Noticies > Congressos > Gandesa > Pon�ncia N� 1\nPON�NCIA N�M. 1:\nOrdenaci� i planificaci� del territori\nJosep M� Franquet Bernis\nTinent Alcalde d'Hisenda i Serveis Interns\nBenvolgudes companyes i companys del III Congr�s de la FIC:\n�s per a mi un gran motiu d'orgull i satisfacci� el poder dirigir-me a tots vosaltres per tal d�exposar-vos la pon�ncia que em fou encarregada per la nostra direcci� amb motiu de l�Assemblea celebrada a Gandesa el passat 25 de gener, i que tracta sobre l�ordenaci� i planificaci� del territori del nostre pa�s. �s un tema, com ja sabeu, de gran actualitat i transcend�ncia per a Catalunya.\nI. LA DIVISI� ADMINISTRATIVO-TERRITORIAL DE CATALUNYA:\nPANOR�MICA HIST�RICA I ESTAT DE LA Q�ESTI�\nDes del punt de vista hist�ric, veiem com Catalunya ha sofert continues reestructuracions territorials. Des d'acabada la Reconquesta l'any 1153, on la intervenci� extensiva de la sobirania comtal de Barcelona va obligar al poder reial a delegar la seva autoritat -en tot el que li pertocava- a funcionaris situats a diversos indrets de Catalunya, �s on ja podem observar que en alguns llocs substitu�ren els vescomtes pels veguers, i els territoris dins dels quals exercien llurs atribucions foren anomenats �vegueries�. Es tractava, doncs, de la primera divisi� amb territoris ben delimitats que hagi arribat amb tot detall fins a nosaltres(1).\nLlavors, la divisi� de Catalunya era de divuit vegueries (Girona, Barcelona i el Vall�s, Vilafranca, Tarragona, Tortosa, Besal�, Osona, Manresa, Cervera amb els Prats, Montblanc, T�rrega, Lleida, Camprodon, la Ral, Ripoll�s, Bergued�, Camarasa i Pallars). Molt m�s a prop i fent un gran salt en el temps, la Generalitat Republicana va dividir l'any 1936 Catalunya en 9 regions-vegueries (Barcelona, Girona, Tarragona, Reus, Tortosa, Vic, Manresa, Lleida i Tremp) i 38 comarques, mitjan�ant la corresponent proposta de la Pon�ncia de la Conselleria d�Economia, establerta el 13 de febrer del 1933 i modificada el 23 de desembre del 1936.\nLes comarques constitueixen avui l�element b�sic d�estructuraci� territorial de Catalunya, com a ens supramunicipals (i subregionals) que responen a la realitat socioecon�mica i geogr�fica del pa�s, aix� com a la consci�ncia popular. En bona mesura, ja tingueren aquest paper, paral�lelament a les demarcacions administratives, en el per�ode independent (vegueries al Principat-Estat, governacions al Regne de Val�ncia, etc.); l'han conservat i desenvolupat per sota de les demarcacions artificioses amb qu� els estats dominants (Espanya i Fran�a) han anat trossejant el nostre pa�s (corregiments, prov�ncies, departaments) i molt particularment, per la divisi� provincial encara vigent deguda al ministre liberal Francisco Javier de Burgos (30 de novembre de 1833).\nLa consci�ncia del fet comarcal �s for�a antiga. Des de l�Alta Edat Mitjana tenim const�ncia documental abundosa de cor�nims que esdevindran comarcals, per b� que llavors responien a algun tipus de demarcaci� administrativa (reial, senyorial o eclesi�stica): Rossell�, Cerdanya, Pallars, Ribagor�a, Urgell... Des de mitjan segle XIII al Pa�s Valenci� (Llibre dels feits de Jaume I, v. 1244), almenys des de les acaballes del segle XVI al Principat-Estat (Geografia de Catalunya de Pere Gil, 1600), etc., se succeeixen les refer�ncies a comarques pr�piament dites, naturalment amb l�mits imprecisos, entre les quals estan les ja citades i, tamb�, l�Empord�, el Vall�s, el Pened�s, el Camp de Tarragona, la Noguera, la Segarra, el Maestrat, la Ribera de X�quer, la Marina, el Pla de Mallorca, etc.; hi sovintegen, tamb�, els cor�nims subcomarcals: la Salanca, la Vall de Ribes, les Guilleries, la Ribera de Si�, la Conca de Mei�, el Pla de l�Arc, la Tinen�a d�Alcalat�n, la Foia de Castalla, la Valldigna...\nEn configurar-se el moviment nacional catal� contemporani, una de les reivindicacions centrals �s la supressi� de les prov�ncies (i del departament) i la implantaci� de la divisi� territorial en comarques; principi consagrat definitivament per les Bases de Manresa (1892). El problema consistia a establir quines i quantes eren aqueixes comarques, a delimitar-les amb precisi�, a decidir quins criteris aplicar-hi (fisiogr�fics, hist�rics, socioecon�mics....) i a encunyar-ne el cor�nim exacte. Aix� origin� un debat comarcalista llarg i complex, amb m�ltiples propostes.\nEn el context de l��poca, les propostes de divisi� comarcal generalment es realitzaren de forma a�llada per a cadascuna de les regions hist�rico-f�ctiques en qu� eren pertinents: Catalunya Nord, Principat de Catalunya, Franja de Ponent, Illes i Pa�s Valenci�.\nAl Principat, el debat comarcalista fou particularment viu i fruct�fer en propostes, (1), com, l�gicament, corresponia al seu paper d�avantguarda hist�rica del moviment nacional catal�. A banda de la precursora d�Antoni Cebri� i Costa (1864) hi destaquen les propostes de comarcalitzaci� de Francesc Flos i Calcat (1896), Esteve Sunyol (1897), Norbert Font i Sagu� (1897, ja citada), Francesc Carreras Candi (1907), C�sar August Torras (1919), Pere Blasi (1922), Josep M. Rend� (1924), la Constituci� de l�Havana (1928) i Pau Vila (1931).\nMapa 1. Projecte de divisi� comarcal del Principat per Pere Blasi (Geografia elemental de Catalunya, APEC, 1922)\nMapa 2. Projecte de divisi� comarcal del Principat per Pau Vila; autocartografitzaci� (en l'obra col�lectiva El problema comarcal de Catalunya, Casa del Vall�s, 1931)\nLa base de la comarcalitzaci� actual del Principat (i de la regionalitzaci� generalment admesa) fou establerta per la Pon�ncia de la Divisi� Territorial de Catalunya (1931-1933, amb Pau Vila com a membre m�s destacat) en l�informe titulat: Divisi� territorial: estudis i projectes: nomencl�tor de municipis (Generalitat de Catalunya, 1933)(2). Aquest projecte d�organitzaci� territorial en comarques i regions fou implantat per la Generalitat republicana en plena guerra civil espanyola (decrets de 27 d�agost i 23 de desembre de 1936), amb la supressi� de les prov�ncies, tot desenvolupant un notable esfor� informatiu (s�n c�lebres el cartell d�octubre del 1936 i el llibre La divisi� territorial de Catalunya de 1937) i gaudint d�un gran impacte social.\nMapa 3. Mapa oficial de la divisi� territorial del Principat, segons el cartell de 1936, reprodu�t en el llibre La divisi� territorial de Catalunya (Generalitat de Catalunya, 1937)\nAquesta divisi� territorial autocentrada esdevingu� emblem�tica sota el periode franquista (1939-1975)(3).\nPel que fa a les comarques (no pas a les regions), la comarcalitzaci� principatina de 1936 fou restaurada per la Generalitat mon�rquica el 1987 (llei de 4 d�abril), amb lleus retocs de certs l�mits comarcals (a causa d�agregacions municipals produ�des des del 1939) i amb algunes reformes posteriors (reconeixement de tres altres comarques per llei de 28 de mar� de 1988, canvis d�adscripci� comarcal de certs municipis per llei de 8 de gener de 1990). Vegeu-ne el resultat final(4).\nMapa 4. La divisi� comarcal del Principat oficialment vigent (llei de 1987 amb les reformes posteriors de 1988 i 1990)\nCal esmentar, finalment, l�Informe sobre la revisi� del model d�organitzaci� territorial de Catalunya (Principat), encarregat pel Parlament �de Catalunya� a la �comissi� Roca� (2000) i presentat el gener del 2001, b� que blocat tot seguit. Presenta diversos punts interessants que ja estan servint d�orientaci� legislativa per a la futura organitzaci� territorial del pa�s(5).\nMapa 5. Mapa de s�ntesi de la proposta de la "comissi� Roca" (2000-2001)\n3. FRANJA DE PONENT\nPel que fa a la Franja de Ponent, i a banda de la primera aproximaci� de Font i Sagu� (1897) ja citada, fou decisiva la comarcalitzaci� emprada a la Geografia de Catalunya dirigida per Llu�s Sol� i Sabar�s (1958-1968); aquesta obra, que tractava conjuntament Catalunya Nord, el Principat i la Franja, fou la primera a adscriure quatre municipis d�aquesta a comarques majorit�riament principatines, amb criteris cient�fics(6).\nMapa 6. Comarcalitzaci� emprada per la Geografia de Catalunya d'Aedos, dirigida per Llu�s Sol� i Sabar�s (volum 1, 1958)\nLa comarcalitzaci� de refer�ncia hi �s avui l�elaborada per Max Cahner per a la GEC (v. 1968) a partir dels estudis de radis de mercat efectuats per Joan Soler i Riber. Aquesta comarcalitzaci� ajusta la frontera occidental a la realitat ling��stica (b� que considerant catalan�fona la Vall de Benasc); (7)refina la delimitaci� comarcal; mant� la vinculaci� dels quatre municipis citats a comarques majorit�riament principatines; i, encara, reunifica l�Alta Ribagor�a per damunt dels l�mits administratius oficials.\nVegeu m�s avall, emper�, la involuci� impulsada darrerament, que pugna per esdevenir referencial.\n4. COMARCALITZACI� UNIT�RIA I REGIONALITACI� DEL PA�S\nLa primera comarcalitzaci� m�s o menys uniforme de tot el pa�s (8) sembla �sser la presentada per Antoni Besc�s i Ramon en el c�lebre mapa mural Pa�sos Catalans: divisi� comarcal, publicat per la Llibreria Ballester i Canals el 1962, i en qu� hom recopilava eficientment la informaci� llavors disponible: s�hi aplicava el sistema de Font i Sagu� a Catalunya Nord; el del 36 al Principat (sense regions, per�); el de la Geografia del 58 a la Franja (per b� que supeditant-se al l�mit administratiu); i al Pa�s Valenci�, el de Joan Coromines (El que s�ha de saber de la llengua catalana, 1954), simplificaci� de la proposta presentada per Sanchis Guarner el 1950; Mallorca hi era tractada com a monocomarcal.\nMapa 7. Comarcalitzaci� unit�ria de l��mbit nacional dels Pa�sos Catalans\nAvui, la divisi� territorial de Catalunya (�Pa�sos Catalans�) de refer�ncia absoluta �s la de la GEC (primera edici�, en fascicles des del 1968; en volums, 1969-1980). Coincidia a grans trets amb la de Besc�s a Catalunya Nord i al Principat, amb alguna innovaci� que ja hem vist (inclusi� del Capcir en l'Alta Cerdanya, inclusi� de la Fenolleda Rossellonesa en el Rossell�); i la perfeccionava tot establint la citada divisi� de Cahner/Soler per a la Franja, aix� com aplicant la de Soler i Riber al Pa�s Valenci�. Amb escassa coher�ncia, per�, hom calcava les �comarques� mallorquines sobre els partits judicials.\nUn altre aven� hist�ric del model de la GEC fou l�agrupament de les comarques en regions arreu del pa�s, en la bona tradici� de la Pon�ncia del 31 i de Soler: tot Catalunya Nord era tractada com a regi� �de Perpiny�� (per� l�enclavament de Ll�via era adscrit a la regi� �de Vic�); hom aplicava la divisi� del 36 al Principat, per b� que desestimant la regi� �de Reus�, (9) i la de Soler i Riber al Pa�s Valenci�; amb plena correcci�, Mallorca, Menorca i les Piti�ses eren tractades com a regions (en rebuig del mite de �Baleares�), mentre que les terres de la Franja de Ponent eren incloses en regions majorit�riament principatines. En aquests dos punts, hom trencava amb les barreres artificials i amb la l�gica divisionista imposades per l�imperialisme.\nMapa 8. La divisi� territorial dels Pa�sos Catalans en comarques i regions en la primera edici� de la GEC (volum 11, 1978)\nLa segona edici� de la GEC (1986-1989 i suplements d�actualitzaci�) recoll� les correccions de Joan Becat pel que fa la Catalunya Nord, aix� com les reformes oficials esdevingudes al Principat; an�logament actuaren la Gran geografia comarcal de Catalunya (1a ed., 1981-1985, 2a ed., 1991-1996) i la Geografia general dels Pa�sos Catalans (1992-1996).\nII. L�INFORME DE LA COMISSI� D�EXPERTS EN ORGANITZACI� TERRITORIAL\n1. DESCRIPCI� I OBJECTIUS\nLa Comissi� d�experts -creada mitjan�ant Acord de Govern de 3 d�abril de 2000, a inst�ncia dels diferents grups parlamentaris del Parlament de Catalunya- va finalitzar el seu informe sobre la revisi� del model d�organitzaci� territorial de Catalunya el d�a 22 de desembre de 2000. �s tractava d�una Comissi� presidida per Miquel Roca Junyent i de la qual en formaren part Jordi Bonet, advocat; Jes�s Burgue�o, ge�graf; Robert Casadevall, ge�graf; Tom�s Font, catedr�tic de Dret administratiu; Josep Ma. Franquet, enginyer agr�nom i Dr. en Economia; Enric Lluch, ge�graf; i Xavier Rubi�, ge�graf i dem�graf.\nL�informe s�articul� en tres grans cap�tols: l�actuaci� sobre els petits municipis i la pol�tica de reordenaci� municipal; la comarca, la seva actualitzaci� i redefinici� i l��mbit regional, o sigui l�estructuraci� del territori en vegueries. Entre altres coses, l�informe proposava la creaci� de sis vegueries dins el territori catal� que serien la de Barcelona, Camp de Tarragona, Terres de l�Ebre, Catalunya Central, Girona i Terres de Ponent.\nEn l�elaboraci� de l�informe la Comissi� persegu� la formulaci� d�una proposta concreta i operativa, perfectament aplicable al territori catal�. Concreta, en el sentit de definir els criteris b�sics d�actuaci� que cal seguir, amb propostes espec�fiques d�articulaci�, modificacions legislatives que cal introduir, disseny de pol�tiques que cal practicar i canvis en les delimitacions territorial i en els mapes municipal, comarcal i provincial. I, a la vegada, operativa, en la mesura que el conjunt de les propostes de la Comissi� es guiaven per un criteri de viabilitat econ�mica i jur�dica que comport� la m�xima adaptaci� a l�estructura jur�dica, constitucional i estatut�ria de l�Estat i de Catalunya.\nEls objectius que inspiraren les propostes de la Comissi� es poden sintetitzar de la manera seg�ent: respectar l�autonomia local i enfortir els ajuntaments, en aplicaci� del principi de subsidiarietat; incrementar la implicaci� ciutadana en l�Administraci� local i, aix� mateix, millorar la representativitat dels ens locals intermedis; resituar la comarca en el marc de la col�laboraci� intermunicipal i cercar un esquema administratiu m�s simple i comprensible que l�actual; flexibilitzar les solucions proposades adaptant-les a la diversitat de realitats territorials, tot defugint rigideses uniformistes; optimitzar l��s dels limitats recursos p�blics en l��mbit de l�Administraci� local, establir un marc que permeti la descentralitzaci� de la Generalitat, la conflu�ncia de les diverses demarcacions territorials emprades tant per la Generalitat com per l�Estat, i fer que la discordan�a esdevingui excepci� i no norma; i, en definitiva, actualitzar i racionalitzar el mapa administratiu heretat.\n2. EL MUNICIPI\nL�informe s�articula sobre tres grans cap�tols. El primer es dedica a l�actuaci� sobre els petits municipis i la pol�tica de reordenaci� municipal. La Comissi� proposava la reordenaci� de l�estructura municipal, mitjan�ant la reorganitzaci� territorial dels municipis, dirigida a determinar les unitats b�siques que configuren el mapa municipal i les seves formes d�integraci�. Aix� implica:\nAssolir una poblaci� m�nima municipal de 250 habitants. Per als municipis afectats , la figura de l�entitat municipal descentralitzada pot servir per preservar la seva identificaci� col�lectiva.\nPer als petits municipis (identificats com a tals els que compten amb menys de 1000 habitants) es proposava establir un r�gim especial, que vol afavorir tots els mecanismes de col�laboraci� intermunicipal per tal d�assolir dimensions m�s �ptimes per a la prestaci� de serveis. En el cas dels municipis de muntanya es pren com a refer�ncia la xifra de 500 habitants per raons comprensibles.\nEmprendre la correcci� de nombroses disfuncionalitats del mapa municipal actual del pa�s.\nAmb aquesta finalitat, es proposava l�elaboraci� d�una llei de reordenaci� municipal que hauria d�incorporar un Pla de fusions i agregacions municipals per als municipis de menys de 250 habitants, aix� com un Pla d�agrupaments municipals per als petits municipis.\nEl segon cap�tol de l�informe estava dedicat a la comarca, la seva actualitzaci� i redefinici�. La comissi� considerava que la proposta de remodelaci� de l��mbit municipal que s�inclou en l�informe, aix� com l�estructuraci� de l��mbit supracomarcal en vegueries facilita una major definici� de la posici� institucional de la comarca en el conjunt de l�organitzaci� territorial de Catalunya.\nEs propugnava una configuraci� m�s municipalista de la comarca, en el sentit que ha de prevaler la seva funci� de suport als municipis i de gesti� coordinada del territori; i una regulaci� prou flexible per donar cabuda a una diversitat d�intensitats i de formes en la seva projecci� sobre els municipis. D�altra banda, en l�informe es feia palesa la necessitat de garantir i refor�ar la pres�ncia dels alcaldes en l�organitzaci� de la comarca (Comissi� d�Alcaldes) i, en conseq��ncia establir una composici� equilibrada del consell comarcal. Per tal de poder portar a terme la reforma comarcal cal un finan�ament adequat de la instituci� comarcal, per la qual cosa la Comissi� proposava una reforma de l�actual legislaci� d�hisendes locals que permeti la participaci� de les comarques en els tributs estatals.\nPel que fa al mapa comarcal, l�informe consider� m�s convenient prendre com a punt de partida l�actual mapa i introdueix propostes de creaci� de noves comarques, aix� com canvis d�adscripci� de municipis respecte de les comarques actuals. Les noves comarques que es proposaven s�n: Alta Segarra, Baix Llobregat Nord, Moian�s, Segre Mitj�, Selva Mar�tima i Vall de Camprodon.\n4. LA VEGUERIA-PROV�NCIA\nEl tercer cap�tol de l�esmentat informe est� dedicat a l��mbit regional: les vegueries, enteses essencialment com a ens de participaci� local en les funcions de planificaci� i coordinaci� general i de descentralitzaci� de l�Administraci� de la Generalitat i de la de l�Estat. En la reordenaci� d�aquest �mbit, la Comissi� s�inspir� en els criteris seg�ents, que s�n tamb� els que es tingueren en compte en el conjunt de l�informe: simplificaci� de les estructures administratives; atenci� a la diversitat de les situacions territorials; el desplegament i l�execuci� coordinada; el respecte a l�autonomia local i la m�nima incid�ncia en el r�gim electoral general.\nLa Comissi� opt� per procedir a la refosa de l��mbit provincial amb el regional o de vegueries. Les vegueries, doncs, substitueixen les prov�ncies, n�assumeixen les funcions d�Administraci� local i de divisi� per a la prestaci� dels serveis de l�Administraci� de l�Estat, que preveu la Constituci�, i es configuren, al mateix temps, com a �mbits per a la descentralitzaci� de l�Administraci� de la Generalitat, de la qual han de ser l�eix vertebrador. La vegueria assumeix tamb� la funci� de ser circumscripci� electoral per al Congr�s i per al Parlament de Catalunya.\nEn l�informe es proposa la creaci� de sis vegueries, per a la delimitaci� de les quals pren com a punt de partida els �mbits definits en el Pla territorial general de Catalunya (1995), amb l�adscripci� de les comarques a cadascuna de les sis vegueries que resulta del referit Pla: vegueria de Barcelona, vegueria del Camp de Tarragona, vegueria de la Catalunya Central, vegueria de Girona, vegueria de Ponent i vegueria de les Terres de l�Ebre.\nD�altra banda, la Comissi� consider� que hi ha una setena �rea territorial que �s la que compr�n les comarques de l�Alt Pirineu i la Vall d�Aran, que compleix unes condicions espec�fiques que requereixen un reconeixement i un tractament institucional diferenciat. En aquest sentit proposava la creaci� d�una organitzaci� funcional de car�cter representatiu del territori i, eventualment, amb participaci� de la Generalitat.\nFinalment, cal remarcar, com indica la pr�pia Comissi�, que la seva proposta no es plantejava com un model tancat i immutable, ans al contrari, ho fa -com va assenyalar el propi Pau Vila- �amb el ferm convenciment que les noves realitats en l�esdevenidor no deixaran d�imposar delimitacions m�s ajustades a les necessitats que es presentin�.\nIII. AN�LISI FINAL I PROPOSTES\n1. AN�LISI SOCIO-ECON�MICA DE LA SITUACI� ACTUAL\nEl nostre pa�s, Catalunya, �s composat actualment per 41 comarques i 946 municipis, per� Barcelona i el seu entorn concentra la gran part del proc�s d'industrialitzaci� i al voltant del 70 % de la poblaci� catalana. A la vegada tamb� cal dir que el 60 % del territori �s massa forestal i que solament un 3 % de la poblaci� activa es dedica a l'agricultura.\nTrenta-vuit comarques i diferents objectius que varen ser aprovats per les Lleis d'Ordenaci� Territorial de 1987, unes lleis que, despr�s d'intentar el consens, el corr� de CiU va tirar endavant en solitari. Avui, despr�s d�afegir-se tres comarques m�s podem comprovar en molts factors que cal una revisi�, que cal fer modificacions, que cal una nova aposta per la vertebraci� del territori i que cal anar m�s enll� fins i tot del Pla Territorial General de Catalunya de 1995, que ja va prefigurar sis regions o vegueries anomenades ��mbits funcionals territorials�. Per� Catalunya avui no pot desenvolupar-se amb propostes com les de la prov�ncia �nica, centrades a Barcelona.\nCal tenir en compte que les decisions que afecten la determinaci� del model territorial de Catalunya es caracteritzen per la pres�ncia d'elevats interessos i de valors en conflicte entre els actors que prioritzen la conservaci� dels valors naturals i aquells que donen m�s import�ncia al creixement econ�mic.\nDespr�s de 25 anys de Constituci�, Espanya ha dut a terme un proc�s de descentralitzaci�, per� dins de Catalunya pot sorgir un nou centralisme, el centralisme auton�mic que basa el seu centre en Barcelona amb una forta tensi� vers la resta del territori. Per aix� tamb� la proposta de la prov�ncia �nica est�, avui en dia, contestada per gaireb� tothom.\nEl Govern de la Generalitat va assumir les responsabilitats de governar Catalunya. Llavors hi havia l'oportunitat hist�rica de desenvolupar un nou model d'Administraci� p�blica i de trencar amb els motlles arcaics heretats, proc�s que no �s va fer correctament i ha portat a qu� tinguem una Administraci� auton�mica sobredimensionada, on ha prevalgut l'increment burocr�tic sense augmentar necess�riament la qualitat del servei que reben els ciutadans, i on el pes del personal de confian�a pol�tica �s excessiu. Aquestes q�estions caldr� corregir-les en el futur.\nLa nostra Administraci� s'ha convertit en una eina de poder i s'ha allunyat dels ideals del servei p�blic. Aix� fa que es gasti en despesa innecess�ria i despr�s no es tingui diners per atendre les necessitats reals del pa�s, provocant un desenc�s de les dones i els homes que treballen en la nostra Administraci�, on molts han vist com el seu treball no era valorat de forma objectiva i com es promocionaven determinades persones nom�s per les seves fidelitats pol�tiques. A tot aix� cal afegir que els Consells Comarcals han estat sovint institucions al servei del poder auton�mic central, fet que ha portat a qu� no s'hagi demostrat la utilitat inicial per la qual foren creats i que els independents de Catalunya creiem.\nCatalunya pateix un desequilibri que �s especialment patent pel que fa a la distribuci� d'infraestructures, un clar contrast de les comarques costaneres i orientals amb les de la Catalunya interior i meridional, comarques aquestes que han quedat molt lluny del proc�s industrialitzador.\nMentre que des de 1997 el creixement del PIB comarcal s'ha situat al voltant del 4 %, comarques com Les Garrigues, La Noguera, El Pallars Juss�, El Priorat, La Segarra i La Terra Alta creixen amb un ritme que no arriba al 1�5 % anual, comarques totes elles amb p�rdua absoluta de poblaci� dins del per�ode dels anys noranta, p�rdua de poblaci� que tamb� hem de remarcar en comarques com ara El Segri�, L'Alt Urgell, Bages, Ribera d'Ebre, Ripoll�s, Bergued� i tamb� el Barcelon�s (aquesta darrera per raons ben diferents), amb quasi 300.000 persones menys habitant-hi en els �ltims deu anys.\nEl nostre pa�s mai ha estat equilibrat, dissortadament, per� les pol�tiques que s'han aplicat i les nefastes reestructuracions del territori que s�han fet ho han agreujat encara m�s.\nCal per�, abans de fer propostes, centrar-nos en una an�lisi d'aquests �ltims 10 anys, un per�ode on no solament s'ha culminat la incorporaci� a l'UE, sin� que aix� ha implicat que l'economia catalana s'ha mogut en un marc de total llibertat de circulaci� de capitals amb els pa�sos de l'UE i, finalment, en el marc de la integraci� monet�ria. Aquests factors institucionals han anat acompanyats de profunds, i molt sorprenents, canvis en l'estructura i el comportament dels agents econ�mics de Catalunya.\nAix� es podrien esmentar l'espectacular obertura exterior de l'economia catalana, la reducci� dels intercanvis amb la resta d'Espanya, la p�rdua de posicions del consum p�blic �aix� com del privat�, el predomini de la inversi� productiva i la forta creaci� d'ocupaci� en la segona meitat dels anys noranta. Aix� sense esmentar totes les modificacions en els indicadors de converg�ncia nominal (preus i tipus d'inter�s) tamb� sorprenents, els profunds canvis demogr�fics i residencials que han tingut lloc i les importants alteracions en la localitzaci� de l'activitat econ�mica (tant industrial com terci�ria). Aix� mateix, no �s destriable que l'envelliment de la poblaci� comenci a tenir conseq��ncies en el mercat de treball i que en els darrers anys Catalunya hagi registrat p�rdues absolutes de poblaci�, despr�s d'una llarga etapa (la posterior a 1980) de creixements molt moderats.\n2. EL FUTUR DE LA NOSTRA ORGANITZACI� TERRITORIAL\nL'equilibri territorial ha d'adaptar-se a les necessitats canviants de la nostra societat amb els seg�ents principis:\n- Avaluaci� dels canvis econ�mics, socials i demogr�fics.\n- Estructures de treball i producci�.\n- Interrelacions entre treball, cultura i oci.\n- Coordinaci� entre �rees urbanes i zones agr�ries.\n- Increment de la mobilitat social.\n- Rapidesa en la implantaci� de noves estructures.\n- Qualitat de vida.\n- Efic�cia en els serveis.\nPrincipis tots ells aplicables amb un objectiu general destinat a aconseguir un desenvolupament socio-econ�mic amb criteris d'equilibri social i territorial, tot evitant els defectes i els excessos que fan que determinades zones no arribin al nivell m�nim de qualitat de vida i de renda per manca d'activitat econ�mica, i produeixin aix� la despoblaci� de les zones d'alta muntanya. Aix� com que altres pateixin impactes negatius en la qualitat del medi que els envolta per una excessiva concentraci� de poblaci� i d'activitats econ�miques. O concentraci� poblacional amb reducci� d'activitats econ�miques i taxes d'atur elevades, o b� disfuncions entre les activitats agr�coles tradicionals i les activitats de producci� tur�stica temporal.\nEls objectius globals dels independents de Catalunya en aquesta mat�ria s'encaminen a:\n- Tenir un Pla d'ordenaci� territorial potenciador dels recursos actuals.\n- Realitzar una simplificaci� dels plans d'acci� p�blica amb una reducci� de la despesa.\n- Disposar d�una ordenaci� territorial amb la visi� d'uns espais territorials i econ�mics espanyols, mediterranis i europeus.\nCal un apropament dels serveis p�blics al ciutad�, que ha de despla�ar-se cont�nuament a Barcelona per resoldre el seus afers.\nLa planificaci� territorial ha de tenir el repte d'aconseguir una transformaci� social i econ�mica vers la sostenibilitat, i l'administraci� no pot ser aliena a les fluctuacions del mercat.\nEstem obligats a qu� l'Administraci� funcioni millor i costi menys diners, preveient, prenent decisions amb prou anticipaci� i treballant amb temps i amb vista al futur.\nL'an�lisi de l'actual situaci�, els objectius a assolir i les distribucions territorials al llarg de la hist�ria �on no podem oblidar ni menystenir el p�sit hist�ric del territori i la seva identitat al llarg dels anys� no podr�em valorar-ho sense un marc legislatiu per a poder actuar, i aix� ho tenim. La pr�pia Constituci� Espanyola, i m�s concretament l'article 141.3, possibilita la creaci� d�establir agrupacions de municipis diferents a la prov�ncia. Per altra banda, l'article 152, en tractar dels Estatuts d'Autonomia, estableix que mitjan�ant l'agrupaci� de municipis, els Estatuts podran establir circumscripcions territorials pr�pies que tindran plena personalitat jur�dica. Finalment trobem en l'article 3 de la llei 7/1985, Reguladora de les Bases de R�gim Local, les refer�ncies a la Comarca com entitat local.\nUns municipis que han de ser unitats administratives suficientment grans i que permetin la implantaci� de les reformes previstes, unes comarques, entenent-les com una realitat amb base geogr�fica i socio-econ�mica de car�cter natural formada per agrupacions de municipis, i finalment unes vegueries-prov�ncies que �s considerin com una expansi� natural del concepte comarca �un espai o �mbit territorial de descentralitzaci� de l'administraci� perif�rica de la Generalitat de Catalunya�, responen a una realitat hist�rica i cultural del pa�s. Tot aix�, per�, dins el principi de la Carta Europea d'ordenaci� del territori: �l'ordenaci� del territori �s l'expressi� espacial de la pol�tica econ�mica, social, cultural i ecol�gica de tota la societat�.\nL�establiment de les vegueries s�ha d�emmarcar, doncs, dins el context Constitucional i sens perjudici del manteniment de la divisi� provincial, que caldria fer coincidir geof�sicament amb el de les noves regions o vegueries (en nombre de sis o set), per tal de simplificar l�organitzaci� administrativa i pol�tica del pa�s.\nAix�, doncs, concloem que l'administraci� p�blica catalana ha de restar establerts en dos nivells clarament diferenciats:\n- El Local, constitu�t per municipis (Ajuntaments) i les comarques (Consells Comarcals).\n- El Central, constitu�t per la Generalitat, que s'ha de descentralitzar perif�ricament en regions o vegueries-prov�ncies.\nCatalunya ha de definir amb urg�ncia un proc�s de desconcentraci� i descentralitzaci� dels serveis de la Generalitat, les comarques i les regions o vegueries s'han d'adaptar a aquests principis.\nEl principi de descentralitzaci� es correspon, en certa forma, al principi de subsidiarietat; �s a dir, es tracta d'apropar les compet�ncies a nivells com m�s baixos millor i m�s propers al ciutad�. El que pot fer l'Administraci� local no ho ha de fer l'Administraci� auton�mica, el que pot fer l'Administraci� auton�mica no t� perqu� fer-ho l'Administraci� Central o l�europea.\nDes dels independents de Catalunya creiem que ja ha arribat el moment de dur a terme, dins el marc de la renovaci� de la Constituci� i de l�Estatut d�Autonomia la descentralitzaci� de la descentralitzaci�, �s a dir: la descentralitzaci� dels serveis de la nostra Administraci� Auton�mica.\nS'ha de procurar que l'Administraci� estigui el m�s prop possible de l'administrat, sens perjudici del dret de tutela dels organismes superiors. La descentralitzaci� comporta nombrosos avantatges que cal recordar com:\n- El contacte m�s directe amb el ciutad�.\n- L�adaptaci� de les solucions a una problem�tica territorial concreta.\n- L�aparici�, dins un territori, de noves idees que es poden aplicar a altres llocs.\nLa descentralitzaci� ha de comportar, tanmateix, l�an�lisi acurada de:\n- Relacions laborals.\n- Desenvolupament de responsabilitats.\n- Implantaci� de l'avaluaci� de pol�tiques p�bliques.\n- Pol�tiques d'acollida i de servei respecte els usuaris.\n- Participaci� ciutadana.\n- Aclarir l'abast dels serveis p�blics.\n- Posar especial atenci� a les necessitats i les expectatives dels ciutadans.\n- Delegaci� de responsabilitats.\n- Modernitzaci� de les normes de comptabilitat p�blica.\n- Desenvolupament de les noves tecnologies de la informaci� i de la comunicaci�.\nTal i com abans s'ha esmentat, comarques i regions o vegueries-prov�ncies han de permetre vigoritzar els sistemes secundaris de ciutats com a elements b�sics de l'organitzaci� del territori. Aix� permetria una transici� cap una integraci� dels municipis en nou ordre local, sense p�rdua de la seva personalitat i identitat, basat en els sistemes urbans reals.\nS'han de refor�ar les comarques com a unitat b�sica en l'organitzaci� del territori, especialment pel que fa als plans generals d'ordenaci� urbana, per permetre la soluci� adient a la dimensi� supralocal dels problemes.\nLes comarques han de tenir compet�ncies com s�n: ordenaci� del territori i urbanisme, sanitat, serveis socials, cultura, esport, ensenyament, medi ambient.\nLa proposta dels independents de Catalunya, pel que fa a regions o vegueries, i tenint en compte que cal tractar q�estions que necessiten un debat amb agents del territori amb un estil participatiu i amb criteris m�ltiples mesurats en diferents unitats, �s la seg�ent, en n�mero de set:\n- Regi� Metropolitana,\n- Comarques Gironines,\n- Camp de Tarragona,\n-Terres de l�Ebre,\n- Comarques Centrals i\nCal remarcar que aquesta �s una possible divisi�, que cal comptar amb els diferents agents presents en el territori per tal d�adaptar-s�hi, per� que cal tindre en compte la singularitat de l�Estatut de R�gim Especial de la Val d�Aran, desenvolupat en la Llei d�Aran de 1990.\nTot l'esperit que trasllueix aquesta proposta nostra sobre el territori no pot deixar de banda que aquelles activitats que poden ser desenvolupades pel sector privat no han de ser retingudes pel sector p�blic, on cal preveure especialment les seg�ents modalitats: concessions administratives, contractacions i empreses mixtes.\nEn un govern modern els pol�tics han de marcar les estrat�gies i els objectius a aconseguir. Complement�riament el gestor p�blic professional (funcionariat i assessors externs) ha de desenvolupar la t�ctica i aconseguir materialment els objectius marcats, �s a dir aconseguir l'efici�ncia (o sigui, la efic�cia al menor cost possible). Els l�mits entre ambd�s camps no han de ser traspassats.\nCatalunya ha de modernitzar la seva Administraci�, ha de vertebrar el territori i ha de descentralitzar els serveis de la Generalitat amb la creaci� de vegueries, potenciant els municipis amb m�s compet�ncies i recursos econ�mics i agrupant els serveis comarcals per dotar d'un veritable contingut els Consells Comarcals.\nNo voldr�em, a la fi, acabar aquesta Pon�ncia sense agrair la vostra atenci� i reclamar, un cop m�s, una mena d�all� anomenat el �Pacte Local� que necessita Catalunya, un pacte que ha d'evitar els greuges entre ciutats, descentralitzant compet�ncies a favor dels ajuntaments, juntament amb una reforma de la legislaci� que doni m�s atribucions als esmentats ens locals.\nIV. RESUM I CONCLUSIONS\n1. Des del punt de vista hist�ric, veiem com Catalunya ha sofert continues reestructuracions territorials. La consci�ncia del fet comarcal �s per�, for�a antiga. Les comarques constitueixen avui l�element b�sic d�estructuraci� territorial de Catalunya, com a ens supramunicipals (i subregionals) que responen a la realitat socioecon�mica i geogr�fica del pa�s, aix� com a la consci�ncia popular. En configurar-se el moviment nacional catal� contemporani, una de les reivindicacions centrals �s la supressi� de les prov�ncies (i del departament) i la implantaci� de la divisi� territorial en comarques; principi consagrat definitivament per les Bases de Manresa (1892), establert per la Generalitat republicana el 1936 i restablert per les lleis de 1987 i les seves ulteriors modificacions.\n2. Quant als municipis, es proposa:\na) Per als petits municipis (identificats com a tals els que compten amb menys de 1000 habitants) cal establir un r�gim especial, que vol afavorir tots els mecanismes de col�laboraci� intermunicipal per tal d�assolir dimensions m�s �ptimes per a la prestaci� de serveis. En el cas dels municipis de muntanya es prendr� com a refer�ncia la xifra de 500 habitants per raons comprensibles.\nb) Emprendre la correcci� de nombroses disfuncionalitats del mapa municipal actual del pa�s, ja assenyalats en l�anomenat �Informe Roca�.\nc) Amb aquesta finalitat, �s convenient l�elaboraci� d�una llei de reordenaci� municipal que hauria d�incorporar un Pla d�agrupaments municipals per als petits municipis.\n3. Quant a les comarques, es propugna una configuraci� m�s municipalista de la comarca, en el sentit que ha de prevaler la seva funci� de suport als municipis i de gesti� coordinada del territori; i una regulaci� prou flexible per donar cabuda a una diversitat d�intensitats i de formes en la seva projecci� sobre els municipis. D�altra banda, es fa palesa la necessitat de garantir i refor�ar la pres�ncia dels alcaldes en l�organitzaci� de la comarca (Comissi� d�Alcaldes) i, en conseq��ncia establir una composici� equilibrada del consell comarcal. Per tal de poder portar a terme la reforma comarcal, a la fi, cal un finan�ament adequat de la instituci� comarcal, per la qual cosa la es proposa una reforma de l�actual legislaci� d�hisendes locals que permeti tamb� la participaci� de les comarques en els tributs estatals. Altrament, s'han de refor�ar les comarques com a unitat b�sica en l'organitzaci� del territori, especialment pel que fa als plans generals d'ordenaci� urbana, per permetre la soluci� adient a la dimensi� supralocal dels problemes. Les comarques han de tenir compet�ncies com s�n: ordenaci� del territori i urbanisme, sanitat, serveis socials, cultura, esport, ensenyament, medi ambient.\n4. Quant a les regions optem els independents integrats a la FIC per procedir a la refosa de l��mbit provincial amb el regional o de vegueries. Les vegueries, doncs, substitueixen les prov�ncies, n�assumeixen les funcions d�Administraci� local i de divisi� per a la prestaci� dels serveis de l�Administraci� de l�Estat, que preveu la Constituci�, i es configuren, al mateix temps, com a �mbits per a la descentralitzaci� de l�Administraci� de la Generalitat, de la qual han de ser l�eix vertebrador. La vegueria assumeix tamb� la funci� de ser circumscripci� electoral per al Congr�s i per al Parlament de Catalunya. Aix�, doncs, concloem que l'administraci� p�blica catalana ha de restar establerts en dos nivells clarament diferenciats:\nLa proposta dels independents de Catalunya, pel que fa a regions o vegueries, i tot tenint en compte que cal tractar q�estions que necessiten un debat amb agents del territori amb un estil participatiu i amb criteris m�ltiples mesurats en diferents unitats, �s la seg�ent, en n�mero de set:\n- Terres de l�Ebre,\nL�establiment de les vegueries s�ha d�emmarcar, doncs, dins el context Constitucional (l�actual o el resultant d�una desitjable revisi� que ara es propugna) i sens perjudici del manteniment de la divisi� provincial, que caldria fer coincidir geof�sicament amb el de les noves regions o vegueries per tal de simplificar l�organitzaci� administrativa i pol�tica del pa�s.\n5. Els objectius globals dels independents de Catalunya en aquesta mat�ria s'encaminen a:\nTenir un Pla d'ordenaci� territorial potenciador dels recursos actuals.\nRealitzar una simplificaci� dels plans d'acci� p�blica amb una reducci� de la despesa.\nDisposar d�una ordenaci� territorial amb la visi� d'uns espais territorials i econ�mics espanyols, mediterranis i europeus.\n6. Des dels independents de Catalunya (FIC) creiem que ja ha arribat el moment de dur a terme, dins el marc de la renovaci� de la Constituci� i de l�Estatut d�Autonomia la descentralitzaci� de la descentralitzaci�, �s a dir: la descentralitzaci� dels serveis de la nostra Administraci� Auton�mica.\n7. Tot l'esperit que trasllueix aquesta proposta nostra sobre el territori no pot deixar de banda, per �ltim, que aquelles activitats que poden ser desenvolupades pel sector privat no han de ser retingudes pel sector p�blic, on cal preveure especialment les seg�ents modalitats: concessions administratives, contractacions i empreses mixtes.\n1.- Tot ampliant alguns treballs de Pau Vila, Joan Soler i Riber enumer� aqueixes propostes en la taula adjunta a l�article �comarca� de la GEC (vol. 5, 1973). Caldria afegir-hi, encara, el projecte del Servei Geogr�fic de la Mancomunitat (1919), tret a la llum per Francesc Nadal en llur contribuci� a la miscel�l�nia d�homenatge a Llu�s Casassas (1993).\n2.- Vegeu tamb� La g�nesi de la divisi� territorial de Catalunya: edici� de documents de l�Arxiu de la Pon�ncia (1931-1936), a cura d�Enric Lluch i Oriol Nel�lo (Diputaci� de Barcelona, 1984).\n3.- Els debats esdevinguts sota el franquisme i durant la Transici� han estat recopilats per Enric Lluch i Oriol Nel�lo en El debat de la divisi� territorial de Catalunya: edici� d�estudis, projectes i documents (1939-1983) (Diputaci� de Barcelona, 1984).\n4.- Val a dir que, des d'inicis dels anys vuitanta, abans i despr�s d'aquestes lleis, el debat sobre la divisi� territorial del Principat ha anat arrossegant-se espor�dicament, entre voluntat cient�fica i rebentades estrictament partidistes. Els models avan�ats divergeixen for�a. En un extrem hi hauria les municipalies rupturistes de Llu�s Casassas i Joaquim Clusa (1981), que ignoren volunt�riament l'experi�ncia acumulada del pa�s i opten per potenciar determinats aspectes de l'statu quo. En l'altre, la interessant regionalitzaci� de Joan Rebagliato (1989), que, tot actualitzant l'esperit de la Pon�ncia del 31, respecta les comarques existents i proposa agrupar-les en regions remodelades. El 1991, Josep Ma. Franquet proposa la divisi� territorial del pa�s en set regions o vegueries mitjan�ant l�aplicaci� de models econom�trics i gravitatoris, per� amb gran coincid�ncia amb els criteris cl�ssics.\n5.- D�aquest projecte o informe, del qual form� part l�autor de la present Pon�ncia, tenen gran inter�s la voluntat regionalitzadora (ens supracomarcals); la tend�ncia a fixar aut�ntics cor�nims regionals (en comptes de designacions secament burocr�tiques), b� que, sembla, limitant-se a assumir legislaci� anterior (el Pla Territorial General de Catalunya de 1995); el reconeixement de certes comarques ben reals, per� obviades fins avui; la proposta de distribuci� competencial entre municipis, comarques i regions; i la proclivitat a la supressi� dels enclavaments. S�n, com a m�nim, discutibles, el nombre, delimitaci� i designaci� de les regions; el criteri tecnocr�tic i ultrafuncionalista amb qu� hom pret�n modificar la delimitaci� de m�ltiples comarques, reduir dr�sticament el nombre de municipis i alterar for�a termes municipals, sense demanar-se gaire per la motivaci� hist�rica de llur configuraci� ni per la voluntat i percepci� dels ve�ns; i, m�s encara, la filosofia que sembla presidir tot el projecte, en una l�nia que -entre den�ncies de tota �sacralitzaci�- podria decantar-se a mantenir la divisi� administrativo-territorial en revisi� cont�nua, cosa que n�impossibilitaria cap funci� socialment referencial ni vertebradora. Finalment, dues opcions terminol�giques importants presenten un encuny caracter�sticament dipatri�tic: la ren�ncia aprior�stica al terme regi� en profit del de vegueria, escudant-se en la �terminologia europea� (de la UE); i el bateig dels �rgans de govern regional com a diputacions, en un maridatge arriscat entre l��ptica nacional catalana (tradici� antiprovincial) i l�espanyolisme administratiu (que els autors consideren �arrelat a Catalunya�). No hi manca tampoc la nota expressament regionalista, com ara el cor�nim �Catalunya Central� aplicat no pas a la regi� de Tortosa, aut�ntica cru�lla del Pa�sos Catalans, sin� a la de Manresa-Vic. En el seu conjunt, per�, es percep una influ�ncia decisiva en el futur de l�organitzaci� territorial del pa�s.\n6.- En concret, Fai� era incl�s en la Ribera d�Ebre; Nonasp, Favara i Maella, en la Terra Alta. La comarcalitzaci� de Cahner/Soler per a la GEC (1968) ratificar� aquest punt.\n7.- La Vall de Benasc considerada aragon�fona per alguns autors (Sanchis Guarner, Badia i Margarit, Moll, Haensch, Veny) i catalan�fona per d'altres (Alvar, Babia, Castellanos), consta dels set municipis de Benasc (aragon�s Ben�s), Bissa�rri, Castill� de S�s, Gia, Sa�nc, Sessu� i Vilanova d'�ssera.\n8.- Sembla, per�, que el mapa de Besc�s tingu� una primera versi� del 1951; aix� mateix, consta que entre els mapes de l�exposici� itinerant del Diccionari Alcover-Moll (1951-1956) n�hi havia un de �comarques hist�riques�, igualment d��mbit pancatal�: vegeu Lupescu, Ferran. �Francesc de B. Moll, cart�graf: la cartografia ling��stica en l�obra de Moll�. Llegir, n�m. 41 (2003), p. 19-24. Un altre precedent f�ra el nomencl�tor de municipis adjunt a El que s�ha de saber de la llengua catalana (1a ed., 1954), de Joan Coromines, on els municipis eren agrupats en regions hist�rico-f�ctiques i subagrupats en comarques; per� l�autor no hi comarcalitz� la Franja fins al 1970.\n9.- En la divisi� territorial principatina de 1936, la regi� �de Reus� era constitu�da per les comarques de la Conca de Barber�, el Baix Camp, el Priorat i la Ribera (d�Ebre); la regi� �de Tarragona�, per les comarques de l�Alt Pened�s, el Garraf, el Baix Pened�s, el Tarragon�s i l�Alt Camp. En desestimar encertadament la primera d�aqueixes regions, la GEC refonia totes dues en la regi� �de Tarragona�, exceptuant-ne la Ribera d�Ebre, que passava a la regi� �de Tortosa�, aix� com el bloc penedesenc (Alt Pened�s, Garraf i Baix Pened�s), que passava a la regi� �de Barcelona�.\n(1) Vide: J.M. FRANQUET en L'Organitzaci� territorial en vegueries: un model racional per a Catalunya. Institut d'Estudis Dertosenses. Tortosa, 1991. P�g.30.


La Farsa omple la platea del Teatre Municipal en les dues funcions d'una obra de Fo - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Farsa omple la platea del Teatre Municipal en les dues funcions d'una obra de Fo\nFotografia de grup dels membres de l´Agrupació Teatral La Farsa la farsa\nEl públic va omplir la platea del Teatre Municipal de Berga els dies 30 d'abril i 1 de maig per assistir a les representacions de l'Agrupació Teatral la Farsa programades amb motiu de la celebració de la Fira de Maig. El col·lectiu escènic de la localitat va interpretar la comèdia Aquí no paga ni Déu!, de l'italià Dario Fo, amb un total de 750 espectadors entre els dos dies.\nUna trentena de membres de La Farsa van donar vida a un muntatge emblemàtic del dramaturg, que va morir el 13 d'octubre de l'any passat a Milà, a l'edat de noranta anys. Guardonat amb el premi Nobel de literatura de l'any 1997, la seva obra es caracteritza per contenir un fort component de denúncia social.\nA quí no paga ni Déu! és una obra escrita el 1973 amb una notable càrrega política. Concebuda com una sèrie de situacions còmiques, el rerefons del text apunta a tot un seguit de qüestions que, quaranta anys després, persisteixen i són causa de la crisi actual.\nDesprés d'aquesta doble representació, La Farsa descansarà abans de començar a preparar l'obra que presentarà després de l'estiu i els canvis, rellevants, que hi haurà en els Pastorets.


François Fillon: la dreta extrema que ha de contenir l'extrema dreta - El Temps\nFrançois Fillon: la dreta extrema que ha de contenir l'extrema dreta\nL'empestat de la dreta francesa s'ha convertit de la nit al dia, per sorpresa de tothom, en el candidat d'Els Republicans i en qui, molt probablement, haurà de frenar l'auge del Front Nacional a les eleccions presidencials del 2017.\nPatrick Stefanini és molt probablement l'home clau de l'èxit de François Fillon. És un alt funcionari, malgrat que molts el consideren un mag. És conegut pels seus dots per a fer triomfar les campanyes més desesperades. Ho va fer quan l'alcalde de París Jacques Chirac li va confiar la direcció de la seva campanya presidencial el 1995, contra un Edouard Balladur que era el clar favorit. Se'n va sortir. El mateix va passar amb Valérie Précresse, quan el 2015 va encapçalar la llista d'Els Republicans a la regió parisenca. Nicolas Sarkozy ho sabia, tot això, i per aquest motiu va tractar de contractar els seus serveis en el seu retorn a la política. Però Stefanini va romandre al cantó de Fillon, que ja es preparava des del 2012, quan va guanyar François Hollande. Avui Sarkozy és a casa seva i Fillon és l'escollit.\nNingú no donava res per ell abans de les primàries. No obstant això, avui, després de desfer-se del totpoderós Nicolas Sarkozy en primera volta i d'imposar-se per un marge ampli al centrista Alain Juppé, François Fillon és el nou candidat d'Els Republicans a les eleccions presidencials de la pròxima primavera. Davant els rècords d'impopularitat de François Hollande i un Partit Socialista fracturat, Fillon també serà molt probablement l'encarregat de frenar els peus al Front Nacional de Marine Le Pen. L'objectiu: repetir la gesta de l'expresident Jacques Chirac enfront de Jean-Marie Le Pen a la segona volta del 2002. Aquest cop, però, no ho tindrà tan fàcil.\nSi ningú no donava res per ell -ni les enquestes, ni els periodistes, ni les xarxes socials- és perquè ningú no ha comptat mai amb ell. Els seus adversaris polítics en més d'una ocasió s'hi han referit com a 'Mister Nobody' (senyor ningú). Malgrat que Fillon li va confeccionar el programa electoral del 2007, el mateix Sarkozy, en privat, s'hi ha arribat a referir com "le pauvre type" (el pobre home). El camí de Fillon fins aquí no ha estat gens fàcil. Quan va anunciar la seva candidatura fa quatre anys, gairebé tothom el va ignorar. Durant la seva trajectòria política, molts dels seus companys l'han rebutjat, derrotat i fins i tot humiliat. Ara ha arribat la seva venjança.\nNascut el 1954 en un petit poble del Loira, François Fillon és fill d'un notari i una historiadora. Després d'estudiar als jesuites, va voler dedicar-se al periodisme, i fins i tot va fer pràctiques a les redaccions de France Presse a Brussel·les i Madrid; però va desistir i va acabar graduant-se en Dret a París. Va ser el seu pare, un militant gaullista de llarga trajectòria, qui el va introduir en la política a l'edat de 22 anys. Era com a assistent parlamentari del diputat Joël Le Theule, a qui va haver de defensar de les constants burles per la seva homosexualitat. Le Theule va morir l'any 1980 d'un infart, quan era ministre de Defensa. Fillon, que encara era el seu ajudant, va acompanyar-lo durant les seves últimes hores i va abraçar-lo mentre moria.\nA partir de llavors, va començar la seva carrera política en solitari. Des de l'anomenat gaullisme social -una espècie de socialdemocràcia conservadora i patriòtica-, el 1981 va ser escollit conseller municipal de la Comuna de Sablé-sur-Sarthe, de la qual seria alcalde dos anys més tard, des del 1983 fins al 2001. Aquell mateix 1981 també va ser escollit diputat a l'Assemblea Nacional. Fins llavors no ha abandonat el parlament francès, on també ha estat senador.\nEl salt a l'Elisi el va fer el 1993 com a ministre d'Educació Superior i Investigació. Ho va der de la mà del primer ministre gaullista Édouard Balladur, en el govern de cohabitació del president socialista François Mitterrand. Amb l'arribada del president Jacques Chirac, el 1995, el primer ministre Alain Juppé va nomenar-lo ministre per a l'Oficina de Correus i les Tecnologies de la Informació. Amb Chirac també va ser ministre d'Afers Socials (2002-2004) i ministre d'Educació (2004-2005). Seria Nicolas Sarkozy qui li donaria el més alt càrrec que ha ostentat: després de ser el seu conseller polític, el va fer primer ministre. Va ser des d'aquesta posició, diu Fillon, que va "descobrir l'embolic de regulacions que ofega l'economia francesa". El seu primer viatge com a cap de Govern va ser a la tomba de Joël Le Theule.\nCom a primer ministre també va destacar per la seva relació amb el llavors també primer ministre rus Vladimir Putin. Va ser Fillon qui va defensar un tractat de lliure comerç entre Rússia i la Unió Europea. Avui continua pensant que Moscou -i els seus aliats com Bashar Al Assad- és la millor opció per a derrotar el veritable enemic: el gihadisme. Amb certa ironia, la premsa francesa assegurava la setmana passada que, després de la victòria del Brexit i Donald Trump, al Kremlin tenien un nou motiu de celebració: el triomf de François Fillon.\nL'extrem s'imposa sobre el centre\nEl triomf de François Fillon no podria entendre's sense el col·lectiu Sens Commun (Sentit comú), un petit moviment conservador catòlic que va néixer arran de la 'Manif pour tous' (La manifestació per tots). La 'Manif pour tous' va ser l'associació que, des del 2012, ha organitzat les manifestacions més importants contra el matrimoni homosexual a França. Amb el temps, han ampliat les seves reivindicacions. Ara també protesten en favor de la "família tradicional", és a dir, en contra famílies monoparentals. També fan campanya contra el que anomenen "teoria de gènere".\nVa ser el mateix François Fillon qui, el passat setembre, va anunciar que rebia oficialment el suport de Sens Commun en les primàries d'Els Republicans. El col·lectiu va argumentar que el programa de Fillon era "el més coherent amb les nostres idees" i que els oferia "l'oportunitat d'una col·laboració real".\nLa victòria de François Fillon enfront d'Alain Juppé és, sobretot, la victòria de la dreta catòlica enfront del centre. El mentor polític de Fillon és el gaullista Philippe Séguin, amb qui va fer campanya contra el tractat de Maastricht; el de Juppé, el moderat Jacques Chirac. Fillon ha promès reescriure la llei Taubira pel que fa a l'adopció en parelles homosexuals; Juppé volia mantenir-la. Fillon és partidari de fer marxa enrere en el dret a l'avortament; Juppé n'és contrari. Fillon és partidari de retirar la nacionalitat als francesos que han marxat a Síria i l'Iraq i fer-los apàtrides; Juppé, només aquells que tinguin doble nacionalitat. Fillon vol prohibir el burkini; Juppé, no. Fillon vol fer tornar a l'obligatorietat dels uniformes a les escoles perquè és un signe d'autoritat; Juppé ni tan sols ho ha contemplat. Fillon és partidari d'estadístiques ètniques; Juppé s'hi oposa.\nEl triomf de François Fillon pot entendre's perquè ha sabut adaptar el seu discurs al context actual -francès, però també europeu i occidental-, escorat a la dreta. Ha basat part de la seva campanya en la por que generen els atemptats terroristes i el gihadisme, i en el replegament identitari. En aquest context, la religió musulmana en el seu conjunt es converteix en una amenaça per a la preservació de la identitat i els valors de la República francesa. És a aquest sentiment al qual ha apel·lat.\nEn economia, el seu programa és marcadament liberal, una cosa que el diferencia del Front Nacional. Entre altres mesures, l'ara candidat d'Els Republicans ha promès reduir en 110.000 milions d'euros la despesa pública durant el seu mandat de cinc anys, retallar fins a 500.000 places de funcionari o augmentar la jornada laboral setmanal fins a un màxim de 48 hores (39 per als treballadors públics). Després de guanyar la primera volta, Libération va disfressar-lo de Margaret Thatcher.\nL'última esperança contra el Front Nacional?\nLes perspectives del Partit Socialista, completament fracturat, no són gens favorables: l'impopular François Hollande sembla convençut de presentar-se a la reelecció, el seu exministre d'Economia ja ha anunciat candidatura presidencial i el seu primer ministre Manuel Valls encara no descarta res. En aquest context, tot sembla indicar que François Fillon serà l'encarregat de construir un dic de contenció a l'auge de l'extrema dreta populista, xenòfoba i euròfoba que representa el Front Nacional de Marine Le Pen. I ho farà des de la dreta extrema.\nPerò la victòria de Fillon ha estat una sorpresa per a tothom, també per al Front Nacional. Ni tan sols contemplaven aquesta hipòtesi. Els dos grans favorits eren Nicolas Sarkozy i Alain Juppé. Els dirigents del partit ultradretà admeten que el de Fillon és l'escenari més complicat per a Marine Le Pen. A priori, Sarkozy i Juppé, que els tenien molt més estudiats, eren candidats més accessibles per a la seva lideressa.\nSegons l'enquesta més recent de l'empresa sociològica BVA, feta entre els dies 9 i 11 de setembre, François Fillon s'imposaria en segona volta amb el 61% dels vots sobre Marine Le Pen, que obtindria el 39% dels sufragis. Els sondatges anteriors s'han mogut en uns valors molt similars. Però les enquestes també van preveure les victòries del Brexit, de Hillary Clinton i del 'sí' a l'acord de pau entre el Govern de Colòmbia i la guerrilla de les FARC. Les urnes hauran de parlar.


Segueix l'actualitat de la ciutat a través dels diferents canals municipals online - Ajuntament de Cornellà\nSegueix l'actualitat de la ciutat a través dels diferents canals municipals online\nSegueix l'actualitat de la ciutat a través dels diferents canals municipals online https://www.cornella.cat/ca/actualitat/noticies/8510 https://www.cornella.cat/ca/actualitat/noticies/8510/@@download/image/image.jpg\nCada dia t'ho posem més fàcil per estar al dia de tot el que passar a la teva ciutat: actualitat, cultura, medi ambient, esports, activitats familiars i populars, etc. L'Ajuntament de Cornellà posa a l'abast de la ciutadania una àmplia guia amb diferents perfils de xarxes socials municipals:\nA més, si vols rebre setmanalment a la vostra bústia electrònica informació de Cornellà només heu d'omplir el formulari d'alta a la pàgina Cornellà al dia del web municipal. Pots triar aquells butlletins electrònics que més s'ajustin a les vostres inquietuds i interesos personals: el bloc d’actualitat i reflexions de l’alcalde de Cornellà, el butlletí d’actualitat municipal amb notícies, agenda d’activitats, avisos d’interès públic, etc..., l'Agenda Cultural i de lleure de Cornellà, l'Agenda d'activitats esportives, el butlletí Emancipació Jove (recull de notícies d’interès juvenil), Passa’l (Agenda Jove que recull totes les activitats dirigides a joves de la ciutat), i l'Agenda d'activitats de Medi Ambient.\nPer no perdre't res i planificar les teves sortides culturals en família, sol o amb àmics, també tens una eina molt útil al teu servei: l'agenda “Què fer a Cornellà. Pots subscriure't al butlletí electrònic, i seguir les xarxes socials Facebook, Twitter, flickr i Instagram, o descarregar-te l'aplicació mòbil gratuïta “Què fer a Cornellà” que permet consultar la programació des dels smartphones.\nI des del mes de setembre passat, el butlletí municipal Cornellà Informa compta amb una pàgina de la xarxa social Facebook on es van penjant notícies d'interès vinculades a informacions de la revista en paper i també de la web municipal.\nRecordeu que la revista també es pot consultar completa en pdf o com a publicació electrònica Issuu a través d'aquesta web. A partir d'ara, si esteu registrats a Facebook, també podreu estar informats de l'actualitat de la ciutat, només cal que seguiu la nova pàgina del Cornellà Informa i, si ho desitgeu, cliqueu el "m'agrada"!


POEMES AL NAS DE LA LLUNA: CONCURS\nRESULTAT DEL PRIMER CONCURS DE POESIA "POEMES AL NAS DE LA LLUNA" 2015\nD'acord amb les bases publicades en el seu moment, avui 7 de gener 2016, donem a conèixer el resultat del Concurs de Poesia que s'havia convocat el proppassat any 2015.\nEls lectors han tingut l'oportunitat, durant molts mesos, d'anar votant els poemes de la seva elecció, el resultat final, ha estat el següent:\nPOEMA MÉS VOTAT PELS LECTORS DEL BLOG, EN CATALÀ:\nM'HAS TRET LA VEU, amb un 31% de vots.\nAutora: MARIA ROSA PUENTE\nPOEMA MÁS VOTADO POR LOS LECTORES DEL BLOG, EN CASTELLANO:\nTRABA VIVIFICANTE con un 37% de votos\nAutor: MARC ROSS\nEl jurat ha estat format per cinc grans dames del mon de la cultura:\nTot i que sé que preferirien que no les identifiqués, per preservar la seva independència, no em puc estar de dir, com a mínim, el seu nom i primer cognom, així com una faceta, només en diré una, de les moltes que formen el calidoscopi de la seva vàlua i activitats.\nDono doncs, les més expressives gràcies, a:\nMONTSERRAT CASAS, professora d'Art i Cultura de la UB\nANNA MARIA DÍAZ, artista pintora\nCARMEN PLAZA, poeta\nMARIA TERESA SALADRIGAS, poeta\nMONTSERRAT TOLOSA, gestora cultural\nAquestes cinc Dames, s'han llegit tots els poemes, una i una altra vegada, comentant i tornant a comentar les seves impressions, arribant, finalment, al resultat que us diré més avall. Totes les votacions i comentaris s'han realitzat online, seguint el mateix sistema del concurs, que és, precisament, online.\nA més dels resultats, afegirem també, les expressions valoratives del jurat, per cada poema. Hem de dir que el jurat ha enfocat la valoració dels poemes, des de la visió del lector comú, ja sigui lector habitual de poesia, o no, interpretant l'impacte que li pot produir.\nLes bases del concurs, contemplaven un sol guanyador en català i un sol guanyador en castellà, no obstant això, el jurat ha considerat necessari atorgar un segon premi per cadascuna de les dues categories.\nAixí mateix, el jurat ha concedit dos accèssits i una menció especial, a uns poemes que han considerat mereixedors.\nA continuació, els poemes premiats, i els seus mèrits:\nPRIMER PREMI EN LA CATEGORIA CATALÀ:\nAutor: JOSEP MANUEL SEGARRA BELLÉS\nMèrits atribuïts al poema: Té sentit poètic i emoció; toca el sentiment, és un poema que es llegeix i es torna a llegir, i cada cop es descobreixen coses diferents, fa pensar, i, segurament, el lector voldrà llegir-lo de nou, entrar en la seva veu, i buscar més enllà.\nPRIMER PREMIO EN LA CATEGORIA CASTELLANO:\nMéritos atribuidos al poema: Tiene sentido poético y emoción; seguramente el lector quedará interesado en leer más poemas de ese autor, puesto que es un poema rotundo, que sacude y ubica al lector, es real y muy visual, y el final es definitivo. Constituye una evocación de la memoria, que enlaza los recuerdos positivos y negativos de manera dual y caprichosa, tal como nacen y se borran en nuestro disco duro del cerebro. La estrofa final resume y explica el contenido del poema. Hay un ritmo poético que no se rompe en ninguna estrofa.\nSEGON PREMI EN LA CATEGORIA DE CATALÀ:\nAutora: ADRIANA FERRAN (La poeta dels petons)\nMèrits atribuïts al poema: D'aquest poema s'ha valorat l'emoció que traspua.\nSEGUNDO PREMIO EN LA CATEGORIA DE CASTELLANO:\nMéritos atribuidos al poema: Se ha valorado el sentido poético y la originalidad. Es un poema que arranca la sonrisa, el lector puede sentir la primavera y el estallido de los colores, la sensación de libertad que permite escoger e interpretar, olores, colores y sabores, así como la pasión que despierta en sus metáforas.\nS'han concedit també dos accèssits:\nAutor: RAFAEL SOTERAS I ROCA\nMèrits atribuïts al poema: Poema amb regust a infància, que transporta a típics barris de Barcelona, amb carrers empedrats, És nostàlgic i rememoratiu. Aconsegueix tenyir el poema i donar-li el to fosc que anuncia en el títol.\nAutora: ROSA MARIA ESTELLER ELIAS\nMèrits atribuïts al poema: Parla de com fer un món millor; de ben segur que el lector compartirà amb l'autor, el què diu, i com ho diu.\nAutora: ADRIANA FERRAN (La poeta de los besos)\nMèrits atribuïts al poema: És un poema que toca els sentiments i es presta a emmirallar-nos i empatitzar amb el que s'expressa.\nFins aquí els resultats del concurs.\nEls poemes guardonats els trobareu en els articles: 214 (català) i 215 (castellà)\nVolem expressar el nostre agraïment a tots els participants, i els animem a que segueixin interaccionant en el blog i en els possibles concursos que es puguin fer.\nVolem, sobre tot, donar les gràcies a les magnífiques Dames del jurat, que, amb tota la simpatia i afecte s'han posat en la pell dels futurs lectors d'aquests poemes, i els ofereixen, ja d'entrada, unes bases interpretatives, que després, el lector definitiu, podrà comparar amb les seves pròpies emocions o criteris.\nI, finalment, només ens resta felicitar als guanyadors d'aquest primer concurs de POEMES AL NAS DE LA LLUNA: ENHORABONA, POETES!!!\nAvui 31 d'octubre 2015, la recepció de poemes ha quedat tancada.\nDe les categories Holandés i Francés, només ens havia arribat un poema de cadascuna, i per tant no podien competir dins de la seva categoria, però, tota vegada que els autors havien acompanyat el poema de la seva versió al castellà, hem inclòs els dos poemes en la categoria Castellà, de manera que, així, poden concursar.\nAra sou vosaltres, lectors, qui ens direu els poemes que més us han agradat, no teniu més que clicar a les caselles dels vostres poemes preferits. Endavant!\nEls poemes en català els podeu llegir en l'article 214\nLos poemas en castellano los podeis leer en el artículo 215\nEls vots dels lectors es tancaran el 31 de desembre 2015 a les 24 hores.\nla recepció de poemes es tancarà el 30 d'octubre de 2015\nBases en l'article 212\nEls poemes que ens arribin els anirem posant per categories.\nCategoria: CATALÀ, article 214\nCategoria: CASTELLANO, article 215\nCategoria: FRANÇAIS, article 229\nCategoria: HOLANDÉS, article 241\nTotes les llengües són benvingudes; participeu!\nArticle 404) ABECEDARI POÈTIC - Progr. núm. 13, 2a...\nArticle 403) ABECEDARI POÈTIC - Progr. núm. 12 - ...\nArticle 402) ABECEDARI POÈTIC . Progr. núm. 11 - 2...\nArticle núm. 401 - ABECEDARI POÈTIC - Progr. núm.1...\nArticle 400) ABECEDARI POÈTIC - Progr. núm. 9 de l...\nArticle 399) ABECEDARI POÈTIC - Progr. núm. 8 de l...\nArticle 398) ABECEDARI POÈTIC - Progr. núm. 7 de l...\nArticle 397) ABECEDARI POÈTIC - Progr. núm.6 de la...\nArticle 396) ABECEDARI POÈTIC - W,X,Y,Z - Progr. n...


núm. 21 octubre de 2008\nArticles Actualitat i informacions\nLa Biblioteca Subscripcions\nEstudi sobre els joves residents en recursos de la DGAIA. L’Àrea de Suport als Joves Tutelats i Extutelats, principal recurs de sortida\nLa necessitat de treballar l’emancipació de les joves i dels joves tutelats\nL’Àrea de Suport als Joves Tutelats i Extutelats (ASJTET) és una unitat de la Secretaria d’Infància i Adolescència que acompanya de manera individualitzada determinat jovent en un procés voluntari de millora social. Aquest acompanyament el realitza amb recursos propis i de la xarxa social (públics i privats) i a través del que, en el seu si, en constitueix el cor: els programes.\nNomés la meitat dels nens i nenes catalans es raspalla les dents cada dia,\ns’arriba a aquesta conclusió segons un estudi realitzat per una clínica dental important sobre 8.500 nens/es espanyols d’entre 6 i 11 anys. Tot i ser una pràctica bàsica d’higiene i salut, encara hi ha molts/es nens/es que no tenen l’hàbit de rentar-se les dents cada dia. Catalunya és la comunitat on els nens i nenes practiquen la pitjor higiene dental, ja que només la meitat dels petits catalans i catalanes reconeix rentar-se les dents diàriament. http://www.vitaldent.com/prensa/notas/NdP_General.pdf\nEl Parlament Europeu mira cap als i les joves. Declaració a favor del diàleg amb les organitzacions juvenils\nEl Parlament Europeu ha fet una declaració a favor de prestar una major atenció a la capacitació dels i les joves en les polítiques dels estats membres de la UE.\nLa Comissió encarregada va plantejar l’objectiu de dedicar més atenció als i les joves en els àmbits polítics, d’educació, laboral, d’integració social, salut, drets fonamentals, no-discriminació.\nReportatge televisiu sobre la cerca dels orígens de persones adoptades\nEl passat 1 d’octubre es va emetre un documental a TV3 amb testimonis reals en relació amb la recerca dels orígens per part de les persones adoptades majors d’edat. El podeu veure a través de l’enllaç de TV3 al programa Sense embuts: Adoptats.\nUna nova web neix per combatre la imatge d’Inte.cat com a “factor de risc” en el foment dels trastorns alimentaris. La nova web anomenada “Un mirall i 1.000 finestres per lluitar contra l’anorèxia des de la xarxa ”té com a finalitat poder contrastar altres missatges d’Inte.cat que afavoreixen els trastorns alimentaris”.\nPacients i expacients hi compareixen, a través dels seus blocs, experiències i consells de forma positiva.\nCreixem junts és un projecte educatiu adreçat a les famílies amb infants de 0 a 3 anys, que té com a objectiu donar-los suport en la seva tasca d’ajudar-los a créixer per tal d’afavorir el desenvolupament i l’autonomia dels infants. Es tracta de promocionar i coordinar accions d’acompanyament de les famílies a d’altres recursos socials, sanitaris, educatius, de lleure i/o laborals i de promoure la seva participació en activitats informatives i lúdiques obertes a totes les famílies del barri.\nEls Drets dels Menors en l'Àmbit de la Protecció de Dades Personals\nL’ordenament jurídic és conscient de la necessitat de protegir els menors d’edat d’una manera reforçada. Una prova d’això són les previsions dels principals textos internacionals de drets humans: la Declaració Universal dels Drets Humans (1948) i la Convenció de Nacions Unides relativa als Drets de l’Infant (1989); la Convenció Europea dels Drets Humans (1950) i la Convenció Europea sobre l’exercici dels Drets dels Infants (1996), ambdues del Consell d’Europa, així com la Carta dels Drets Fonamentals de la Unió Europea (2000). Juntament amb aquests textos internacionals trobem altres normes que en l’àmbit intern reforcen aquesta protecció, com ara la Llei orgànica 1/1996, de 15 de gener, de protecció jurídica del menor. Llegir més\nCurso de especialización en “intervención familiar estratégica en la prevención y el tratamiento de la violencia”\nValència Organització: Centro Reina Sofía\nDates: 22 i 23 de novembre de 2008\nTelèfon 93 218 68 64 / fax 93 263 50 21\nDates: novembre 2008\nTelèfon 93 403 96 96 http://www.il3.ub.edu/ca/detail/course/12.html\nLa biblioteca PUBLICACIONS\nTítol: !A mediar tocan!\nAutor: Antonio Satre Peláez\nA través d’una fábula protagonitzada per animals on la mort sense descendents del rei Lleó obre la lluita successòria entre tots els pretendents a ocupar el tron, l’autor ens presenta les diferents estratègies de lluita pel poder. Des de la força a la persuasió, des de l’adulació al consens.\nD’una manera didàctica, ens mostra les diverses tècniques utilitzades a la mediació i resolució de conflictes, aportant als i les professsionals instruments que milloraran la pràctica quotidiana, i a la resta d’adults “no especialitzats” elements de millora en les relacions interpersonals a partir de la cultura de la pau.\nTítol: Els nois d’història\nSegons el seu director, aquesta obra de teatre ens parla “dels mètodes d’ensenyament, dels professors i les relacions amb els alumnes d’una manera poètica, àcida i amb una foscor que intenta aportar solucions.\nEs fonamenta en la història d’un grup de nois de secundària que estan preparant el seu accés a les universitats d’Oxford i Cambridge. Relata les classes, i les relacions que al llarg d’un curs s’estableixen entre els alumnes i els diferents mètodes educatius que encarnen els diferents professors. Pot ser una bona oportunitat d’apropar als ciutadans el debat sobre el que és i el que hauria de ser l’educació, i apropar al quotidià els titulars sobre la futura llei d’educació. Si vol deixar de rebre aquest butlletí faci click aquí


Especialistas en Rotura del ligamento cruzado anterior en Sant Cugat del Vallès - Reserva cita | Doctoralia\nEspecialistas en Rotura del ligamento cruzado anterior en Sant Cugat del Vallès\n„Me ha tratado la Paralisis de Bell (paralisis facial en la mitad de la cara a causa de un nervio inflanado) en tan s…olo dos sesiones he mejorado recuperando casi toda la parte afectada por la paralisis, me he quedado sorprendida de la eficacia de sus tratanientos, lo recomiendo totalmente.” Ver más\n„Excelente profesional. Muy buena la atención, tanto su dedicación como las explicaciones sobre el tema. Muy agradeci…da.” Ver más\n„La sensación que he tenido es de que se trata de una persona que combina buenos conocimientos con habilidad para el …tratamiento, con lo que es perfecto” Ver más\n„Estava buscant un canvi de fisioterapeutes i en Marc em va ajudar molt amb el tractament que em va realitzar. La cal…or profunda em va poder treure tot el dolor que tenia acumulat de l'anterior professional. Vaig sortir flotant amb només una sola sessió. A més, la música que posa no és la típica zen, que ja va bé també. Moltes gràcies, Marc.” Ver más\n„Excelente profesional muy humano ante todo es muy agradable como persona es la primera vez después de tanto tiempo q…ue he vuelto a encontrar un profesional que aplica lo que un día juró DIOS LO BENDIGA Muy agradecida G.C.E.Q” Ver más\nRotura del ligamento cruzado anterior en Sabadell\nRotura del ligamento cruzado anterior en Terrassa


Vehicle Forces Especials Playmobil City | JOGUIBA\nJoguines Playmobil City ActionJoguines PlaymobilJoguines\nDescripció i característiques Vehicle Forces Especials Playmobil City\nVehicle Forces Especials Playmobil City Action amb sostre que es pot treure i espai per a 4 figures. Inclou llums i so.\nDimensions (LxWxH): 33,5 x 15,5 x 15 cm.


Rols que deterioren les teves relacions\nSegons la nostra manera d'actuar davant les circumstàncies i les interaccions amb altres persones podem contribuir a generar(-nos) malestar o, pel contrari, fomentar el nostre benestar i aconseguir relacions més satisfactòries. Com explica Stephen Karpman, psicòleg transaccional, podem diferenciar tres rols reactius: víctima, perseguidor i salvador.\nQuan adoptem una actitud reactiva, com diu la mateixa paraula, reaccionem de manera inconscient a les circumstàncies i al comportament de les altres persones. Actuem de manera immadura i sovint impulsiva. Per tant, els nostres actes no depenen de nosaltres, sinó que vénen determinats per l'exterior: si ens tracten bé o estem davant d'una situació que valorem com agradable, ens sentim bé i actuem assertivament. En canvi, si estem davant d'una situació que considerem desagradable, ens sentim malament i actuem a la defensiva. Per contra, quan mantenim una actitud proactiva, els nostres sentiments i actuacions no depenen de l'exterior. Som capaços de mantenir la calma i la pau interior, tot i haver rebut un mal tracte o d'haver experimentat una situació percebuda com a negativa.\nInconscientment, tots actuem o hem actuat seguint pensaments, sensacions i comportaments propis d'una actitud reactiva. Algunes vegades notablement i altres d'una manera molt subtil o davant circumstàncies o persones concretes. El primer pas és que ens observem a nosaltres mateixos per detectar quin rol reactiu estem adoptant. A continuació, ja podrem intentar canviar cap a una actitud més proactiva.\nEls tres rols reactius són: el victimista, el perseguidor i el salvador.\nQuan tenim un paper victimista ens sentim indefensos, incapaços de resoldre les dificultats, pensem que van en contra de nosaltres i que la vida és dura i injusta.\nQuan tenim un paper perseguidor jutgem, sentim ràbia i frustració i culpem als altres o a nosaltres mateixos del que ens passa.\nQuan tenim un paper salvador assumim responsabilitats que no ens pertanyen respecte el benestar dels altres i ens sacrifiquem, ja que ens considerem "imprescindibles" o no som capaços de dir "no" quan ens demanen ajuda.\nDe fet, no adoptem només un d'aquests tres rols. Normalment canviem d'un a l'altre, de vegades en qüestió de segons. A més, tots aquests rols comparteixen de base un sentiment de victimisme, de no controlar les circumstàncies que ens envolten, de por i desconfiança. En definitiva, són reactius. Per exemple, quan una persona intenta "salvar" a una altra però el seu esforç no és reconegut, se sent decebuda i adopta un paper victimista, que pot derivar al paper perseguidor, a culpar l'altre de la seva frustració. Com podem veure, assumir una actitud reactiva implica no acceptar la realitat que ens desagrada i això ens porta a manipular l'entorn (encara que no sigui conscientment), fet que genera malestar en un mateix i fa malbé les relacions. La bona notícia és que està a les nostres mans reconvertir aquests rols reactius en actituds proactives.\nSi tenim un paper victimista hem de guanyar confiança en nosaltres mateixos, aprendre i millorar habilitats per solucionar els nostres conflictes, en lloc de queixar-nos i esperar que siguin els altres que ens els resolguin. Així, adoptem un paper actiu en la creació de la nostra realitat.\nSi tenim un paper perseguidor hem d'acceptar que no ho podem controlar tot i, en lloc de criticar el que no ens agrada i culpabilitzar els altres, hem d'aprendre a gestionar les emocions i assumir la responsabilitat dels nostres actes.\nSi tenim un paper salvador hem de centrar-nos en el nostre propi benestar sense que depengui del que puguem fer pels altres, aprendre a dir "no" i permetre'ns demanar ajuda si ho necessitem. Així, no creem relacions de dependència ni influïm innecessàriament en la vida dels altres, sinó que els transmetem confiança i alè perquè siguin ells els protagonistes de les seves vides.\nTambé podem observar aquests rols en els altres. En aquest cas, no podem fer el canvi per ells, però sí que podem comprendre'ls. Entendre des de la humilitat que actuen de manera reactiva perquè encara no han adquirit consciència suficient per fer-ho d'una manera sàvia i assertiva, fomentant el benestar propi i aliè. Únicament hem d'assumir la nostra responsabilitat (no la seva) i portar la situació el millor possible. Mantenint la calma i la serenitat, podem crear un ambient més harmònic, potenciar la bona entesa entre les persones i, si ho considerem adequat, donar-los informació que els pugui ajudar en el seu creixement personal.\nLlegir el post en castellà


Prats i Sansor municipi al cor de la Cerdanya\nLlicenciataris de Engel & Völkers Cerdanya / Blog / Prats i Sansor municipi al cor de la Cerdanya\nLes bondats de Prats i Sansor\nPrats i Sansor es divideix en Prats poble, barri Capdevila, Sansor poble i la urbanització de segones residències El Pla. Es troba en plena vall del Segre i compta amb una important trajectòria històrica. La seva ubicació és ideal per gaudir d'activitats a l'aire lliure i compta amb dos hípiques que brinden servei de restaurant també. Les seves bondats el fan un lloc ideal per comprar una casa de vacances al cor de la Cerdanya.\nLlegiu més sobre Prats.


Catalunya Nord recupera l'activitat a les terrasses de bars i restaurants\nCatalunya Nord reobrirà terrasses de bars i restaurants el 19 de maig\tCatalunya Nord reobrirà terrasses de bars i restaurants el 19 de maig\nEs reobre el pas entre Maçanet de Cabrenys i Costoja\tEs reobre el pas entre Maçanet de Cabrenys i Costoja\nCatalunya Nord començarà a vaccinar tots els més grans de 18 anys\tCatalunya Nord començarà a vaccinar tots els més grans de 18 anys\nCatalunya Nord recupera l’activitat a les terrasses de bars i restaurants\nEl territori avança en el pla de reobertura que permet la recuperació de l'activitat en comerços essencials, museus, teatres i cinemes\nAvança el desconfinament a Catalunya Nord, després que el 3 de maig s’aixequés la restricció de viatjar a regions de l’estat francès i es deixés de requerir el salconduit de desplaçaments. Avui, en un nou pas de reobertura, els bars i restaurants han pogut tornar a acollir clients a les terrasses, després de gairebé deu mesos de tancament, en els quals només han pogut servir menjar a domicili o per emportar.\nDe totes maneres, la restauració no és l’única beneficiada d’aquesta reobertura, ja que la relaxació de mesures també arriba al comerç i al món cultural. A partir d’avui poden tornar a operar els comerços no essencials, que estaven tancats des de l’abril, mentre que obren també els museus, monuments, sales de cinema i teatres, que estaven tancats des de l’1 de novembre.\nDe moment, el confinament nocturn es manté vigent de nou de la nit a sis del matí.


Ribó fa el que criticava a Pujol - Notícies Societat - Notícies Societat - e-notícies\nSocietat · 8 de Juny de 2012. 13:27h.\nLamentava que involucrés Catalunya en una qüestió personal però ara al·lega que els seus viatges representen "el país amb la senyera"\nEl Síndic de Greuges, Rafael Ribó, ha tingut la mateixa actitud que va criticar del president Jordi Pujol quan l'any 1986 va referir-se a Banca Catalana en la clausura de la festa anual de Convergència Democràtica (CDC). El llavors secretari del PSUC va subratllar que Pujol no podia involucrar Catalunya en una qüestió particular com la petició de processament i que calia "posar fi a aquesta manipulació de Catalunya".\nRibó va desqualificar llavors la frase pronunciada per Pujol "la mentida no guanya mai", la postura d'aquest, que va descriure com "la tàctica de l'estruç", és criticable des del punt de vista de conseller d'un banc la gestió "va ser nefasta" i des de la seva qualitat de president de la Generalitat.\nPerò després que El Mundo donés a conèixer que el Síndic havia fet una cinquantena de viatges en dos anys, Ribó va utilitzar el mateix argument que l'expresident i va manifestar que aquest mig centenar de desplaçaments han estat d'utilitat per fomentar "l'aprenentatge, les activitats d'intercanvi, la tasca de lideratge i de representació del país amb la senyera".\nA més, en una entrevista a 8aldia de 8tv va vincular la informació sobre els seus viatges amb un atac contra Catalunya. En aquest sentit, va expressar que "El Mundo és un diari que ha reclamant més d'una vegada que s'ha de reformar la Constitució i suprimir les autonomies". Finalment, va afegir que "a alguns els pot molestar que el que en diuen 'càrrec regional' sigui president dels Ombudsman de tot Europa".\nDemanen al Parlament que retiri el títol de Comte de Barcelona al Rei\nPresidència destina més de 12 milions a cooperació\n#21 Mercè, Barcelona, 11/06/2012 - 14:51\nEls comunistes haurien de ser prohibits i empresonats! Visca Catalunya!\n#20 Joanet, Bcn, 09/06/2012 - 14:53\nI que DIU lHerrera? Demanem comissio dinvestigacio Camats?\n#19 Jordi, Barcelona, 09/06/2012 - 13:12\nLa única diferència entre Rafael Ribo i Juan Carlos és el que el primer es un comunista reciclat, bé un stalinista que s'amaga de ser-ho i el segon un borbó que no s'amaga. Però pel que fa a disfrutar de la parella sexual són el mateix que paguin els pringants/des ciutadans/nes. Corruptes !\n#16 Kropotkin, Vic, 09/06/2012 - 08:57\nQue bien viven los "patriotas" en Cataluña...\n#15 Boig de la muntanyeta, Tarragona, 09/06/2012 - 01:32\nHome, si el problema, a més dels brutals 50 viatges en 2 anys és si va no amb la seva Cap de Gabinet. Podria explicitar el número de viatges que ha fet sense ella als darrers dos anys. Ah! i aquests són viatges internacionals. Quants n'ha fet per Espanya en el mateix període? S'ha de tenir cara !!!!


Two-Bedroom Apartment Fondachello di M. -CT- with an Outdoor Swimming Pool 01 Mascali Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 196 allotjaments a Mascali.\nTwo-Bedroom Apartment Fondachello di M. -CT- with an Outdoor Swimming Pool 01\nFondachello, Mascali, Itàlia - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nConvenientment situat a Fondachello, Two-Bedroom Apartment Fondachello di M. -CT- with és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Two-Bedroom Apartment Fondachello di M. -CT- with asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de aparcament de cotxes, habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aparell de televisió, nevera, plat de dutxa, rentadora, cafetera/tetera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Two-Bedroom Apartment Fondachello di M. -CT- with és una elecció inteligents per a viatgers a Fondachello, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nEspai comú 1 llit individual, 1 llit extragran, 2 llits de llitera, 2 sofàs llit\nDescompte a Two-Bedroom Apartment Fondachello di M. -CT- with an Outdoor Swimming Pool 01


Exposició de l’art de “Frankenweenie” de Tim Burton | ASIFA-CAT\nExposició de l’art de “Frankenweenie” de Tim Burton\nSET PAÏSOS PRESENTARAN L’EXPOSICIÓ ITINERANT DE L’ÚLTIMA PELICULA D’ANIMACIÓ EN STOP-MOTION REALITZADA PER TIM BURTON “FRANKENWEENIE”\nL’art de l’Exposició Frankenweenie s’estrenarà a Barcelona, Espanya, en el festival *CineEurope (solament per als professionals del sector), al juny els dies 18-19-20-21 ,tambè es podrà veure’s a Madrid on sera per a tots els públics a finals de Setembre.\nEls set països en els quals s’exhibirà són :Espanya, França, Anglaterra, Japó, Mèxic, Canadà i els EUA\nL’art de l’Exposició Frankenweenie captura la màgia del procés de realització i lliurament a l’audiència una visió exclusiva en el procés d’animació stop-motion portat a la vida pel visionari director Tim Burton. Des dels esbossos originals dibuixats per Burton, per a suports extensos, jocs i titelles.\nL’exposició mostra el detall artístic i la visió que ha anat a portar aquesta tendra història a la pantalla gran en la més esperada pel·lícula d’animació de 2012.\nL’art de l’Exposició Frankenweenie s’endinsa al món d’un nen que, inspirat per la ciència i l’amor del seu gos, porta al seu nou animal domèstic d’entre els morts.\nAquí veureu algunes imatges del procés de creació , juntament amb un video on explica el que es podrà veure en l’exposició.\nSIETE PAÍSES PRESENTARÁN LA EXPOSICIÓN ITINERANTE DE LA ÚLTIMA PELICULA DE ANIMACIÓN EN STOP MOTION REALIZADA POR TIM BURTON “FRANKENWEENIE”\nEl arte de la Exposición Frankenweenie se estrenará en Barcelona, España, en el festival CineEurope (solo para los profesionales del sector), en junio los dias 18-19-20-21 ,tambien podrá verse en Madrid donde se abrira a todos los públicos a finales de Setiembre.\nLos siete países en los que se exhibirá son :España, Francia, Inglaterra, Japón, México, Canadá y los EE.UU.\nEl arte de la Exposición Frankenweenie captura la magia del proceso de realización y entrega a la audiencia una visión exclusiva en el proceso de animación stop-motion traído a la vida por el visionario director Tim Burton. Desde los bocetos originales dibujados por Burton, para apoyos extensos, juegos y títeres.\nLa exposición muestra el detalle artístico y la visión que ha ido a llevar esta tierna historia a la pantalla grande en la más esperada película de animación de 2012.\nEl arte de la Exposición Frankenweenie se adentra en el mundo de un niño que, inspirado por la ciencia y el amor de su perro, trae a su nuevo animal doméstico de entre los muertos.\nAquí vereis algunas imagenes del proceso de creación , junto con un video donde explica lo que podrá verse en la exposición.\nL'entrada va ser publicada el Exposicions, Festivals per asifacat. Guarda l'enllaç permanent.\nUn pensament sobre “Exposició de l’art de “Frankenweenie” de Tim Burton”\nHolley el febrer 22, 2013 a les 1:45 pm va dir:\nThe following blog post, “Exposició de l�art\nde �Frankenweenie� de Tim Burton | ASIFA-CAT” demonstrates that you actually fully understand just what exactly u are communicating about!\nI actually thoroughly am in agreement. Thanks a lot ,Noreen


20 mil Braçades de viatge...: de juliol 2012\nEl golf de Roses és un golf situat a la costa de l'Alt Empordà, al N de la Costa Brava, que s'obre a la mar Mediterrània entre el S de la península del cap de Creus i el massís del Montgrí. És el principal golf de la costa de Catalunya i constitueix la sortida natural al mar de la comarca i de les terres de Girona. Pren el nom de la vila de Roses, la població més important de la seva costa. Està considerat un dels millors golfs del món.\nEl proxim Diumenge 29/07/2012, probarem de creuar-lo amb l'ajuda de Diversport. Són 17,5 Km de distància, les previsions meteorológiques no són les millors i la meva forma física no és la que voldria......, però l'aventura és l'aventura.....\nPublicado por Victor en 8:32 1 comentari:\nPublicado por Victor en 11:19 Cap comentari:\nLa ría de Vigo acogerá el 7 de julio la travesía a nado más dura de Europa\nLa ruta será de 27 kilómetros entre Cíes y San Simón\nVigo 22 de junio de 2012 18:44 GMT ( LA VOZ DE GALICIA).\nLa ría de Vigo acogerá el sábado 7 de julio la primera edición de La Batalla de Rande a nado, una prueba de ultrafondo en aguas abiertas que recorrerá los 27 kilómetros que separan las islas Cíes de la de San Simón.\nSe trata de una travesía a nado que está considerada por muchos especialistas como la más dura del continente, tanto por su distancia como por las condiciones de temperatura de la ría de Vigo, ya que puede alcanzar los catorce grados y registra corrientes en contra de la dirección de carrera.\nLa salida tendrá lugar a las diez de la mañana y la organización espera que los nadadores más rápidos lleguen a meta seis o siete horas después, aunque, a su entender, las inclemencias del mar pueden provocar retrasos de una o dos horas a cada deportista.\nEntre los deportistas inscritos destaca la presencia de Miguel Martínez, varias veces campeón de España de carreras a pie de 100 kilómetros y primer español clasificado en el doble Ironman de Lanzarote, o el vigués Alejandro Hernández, quien ya ha completado ocho Ironman.\nEntre las mujeres, estarán en la prueba Minerva Pujol, cuarta en los recientes Mundiales Máster de 3.000 metros y Sherezade Sigut, vigente campeona de la travesía La Bocaina, en la que los participantes tienen que superar los quince kilómetros que separan las islas de Lanzarote y Fuerteventura.\nDesde Cíes, la llegada al fondo.\nPublicado por Victor en 15:03 Cap comentari:\nGolf de Roses: Roses-l'Escala.17,5 Km. 29/07/2012....


ALUMBRADO PÚBLICO – TEJEDA Andled Energy recibió el encargo de renovar la iluminacion del municipio Gran Canario de Tejeda, con el objetivo de mejorar la calidad y la eficiencia del sistema, con el consecuente ahorro económico para el consistorio. En el conjunto...\nALUMBRADO PÚBLICO – TORRES DE HÉRCULES Uno de los edificios más emblemáticos de Andalucía, las singulares Torres de Hércules en el Campo de Gibraltar, cuenta desde ahora con una nueva iluminación exterior gracias a los equipos Slimpro de Andled Energy. Seis...


Últim tret de gràcia a BCN World, Melco abandona el projecte | PACommunity\nInicio Artículos Últim tret de g...\nÚltim tret de gràcia a BCN World, Melco abandona el projecte\nA tres mesos que venci l'opció de compra dels terrenys del Centre Recreatiu i Turístic (CRT) de Vila-seca i Salou on s'ha d'ubicar el projecte conegut com a BCN World, Melco ha anunciat que deixa el projecte. Melco, que anava de la mà de Hard Rock, a l'hora d'invertir conjuntament 2.500 MEUR a la vora de PortAventura, ha abandonat, pocs mesos després d'insinuar la seva aposta per Xipre com a nou destinatari a Europa. Dels sis casinos que hi havia projectats es van passar a tres amb l'adéu de Veremonte i la renúncia d'un de la mateixa Melco, i ara possiblement tot es queda en res com Eurovegas o Gran Scala. Així mateix, Melco ha explicat que finalitza l'acord entre MelcoLot Ltd y Melco International Development Ltd per optar a una llicència de casino hotel al complex de la Costa Daurada. Tot i que de moment no es coneixen més detalls, han anunciat que pròximament emetran nous comunicats.\nEl comunicat emès per MelcoLot Limited i Melco International Development Limited explica que davant les incerteses generades en el context polític català i la inacció del Govern, trenquen la seva relació amb el projecte. Consultat perdelCamp.cat, fonts del mateix govern asseguren que no tenen coneixement d'aquesta decisió tot i que no la desmenteixen, i apunten a un possible canvi societari del conglomerat empresarial de Hong Kong. Nombrosos mitjans especialitzats s'han fet ressò recentment d'aquesta notícia i la relacionen amb la fi del projecte anteriorment conegut com a BCN World. La decisió de Melco ja ha estat comunicada a la borsa de Hong Kong.\nlo que tiene que hacer el govern es buscar un socio como Universal o Disney y dejarse de milongas de casinos y proyectos inciertos. Vamos a jugar a caballo ganador de una vez por todas\nCon BCNWorld cada vez con menos futuro, este es el momento idóneo para PortAventura para hacerse con parte de los terrenos y asegurarlos para próximas expansiones del resort\nmientras esten los de la CUP en el gobierno, dinamitando y oponiéndose a proyectos como este mal vamos,ya se sabía que era su prioridad número 1 acabar con BCN world y lo han conseguido... los de convergencia ya lo tenían todo atado y lo querían,pero con todo el follon en el govierno por culpa de la cup al final todo a la basura...\nSi finalmente BCNWorld no se desarrolla, PortAventura World debería aprovechar la oportunidad para comprar los terrenos que iba a ocupar este proyecto. Así se podría ampliar PortAventura Park por detrás de China y Polinesia y, además, construir el hotel Tahití y hasta una zona comercial, todo dependiendo directamente del resort.\nYa decía yo que esto de BCN World no tenía futuro... Al final ni Eurovegas Madrid ni BCN World,aunque en parte siento algo de lástima por los puestos de trabajo que podrían estar vacantes y el impacto económico en la zona. Pero igualmente desde el principio el proyecto no me acabó de convencer


L’Ajuntament consensuarà amb els agents socials un pla per a millorar les infraestructures viàries i ferroviàries d’Elx – Ajuntament d'Elx\nL’Ajuntament consensuarà amb els agents socials un pla per a millorar les infraestructures viàries i ferroviàries d’Elx\nL’alcalde explica que l’objectiu és plasmar els projectes estratègics en matèria de comunicacions i transport, el desenvolupament del qual es considera essencial per a la millora de la competitivitat i l’impuls de la productivitat del teixit empresarial del municipi\nL’alcalde d’Elx Carlos González, acompanyat per la regidora d’Urbanisme, Ana Arabid, i pel regidor de Modernització de l’Espai Públic, Héctor Díez, ha presentat l’esborrany del Pla Municipal d’Infraestructures Estratègiques per a la competitivitat i la sostenibilitat. Un document que González desitja “consensuar” amb els agents socials i l’objectiu del qual és plasmar “els projectes estratègics en matèria de comunicacions i transport, el desenvolupament del qual es considera essencial per a la millora de la competitivitat i l’impuls de la productivitat del teixit empresarial del municipi d’Elx”.\n“La Junta de Govern ha dut a terme una aprovació preliminar d’aquest pla per a la seua remissió al Consell Econòmic i Social de la Ciutat on volem obrir un debat sobre les necessitats d’infraestructures, a mitjà i llarg termini, per a la ciutat”, ha explicat González, qui ha afegit que “hem aprovat un document obert que ofereix una visió ordenada de les necessitats d’infraestructures en matèria viària i ferroviària. L’objectiu del seu debat és millorar-lo i enriquir-lo”.\nSegons l’alcalde “al final d’aquest procés esperem aconseguir un gran acord de ciutat sobre les infraestructures que són essencials per a millorar la competitivitat del territori i de les empreses, d’altra banda, per a millorar la nostra connexió amb l’entorn i, també, per a afavorir la cohesió territorial”.\nGonzález ha destacat que es tracta d’una proposta que en aquests moments de crisis cobra més importància. “Davant aquesta situació es vincula la reconstrucció econòmica a la inversió en infraestructures. Per tant, aquest pla d’infraestructures forma part de l’estratègia de reactivació econòmica de la ciutat a mitjà termini”.\nL’alcalde ha recordat que des de l’aprovació del PGOU de 1998 s’han executat diversos projectes que han tingut un indubtable impacte positiu a la ciutat. Aquest és el cas del tram de l’autovia del Mediterrani A-7, des de l’A-70 a Monfort del Cid (autovia del camí de Castella), la Via Parc Elx-Alacant (CV-86) o el nou accés ferroviari d’alta velocitat, així com la nova estació d’Elx.\nEl document elabora recull 18 propostes d’actuació, nou vinculades a les infraestructures viàries i la resta a infraestructures ferroviàries.\nLes actuacions prioritàries en matèria viària són la finalització de la Ronda Sud, l’alliberament del peatge de la segona circumval·lació Alacant-València, la connexió directa d’Elx Parc Empresarial amb l’A-70, la duplicació total de la carretera Elx-Santa Pola i la connexió directa de l’estació de l’AVE amb el tram de l’A-70 entre Elx i Crevillent.\nQuant a les infraestructures ferroviàries, l’alcalde ha destacat l’entrada en funcionament de l’AVE entre Elx i Madrid, la modernització de la xarxa de rodalia Alacant-Elx-Múrcia, la connexió ferroviària amb l’aeroport, la connexió entre la xarxa de rodalia i l’estació de l’AVE i la creació d’una estació en el node Torrellano-IFA-Parc Empresarial, que provoque la connexió entre la ciutat i aquest node socioeconòmic.\n“Estem convençuts que en aquest debat que volem obrir s’incorporaran noves propostes. En qualsevol cas, aquestes 18 són les necessitats d’infraestructures que considerem fonamentals per a millorar la connectivitat d’Elx amb Espanya i amb la UE, i com un mitjà per a enfortir la nostra competitivitat”, ha apuntat l’alcalde qui ha afegit que “volem aconseguir un gran acord de ciutat que ens servisca per a tindre un projecte clar recolzat per tota la societat il·licitana i que ens servisca també per a tindre una posició sòlida davant la resta d’administracions competents”.\nDescarregueu ací el Pla d’Infraestructures Estratègiques d’Elx


PAHV-GRAMENET: Primera acció internacional de la PAH / Primera acción internacional de la PAH\nPrimera acció internacional de la PAH / Primera acción internacional de la PAH\nAixí acaba la primera acció internacional de LA PAH, ens desallotgen mentre dos policies encaputxats, ens graven. Ens fan fora sense que tinguem notícies de Blackstone un fons voltor al qual Catalunya Caixa (rescatada amb diners públics) li va cedir el 90% de les seves hipoteques i la pràctica habitual és comprar pisos a preu de "saldo" i vendre'ls el més ràpidament possible i desnonant a les persones si és necessari.\nQue ho sàpiguen totes # BlackstoneEvicts\nAsí termina la primera acción internacional de LA PAH, nos desalojan mientras dos policías encapuchados, nos graban. Nos echan sin que tengamos noticias de Blackstone un fondo buitre al cual Catalunya Caixa ( rescatada con dinero público) le cedió el 90 % de sus hipotecas y cuya práctica habitual es comprar pisos a precio de "saldo" y venderlos lo más rápidamente posible y desahuciando a las personas si es necesario.\nQue lo sepan todas #BlackstoneEvicts\nPublicado por PAHV-GRAMENET SANTA. COLOMA en 14:52