 a les 07:22\nSi habitualment les anàlisis d'en Muñoz em semblen acertades i útils, avui realment crec que ha escrit l'article com a resultat d'una demanda-encàrrec. Per dir-ho breument: - El 27S l’única cosa que podem afirmar és que les candidatures clarament independentistes (la gent ho sabia quan votava que ho eren) arreplegaren el 48% dels vots. Això no significa que el 52% dels vots fossin unionistes, tenint en compte que una part voltant el 15% dels votants independentistes també ho eren. - El 40% de participació al 1-0 no demostra feblesa de l'independentisme, ans el contrari, tenint en compte en quina situació es va haver d’organitzar i desenvolupar. Estic d'acord que no s'ha de provocar una nova frustració, però aquesta passa menys per un canvi radical d’estratègia, i més pel fet de tenir-ne una de clara i defensar-la des de la no-violència activa. Des del 1-0 no hi havia ni hi ha estratègia i es va a cop de tàctica... I una suma de tàctiques no farà mai una estratègia...\nDesplegar la Republica?\nPer Anònim el 12 de novembre de 2017 a les 04:07\nSi ha de ser com la simbolica que hem desplegat, pleguem!!\nDevolució de l´independència\nPer Anònim el 12 de novembre de 2017 a les 00:05\nDerogació del decret de nova planta i devolució als Països Catalans de la seva independència que l´imperi castellà segresta des del 1714\nPer Gerardo Quesada el 11 de novembre de 2017 a les 20:48\nL'anàlisi d'aquest article peca de simplista. El que s'ha vist en aquest "octubre calent" no és que l'Estat estigui disposat a tot, sinó que l'economia s'enfonsa en un clima d'incertesa jurídica. Per entendre'ns: Isidre Fainé i Josep Oliu han tingut molt més a veure amb el daltabaix del Procés que no pas Mariano Rajoy. Però, almenys, l'autor reconeix que el 48% era el 48% (i no pas "el 48% més un nombre indeterminat d'independentistes que van votar CSQP"), i que amb això no n'hi ha prou per a la independència. Exactament el contrari del que ha fet durant aquests últims cinc anys, en què ha donat per bona la tesi separatista que el que importava era el nombre d'escons. Benvingut a la realitat, Sr. Jordi Muñoz, i benvingut el seu canvi de discurs un cop s'hi ha estavellat.


Visita el Paraje Natural “Mola de la vila” en Forcall | Hotel Palau dels Osset\nInicio » Blog » Visita el Paraje Natural “Mola de la vila” en Forcall\nVisita el Paraje Natural “Mola de la vila” en Forcall\nPosted by Hotel Palau dels Osset on Dic 28, 2011 in Blog | Comentarios desactivados en Visita el Paraje Natural “Mola de la vila” en Forcall\nSi te alojas en el Hotel Palau dels Osset puedes realizar numerosas excursiones y disfrutar de la naturaleza y el entorno de nuestro hotel. Una de nuestras propuestas es la visita a la “Mola de la Vila” de Forcall que fue declarado Paraje Natural Municipal.\nA 5 kilómetros de Forcall encontrarás un total de 128 hectáreas en el que, entre otras cosas encontrarás un mirador donde contemplar Forcall, Sorita, Villores, Ortells, Morella, Todolella y Castellfort.\nSi quieres conocer más a fondo esta maravilloso paraje natural no lo dudes, ven al Palau dels Osset y disfruta de la naturaleza en estado puro.


Detingut un motorista per circular sota els efectes de l'alcohol i sense permís de conduir a Tarragona\nImatge d'arxiu d'agents dels Mossos fent proves d'alcoholèmia MOSSOS D'ESQUADRA\nDimecres, 11 Juliol 2018 19:39\nEls Mossos d’Esquadra de l'Àrea Regional de Trànsit del Camp de Tarragona van detenir, aquest dimarts, un home de 35 anys, de nacionalitat espanyola i amb domicili desconegut, com a presumpte autor dels delictes de conducció temerària, negativa a sotmetre's a les proves d'alcoholèmia, conduir sota els efectes de l’alcohol i sense permís de conduir del qual havia perdut els punts. Els fets van succeir quan el conductor d'una motocicleta amb dos ocupants que circulava per l'A7, a l'altura de Tarragona, va fer cas omís de la patrulla de trànsit que li ordenava aturar-se.\nEls individus circulaven amb una maleta de viatge sobre el dipòsit del vehicle, fet que prohibeix el reglament de circulació. El motorista va fugir fent ziga-zagues, va perdre parcialment el control i va estar a punt d'impactar contra un cotxe. Finalment, la policia catalana van detenir al conductor a la Pobla de Mafumet i, llavors, va comprovar que l'individu presentava símptomes d'estar sota els efectes d'alguna substància estupefaent. Tampoc disposava del permís de conduir tipus A per a motocicletes. El detingut va passar a disposició judicial el mateix dia al Jutjat d'Instrucció en funcions de guàrdia de Tarragona.


Govern i comuns acorden una reforma fiscal per ingressar 542,6 milions extres | NacióDigital\nper Roger Tugas Vilardell, 16 de desembre de 2019 a les 10:51 |\nPel que fa a l'impost a la renda, s'incrementen els tipus per a les rendes altes -d'entre 90.000 i 175.000 euros-, per bé que no s'augmenta el tipus marginal màxim del 25,5%, i s'eleva el mínim exempt de tributar de 5.550 a 6.105 euros per als contribuents de fins a 12.450 euros, motiu pel qual l'increment recaptatori serà limitat, de 18,6 milions.\nSegons Aragonès, aquesta mesura farà que uns 52.393 contribuents amb més ingressos hagin d'aportar més recursos, mentre que 205.042 més amb rendes baixes es veuran beneficiats de l'exempció per la franja baixa. En un futur, però, el vicepresident ha assegurat que preveu abaixar els tipus dels trams més baixos.\nQuant a l'impost de successions, els tipus no canvien, però sí que es redueixen els beneficis fiscals aplicables, cosa que, segons el Govern i els comuns, servirà per fer més progressiu el tribut i ingressar 189,75 milions extres. En concret, l'acord preveu reintroduir coeficients multiplicadors per tal que els contribuents fills i pares que rebin una herència -de més de 500.000 euros- i ja tinguin un elevat patrimoni hagin de pagar més, així com es redueix la bonificació en la quota per als grups de parentiu 1 i 2, de forma progressiva a partir dels 100.000 euros d'herència.\nAcord fiscal entre Govern i comuns by naciodigital on Scribd\nPolítica, fiscalitat verda, successions, IRPF, tributació, fiscalitat, impostos\nTots aquests premis nobel en economia\nPer A 16:23 el 18 de desembre de 2019 a les 07:16\nNo els sents mai qüestionant-se com és possible que algunes CCAA, després de rebre ajudes tant de la UE (Andalusia acapara aprox. El 80% de les subvencions de la PAC, entre d'altres) com de Catalunya, fa 40 anys que mantenen les taxes d'atur disparades i l'aportació al PIB estatal no creix. Els "savis" que corren per aquí, mai qüestionen que potser algunes famílies es puguin estar aprofitant a costa del benestar del conjunt espanyol. Ens farien matar per mil euros gastats en un referèndum però ni recorden ja els 65.000 milions regalats a la banca. Acusen Catalunya de mala gestió, però que Andalusia més que dobli l'atur amb els casos de corrupció i les "peonades" no els impedeixen que la casa Alba encara gaudeixi de privilegis gairebé feudals. Defensen un rei que s'ha fet multimilionari amb comissions i mai no es podrà investigar, però treuen espuma per la boca parlant del 3%...en fi, la catalanofòbia és així. Els alemanys també van estar disposats a creure que els jueus segrestaven nens per fer rituals on els mataven i els treien la sang. Així es va preparar el terreny per a acceptar el genocidi que s'estava gestant. A tots els conflictes del món sempre hi ha gent així. A França, Dinamarca, Suècia, Hongria etc..a tot arreu els nazis van trobar gent encantada de col.laborar i així poder exercir venjances personals o refer-se de complexos d'inferioritat O fer-se rics a costa d'altres. Per sort a la UE actual és difícil que és reprodueixi una tragèdia com aquella, per més que el mecanisme sigui igual, perquè la ignorància, l'egoisme i la mala fe, segueixen sent la guia de moltes persones.\nS'ha de reconeixer...\nPer Anonim 1234 el 16 de desembre de 2019 a les 16:23\n... que els esforços dels espanyols per a intentar desanimar-nos són realment meritoris, no us perdeu per exemple el comentari de les 13:51 (per descomptat, qualsevol estudiant de primer d'económiques se'n riuria del que aquest espanyol diu). Aquests comentaris dels espanyoleros produeixen l'efecte contrari: encara em fan més independentista, quanta més rabia deixen anar contra la idea d'una Catalunya independent, més confessen (sense voler) que saben com seria de rica i més m'animen a voler la independencia. Es qüestió de saber llegir entre línees i comprendre el motiu de la seva rabia.\n"...pagamos más impuestos que en cualquier otro lado para mantener a esta colla de vividores..."\nPer Anonim 1234 el 16 de desembre de 2019 a les 13:51\nSuposo que en Marc Roldan, en el seu comentari de les 12:04, es refereix a espanya, que viu de Catalunya. Ja era hora que algú digues aixó! Gràcies, Marc Roldan!\nPer Puri poch el 16 de desembre de 2019 a les 13:51\nLo de los 16.000 millones es como los reyes magos, no existen, no se deje engañar e infórmese. Cataluña depende de España pues como parte de ella están Interrelacionadas por vínculos estrechos, o acaso se cree que las multinacionales que tienen sede en Barcelona es por el mercado catalán? O a quién cree que vendemos la producción manufacturera? Si el resto de España no compra a Cataluña o si Cataluña no fuera la puerta de entrada al mercado español, Cataluña estaría recolectando calçots poco más. Así que déjese de cantinelas demagógicas que sólo pretenden justificar la incompetencia de los políticos catalanes, que no saben gestionar ni la comunidad de vecinos. Esos sí que se lo llevan todo mientras el rebaño nacionalista le ríe las gracias.\nPer Marc Roldán el 16 de desembre de 2019 a les 12:04\nLa generalitat es un pozo sin fondo que de manera sistemática drena recursos de los catalanes para mantener chiringuitos varios. Es la administración autonómica más cara de mantener de toda España, con los políticos mejor pagados y menos eficientes. Es una auténtica vergüenza sinceramente, pagamos más impuestos que en cualquier otro lado para mantener a esta colla de vividores con unos resultados francamente deficientes, no saben gestionar nada\nTenint en compte que espanya s'endú cada any 16.000 milions que no tornen...\nPer Anonim 1234 el 16 de desembre de 2019 a les 11:23\n... aixó ens diu com seria de rica una Catalunya independent. El que guanyaran amb aquesta pujada és només 1/32 del que espanya s'endú cada any. Si fossim independents, la quantitat adicional que tindriem seria aixó multiplicat per 32. Una Catalunya independent només tindria un problema: no saber què fer amb tants de diners. Els espanyols ho saben, per aixó no poden suportar la rabia que els hi fa imaginar-se una Catalunya independent. Arruinar-se ells, sense els diners de Catalunya, per descomptat que no els hi agradaria, però el que realment no poden suportar es el pensament d'una Catalunya independent i rica. Quant més rica saben que seria, més ens odien i més s'oposen a que ens separem. espanya és la enveja rabiosa en forma de pais.


George Eyser - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n6 març 1919 (48 anys)\nGimnàstica als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - Salt sobre cavall (medalla d'or olímpica)\nGimnàstica als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - Combinada (medalla d'argent olímpica)\nGimnàstica als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - Cavall amb arcs (medalla d'argent olímpica)\nGimnàstica als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - Barra fixa (medalla de bronze olímpica)\nGimnàstica als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - Barres paral·leles (medalla d'or olímpica)\nGimnàstica als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - Escalada de corda (medalla d'or olímpica)\nOr St. Louis 1904 barres paral·leles\nOr St. Louis 1904 Salt sobre cavall\nOr St. Louis 1904 Escalada de corda\nPlata St. Louis 1904 Combinada\nPlata St. Louis 1904 Cavall amb arcs\nBronze St. Louis 1904 Barra fixa\nGeorge Eyser (Kiel, Imperi Alemany 1871 - 6 de març de 1919) fou un gimnasta nord-americà, d'origen alemany, que destacà en els Jocs Olímpics d'estiu de 1904, on aconseguí sis medalles en les proves de gimnàstica.\nVa néixer el 31 d'agost de 1871 a la ciutat de Kiel, població situada a l'estat de Slesvig-Holstein, que en aquells moments formava part de l'Imperi Alemany i que avui dia forma part d'Alemanya.\nAls 14 anys la seva família emigrà als Estats Units, establint-se inicialment a Denver (Colorado) i posteriorment a Saint Louis (Missouri). El 1894 va adoptar la nacionalitat nord-americana. En una edat desconeguda sofrí l'amputació de la cama esquerra a conseqüència d'un atropellament d'un tren, passant a utilitzar una pròtesi de fusta.\nVa participar, als 32 anys, en els Jocs Olímpics d'estiu de 1904 realitzats a Saint Louis (Estats Units), on aconsegúi guanyar sis medalles, entre elles la medalla d'or en les proves de barres paral·leles, salt sobre cavall i escalada de corda; la medalla de plata en les proves de combinada i cavall amb arcs; i la medalla de bronze en la prova de barra fixa. Així mateix finalitzà quart en la prova realitzada per equips i desè en la prova de triatló gimnàstica.\nAmb la seva participació en aquests Jocs Eyser es convertí en l'únic esportista amb una discapacitat física, i amb la utilització d'una pròtesi de fusta, en competir en uns Jocs Olímpics. L'any 2008 la sud-africana Natalie du Toit, amputada de la cama esquerra, es convertí en la primera esportista a aconseguir la classificació per als Jocs Olímpics d'estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina), on va finalitzar setzena en la prova de natació de 10 quilòmetres en aigües obertes.\n(anglès) www.olympic.org - George Eyser\n(anglès) www.sports-reference.com - George Eyser\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=George_Eyser&oldid=17372362»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 ago 2016 a les 10:23.


CS | Escola Mare de Déu del Roser\nCS- EDUCACIÓ VIÀRIA\nEl 19 de març vam realitzar un taller d’Educació viària a la nostra escola.\nEl Servei Català de Trànsit va muntar un Parc de Trànsit al pati i ens va deixar les bicicletes per poder circular pel parc viari.\nVa ser un taller molt divertit i ens van donar moltes pautes… Llegeix més»\nPortada CS, curs 2020-21, educació viària 0\nCS- 6è I EL CARNESTOLTES\nCom cada any els alumnes de 6è som els encarregats d’anar a buscar el senyor Carnestoltes i dir de part seva quines són les seves ordres divertides.\n(cliqueu sobre la imatge per visitar la galeria fotogràfica)\nPortada 6è, Carnaval, CS, curs 2020-21 0\nCS-SORTIDA RUTA SALUDABLE PER A CONÈIXER ELS ARBRES DE LA TARDOR\nEl dilluns els alumnes de Cicle Superior vam dur a terme una sortida d’entorn, seguint l’itinerari de la ruta saludable del poble.\nEls infants es van organitzar en 5 grups i van omplir una fitxa d’observació sobre diferents arbres, el seu fruit i les seves… Llegeix més»\nPortada CS, curs 2020-21, ruta saludable, sortida d'entorn 0\nTALLERS MATEMÀTICS A CS\nEls alumnes de CS dediquen una hora de forma quinzenal a realitzar diferents tallers matemàtics. Periòdicament es van canviant els grups i els jocs utilitzats. D’ aquesta forma lúdica, motivadora i manipulativa van consolidant diferents continguts de la matèria.\nAquestes són algunes de les habilitats… Llegeix més»\nPortada CS, curs 2020-21, matemàtiques 0\nSORTIDA DELS ALUMNES DE CS AL BOSC\nEl passat dimarts d’octubre, els alumnes de C.S van fer una sortida d’entorn per un tram de la ruta saludable del poble. L’objectiu era recollir elements naturals del bosc, com fulles, pinyes, flors i branques per així poder realitzar una manualitat el proper divendres… Llegeix més»\nPortada castanyada, CS, curs 2020-21, sortida d'entorn 0


FULLEDA - PETI QUI PETI: CANONS&PORRONS\nPublicat per FULLEDA - PETI QUI PETI a 11:11\nEtiquetes de comentaris: Agustina d'Aragó, Dia de Reg, forn del vidre, fotos Rosa M. Xifré, Neus Arbós, Neus Cornet, Segre, Vidal Vidal\nEL CASAL DELS JOSA DE MONTBLANC\nCATALUNYA - TUNÍSIA\nCatalonia Calls to the World -Official English Ver...\nLA PORRA DEL DARRER MADRID -BARÇA!!!\nTARDA DE NADAL AL BAR DE LA SALA DE FULLEDA\nACTUACIÓ ARQUEOLÒGICA A FULLEDA DE L'IEI DURANT EL...\nREUNIÓ PER TRACTAR DEL TEMA DEL TRAM DE CARRETERA ...\nFOTOS DE LA PATGESSA LLUNA AQUEST DIUMENGE A LA SA...\nPROGRAMA DE NADAL 2011 I REIS DE FULLEDA\nFELICITACIÓ DE NADAL DEL CELLER MATALLONGA\nLA TERRA DE L'ESGLÉSIA A FULLEDA EL 1763\nVISITA DE LA PATGESSA LLUNA\nCOMPTE AMB EL VENT AQUEST DISSABTE\nCOL·LOCADA DEFINITIVAMENT LA MARQUESINA DE LA PARA...\nNOTÍCIA AL 'SOMGARRIGUES' SOBRE LA RESTAURACIÓ DEL...\nHORARIS DEL CELLER MATALLONGA DE FULLEDA\nL'AJUNTAMENT DE FULLEDA ENS FELICITA LES FESTES\nCINC FULLEDENQUES PARTICIPEN EN UN CURS DE CUINA\nLA FULLEDENCA LAURA CORNET AL HACK TRICK BARÇA\nXERRADA DE LA DOCTORA NÚRIA LOZANO\nFOTO DEL BERENAR DE LA MARATÓ A FULLEDA\nAUGMENT D'UN 15% DEL PREU DE L'AIGUA\nLO SINDICAT ESTÀ QUEDANT PERÒ QUE MOLT BÉ!!!!!!!!!...\nEL CELLER MATALLONGA AL MERCAT DE NADAL D'AGRAMUNT\nPRESENTACIÓ D'UN NOU LLIBRE DE M. PILAR QUERALT DE...\nLA MARATÓ DE TV3 A FULLEDA AQUEST DIVENDRES!!!\nLES 7 DIFERÈNCIES FULLEDENQUES DEL SOMGARRIGUES D'...\nL'OLI DE FULLEDA ES PROMOCIONAVA AVUI A LA FIRA DE...\nFOTOS DEL TEATRE\nFULLEDA A FINALS DEL SEGLE XIX\nEL CELLER MATALLONGA DE FULLEDA PER LA IMPLANTACIÓ...\nMISSATGE A LA REVISTA 'TIME'\nSOM UN BLOG SOBIRANISTA: FULLEDENC I SOBIRANISTA!


Casc de senyal de flaix LED de fre automàtic intel·ligent VE502\nL'aplicació iOS personalitzada i l'aplicació Android encenen la pantalla LED / COB Light\nLlum de senyal emmotllada per fer una peça única.\nConnecteu dispositius intel·ligents amb Bluetooth per aconseguir les funcions desitjades\nCombineu funcions tecnològiques i de seguretat avançades.\nResistent a la intempèrie mitjançant electrònica completament segellada.\nTipus de productes Casc elegant\nNúmero de model Casc intel·ligent VE502\nTecnologia LED + EPS + PC emmotllat\nFunció disseny de flux d’aire, forts respiradors d’aire, ajustament del cap confort, disseny de moda\nCom que tenim més de 15 anys d’experiència en equips i fabricació d’R + D de casc, el casc intel·ligent integrat es va personalitzar APP iOS i Android amb llum per fer una conducció més segura per als consumidors. La forma compacta del casc elegant crea un estil atractiu. El LED / COB en motlle presenta una tecnologia completament nova i una concepció avançada. El casc intel·ligent equipat amb APP, llum i control LED / COB de senyal integrat, les tres parts connectades per parells de dents blaves, personalitzant la pantalla mitjançant APP i il·luminació del senyal de gir indicada pel controlador que també inclou llum de fre.\nHem treballat mà a mà amb equips de R + D i proves multidireccionals, creiem que el casc intel·ligent és la tecnologia líder dissenyada per fabricar casc intel·ligent en un nou nivell d’indústria intel·ligent. L’ajust perfecte en forma de cap augmenta la comoditat i la potència de refrigeració amb un gran encoixinat de cobertura que us manté còmode al llarg d’un dia, des del desplaçament al matí fins a rodar amb els amics durant un espectacle nocturn. El casc intel·ligent certificat CE, CPSC i AUS per a una protecció perfecta.\nEl casc especificat amb corretja reciclada lleugera que també es pot incloure amb banda reflectant, sublimació i làmina de silicona, oferim opcions de corretja alternatives de personalització: teixit multicolor, bambú i corretges antibacterianes.\nEl llançament ràpid d’ITW en material POM de Derlin per reforçar la retenció i les proves de llançament per garantir la seguretat del casc.\nAquest sistema d’ajust té tres posicions d’ajust vertical, un esfera de goma per ajustar la tensió amb una sola mà i està fabricat amb un material flexible i resistent per evitar danys mentre es tanca. El sistema d’ajust desmuntable i reemplaçable proporciona l’ajust perfecte per comoditat.\nAnterior: E casc casc V10S\nMillor casc elegant\nMillor casc de moto intel·ligent\nCasc de bicicleta intel·ligent\nCasc de ciclisme intel·ligent\nCasc d’embarcament per a skate i Kids V01KS\nCasc d’esquí V01S\nCasc de esquí V04\nCasc d'embarcament de skate V10BS


Premsa – Pàgina 2 – CGTCatalunya\nDes de la CGT hem vist en els darrers dies moltíssimes noticies referents al SEPE (Servicio Público de Empleo Estatal): “no arriba a tramitar més ERTES, error en tramitacions d’atur, no treballen bé, ¿Què estan fent?”,… Des de la CGT al SEPE volem explicar a tota la societat a què es deu el fet de que el SEPE estigui col•lapsat.\n21/05/2020 - 11:09:08\n17/05/2020 - 17:59:50\n14/05/2020 - 10:24:38\nAquest any no podrem sortir als carrers amb les nostres reivindicacions a causa de l’Estat d’Alarma, però això no ha de ser impediment perquè les nostres idees i els nostres anhelsarribin a la ciutadania.\n30/04/2020 - 16:12:51\nCatalunya 218 (maig 2020)\n– EDITORIAL: El virus seguirà existint\n– TEMA DEL MES: Coronavirus: calen respostes a la desocupació i desigualtats socials\n– SINDICAL: Ens estan legalitzant l’esclavitud\nJoves immigrants al camp: Una nova forma d’esclavatge?\n30/04/2020 - 10:11:36\n28/04/2020 - 16:32:36\n28/04/2020 - 16:30:39\n22/04/2020 - 18:28:48\n22/04/2020 - 12:14:00\n14/04/2020 - 10:57:41\n10/04/2020 - 11:54:41\n10/04/2020 - 11:42:28\nQuan fa gairebé quatre setmanes el govern espanyol va decretar l’Estat d’alarma, tot el sindicat es va posar en marxa. Vam sistematitzar el recull d’informació sobre la situació i en especial dels canvis normatius que anaven caient un darrera l’altre. Cada dia pàgines i pàgines de BOE i algunes de DOGC, junt a d’altres documents. Ho processàvem i ho explicàvem a la nostra gent i als centres de treball. Ens preparàvem per fer sindicalisme en una situació inèdita però que intuíem que no seria gens fàcil. De sobte, es va estendre un estat de pànic general a una malaltia sobre la que de cop vam prendre consciència de la seva proximitat. La por i un torrent de mesures dels diferents governs van començar a anar de la mà. Mentre, com qui pesca, els amos de les empreses van començar a maquinar quina era la millor forma de treure profit a la nova situació. O, com a mínim, de limitar-ne els costos.\n10/04/2020 - 11:29:13\nLa setmana vinent a Catalunya 900.000 treballadores i treballadors ens veurem obligats a tornar a la feina. Tornarem a la feina perquè els que manen de debò li han dit al govern espanyol que no pot aturar de manera indefinida la maquinària de produir diners i beneficis. Algú fa anys va dir “És l’economia, imbècil”. En realitat hauria d’haver canviat la paraula economia per “capitalisme”, però raó no li faltava. Hem escoltat com els grans empresaris i les grans corporacions mundials han dit clarament a Estats Units i al Regne Unit que si calia, quedava plenament justificat sacrificar uns quants milers de vides per no afectar negativament l’economia. Amb un cinisme inimaginable afegien que, a més, gran part d’aquestes vides són de gent gran i, per tant, poc productives en termes capitalistes.\n09/04/2020 - 17:28:12\n08/04/2020 - 10:23:32\nDes de la Secció Sindical de CGT a Ivemon Ambulàncies Egara al Camp de Tarragona, s’ha entrat una denuncia a Inspecció de Treball davant les greus mancances i deficiències existents a l’empresa, tant a nivell d’elements de protecció individual, els coneguts com EPI, com a nivell de mesures de prevenció i protecció, en centres de treball i ambulàncies, davant la situació generada per la pandèmia del Covid-19, més greu si cap pel fet de ser el sanitari un sector bàsic en la lluita contra el coronavirus i on existeix un elevat i evident risc de contagi tan per als treballadors com per a les usuàries.\n02/04/2020 - 18:05:03\n« Anterior Pàgina1 Pàgina2 Pàgina3 Pàgina4 … Pàgina288 Següent »


Publicació informe 23/2018, sistema governança ICF - Inici - Sindicatura de Comptes\nLa Sindicatura fiscalitza el sistema de governança de l'Institut Català de Finances\nLa Sindicatura de Comptes de Catalunya ha publicat i tramès al Parlament l’informe 23/2018, relatiu al sistema de governança de l’Institut Català de Finances (ICF), exercicis 2011-2016.\nLa governança es refereix al conjunt de principis i normes que regulen el disseny, la integració i el funcionament d’una entitat, és a dir, el procés de presa de decisions i les estructures creades per implementar-les i controlar-les.\nLa fiscalització de la Sindicatura té per objecte analitzar les pràctiques de bon govern de l’ICF i revisar els canvis normatius que hi ha hagut durant el període comprès entre els exercicis 2011 i 2016 per adaptar els sistemes de presa de decisions i estructures de govern i control intern de l’ICF als implantats per una entitat de crèdit.\nL’elaboració de l’informe ha anat a càrrec del departament sectorial G de la Sindicatura, que dirigeix el síndic major, Jaume Amat.


Capítol 1: Arrels\nVa obrir aquella motxilla de cuiro marronós, collint el sobre segellat pel gran líder. Anava dirigit al general i comandant Shunroku Hata. En Li Huan, havia estat enviat a lloc de forma urgent, com si d’un assumpte de vida o mort es tractés, cosa que més endavant descobriria.\nAquella carta, portava amb si un record, un sentiment de culpa i de temor, però carregat amb esperança, tensió i, tot i que fos estrany, de tranquil·litat, donada pel missatge situat a l’interior. Aquest híbrid de sentiments i emocions li recordava inexorablement al seu passat, com si un resum de la seva vida hagués estat escrit per a recordar-li els seus inicis, com si d’un missatge diví es tractés, intentant fer-lo canviar el seu destí, obrint-li una part de la ment que no havia estat oberta mai.\nEll sabia que havia estat adoptat, fill de pares coreans, li costà vàries burles, comentaris i agressions per part d’aquells nins de pares japonesos. Sense adonar-se’n, poc a poc s’anava creant un cercle de seguretat, tancant-lo i fent-lo de cada vegada més estret, deixant-los sols a ell i als seus estudis. Foren uns anys difícils per Li Huan, només alliberats en cert mode pels seus pares adoptius, que feien el possible perquè es sentís estimat, tot i que amb els anys s’anà apagant, mentre ell creixia i s’assabentava dels seus orígens, de les seves arrels i de totes aquelles accions que el govern japonès havia produït en contra d’aquests, fent que s’allunyés de tot allò que els seus pares havien intentat construir, un gran mur de seguretat, tancant-lo dins del seu cercle adoptiu i tapant-li tot el seu passat, com si d’una mena d’arma es tractés per als bel·ligerants enemics.\nLes mudances eren constants, formant pla d’aquesta construcció, d’aquest aïllament que li volien provocar del món exterior que no portava amb si més que destrucció, desolació i, el més important, la veritat.\nEl primer mur, fou una gran paret en sentit literal, que separava als colonitzadors dels colonitzats en una de les illes de Palau. Passà bona part de la seva infància en aquelles zones, però a mesura que anava creant una base sòlida, els seus pares es feien més reticents a quedar-s’hi, ja que sabien que el seu fill no tardaria molt en entendre els fets de la seva existència.\nEll, era una persona llesta i moguda per la curiositat, tot i que fou eliminada poc a poc de la seva ment, a mesura que s’adonava del que havia de fer per tal de no ser castigat pels seus ‘compatriotes’, només pensant en un objectiu, el de conquerir noves terres per tal d'aconseguir matèries primeres per a la creixent economia nacional. Fou per això que no passà molt de temps fins que reaccionés davant del seu passat i poc a poc, intentés picar el gran mur que el separava de la realitat.\nEls intents dels seus pares d’enfortir aquella gran barrera foren infructuosos i acabà per esbucar-se però, amb una gran passivitat, Li Huan no decidí res, no canvià cap decisió de la seva vida, no es rebel·là ni fugí dels seus pares, simplement continuà. Es va aixecar el següent matí com si aquell mur i el que hi havia al darrera mai haguessin existit, com si no s’hagués produït cap canvi, bàsicament perquè sabia que no li convenia, que no era recomanable i encara més amb el seu estatus qüestionable, de cada cop més impopular per els ciutadans d’aquella nació en expansió. Fou això el que el va mantenir en vida, davant de totes aquelles protestes i la popularització de que les persones amb els seus mateixos orígens s’encarreguessin de tasques mundanes i mal pagades, com a servents i camperols, allunyats de les seves terres per a treballar per aquells que, anys enrere, havien esborrat de la seva ment la tènue esperança de la victòria, de la vida digna, de la llibertat.\nTotes aquelles tècniques que durant anys havia dut a terme s’intensificaren, amb l’esperança de que, poc a poc, aconseguís pujar en aquella complicada i complexa escala social fent que tot el que durant tants d’anys havia sofert, pogués desaparèixer de la seva ment, sent substituïda per un sentiment de calma, de serenitat, pensant que amb tots els seus esforços aconseguiria un futur millor.\nCapítol 2: La vida profeessional\nGràcies als seus grans esforços, i la seva impassibilitat davant dels seus orígens, Li Huan obtingué l’oportunitat d’endinsar-se dins la complexa estructura governamental aconseguint entrar al sector d’intel·ligència de les forces armades nipones. Utilitzà la mateixa estratègia que durant anys havia estat perfeccionant i corregint: tancar-se en si mateix i concentrar-se en escalar posicions dins de la jerarquia militar.\nTot i partir en clara inferioritat de condicions, els seus esforços foren fructuosos: a l’escola de Nakano aconseguí ser un dels millor de la seva promoció, i el rus es convertí, per ell, en una llengua tan fluïda el japonès, la seva llengua materna. Amb tan sols dos anys d’estudis, ja havia estat enviat a Manxúria, zona on quedà fixe durant la resta de la seva vida.\nTot i haver guanyat el respecte del professorat, aconseguir el respecte o, com a mínim, la no humiliació per part dels seus companys d’estudi, no fou tan senzill. La majoria dels estudiants eren fanàtics del règim i de l’emperador, a qui tenien una lleialtat absoluta.\nPocs eren els que no mostraven despreci per ell, moguts pels corrents eugenistes patents cada cop més en la regió asiàtica, seguint la norma mundial dels darrers anys.\nPerò aquells que no foren discriminadors no foren amics, només neutrals en aquella guerra freda que, poc a poc, s’estava intensificant entre les dues parts, ell contra els exaltadors.\nA mesura que les conquestes per la regió asiàtic es feien més patents i la propaganda governamental es ficava de cada vegada més dins dels cervells d’aquella població tan modelable.\nLi Huan va tenir uns quants conflictes amb aquells, tot i que no per voluntat pròpia. Fou per aquest motiu que es capficà encara més dins dels estudis per tal de poder partir d’aquell lloc abans, i així poder deixar de ser insultat per aquells contraris a ell mateix.\nPensava que a Manxúria tot canviaria. Gairebé fou el contrari. Els rumors de que formava part de la resistència coreana, tot i no ser certs, havien calat dins de la jerarquia militar, temorosa de que un no japonès pogués ostentar un càrrec d’intel·ligència, podent ajudar a l’enemic. Fou per això que molts cops el traslladaren per motius insignificants, fins i tot, inexistents el que permetia a aquella oficina d’intel·ligència lliurar-se d’ell encara que fos de gran ajuda.\nTot i això, ell seguí treballant i feu vàries contribucions a tasca d’intel·ligència nipona: desmantella xarxes de subministrament il·legal als coreans que volien fer revoltes i aconseguí empresonar al líder revolucionari; accions que de poc li serviren per a guanyar-se el favor dels caps més conservadors, reticents a que guanyés poder dins d’aquella complicada i sòlida jerarquia, la qual no podia permetre’s el fet de donar-li un lloc de rellevància, de poder.\nTot canvià quan arribà la guerra. Amb nombroses excuses burocràtiques, els caps militars aconseguiren col·locar-lo en una oficina d’administració de ràdio, condemnat a enviar missatges al front de batalla i a la base de la capital manxuriana. Allà s’hi va estar dia rere dia fins a aquell dia, el dia en el que la ràdio es va espatllar i tengué que anar al front a enviar aquell important missatge, aquell que canviaria el curs de la guerra, col·locant la balança a favor seu en contra del estatunidencs, que suportaven a les tropes xineses.\nEn aquella petita base d’administració, és sentia a gust. En solitari en un petit poble, sense ser rebutjat ni ser insultat, sense ser vist com a una amenaça a l’èxit dels seus companys, sobretot pel fet del seu rebuig cap a les tasques d’administració i oficina, vistes com a tasques de retirats o de gent poc qualificada per a la feina de camp.\nEl que passà en aquell poble fou el que el canvià de per vida.\nCapítol 3: L'amor\nTot i que a l’inici fou temut per aquells xinesos que havien vist com la seva terra havia quedat ocupada per una nació estrangera, amb la que poc es sentien emparentats per qualsevol meda de lligam cultural o hereditari; s’acostumaren a la seva presència. També ajudà que ell no fos molt intrusiu, no com altres soldats, més amb l’afany de la seva lucra personal i no l’ajuda en el front.\nSeguia una vida solitària, poques vegades havia freqüentat les zones amb més moviment, on es realitzaven les festivitats tradicionals. Tot i això, Li Huan no es sentia tot sol com a l’acadèmia on, tot i estar rodejat de gent si s’hi trobava. Allà, tot i no poder fer cap activitat d’allò que en la seva professió en dirien divertida, es sentia realitzat, amb la calma que li produïa la sensació de normalitat i no d’inferioritat, en el seu país adoptiu.\nLa història que més el marcaria seria la d’aquell matí del seu primer febrer al poble . Havia estat nevant durant tota la nit anterior. En el poble s’hi respirava un aire festiu, degut a la celebració de l’Any Nou. Les cases, tot i estar en temps de guerra, havien estat engalanades i, un conjunt d’olors de diferents menjars, omplia l’ambient d’aquells carrers plens de gent.\nLi Huan acabava d’asseure’s en aquell petit despatx, el qual comptava amb una taula de fusta de baixa qualitat, un tamboret i un dispositiu de ràdio. Tocaren a la porta. Ell, immediatament va agafar la pistola que duia penjada en el lateral dret i es va dirigir cap a la porta silenciosament. L’únic soroll que es sentia era el batec del seu cor.\nVa arribar a la porta i, havent comptat fins a tres abans, va obrir-la amb ímpetu, mostrant-li una imatge per ell d’allò més desconcertant. Una noia, no major del vint anys, es trobava al seu davant amb una bossa de color vermell amb algunes cintes daurades. Desconcertat, va amagar l’arma. Li va dir que era un regal per a ell. Tot i que va insistir que passés, li va deixar el regal i li va dir que vindria un dia en el qual no tingués tantes coses a preparar per les festivitats.\nUna sensació provinent del seu interior que mai havia sentit li va tallar de cop tot el que podia dir. Va collir el regal i, amb molta amabilitat, li va donar les gràcies. Ella se’n va anar i ell, va tancar la porta, quedant-se un temps llarg allà dret, sense moure’s. Va anar cap a la cuina, l’únic lloc on tenia una taula on poder obrir el paquet que aquella misteriosa al·lota. Era una bossa de te amb una nota que deia: “Esper que ens puguem conèixer millor”.\nTot i que tenien la prohibició d’acceptar mercaderies que no lis enviessin des de l’exèrcit, va fer cas omís i es preparà un te, duent-lo a la seva petita oficina on es posà els auriculars i es posà a escoltar, pensant en aquella bella dona de cabells foscos i de mirada innocent, com si no conegués els mals que la guerra havia sembrat en aquelles terres.\nEls dies varen anar passant i les festes acabant, fent tornar a la normalitat aquell poblet. Li Huan escoltà un missatge per la ràdio:\n-Atenció! Missatge important pel general i comandant Shunroku Hata. S’ha descobert una base del govern Xinès a 120 quilòmetres en direcció 335º. Es necessària la seva conquesta. En el seu interior s’hi troben una gran quantitat de míssils que faran caure al govern. -deia un home mentre Li Huan anava transcrivint i traduint del llenguatge secret aquell missatge.\nLi Huan deixà aquell missatge escrit en el seu bloc de notes i, amagant-lo en un dels calaixos secrets, va sortir a l’exterior amb la intenció de cercar a aquella noia misteriosa. Es trobava a la plaça, duent aigua cap a la casa. Li Huan se li acostà i li demanà per anar a fer una volta. Ella va anar a deixar l’aigua a casa i, després d’uns minuts que a Li Huan se li feren eterns, ella sortí per la porta disposada a anar-se’n amb ell. Varen sortir del poble i, després d’iniciar conversa, els dos sabien que eren l’un per l’altre. Aquella passejada fou quilomètrica i, al finalitzar, quan es trobaven a la porta de casa d’ell, ella li demanà:\n-Li Huan, perquè treballes a favor d’un règim el qual t’exclou i oprimeix a tots els altres?-\nEn Li Huan s’aturà i es posà seriós a l’instant.\n-No és tan fàcil com pareix. La veritat no és tan simple ni tan negra. És grisa. En alguns punts no hi estic d’acord, però altres els necessit. -li contestà Li Huan.\n-No ho entenc. Com pots dir el que acabes de dir.\n-Ja ho entendràs.-li contestà Li Huan, obrint la porta.-Adeu.-\nLi Huan tancà la porta i es va fer un te. Havia d’enviar aquell missatge. Va anar cap a l’habitació i, degut a la seva falta de concentració, la tassa d’aigua bullint va caure al damunt d’aquella ràdio militar, fent saltar-hi espurnes: la ràdio s’havia espatllat.\nVa córrer cap al calaix i va collir el bloc de notes i, amb rapidesa, va dur a terme aquelles instruccions que li havien dit abans de començar l’estança en el lloc de control. Va collir l’abric i va sortir a l’exterior. Va collir el cavall i es dirigí cap a la base on havia d’haver estat el missatge.\nCavalcà durant dies, només aturant-se per dormir i per menjar les poques provisions que havia agafat fins que, a la fi, hi arribà.\nLi Huan va collir el bloc i va pensar amb allò que li havia dit ella. Per què s’esforçava en complir les ordres mil·limètricament i no ser ni tan sols agraït?\nUn home va sortir de la cabanya apuntant-li amb la pistola.\n-Aturi’s! -digué Li Huan.- Som japonès. Vinc des de la base nº 1876. La ràdio s’ha espatllat.\n-Quin és el seu nom?- demanà l’home.\n-Li Huan, senyor.\n-Ens duies qualque missatge?-\nLi Huan digué:\n-No, senyor, només era per demanar-li que avisessin a la base més propera i que així la capital ho sabés.\n-D’acord. Em pots dir el número d’agent?\n-No en tinc, com ningú a l’exèrcit.\n-Perfecte. Torna a la teva base.-\nLi Huan va tornar per on havia vingut. La primera nit que passà a la intempèrie, va treure el bloc i, després de llegir-se el missatge per darrer cop, el va tirar al foc, deixant-lo consumir mentre pensava en la seva nova vida a Manxúria, fora de l'exèrcit, recordant aquell missatge que no oblidaria fins a que el seu cor deixés de bategar.


Taller de presentació “taster workshop” - sessió de prova per a la sèrie de 4 tallers de DRAWING FASHION al Museu Tèxtil (CDMT) de Terrassa. — ArtiModa\nJA TENIM DATES! Estic molt contenta d’anunciar l’inici d’una serie de tallers oberts al pÚblic amb la colaboració del MUSEU TÈXTIL (CDMT) de Terrassa.\nEl primer, un taller de presentació “taster workshop” és una sessió de prova per a la sèrie de 4 tallers de “DRAWING FASHION: Una introducció a la il·lustració de moda”.\nLes places són limitades, així que inscriure’t ara. No et perdis\nDISSABTE 19 D’OCTUBRE 2019 | 10.00 - 13.00 HS | A PARTIR DELS 14 ANYS\nLLENGUA: EN ANGLÈS I/O CASTELLÀ\nJunts mirarem una mica la història de la il·lustració de moda i uns exemples de figures importants. Treballarem i experimentarem amb materials i tècniques creatives pròpies de la il·lustració de moda, i crearem unes il·lustracions, interpretacions inspirades per el estil, la tècnica i amb el material usat per un o dos dels artistes vistos.\nSi vols inscriure’t en aquesta sessió, si us plau, posa’t en contacte amb info@artimoda.com\nVEURE TOTS ELS NOUS TALLERS QUE COMENCEN AQUESTA TARDOR - CLIC AQUI


Llibres de cuina – Pàgina 3 de 9 – La Cuina de Catalunya\nTagged: Llibres de cuina\nLa cuina de Marc Gascons, d’Els Tinars, una de les estrelles del Festival Porta Ferrada\nEl xef català proposa un menú estiuenc i lleuger per als espectadors del festival, que comença demà a Sant Feliu de Guíxols El xef del restaurant Els Tinars (1 estrella Michelin), Marc Gascons, serà un any més el responsable de la proposta gastronòmica del Festival Porta Ferrada, que comença demà divendres a Sant Feliu de Guíxols. Gascons, un dels xefs catalans amb més talent de l’actualitat, ha creat una carta...\nLa Generalitat i el sector enoturístic català celebren avui la I Nit de l’Enoturisme a Catalunya\nAvui, dilluns 6 de juliol, la Generalitat i el sector enoturístic de Catalunya celebren la I Nit de l’Enoturisme de Catalunya en un acte que tindrà lloc a les Caves Codorníu de Sant Sadurní d’Anoia a les 21h. L’acte comptarà amb la participació dels consellers d’Empresa i Ocupació, Felip Puig, i d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, Jordi Ciuraneta. En el marc d’aquesta trobada es farà lliurament dels primers Premis de...\nCuina regional espanyola, pas a pas: ARAGÓ. ARRÒS AMB BORRATGES I CLOÏSSES\nIngredients (4 persones) 160 gr. d’arròs 400 gr. de borratges 16 cloïsses 2 grans d’all 1 culleradeta de julivert picat 1 dl. d’oli 2 dl. de brou de peix 1 cullerada de farina sal Preparació Poseu en una paella un xic d’oli i sofregeix els grills d’all picat i julivert. Afegiu una mica de farina i brou de peix. incorporeu les borratges tallades en bastonets juntament amb l’arròs. Quan porti...\nCuina regional pas a pas: ASTÚRIES. PETIT ENTREPÀ DE FOIE AMB OUS I PATATES\nIngredients Per a 4 persones: Foie Fresc Rovell d’ou pasteuritzat Poma Pal de canela Sidra Pedro Ximénez (PX) Patata Oli Sal Maldon Preparació: Fem una compota amb la poma, la sidra i el pal de canyella, la triturem sense el pal de canyella, la passem per un colador fi i la reservem. D’altra banda tallem la patata tipus palla molt fina i la coem en l’oli a foc suau. Quan...\nVins de Canàries, olor i gust de terra volcànica\nEn gairebé totes les illes es troben deliciosos vins amb denominació d’origen pròpia, amb els quals es podrà sentir la força dels volcans en cada glop. Els vins canaris tenen antiga tradició i ja Shakespeare els nomenava en la seva literatura. Destaquen entre ells els artesanals vins de Malvasia, de Lanzarote, els negres de Taraconte a Tenerife i els més desconeguts i no per això menys saborosos vins del Hierro...\nCatalunya, declarada regió europea de la gastronomia 2016\nAhir es va celebrar la cerimònia de lliurament del títol obtingut per Catalunya de Regió Europea de la Gastronomia 2016, impulsat pels departaments d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació (DARP) i d’Empresa i Ocupació (DEMO), a través de l’Agència Catalana de Turisme, conjuntament amb entitats, agents i personalitats del país. En un esdeveniment internacional a La Pedrera presidit pel conseller d’Empresa i Ocupació (DEMO), Felip Puig, acompanyat del secretari general del...


La decisió de que Catalunya continuï dins de la UE passa per París i Berlín · Tribuna.cat\nDijous, 11 d'octubre del 2012 | 19:13\nLa decisió de que Catalunya continuï dins de la UE passa per París i Berlín\nCatalunya, París, Berlín, UE, Europa, Unió, Decisió, Toni Reig\nEn el debat actual sobre les conseqüències de la independència de Catalunya un dels punts centrals és la continuació o la sortida de Catalunya de la Unió Europea (UE). El govern espanyol dóna per feta la sortida així com el seu veto a l'ingrés: forma part del paquet d'amenaces.\nLa realitat es que l'última paraula la tindran els governs de París i Berlín, no pas el de Madrid.\nEn els tractats que regulen la Unió Europea hi ha un munt de regles i acords acumulats al llarg dels anys (des del 1956) però no estan previstes un seguit de situacions, és a dir, no hi ha res escrit quant a moltes temàtiques, d'entre les quals es troba la divisió d'un Estat membre. Una altra situació va ser l'annexió, per part d'un Estat membre, d'un Estat no membre (cas de la RFA i la RDA). Per tant, els qui diuen que la independència de Catalunya suposa la seva sortida automàtica de la UE, menteixen. No se sap què pot passar.\nLa teoria oficial del govern espanyol, proclamada urbi et orbi, és que la separació vol dir sortir de la UE i de l'euro, i negociar, de zero, el seu ingrés. Seguidament ve l'amenaça: aquella que afirma que Espanya posaria el veto a Catalunya (l'admissió d'un nou membre de la UE ha de ser aprovada per unanimitat dels actuals membres) i que, per tant, Catalunya quedaria fora de la UE i l'euro per sempre.\nLa UE tindrà un greu problema per resoldre, ja que podria ser que el cas català no sigui l'únic"\nAquesta és la visió del govern espanyol però el raonament podria ser diferent i podria passa que, si un Estat membre es divideix en dos, els dos hagin de negociar l'adaptació a les regles i tractats sense necessitat que tots dos ─o un d'ells─ surtin de la UE. Sigui com sigui, Espanya haurà de negociar amb quants seients es queda al Parlament Europeu, quants comissaris a la Comissió Europea, etc., degut al seu menor pes demogràfic sense Catalunya. I Catalunya, en cas de continuar dins de la UE, hauria de fer el mateix.\nEl govern espanyol dóna per fet que la seva teoria és l'única vàlida i ha demanat a les instàncies dirigents de la UE que ho confirmin. Amb aquest pas, l'estaat espanyol converteix un afer domèstic en un afer de dimensió europea. En el moment en què Catalunya sigui independent (si hi arriba) la UE tindrà un greu problema per resoldre, ja que podria ser que el cas català no sigui l'únic. A curt o mig termini podrien presentar-se casos semblants d'Escòcia, Flandes i Euskadi. El que està clar és que la decisió correspon a la UE, no al govern de Madrid (o de Londres o de Brussel·les).\nParis i Berlín tenen l'última paraula\nCom que la decisió de la continuïtat o no de Catalunya (i Espanya) a la UE depèn de la UE (formada per vint-i-set membres que, a partir del 1 de gener de l'any vinent, seran vint-i-vuit amb l'ingrés de Croàcia) cal veure quins són els mecanismes de decisió i, sobretot, quina és la correlació de forces existent. La història de la construcció europea ens dóna la evidència que és l'eix franco-alemany qui té a les seves mans les regnes del dia a dia i del ritme d'avenç del conjunt europeu.\nPer a la UE, la Constitució espanyola no és la Bíblia i tots tenen clar que la seva legitimitat ve de les urnes"\nTots són iguals però uns més que altres. A ulls de les instàncies dirigents, tots els membres tenen els mateixos drets i deures, però està clar que sense l'acord franco-alemany no es fa res d'important. El govern espanyol pot dir el que vulgui però les decisions, en última instància, estan a mans dels governs de Paris i Berlín. Els dirigents europeus no estan per trencaments ni revolucions (excepte si són al Tercer Món), però la majoria són prou intel·ligents per veure que no poden deixar enquistat un problema com seria l'ofegament de les aspiracions independentistes expressades democràticament pel poble català. Per a la UE, la Constitució espanyola no és la Bíblia i tots tenen clar que la seva legitimitat ve de les urnes.\nHi ha un altra factor que veurem aparèixer en les pròximes setmanes ja que tot indica que, passades els eleccions gallegues i basques (21 d'octubre), Espanya demanarà el rescat a la UE. Això vol dir que l'economia i la banca espanyoles estaran sota control dels "homes de negre", és a dir, els enviats per la Comissió Europea, el BCE (Banc Central Europeu) i FMI (Fons Monetari Internacional). Sense sobirania econòmica ni bancària poc poder polític li quedarà al govern espanyol, com no sigui seguir escanyant el poble amb nous impostos.\nLes condicions bàsiques són: seguir les regles de la democràcia i la legalitat internacional i mantenir-nos ferms en les nostres aspiracions"\nLes pressions del govern de Berlín li van fer canviar al cap de govern socialista, Rodríguez Zapatero, la Constitució en deu dies. Amb una Espanya rescatada i que segueix enfonsant-se econòmicament, segons previsions del FMI, els governs de París i Berlín poden imposar a Madrid el què vulguin. Allò que ara Madrid nega als catalans, de cap manera podrà negar-ho als poders europeus, que estan tapant els enormes forats financers deixats pel mal govern de dretes i esquerres espanyoles.\nQue el govern espanyol rebutgi l'existència d'un poble català i el seu dret a l'autodeterminació no implica que sigui compartit per la resta de governants i pobles europeus, començant per francesos i alemanys. Res no està escrit. La dimensió internacional i la batalla de la comunicació són cabdals per poder saltar la paret (els poders fàctics) de què ens parlava el president Pujol per poder seguir fent el nostre camí. Les condicions bàsiques són: seguir les regles de la democràcia i la legalitat internacional i mantenir-se ferms en les nostres aspiracions, passi el que passi.


TV Digital Ontinyent | Tota la informació d'Ontinyent i la Vall d'Albaida al nostre periòdic digital | Pàgina 1101\n12 abril 2021 - 21:55 h\nMilloren la canalització d’aigües als camps de futbol de la Purísima\nNombroses associacions i entitats juvenils s’han afegit a la iniciativa El Consell Local de la Joventut d’Ontinyent (CLJO) ha donat nous detalls de la “Fira...\nEl Diari Oficial de la Comunitat Valenciana (DOCV) publicava ahir dimecres la licitació del projecte del nou aulari del Campus Universitari d’Ontinyent. Es tracta...\nMàgia i música, Rock and Roll dels anys 50 i homenatges a Bob Dylan i Bryan Adams conformen la programació La regidoria de Cultura de...\nDes de la presidència de Societat de Festers s’ha enviat escrit a la Conselleria de Governació sol·licitant la incorporació al Consell de Festes Tradicionals...\nDes de l'ajuntament d'Ontinyent ens fan arrivar aquest misatge: Us fem saber que s’ha notificat a l’Ajuntament que algun veí del poble ha patit una...\nLA VALL D'ALBAIDA: DES DE SANCHIS GUARNER I ENRIC VALOR A L'EDICIÓ ACTUAL DE LLIBRES El mes de juny passat vam encetar les jornades que hem...\nI arriba la tercera de les jornades del cicle "LA VALL D'ALBAIDA: DES DE SANCHIS GUARNER I ENRIC VALOR A L'EDICIÓ ACTUAL DE LLIBRES"....\nEl pasado fin de semana 12 y 13 de noviembre se celebró en las instalaciones del Club Natació i Esports de Gandia, el segundo...\n1...1.1001.1011.102...1.111Pàgina 1.101 de 1.111\nRoberto Garcia-pardo on [Enquesta] Què opines de la reforma al Carrer de Sant Antoni d’Ontinyent?\nRafa García on [Enquesta] Què opines de la reforma al Carrer de Sant Antoni d’Ontinyent?


Expositions archivos - Gelonch-Viladegut Collection\n« Rembrandt i els seus contemporanis »\nDu 26 février au 12 avril on pourra visiter au Museu d’Arquitectura i Urbanisme « Josep Mas Dordal » d’Almacelles, l’exposition « Rembrandt i els seus contemporanis ». Les gravures de Rembrandt et de leurs contemporains se présentent groupées en quatre blocs: Ancien Testament, Nouveau Testament, Vie Civile et Portraits. Commissaire: Antoni […]\n«De París a Nova York» à Granollers\nDu 5 Décembre 2019 au 8 mars 2020 on peut voir au Museu de Granollers l’exposition «De París a Nova York. Gravats de la Col·lecció Gelonch Viladegut» Affiche de l’Exposition Images Exposition Images Vernissage Images de la visite guidée Activités complémentaires 22/02/2020 Atelier d’estampage japonais de Gyotaku […]\nDu 5 Septembre au 1 Décembre 2019 on peut voir au Museu de l’Hospitalet l’exposition «De París a Nova York. Gravats de la Col·lecció Gelonch Viladegut» Affiche de l’Exposition Images Exposition Images Vernissage\n«De París a Nova York» à Cerdanyola\nDu 10 mai au 31 août 2019 on peut voir au Museu d’Art de Cerdanyola l’exposition «De París a Nova York. Gravats de la Col·lecció Gelonch Viladegut» Plus d’informations sur le site du musée Affiche de l’Exposition Images exposition Bilan 1.617 visiteurs


Divendres s'obri a Ontinyent l'exposició itinerant sobre Carmelina Sánchez-Cutillas - VilaWeb\nDivendres s’obri a Ontinyent l’exposició itinerant sobre Carmelina Sánchez-Cutillas\nEscriptora de l'any 2020 de l'AVL\nCarmelina Sánchez-Cutillas en una imatge poc coneguda d'un acte del XIV Encontre d'Escriptors (2001) dels Premis Octubre a la Universitat de València. Foto: ©PRATS I CAMPS\nL’exposició itinerant dedicada a l’escriptora Carmelina Sánchez-Cutillas (Madrid 1927-València 2009), organitzada per l’Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL), es podrà visitar a la Biblioteca Municipal del barri de Sant Josep d’Ontinyent, del 16 al 23 d’octubre vinents.\nEs tracta d’una de les activitats de l’Any Carmelina de l’AVL, que la va nomenar escriptora de l’any 2020, formada per dotze panells amb els aspectes més personals de l’autora de Matèria de Bretanya, la seua obra més coneguda, i amb mostres de la seua poesia i els seus estudis de caràcter històric sobre figures com Violant d’Hongria. També s’hi mostren escrits inèdits, treballs de recerca, articles i manuscrits amb les correccions de la mateixa autora.\nDona avançada al seu temps, intel·lectual de talla entre les figures del seu temps com Vicent Andrés Estellés, Beatriu Civera, Maria Beneyto i Joan Fuster, se situa, tal com explica l’acadèmica Tudi Torró, ‘en el grup de Mercè Rodoreda i altres escriptores, poques, de la seua generació. Com Mercè Rodoreda, la seua narrativa podríem definir-la dintre d’un perfil psicològic de base realista: la importància del pas del temps, la recerca de la identitat pròpia, el protagonisme femení quan fa recerca històrica’.


El Prat al Día: Celebrada La cova del Foc\nNovament la nostra ciutat va caudir de la emoció de la pólvora, el foc, el tronar dels tambors, la música, els balls dels diables del Prat a una nova celebració de La Cova del Foc , que aquest any coincidia amb la celebració de Sant Pollín i el vinté aniversari dels diables de lPrat.\nL'acte va tenir lloc a diferents carrers de la ciutat i com no al Fondo d'en Peixo. els oferim algunes de les fotografies obra de Fernando Vecino.


12è Festival Internacional de Cinema de Canes - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPòster oficial del 12è Festival de Canes, obra de Jouineau Bourduge'.\nEl 12è Festival Internacional de Cinema de Canes es va dur a terme del 30 d'abril al 15 de maig de 1959. La Palma d'Orse la va endur Orfeu Negro de Marcel Camus. El festival va obrir amb Les Quatre Cents Coups, dirigida per François Truffaut i va tancar amb The Diary of Anne Frank, dirigida per George Stevens.\nEn 1959 fou establert el Marché du Film com a contrapartida empresarial del Festival de Cinema de Canes, amb l'objectiu d'ajudar a satisfer les necessitats dels professionals de la indústria cinematogràfica. Abans d'aquest any, el mercat es va celebrar de manera extraoficial als cinemes de la rue d'Antibes a Canes. Un altre desenvolupament important d'aquest any per al Festival va ser que el cinema francès va passar del Ministeri d'Indústria al Ministeri d'Afers Culturals.\n3 Competició de curtmetratges\n4.2 Premis independentss\nLes següents persones foren nomenades com a membres del jurat de la competició de 1958:\nMarcel Achard (França) President\nAntoni Bohdziewicz (Polònia)\nMichael Cacoyannis (Grècia)\nCarlos Cuenca (Espanya)\nPierre Daninos (França)\nJulien Duvivier (França)\nMax Favalelli (França)\nGene Kelly (EUA)\nCarlo Ponti (Itàlia)\nMicheline Presle (França)\nSergei Vasiliev (URSS)\nPhilippe Agostini (França)\nPaula Talaskivi (Finlàndia)\nJean Vivie (França) (funcionari CST)\nVéra Volmane (França) (periodista)\nHelden de Franz Peter Wirth\nMatomeno iliovasilemma d'Andreas Labrinos\nJakten de Erik Løchen\nKriegsgericht de Kurt Meisel\nTouha de Vojtěch Jasný\nThe Diary of Anne Frank de George Stevens\nÉdes Anna de Zoltán Fábri\nDie Halbzarte de Rolf Thiele\nOtchiy dom de Lev Kulidzhanov\nLuna de Miel de Michael Powell\nLajwanti deNarendra Suri\nMiddle of the Night de Delbert Mann\nSen noci svatojanske de Jiří Trnka\nFröken April de Göran Gentele\nPolicarpo, ufficiale di scrittura de Mario Soldati\nRapsódia Portuguesa de João Mendes\nRoom at the Top de Jack Clayton\nShirasagi de Teinosuke Kinugasa\nLa Cucaracha d'Ismael Rodríguez\nSterne de Konrad Wolf\nTang fu yu sheng nu de Tien Shen\nVlak bez voznog reda de Veljko Bulajić\nA Telhetetlen mehecske de Gyula Macskássy\nCinématographier o Préhistoire du cinema d'Emile Degelin\nCorrida interdite de Denys Colomb Daunant\nDeca sa granice de Purisa Djordjevic\nEine Stadt feiert Geburtstag de Ferdinand Khittl\nEspana 1.800 de Jesús Fernández Santos\nFartsfeber de Finn Carlsby\nHistoire d'un poisson rouge d'Edmond Sechan\nHsi yu chi de Tei Yang\nLa mer et les jours d'Alain Kaminker, Raymond Vogel\nLe petit pecheur de la Mer de Chine de Serge Hanin\nLe Seigneur Julius de Khaled Abdul Wahab\nLigeud ad luftvejen de Henning Carlsen\nMotyli zde neziji de Miro Bernat\nNew York, New York de Francis Thompson\nPecheurs de Sozopol de Nikolay Borovishki\nSee Pakistan de W.J. Moylan\nSinn im Sinnlosen de Bernhard Von Peithner-Lichtenfels\nTaj Mahal (curt) de Shri Mushir Ahmed\nTen Men in a Boat de Sydney Latter\nThe Fox Has Four Eyes de Jamie Uys\nThe Living Stone de John Feeney\nTussenspel bij kaarslicht de Charles Huguenot Van Der Linden\nZmiana warty de Wlodzimierz Haupe\nEls premis oficials de 1959 foren per:\nPalma d'Or: Orfeu Negro de Marcel Camus\nPrix spécial du jury: Sterne de Konrad Wolf\nMillor director: François Truffaut per Les Quatre Cents Coups\nMillor actriu: Simone Signoret per Room at the Top\nMillor actor: Dean Stockwell, Bradford Dillman i Orson Welles per Compulsion\nPremi a la millor comèdia: Policarpo, ufficiale di scrittura de Mario Soldati\nPremi Internacional: Nazarín de Luis Buñuel\nMenció Especial: Shirasagi de Teinosuke Kinugasa\nPremi a la millor selecció de Txecoslovàquia:\nPalma d'Or al millor curtmetratge: Motyli zde neziji de Miro Bernat\nPremi del Jurat al curtmetratge:\nPrix spécial du Jury: Histoire d'un poisson rouge d'Edmond Sechan\nCurtmetratge - Menció especial: Le petit pecheur de la Mer de Chine de Serge Hanin\nShort film - Hommage: La mer et les jours d'Alain Kaminker, Raymond Vogel\nGran premi tècnic: Luna de Miel de Michael Powell\n↑ «Posters 1959». festival-cannes.fr. Arxivat de l'original el 25 desembre 2013.\n↑ «1959 - Festival, mon amour (Festival, my love)» (en francès). cannes-fest.com. [Consulta: 25 maig 2017].\n↑ 3,0 3,1 «12ème Festival International du Film - Cannes» (en francès). cinema-francais.fr. [Consulta: 6 juny 2017].\n↑ «Opening of the 1959 festival». fresques.ina.fr [Consulta: 25 maig 2017].\n↑ «Shock: Cannes 1959». ina.fr [Consulta: 25 maig 2017].\n↑ «Cannes Film Festival history». sfgate.com [Consulta: 25 maig 2017].\n↑ «1952-1959: Celebrities, politics and the film world / "The 400 Blows"». fresques.ina.fr [Consulta: 6 juliol 2017].\n↑ «Juries 1959». festival-cannes.fr. Arxivat de l'original el 4 març 2016.\n↑ 9,0 9,1 «Official Selection 1959: All the Selection». festival-cannes.fr. Arxivat de l'original el 26 desembre 2013.\n↑ «Awards 1959: All Awards». festival-cannes.fr. Arxivat de l'original el 25 desembre 2013.\n↑ «1959 - Le Jury, Les Prix» (en francès). cannes-fest.com. [Consulta: 5 juliol 2017].\n↑ «FIPRESCI Awards 1959». fipresci.org. [Consulta: 4 juliol 2017].\n↑ 13,0 13,1 «Cannes Film Festival Awards for 1959». imdb.com. [Consulta: 4 juliol 2017].\nFestival de Canes de 1959 (web.archive)\nCannes Film Festival:1959 a Internet Movie Database\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=12è_Festival_Internacional_de_Cinema_de_Canes&oldid=24381072»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 ago 2020 a les 15:51.


El 155 és deshonor i humiliació | La Garriga Digital\nAixí es veu des del País Basc. Això, i molt més com la pressió per a la marxa d’empreses, les no inversions que són llei, l’asfíxia econòmica, impedir lleis a favor de la justícia social… és el que està succeint. I tot per què? Perquè la societat catalana ha decidit defensar-se reaccionant per i amb dignitat democràtica i exigeix viure en una democràcia real, en un projecte de futur i sortir d’un projecte espanyol obsolet, fallit econòmicament, explotador, colonitzador, excloent. I davant això, quina posició prenen el PPC, PSC, C’s, a Catalunya? Elaboren propostes operatives i beneficioses per a la societat catalana o s’uneixen sempre i en tot a aquest deshonor i humiliació que ens castiga a tots? Aquí estan les seves declaracions i suports a un 155 del tot injust, anticonstitucional i antidemocràtic! I ni tan sols una sola proposta favorable als catalans! I els seus militants i votants? Què hi guanyen recolzant als qui els castiga? I CSQP i les seves utopies? Què és digne cara al 21-D? Independència possibilista i beneficiosa o dependència creixent, negativa i humiliant?\nArticle anteriorCiutadans la Garriga critiquem la politització del Nadal per part del Govern Municipal\nArticle següentA Brussel·les també hi haurà garriguencs


Protestes per la situació precària de les escoles en barracons per l'ajornament de la construcció d'escoles noves\nLa FAPAC, la Federació d'Associacions de Mares i Pares d'Alumnes de Catalunya, ha organitzat un acte reivindicatiu al parc de la Ciutadella a Barcelona per reclamar una millora de la situació en què es troben les escoles en barracons.\n30/04/2011 - 20.57 Actualitzat 30/04/2011 - 22.52\nL'acte reivindicatiu per les noves escoles ha omplert el parc de la Ciutadella.\nSegons la FAPAC, l'Ajuntament i la Generalitat no han complert l'acord que preveia vuit escoles noves per aquest 2011 i demanen solucions per als més de mil alumnes afectats que es troben en una situació de precarietat i incertesa de cara al curs que ve.\nConsideren que l'ajornament de la construcció de les noves escoles empitjora la situació dels que han d'estudiar en barracons, sobretot aquells que estan al límit de la seva capacitat.


Inauguració de l’exposició ‘The Backway’ i diàleg sobre la immigració – Amics de les Arts i Joventuts Musicals\nInauguració de l’exposició ‘The Backway’ i diàleg sobre la immigració\nmaig 16, 2018 Fotografia\nARTICLE EXTRET DEL PERIÒDIC MALARRASSA :\nLa ruta de la migració de l’Àfrica subsahariana, en una exposició fotogràfica al carrer.\nEl drama humà que reflecteix l’exposició The Backway es pot contemplar fins el 30 de maig al Passeig Comte d’Egara\nThe Backway és el nom de la ruta migratòria que travessa diversos països de l’Àfrica occidental subsahariana fins a Europa, i amaga el somni i el calvari que han de passar milers i milers de persones que cada any van a la recerca d’un món millor. Tot plegat després de travessar grans àrees de desert, i esquivant zones de conflictes militars, fins arribar a Líbia, un país on aquestes persones pateixen indefensió, segrestos i violacions sistemàtiques, i on aquells que aconsegueixen sobreviure s’enfronten a l’infern que també suposa travessar el Mediterrani.\n“A l’agència portem més de 12 anys documentant el que està passant en els països subsaharians i les històries que es viuen en aquesta ruta”, explicà a l’acte el fotògraf Pau Coll, de Ruido Photo, “i ho fem de forma totalment independent”. Es tracta de projectes periodístics en què s’utilitza la fotografia i el vídeo documental, i que serveixen com a campanya de sensibilització social. “Ens va agradar aquesta exposició per què està a peu de carrer i tothom, no només gent molt conscienciada o aficionats a la fotografia, pot contemplar aquest drama humà que suposa la migració en aquesta part del món”, explicà David Millán, membre dels Amics de les Arts.\nTot coincidint amb la inauguració de l’exposició al carrer, ahir dimecres es va presentar en un acte als Amics de les Arts, en què es convidà a destacats membres d’entitats involucrades en els drets humans i en la migració, les quals. Latifa el Hassani, presidenta de Nous Catalans, explicà que a Catalunya hi ha 370.000 d’origen subsaharià, gran part d’ella arribant per Líbia. “Fa anys el desig ara arribar a països com França, Alemanya o Holanda; avui un dels destins somiats és arribar a Catalunya”, afirmà la Latifa, que també incidí en les grans dificultats administratives que han de patir els nouvinguts.\n“Molts immigrants quan arriben perden la condició de ciutadania, pel fet de no tenir papers”, lamentà Mario Soria, qui a banda de ser el secretari de l’ANC-Terrassa per la Independència, Mario Soria és també a la Sectorial d’Immigració de l’ANC. Soria carrega contra els murs que suposen les polítiques europees contra la immigració , i la defineix com “contradictòria i carrega contra els drets humans”. Entre aquests aspectes, la frontera que exerceix Turquia contra qui vol entrar al continent, o els tractats bilaterals entre països com ara Espanya i Marroc. També es referí als murs i reixes que es troben qui vol entrar per Melilla, la violència institucional que suposa la suspensió de la cobertura sanitària, i que és un dret bàsic.


Ajuntament d'Alella - Noves mesures restrictives per posar fre a l'expansió de la COVID-19 a Catalunya\nNoves mesures restrictives per posar fre a l'expansió de la COVID-19 a Catalunya\nDavant de la situació epidemiològica que viu Catalunya, la Generalitat ha decidit adoptar mesures especials de contenció de l'activitat laboral i social i en matèria de salut pública per aturar la transmissió del virus de la COVID-19 i protegir la salut de la població del territori. Les noves restriccions són vigents des d'aquest divendres 16 d'octubre, data de la publicació de la resolució al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC) i tindran una vigència inicial de quinze dies.\nEl contacte social s'ha de limitar als grups bombolla, és a dir, a grups de persones que es relacionen entre si generant un espai de confiança i seguretat:\nS'han de mantenir i extremar les mesures de proteció: mascareta, distància i rentat de mans.\nL'ús de mascareta:és obligatori en espais de treball d'ús públic o oberts al públic, o bé, en desplaçaments per l'interior. No és obligatori en espais de treball tancats al públic, un cop la persona sigui al seu lloc de treball i faci tasques que no comporten mobilitat.\nEs mantenen les ctivitats docents, activitats de lleure infantil i juvenil (incloses les extraescolars) i activitats d'intervenció socioeducativa (serveis d'intervenció socioeducativa i centres oberts), incloent el transport escolar, amb l'aplicació rigorosa de les mesures definides als plans sectorials aprovats pel PROCICAT.\nAls espectacles d'arts escèniques i musicals, cinema o exposicions:L'aforament es redueix al 50%, tant en recintes tancats com a l'aire lliure.\nS'estableix el tancament de:parcs i fires d'atraccions establiments lúdics infantils sales de joc, casinos i bingos\nAnunci de la resolució de les mesures publicades al DOGC del 16 d'octubre de 2020\nResolucio mesures preventives per la pandèmia 16 d'octubre de 2020


Història del Country a Catalunya: de febrer 2014\nCountry qui Vulgui (Desembre 2002) - programa de Cardedeu TV\nPrograma de country de RTV de Cardedeu emès el desembre del 2002.\nPresentat per Gabi Ibañez i Jordi Perich amb el suport de Xafa'l i establiments locals de Cardedeu\nCountry qui vulgui -RTV Cardedeu 12-2002 from Our Country CAT on Vimeo.\nPublicat per Countrycat Bojos pel Country a dilluns, de febrer 17, 2014\nEtiquetes de comentaris: 2002\nCountry qui Vulgui (Novembre 2002) - programa de Cardedeu TV\nPrograma de country de RTV de Cardedeu emès el novembre del 2002.\nCountry qui vulgui - RTV Cardedeu -11-2002 from Our Country CAT on Vimeo.\nCountry qui Vulgui (Gener 2003) - programa de Cardedeu TV\nPrograma emès per la TV de Cardedeu, presentat per en Gabi Ibañez i Jordi Perich. Amb la col·laboració de Xafa'l i amb el recolzament de diferents establiments comercials.\nPrograma Gener 2003\nCountry qui vulgui - RTV Cardedeu 01-2003 from Our Country CAT on Vimeo.\nEtiquetes de comentaris: 2003\nCountry qui Vulgui (Desembre 2002) - programa de C...\nCountry qui Vulgui (Novembre 2002) - programa de C...\nCountry qui Vulgui (Gener 2003) - programa de Card...


Projecte Saludable | Projecte Saludable – CEIP Vialfàs\n18 de novembre de 2014 by ceipvialfas | 0 comments\nEls CEIP Tresorer Cladera i CEIP Vialfàs ens hem unit per desenvolupar un projecte comú d’escola saludable. Com tot projecte, requereix d’una sèrie d’actuacions, àmbits d’aplicació i com no, una justificació per tal de donar a entendre a tota la comunitat educativa el per què de les actuacions.\nPodeu veure tota la informació sobre el projecte visitant el bloc ‘Sa Pobla Saludable’. Esperam que us agradi.\nCategories: Novetats | Tags: Projectes | Permalink


Tot sobre la fotografia analògica i automàtica a Barcelona\nMJFotos analògiques/EEEEEEEEEE Disposable Cameras\nTot el que cal saber sobre la fotografia analògica a Barcelona\nCàmeres clàssiques, lomo i automàtiques, on trobar pel·lícula, on revelar, on imprimir, on fan tallers...\nSemblava que el píxel acabaria amb tot però per sort no ha estat així. La fotografia analògica no és una disciplina de museu. Al contrari: cada dia més joves treuen la pols a les Cànon i Nikon dels seus avis i les fan servir per capturar moments. Pel carrer veiem Polaroids, als mercats de segona mà volen les càmeres antigues. La fotografia analògica –com els vinils a la música– té molta vida per davant. Si us interessa el tema, aquí trobareu una llista de botigues noves i clàssiques i laboratoris per revelar.\nSi el que necessiteu és inspiració, doneu una ullada a les exposicions de fotografia.\nChandal és una 'concept store' que va obrir portes al 2008, aleshores al Raval per traslladar-se anys més tard al Born, on és actualment. Hi trobareu una pila de preciosos objectes de disseny per a totes les edats, tresors ètics i de qualitat que venen de tot el món i que costa trobar a altres llocs que no siguin aquest temple de la vida moderna, el redisseny i l'últim vintage. Però encara hi ha més: la fotografia analògica i automàtica és a l'ADN de Chandal, que és també botiga oficial de Polaroid Originals (ho trobareu tot) i únics distribuidors de la pel·lícula produïda per Impossible Project. També hi trobareu les càmeres d'un sol ús d'EEEEEEEEEE Disposable Cameras –il·lustrades amb dissenys limitats–, pel·lícules fotogràfiques de 35mm, de 120mm i de 110mm en color i b/n i les millors publicacions de fotografia del moment.\nUn altre espai a tenir en compte si voleu disparar: a Nostàlgic hi trobareu càmeres analògiques clàssiques (models de Cànon, Leica, Kònica, Hasselblad...), càmares instantànies, lomo i pinhole. També tenen pel·lícules per a totes elles, accessoris i fins i tot un servei de reparació.\nEntre els serveis que ofereixen hi ha també el de lloguer de càmeres i el lloguer d'estudi per hores.\nTambé ofereixen servei de revelat.\nJa fa anys que la lomografia viu un període de boom. Les càmeres de plàstic, les Fisheye i sobretot les Diana F+ es veuen per tot arreu. Són fàcils de fer servir, no acostumen a ser gaire cares i els efectes que fan a les fotos són sempre imprevisibles i sorprenents. Si voleu fer-vos amb una d'elles o llogar-ne una per provar com dispara, aneu a Lomography.\nA banda de vendre càmeres també fan tallers cada setmana. Fins ara n'han fet de retrat i doble exposició, de revelatge en blanc i negre, d'introducció al gran format...\nLa història de Casanova Foto comença el 1972, quan Paco Casanova, que ja comptava amb una llarga trajectòria en el sector, va obrir la primera establiment sota el nom de Foto Casanova al carrer Pelai de Barcelona. Aquella botiga, amb només cinc empleats, es va fer aviat popular entre els fotògrafs, especialment per la compravenda d'articles de segona mà.\nDesprés d'anys i canvis, Casanova Foto és avui un espai de 600 metres quadrats on trobareu tot el que necessiteu: càmeres de primera i de segona mà, objectius, flaixos i altres accessoris. També tenen servei de revelatge, material per estudi i servei de lloguer. Doneu una ullada a les seves seccions d'outlet i de segona mà. Podeu trobar-hi material molt rebaixat i que funciona perfectament.\nLa fotografia, per reducció, s’associa a dos àmbits: el domèstic (mòbils) i l’artístic (exposicions, fotollibres, publicitat). Termes com pel·lícula, ASA, fotòmetre, revelat, ampliadora, plaques i negatiu semblen d’una altra època però hi ha un món on l’analògic i les càmeres reflex tenen el seu espai. Foto Boada ofereix material nou i usat, un lloc on l’aficionat, el col·leccionista i l’artista comparteixen objectius.Aquesta botiga de fotografia, en la seva especificitat, és la més antiga de la ciutat. Frederic Girós, el propietari, té documents que en proven l’existència des del 1927 (fundada per Vicenç Boada). Girós té un públic fidel que segueix les tendències. “Com el retorn dels vinils, les Polaroid s’han posat de moda. Com descobrir la sopa d’all”, afirma. Els holandesos The Impossible Project l’han tornat a reviure després que va plegar la firma americana; abans d’això, la lomografia ja despertava passions i continua amb nous adeptes mentre les Leica i les Rolleiflex es cotitzen com els Rolls-Royce de la fotografia.\nVM és probablement el laboratori més popular entre els qui disparen en analògic. Des del 1999 revelen, escanegen i amplien tot tipus de pel·lícules. Són especialistes en encàrrecs d'ampliacions per a exposició, a partir de pel·lícula o d'arxiu digital. Per a exposicions fan descomptes de fins al 20% i també en fan per a estudiants i professionals.\nUna altra bona opció si busqueu un lloc on revelar, ampliar i imprimir. A Kitoli es dediquen a la fotografia des dels anys 80 i són ràpids, efectius i econòmics. Una aposta segura, a l'Eixample dret.\nNo és econòmic però la qualitat de les seves impressions és difícil d'igualar. Si heu de revelar i imprimir fotografies en blanc i negre i voleu fer-ho bé, aquest és el lloc que esteu buscant.\nAmb una trajectòria de més de 50 anys, a Foto Joma estan especialitzats en revelatge analògic. També transformen vídeos a format digital (cintes VHS, Hi8, mini DV i cine 8mm, super 8mm i 16mm) i tenen servei de compra-venta de material.\nAl Centre Cívic Llimona estan especialitzats en fotografia, audiovisuals i paraula i s'hi programen un centenar de tallers trimestrals encaminats en aquestes tres especialitats. Entre la seva oferta de cursos de fotografia –per a tots els nivells i a preus molt accessibles– n'hi ha sobretot de digital, però també en fan de centrats en l'analògica i fins i tot ensenyen com es treballa al laboratori de revelat.\nEl centre cívic ofereix un espai d'autoservei per revelar treballs fotogràfics i servei de revelat de positius i negatius en diferents horaris. L’autoservei ofereix material per treballar al laboratori i només us caldrà portar el paper fotogràfic i d’altres materials específics que pugueu necessitar.\nInstitut d'Estudis Fotogràfics de Catalunya (IEFC) és una associació cultural que treballa per la promoció i divulgació de la fotografia en qualsevol dels seus aspectes, amb la filosofia d'entitat al servei del públic.\nEl centre ofereix graduats en fotografia, cursos d'especialització, programen exposicions i hi fan seminaris. A la seva programació hi trobareu també cursos de cap de setmana, plantejats de manera més lúdica que els altres que hi fan i normalment dirigits a tots els públics, també d'inciació a la fotografia analògica.\nAltres espais per a amants de la fotografia\nLa Fundació Foto Colectania és una entitat privada sense ànim de lucre que es va inaugurar a Barcelona l'any 2002 amb la finalitat de difondre la fotografia i el col·leccionisme a través d'exposicions, activitats (col·loquis, seminaris, viatges) i l'edició de catàlegs. Foto Colectania compta a més amb una col·lecció de fotografia que reuneix més de 2.500 obres d'autors espanyols i portuguesos des de 1950 fins a l'actualitat. A més, disposa d'una biblioteca de consulta lliure i d'una cambra de conservació on es guarda el fons fotogràfic, l'arxiu de Paco Gómez (donat per la seva família en 2001) i el dipòsit d'una part de la col·lecció de Juan Redón.\nOberta el 2009, Valid Foto és una galeria d'art especialitzada en fotografia moderna i contemporània. Presenta i promou artistes en el mateix espai de la galeria i també fora, amb presència a fires i esdeveniments nacionals i internacionals.


A mesura que es fan grans es redueix progressivament l'activitat física i augmenta l'ús dels telèfons, segons un estudi de la Fundació Gasol\nBarcelonaDos de cada sis menors d'entre 8 i 16 anys a l'Estat tenen sobrepès o pateixen obesitat: un 20,7% dels infants i adolescents presenten un índex de massa corporal superior al considerat normal i un 14,2% té uns nivells de greix excessius. Aquests són els resultats preliminars de 'Pasos' (acrònim de les sigles angleses 'Physical activity, sedentarism and obesity in Spanish youth'), un estudi de la Fundació Gasol, que el mateix jugador de bàsquet Pau Gasol ha presentat aquest dimarts acompanyat de la ministra de Sanitat en funcions, María Luisa Carcedo.\nL'informe revela que, cada vegada més, els hàbits poc saludables –mala alimentació, poc exercici físic i poques hores de son– causen sobreprès entre els més joves. "L'obesitat abdominal infantil ja ha crescut un 8% en les últimes dues dècades, fins i tot en aquells que no s'inclouen entre els que es consideren població de risc", explica Helmut Schröder, investigador del grup de risc cardiovascular i nutrició de l'Institut Hospital del Mar d'Investigacions Mèdiques (IMIM).\nAquesta concentració de greix a la panxa –adverteix Schröder– té més correlació amb trastorns metabòlics com la diabetis de tipus 2 en l'edat adulta que la mateixa obesitat i, sovint, l'augment de la circumferència de la cintura no es té en compte en les revisions pediàtriques com a estàndard d'avaluació. "És possible que s'estiguin infradiagnosticant els casos d'obesitat i sobrepès en l'edat infantil i adolescent", apunta Schröder, que afegeix que també pot provocar hipertensió, problemes cardiovasculars, així com una qualitat de vida més baixa.\nL'estudi, impulsat per la Fundació Gasol en col·laboració amb l'IMIM, ha comptat amb més de 3.803 nens i nenes d'entre 9 i 16 anys, cosa que l'ha convertit en el més participatiu per conèixer els hàbits dels més joves. L'objectiu és desplegar estratègies des de les administracions per prevenir l'obesitat i el sobrepès. L'avaluació s'ha fet a 245 centres educatius de primària i secundària, seleccionats de manera aleatòria, dels quals 38 ubicats en territori català.\nMala alimentació, poc exercici físic i ús excessiu del telèfon\nA través de les dades antropomètriques dels menors i dels qüestionaris validats sobre estils de vida, nivells d'estudi i ocupació dels seus referents que contesten els mateixos alumnes, l'estudi dona a conèixer l'elevat nivell de sedentarisme entre la població escolar. "Abans era pràcticament impossible tenir els joves a casa i ara costa treure'ls", ha resumit Gasol.\nMés del 60% dels joves no fan ni tan sols una hora d'activitat física –el mínim exigit per l'Organització Mundial de la Salut (OMS)–. L'investigador principal de l'estudi, Santi Gómez, apunta que, a mesura que es fan grans l'activitat física es redueix progressivament. Entre els joves de 3r de primària i els de 4t d'ESO hi ha una diferència d'exercici de 106 minuts, i la situació s'agreuja encara més pel que fa a les noies: el 70% de les nenes fan poc o gens exercici.\nLa tendència s'altera amb l'ús de les pantalles (telèfons, ordinadors, televisors...). El 54% dels joves no compleixen amb les recomanacions de l'OMS, especialment els nois adolescents. Com més grans, més temps passen fent servir els dispositius, concretament uns 144 minuts més al dia, un comportament que interfereix en el descans nocturn, ja que els infants se'n van a dormir més tard.\nL'alimentació també és clau, i només la meitat dels nens que viuen amb famílies amb pocs ingressos mengen fruita i verdures cada dia. "'Malnutrició' no significa només que els nens passin gana o no mengin, sinó que ingereixen aliments sense valor nutritiu", ha assenyalat la ministra de Sanitat en funcions, María Luisa Carcedo, en referència a la falta de vitamines o minerals importants del menjar ràpid i els aliments processats.\nUns 340 milions de nens i adolescents d'entre 5 i 19 anys pateixen obesitat o sobrepès a tot el món. Segons l’Organització Mundial de la Salut, la inactivitat física és un dels principals factors de risc en la mortalitat global i contribueix a l'increment de l'obesitat.


L'ONE HAIR COLOR EVERY CELEBRITY IS GETTING THIS SUMMER - BELLESA - 2019\nLes Dones De Moda Del Club Bellesa 2019 L'ONE Hair Color Every Celebrity Is Getting This Summer\nMYSTERY WHEEL OF HAIR DYE CHALLENGE! (Juny 2019).\nA mesura que comença l'estiu, hi ha molts canvis que succeeixen en l'estil de bellesa + estil. Els suéteres s'aprofiten a favor de les coixinets, la fundació es comercialitza per a la crema hidratada i el color del cabell de tots solen esclarir una mica. Tradicionalment, quan els famosos han patit maquillatges d'estiu, passen de morena a rossa o rossa a cops (ai, Taylor Swift). Però aquest any, aquest no és el cas. En lloc d'això, hi ha un altre color de pèl que cada celebent ha optat per: vermell! Desplaceu-vos cap avall per veure les tres variacions diferents del color que les senyores estimen aquest any.\nSi estàs encantat per un canvi que no sigui morena, aquest hauria de ser el vostre "go-to". Definitivament és vermell, però encara es basa molt en aspectes roses per suavitzar l'aspecte. Ashley Tisdale va anar a la celebradora estilista Kristin Ess per una súper subtil ombra d'or rosa mentre que Emma Roberts confiava en la seva estilista Riawna Capri per donar una mica més de saturació a aquesta ombra de "Rose Desert". "\nSi vostè és un brunzit per un canvi o un rosari que busca intensificar la seva mirada, aquest suau oxidat de vermell ha de fer el truc. Brooklyn Decker i Brie Larson (ambdós blondes) fan una feina estel·lar mostrant el bon color que aquest color pot afegir una mica més de vitalitat i profunditat al color sense anar a la vora.\nSi sou més propens a provar un matís d'arc de Sant Martí que un matís d'inspiració natural, oblideu la rosa rovellada i polsosa i vés a la versió ultra-atrevida de Lily Collins de l'ombra. Definitivament és més de color punk rock / Hayley Williams, però seria un canvi per a SURE.\nAlguna vegada has anat vermell? Etiquetar-nos en el canvi d'imatge Instagram pic @feminineclub.


Secretaria | IES Santa Maria d'Eivissa\nRobert Roig Santamaria05/10/20\n1 BATXILLER A, 1 BATXILLER B, 2 BATXILLER A, 2 BATXILLER B, BAS, BATXILLER, Estudis a distància, Secretaria avaluació 0\nSol·licitud del títol de tècnic\nRobert Roig Santamaria24/06/20\nJa podeu imprimir la sol·licitud del títol de tècnic de grau mitjà.\nRecordeu demanar cita prèvia per acudir al centre en persona.\nSi no teniu possibilitat d’imprimir la documentació o teniu problemes amb el pagament ho podem fer des del propi centre quan vingueu.\nClicau l’enllaç per accedir… Llegeix més»\nCicles Formatius, Secretaria, Sistemes Microinformàtics i Xarxes (CFGM) CFGM, solicitud, tecnic, titol, titulo 0\nPer a qualsevol gestió contactar el centre al telèfon 971 19 15 51 de Dll a Dv de 9h a 14h


Mèxic: Per fi alliberen una dona indígena empresonada injustament durant tres anys amb càrrecs falsos Mèxic: Per fi alliberen una dona indígena empresonada injustament durant tres anys amb càrrecs falsos\nMés de 25.000 persones van demanar el seu alliberament a www.actuaconamnistia.org.\nLondres/Madrid.- Amnistia Internacional celebra avui l'alliberament de la presa de consciencia Jacinta Francisco Marcial, detinguda injustament des de desembre de 2006 en una presó estatal en Querétaro. L'organització fa una crida perquè es revisi completament el seu procés i perquè rebi compensacions pels tres anys de presó injusta i equivocada. “El govern mexicà finalment va reconèixer que mai va haver cap evidència que justifiqués el judici i la sentència de Jacinta a 21 anys a la presó per segrest ” –va dir Kerrie Howard, directora adjunta del Programa Regional per a Amèrica d'Amnistia Internacional–. Jacinta i la seva família van perdre tres anys de la seva vida mentre estava a la presó per un delicte que no va cometre. Tal com Jacinta mateixa ens va dir, no podrà recuperar amb res els tres anys que va perdre, però és vital que els responsables d'aquesta injustícia siguin duts davant la justícia i que ella rebi una compensació adequada.” Jacinta Francisco Marcial va ser alliberada pel jutge que presidia el nou judici després d'una apel·lació que va guanyar a principis de 2009. La decisió del jutge era inevitable després que la Procuraduría General de la República va anunciar que deixaria el cas contra Jacinta per falta d'evidència. A la vista de les greus preocupacions sobre la investigació i procés originals, Amnistia Internacional demana una revisió completa i imparcial de la investigació sobre els successos ocorreguts el 26 de març de 2006 a Santiago Mexquititlán, Querétaro, inclòs el cas contra les altres acusades, Alberta Alcántara i Teresa Gonzales, les quals, juntament amb Jacinta, també van ser condemnades pel segrest de sis agents federals i esperen un nou veredicte després del nou judici. Informació Complementària Amnistia Internacional va adoptar Jacinta Francisco Marcial com a presa de consciència el 18 d'agost de 2009 perquè l'organització creia que no hi havia evidències per sustentar l’acusació en contra seu i era clar que havia estat arrestada, jutjada i condemnada únicament perquè era dona, indígena i vivia en condicions de pobresa. L'organització va llançar una ciberacció amb aquest cas i més de 25.000 persones van signar una petició exigint el seu alliberament a través de http://www.es.amnesty.org/actua/. Jacinta Francisco Marcial, indígena otomí de Santiago Mexquititlán, Querétaro, va estar detinguda en el Centro de Readaptación Social de San José El Alto des de l'agost de 2006. Va ser condemnada pel segrest de sis agents de l'Agència Federal d’Investigació, AFI, però va guanyar una apel·lació el 2009. Els agents de l’AFI van declarar que Jacinta i altres comerciants els van segrestar i els van mantenir com ostatges durant un operatiu contra venedors de discos pirates a la plaça de Santiago Mexquititlán el març de 2006. D'acord amb la comunitat, cap oficial va ser detingut i el conflicte entre l’AFI i la comunitat es va resoldre sense violència.