Hermenegildo Miralles. Les rajoles d’imitació / El Blog de la BC / Inicio - Biblioteca de Catalunya\nEstás en: Inicio / El Blog de la BC / Hermenegildo Miralles. Les rajoles d’imitació\nEtiquetas: Rajoles de cartró , Modernisme , Ermenegild Miralles , Arts decoratives\nLa figura d’Hermenegildo Miralles s’emmarca en la Barcelona de finals de segle XIX, on una economia industrial en fase de creixement afavoria l’existència no tan sols d’una sòlida alta burgesia sino també l’aparició d’una important classe mitjana.\nRetrat d’Hermenegildo Miralles realitzat per Ramón Miró\nL’alta burgesia delerosa de significar-se socialment construí esplèndides mansions que foren dissenyades i bastides per grans arquitectes com Josep Puig i Cadafalch, Lluís Domènech i Montaner, Antoni Gaudí, Enric Sagnier i tants d’altres, però les classes mitjanes emergents volgueren des de la seva posició també emular les classes més altes erigint cases significades però de caire més humil.\nI és en aquesta Catalunya de fi de segle, objecte d’alteracions socials i estructurals, on s’emmarquen també els canvis en les arts decoratives i on la figura d’Hermenegildo Miralles té un paper de gran importància. Miralles va dignificar l’art gràfic aplicant-lo a les arts decoratives i industrials adaptades a l’arquitectura.\nL’activitat original de la casa Miralles foren les enquadernacions artístiques, però l’industrial va ser absolutament innovador quan va aconseguir fusionar les arts gràfiques i decoratives amb la invenció d’un nou tipus de rajoles de cartró pedra i altres variants, fins aleshores pròpies de l’art de la ceràmica, que s’utilitzaren des dels anys 80 del segle XIX fins a finals dels anys vint del segle XX.\nHermenegildo Miralles actuà com a productor, promotor i dinamitzador del moviment modernista, però en relació amb la seva activitat industrial se’l considera parcialment modernista. Es formà al costat de Pere Domènech, pare de l’il·lustre arquitecte, i demanà col·laborar amb artistes de renom dins el panorama català de l’època com Josep Triadó i Ramón Casas o arquitectes de la talla de Josep Puig i Cadafalch i Lluís Domènech i Montaner per a la creació i disseny dels seus productes: tapes industrials, cromos, etiquetes, cartells..., tot i que el mateix Miralles actuava també com a dissenyador.\nAl marge del taller d’enquadernació, on primordialment es dedicava a l’enquadernació artística, industrial i de manipulació de paper, Miralles també realitzava litografia artística elaborant productes de publicitat i altres tipus d’impresos comercials i socials, la qual cosa li va permetre dirigir-se a un públic molt ampli, des de bibliòfils i col·leccionistes amb les enquadernacions de luxe fins a un públic més popular, amb l’objectiu de crear objectes d’alt nivell artístic a un preu econòmic.\nEn aquest context, l’any 1892 Hermenegildo Miralles va fer la patent d’invenció de les rajoles de cartró a semblança dels “azulejos” reals en forma, colors, dibuixos, relleu, envernissat... i la presentà el mateix any a l’Exposició Nacional de Mostres Artístiques i Internacional de Reproduccions. Aquestes rajoles, segons Rafael Puig i Valls en un article de la revista Hispania responien afirmativament a les següents qüestions: “¿Cómo es posible, con los recursos Industriales de estos tiempos, poner el lujo al alcance de todas las fortunas? O lo que es lo mismo: ¿Qué procedimientos y que recursos ha de emplear el industrial inteligente para que los que no pueden emplear la piedra de silleria, la mayólica y la ceràmica, las maderas finas y los hierros artísticos a la construcción por ser demasiado caros, puedan mediante una ficción o un procedimiento industrial conseguir el goce de un decorado ostentoso sin que traspase el gasto posible de una fortuna modesta?”.\nAquest article deixava inserit l’esperit i l’objectiu d’Hermenegildo Miralles d’adreçar els seus productes a un estrat social ampli, per tal de permetre’ls fruir de l’art sense que aquest sigui patrimoni exclusiu de les classes socials més privilegiades.\nL’any 1894 Miralles publicà el catàleg complet “Azulejos cartón piedra” amb una portada neogòtica dissenyada per Josep Pascó (1893) i considerada avui dia una peça de col·leccionista. La Biblioteca de Catalunya en conserva un exemplar que forma part del Fons Hermenegildo Miralles.\nAzulejos cartón piedra : catálogo 1894. Top: V (7) BC 12\nEn el catàleg es definien clarament les característiques, avantatges i el procediment pràctic de col·locació d’aquestes rajoles i s’incloia el “plan general para la colocación”. Hermenegildo Miralles aprofità aquest catàleg per difondre i fer publicitat del producte: “Dichos azulejos no deben coniderarse como una imitación de los de arcilla, sinó como un producto nuevo, resultado de los adelantos de la industria moderna; son un elemento insustituible para la decoración interior de habitaciones, frisos, arrimaderos, muebles, etc...que ha merecido en el mundo entero el aplauso y la aceptación de las personas inteligentes y de buen gusto práctico”.\nAixí mateix, Aitor Quiney assenyala en la seva publicació “Hermenegildo Miralles, arts gràfiques i enquadernació” que, segons Francesc Fontbona, les rajoles d’imitació de Miralles recullen en aquells moments la moda “revival” goticista, talment com ho feien les seves enquadernacions. En definitiva, Miralles cultivà un eclecticisme estilístic que responia a la realitat de l’època.\nSeguint la informació facilitada per l’esmentat catàleg, les rajoles eren fetes amb tres classes de cartró, lligats entre sí per pressió hidràulica, de mides 20 x 20 cm, amb l’aparença semblant a les rajoles de València, d’inspiració islàmica i historicista, litografiades, impreses o fototípiades, envernissades per les dues cares de cada peça i els cantells per assegurar un aspecte lluent i impermeable. S’utilitzaven com a revestiments murals i especialment per a arrambadors d’interiors, tot i que també es podien aplicar a mobles i teginats.\nCom a principals avantatges es destacava la facilitat i rapidesa de col·locació, la resistència superior a la de l’argila i la seva lleugeresa (entre 120 i 150 g cada una), de fàcil i econòmic transport i d’un considerable baix cost en relació amb l’efecte que produïen, similar a les peces ceràmiques. Es podien adquirir en els magatzems de papers pintats, on assessoraven els clients i feien la instal·lació de les rajoles.\nLa Biblioteca de Catalunya també conserva una rajola d’estil oriental datada a l’any 1899, procedent de la casa Menacho (Font de l’Oca), que en formava part originalment d’un arrambador de la planta baixa.\nRajola de cartró pedra de la casa Miralles. Top: UG-BC-160\nRajola de cartró pedra a la Masia de la Font de l’Oca\nA partir del 1896, Carles Llobet i Busquets fou el nou dibuixant i director artístic del Taller Miralles, confeccionant i executant els dibuixos de plafons decoratius, plats i rajoles de diferents estils d’acord amb la moda i els diferents gustos dels consumidors (majòliques, hispano-àrabs, castellanes i catalanes antigues, renaixentistes...). Per la seva alta qualitat i elegància en el resultat, aquestes rajoles foren utilitzades per arquitectes de renom com el mateix Puig i Cadafalch, Antoni Gaudí o Andreu Audet.\nLes obres arquitectòniques més significatives i conegudes a dia d’avui que varen fer servir les rajoles de la casa Miralles, foren de bell antuvi la Casa Vicens de Barcelona, obra primerenca d’Antoni Gaudí de l’any 1883, on les rajoles instal·lades eren anteriors a la seva patent, el menjador de les caves Codorniu de Josep Puig i Cadafalch (1901-1904), El Gran Hotel Colón de d’Andreu Audet (Barcelona, 1902), l’Hotel Terminus de Josep Puig i Cadafalch (Barcelona, 1903), El Bar Torino (Barcelona, 1902-1911) sota projectes de Josep Puig i Cadafalch, Pere Falqués i Antoni Gaudí, el Palau dels marquesos d’Alella o la casa d’estiu de l’oftalmòleg Manuel Menacho a les Masies de Poblet, actualment coneguda com la Font de l’Oca i destinada a turisme rural.\nSala interior del Gran Hotel Colón. Revista Hispania, núm 92, 15 desembre 1902\nSaló interior del Bar Torino. Revista Hispania, núm 90, 15 novembre 1902\nActualment les rajoles es conserven a dues construccions: a la Casa Vicens de Barcelona (decora les parets del fumador) i a la casa Menacho (Font de l’Oca), conformant arrambadors de caire més eclèctic disposats en diferents estances de la planta baixa i especialment a la caseta del Cedre, edifici annex destinat a pavelló d’estiu de la mansió, on predominen les rajoles d’estil hispano-àrab.\nVista del fumador de la Casa Vicens\nRajola del fumador de la Casa Vicens\nTambé mereix especial atenció com a obra emblemàtica del modernisme el plafó decoratiu del Gall d’Indi (ca. 1900), de Carles Llobet Busquets, que es conserva al Museu d’Art Jaume Morera de Lleida.\nPlafó decoratiu Gall d’Indi (Museu d’Art Jaume Morera, Lleida)\nAixí mateix, la col·lecció del Museu del Disseny de Barcelona disposa de dues rajoles de cartró de l’any 1892. D’altra banda, el Cafè Els Quatre Gats, també de Barcelona, conserva un moble paraigüer de finals del segle XIX amb rajoles d’imitació incrustades.\nRajoles decoratives del moble al Cafè dels Quatre Gats\nAcostar l’art al major nombre possible de persones a preus assequibles mitjançant la col·laboració d’arquitectes, artistes i artesans, era una idea que poc temps abans un socialista utòpic com William Morris havia intentat estendre per la Gran Bretanya, creant el moviment conegut com Arts and Crafts que traspassà ràpidament les fronteres. La idea que l’art havia d’estar a l’abast de tothom i no només d’una elit arribà també a Catalunya, on els arquitectes modernistes van tornar a posar en valor el treball dels artesans en oposició a una societat cada cop més industrialitzada.\nAmb tota probabilitat, Miralles conegué també aquest moviment, però adoptà actituds industrials possibilistes, mancades del posicionament ideològic dels britànics i amb la voluntat de fer l’art més extensiu i assequible a diferents estrats socials que fins aquell moment havien quedat al marge de posseir objectes de significat valor artístic. L’aparició d’una important classe mitjana i un considerable augment del seu poder econòmic comportà a casa nostra l’aparició d’un nou tipus de client interessat també en gaudir de l’art, aspecte que fins aquell moment els havia estat vetat.\nÉs en aquest context que cal remarcar la importància de les rajoles d’imitació de cartró-pedra, força desconegudes encara avui dia, com un element significatiu per al progrés de l’arquitectura catalana des de les arts gràfiques. El programa Art Endins de TV3 sobre “La gran aposta decorativa d’Hermenegildo Miralles” de l’any 2006 ha contribuït també a difondre’n el seu valor.\nCasanovas la Rosa, Roman. “La Obra oftalmológica de Manuel Menacho”. Anales de Medicina y Cirugia vol. XLVI- Nº 195 (maig-juny 1966)\nFalqués, Pedro. “El Gran Hotel Colon y el arquitecto Audet”. Hispania, 92, 15 desembre 1902\nFontbona, Francesc. “La revitalització dels oficis artístics”. Història de l’Art català. Del modernisme al noucentisme. Volum 7\nGarcia i Espuche, Albert. “El Quadrat d'Or : centre de la Barcelona modernista : la formació d'un espai urbà privilegiat”. Barcelona : Lunwerg : Ajuntament de Barcelona, 2002\n“Hermenegild Miralles, un ceramista de cartró pedra o un enquadernador de rajoles”. El Francolí. Gener 2009 (nº 277)\nLacuesta, Raquel. “El Modernisme perdut”. Barcelona : Base : Ajuntament de Barcelona, 2013\nPuig i Valls, Rafael. “Una industria floreciente”. Hispania. Núm 90, 15 novembre 1902\nQuiney, Aitor. “Hermenegildo Miralles, arts gràfiques i enquadernació”. Barcelona : Biblioteca de Catalunya, 2005\nRosselló, M. “Rajoles de cartró pedra a l’arquitectura catalana”. Papier Mâché Tiles in Catalan Architecture. Coup de fouet 28:24-35\nRosselló i Nicolau, Maribel. “Revestiments per als interiors de l’arquitectura: algunes aportacions de la indústria”. Congrés a l’Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona\nTV3 Art endins. “La gran aposta decorativa d’Hermenegildo Miralles”\nVelez, Pilar. “De les arts decoratives a les arts industrials”. A Art de Catalunya, volum 11. Edicions de l’Isard. Barcelona, 2000\n Puig i Valls, Rafael. Una industria floreciente. Hispania. Barcelona : H. Miralles, 1899-[1903?]. Núm 90 (15 novembre 1902)\n Quiney, Aitor. “Hermenegildo Miralles, arts gràfiques i enquadernació”. Barcelona : Biblioteca de Catalunya, 2005. Pàg.78\nBon dia, l'article és molt interessant.\nHeu analitzat la tècnica pictòrica utilitzada per policromar i el tipus de vernís final?\nEl segell de l'empresa\nGràcies pel interessant escrit. Rajoles de H. Miralles les anem trobant de tant en tant, quan estudiem mobles. La qualitat és tan bona que de lluny semblen de ceràmica i quan les toques perceps el seu ingeniós cartró pedra. Es van col·locar en tot tipus de peça, des de seients a aparadors. Sabem de l'autoria perquè estan signades pel darrera amb el segell: "FABRICA NACIONAL DE AZULEJOS CARTON PIEDRA". PATENTE EN INVENCIÓN. HERMENEGILDO MIRALLES. Bailen . Barcelona. S'afegia el número de catàleg i en ocasions l'autor del disseny\nSílvia molt interessant i per mi totalment desconegut, gràcies per compartir-lo!


Vuit companyies aspiren a operar des de la Seu i a l'hivern hi haurà vols regulars - Poble Andorrà\nVuit companyies aspiren a operar des de la Seu i a l’hivern hi haurà vols regulars\nJordi Gallardo explica que està previst que hi hagi connexions amb diferents ciutats europees, a banda de xàrters per turistes\nEl ministre de Presidència, Economia i Empresa, Jordi Gallardo, ha revelat que hi ha fins a vuit companyies aèries interessades a operar a l’aeroport d’Andorra la Seu. Ho ha dit durant la seva participació al webinar organitzat aquest dijous al matí per part de l’Empresa Familiar Andorrana per abordar justament el futur d’aquesta infraestructura. El ministre també ha remarcat la importància que tindrà la implicació público-privada per garantir la viabilitat de l’aeroport d’Andorra la Seu. Així, ha deixat clar que caldrà “un acompanyament privat per tal que la inversió que s’hagi de fer perquè les rutes siguin sostenibles econòmicament sigui assumible”. Gallardo ha insistit que, si tot va segons al previst, a l’hivern ja podria haver-hi vols regulars, que es complementarien amb serveis chàrter. Aquest sistema mixt, amb vols a les ciutats europees més properes i vols chàrter en moments determinats, és el que interessa al Govern d’Andorra, tal com ha indicat Gallardo.\nEn relació al punt de control duaner que s’hauria d’instal·lar a l’aeroport, el ministre ha detallat que les converses amb el govern espanyol per establir-lo s’han vist afectades per la crisi sanitària. Així, tot i que estava previst poder començar-les abans de l’estiu, finalment no s’iniciaran fins al setembre.\nDes d’Aeroports de la Generalitat, el seu director general, Jordi Candelas, ha detallat que les projeccions a deu anys vista són que passin per l’aeroport d’Andorra la Seu uns 100.000 viatgers anuals. Candelas ha detallat l’equipament amb què compta ara mateix l’aeroport, així com les possibilitats de creixement previstes per tal d’adaptar-se a les necessitats de l’operativa comercial. Pel que fa a la possibilitat d’acollir vols nocturns, ha deixat clar que això requerirà una inversió d’entre 300.000 i 400.000 euros i que s’implantarà si hi ha demanda per fer aquests tipus de vols. També ha detallat que la terminal permet que una persona no trigui ni mitja hora entre que arriba a l’aeroport i embarca, un fet que es valora molt en els aeroports de proximitat.\nPer la seva banda, la jurista experta en dret aeroportuari a Brussel·les, Annabelle Lapièce, ha detallat la regulació europea en matèries com les ajudes a companyies aèries i que s’hauran de tenir en compte a l’equipament. També ha remarcat que el tractat internacional que caldrà establir entre Espanya i Andorra en relació al trànsit de viatgers per aquest aeroport no serà nou, ja que des de fa força anys França i Mònaco ja en van signar un de similar per regir el trànsit de viatgers d’aquest darrer país a través de territori francès.\nEl president de l’EFA, Francesc Mora, mentrestant, ha posat de manifest la importància que té per al Principat l’aeroport d’Andorra-la Seu un cop aprovat el sistema GPS d’aproximació. Ha remarcat que “un aeroport té un impacte molt important per al territori i aquest aeroport tindrà molt impacte tant a Andorra com a les comarques veïnes”. En aquest sentit, ha assegurat que “augmentarà la nostra sobirania com a país i millorarà la nostra competitivitat internacional a l’hora d’atraure visitants i inversions”. També ha apuntat la importància que aquesta infraestructura es complementi amb un heliport nacional. Diversos participants també han volgut tenir un record per les dues persones que van morir aquesta setmana en l’accident d’helicòpter a l’Alt Urgell.\n(Quatre mesos després) No queda cap cas de coronavirus\nSort que ara les companyies aèries no son com abans, la filial de IBERIA que va operar a aquest aeroport entre el 81 i el 83 amb línia regular tres salts al dia, varen tenir un molt alt índex de cancelacions, quan la companyia de Toulouse UNIAIR que venia de tant en tant amb xàrters no cancelava a mai cap vol. El molt motiu de les cancelacions sempre era el vent.


De Silicon Valley a Andorra. Carta al ministre Gallardo - Altaveu el diari digital d'Andorra\nDe Silicon Valley a Andorra. Carta al ministre Gallardo\n15/11/2021 (16:26 CET)\n“Volem ser Silicon Valley”. Heus aquí una bella promesa. Això és el que va anunciar, senyor ministre Jordi Gallardo, en una entrevista al diari espanyol La Razón. Benvolgut ministre, jo que sóc resident a Andorra des de fa gairebé 5 anys i emprenedor des de fa 15 anys, voldria que Andorra es converteixi en un petit Silicon Valley dels Pirineus.\nLi proposo doncs alguns elements de reflexió bastant simples i més aviat concrets que he pogut identificar en la meva vida quotidiana, de vegades complicada, com a emprenedor web.\nEn primer lloc, jo mateix he treballat en una empresa del Silicon Valley, així que m'agradaria fer algunes comparacions constructives.\nL’accés al món digital per a tothom!\nEls ciutadans connectats (i residents) són els primers clients d‘altres serveis en línia dels que malauradament no podem beneficiar-nos. Per exemple, és impossible veure programes de Disney+, rebre diners a través de PayPal, pagar amb Apple Pay, comprar articles de l'App Store o simplement crear un compte Microsoft per jugar a la Xbox.\nEs tracta, cert, de serveis ‘d’oci’, però no podem prescindir d’ells quan l'ambició és atreure talents.\nCom poden aquestes grans empreses no considerar Andorra ?\nUn grup de treball (taskforce) andorrà, format per residents vinculats als sectors afectats, podria intervenir sota el control de l’Estat.\nError 404 per a Disney + a Andorra com molts altres serveis disponibles a França i Espanya\nSenyor ministre vostè especifica que el país no té cap política d’atracció de youtubers. Tot i això, ara que han arribat a Andorra, per què no se’ls crea un entorn més favorable per tal que desenvolupin el seu negoci i puguin continuar creixent?\nCreem un estudi com Youtube Studio a París. Un espai a disposició dels youtubers i del món dels e-sports, amb tot l’equipament tècnic necessari perquè puguin gravar i que faciliti les seves creacions.\nFoto del Youtube Studio a París\nQuan es crea una start up, l’aspecte fiscal és òbviament important, però això no ho és tot. Hi ha molts altres elements que determinen la competitivitat d'una empresa. En el cas d'una jove empresa innovadora, la seva capacitat d'adaptació ràpida en un mercat competitiu és molt més important. Les empreses del nostre territori han de poder lluitar en igualtat de condicions amb els seus competidors en països estrangers. Hem d'elaborar una llista dels serveis empresarials B2B més utilitzats i millor integrats i signar convenis amb cadascuna de les seves empreses per posar-los a disposició a Andorra.\nStripe, l'eina de pagament millor integrada i més utilitzada del món, no està disponible a Andorra. Una mala notícia més per a tots els comerços electrònics andorrans i les empreses web.\nVol establir un visat per a emprenedors en el sector de les TIC. Molt bona idea! Per què no portar aquesta idea encara més lluny ?\nVegem què s’està fent a Estònia. Aquest petit país ha decidit crear l'e-Residency: un model de residència digital únic que permet a qualsevol persona que ho sol·liciti, convertir-se en resident virtual estonià, muntar un negoci al territori, obrir un compte bancari,... I sense ni tan sols estar obligat a viure-hi. Resultat: més de 70.000 nous e-residents des del 2014 i gairebé 15.000 empreses creades. Un èxit i una gran campanya de publicitat per al país. Un model similar permetria a Andorra multiplicar el nombre d'empreses creades, aportar capital, alhora que promocionar el país a nivell internacional (sense haver de sobrecarregar les nostres infraestructures). Un model escalable i eficient.\nNombre de nous e-residents d’Estònia mes a mes des del 2014 i empreses creades amb la participació de e-residents.\nDe temes com aquest encara n’hi ha molts, però segur que això ja ho sap vostè. Estic content de viure en un país enmig d'una revolució tecnològica i de participar en els reptes que tenim encara per davant. Ha obert la discussió sobre un tema apassionant posant com a objectiu el Silicon Valley. Comparteixo, doncs, la seva visió com a punt de partida per a la modernització i sostenibilitat de les activitats del nostre país.


Lilac Cottage Pitney Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHabitació Deluxe Doble amb dutxa - Dutxa\nlilac cottage, aller, High Ham, Pitney, Regne Unit - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Langport, no busqui més enllà de Lilac Cottage. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Lilac Cottage, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Àrea de fumadors són només algunes de les comoditats que fan que Lilac Cottage sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Lilac Cottage.\nTots els tipus de viatgers (59)Parelles (47)Viatgers en solitari (7)Famílies amb infants petits (2)Famílies amb infants grans (1)Grups (3)


Relat "El jardí secret"\nInici > detall del relat: El jardí secret\nUn relat de: Mistela\n- 2107 Lectures\nJo tinc un jardí secret\nVora el mar, besant les ones\nNo hi ha indret més enciser,\nUn doll de verd m'acarona.\nAllà el temps no hi compta gens,\nPuc badar un instant, un segle\nEl dia s'escola, amatent,\nMentre, quiescent, rebo el vespre.\nLa llum blanca, immaculada,\nAmant acoblada amb l'oratge\nQue prest esdevé daurada\nPer mantenir llur miratge.\nMil flaires reblen l'ambient\nParlant-me d'altres contrades:\nTarongina, espígol, encens,\nSàndal, te i melmelada.\nDe música també se'n sent\nÉs la brisa que ara dansa\nSardanejant amb el vent\nEsvaeix tota frisança.\nHi he plantat molts pensaments\nQue em bullen dins de la testa\nHi creixen ferms i valents\nSalvatges com la ginesta.\nTambé un ramell d'alegries\nReclamen un tros de terra\nQue el desconhort no hi floreix\nNi cap por adoba la cleda.\nAjaguda sota el cel\nToco els núvols amb delit\nM'embolcallen amb un vel\nQue enamora els meus sentits.\nTot el que vols és allà\nTot el que et cal allà ho trobes\nEscalfor, ànim, repòs\nCap qüestió, tot són respostes.\nDarrera la meva mirada\nTanca els ulls, dóna'm la mà\nQue hi restarem fins l'albada.\nPoesia molt ben escrita[Ofensiu]\nCorall | 05-12-2008 | Valoració: 10\nla ultima estrofa del teu bellisim vers, es en cant al amor apasible i etern.\nun jardí secret[Ofensiu]\nANEROL | 24-03-2008 | Valoració: 10\nun racó íntim, on tot és i se sent; la tema rima m'agrada perquè no és empalagosa; ans al contrari, el teu poema mostra imatges, expressions, sentiments, sensacions amb versos bonics, treballats i, alhora, senzills.\nGràcies al teu comentari t'he retrobat\nrnbonet | 24-03-2008\n...la mar, plena de misteris i de nostàlgies.\nHas sabut expressar tot l'encant que ens depara; tota la gràcia d'una terra ufana.\nallspicants | 22-02-2008 | Valoració: 10\nHe descobert el teu racó de relats i estic molt content de haver-lo trobat, també m'agrada el mar i far molt de temps que no hem sento de aquesta manera que tu tan be descrius..i saps..tinc una mica d'enveja. Sempre ens diuen "`s`ha de aprofitar el temps" . A mi m'agradaria perdre'l en el teu jardí secret i poder badar un instant o un segle.\nblaiv74 | 21-02-2008 | Valoració: 10\nMolt bo! M' agradat moltisim.\nUn poema amb molta musicalitat i profund.\nFeia dies que no em trobava uns versos de tanta qualitat. Et mereixes millor nota de autor de la que tens. Endavant!!!\nSóc nascuda a Barcelona, però visc al Vallès. Encoratjada per haver guanyat el premi de redacció de la Coca-Cola vaig fer un any de periodisme, que em va servir per descobrir que no tinc la desimboltura dels cercadors de notícies sinó més aviat l'esperit introspectiu dels cercadors de respostes, així que vaig decidir-me per la psicologia. He estat molts anys -masses- sense escriure ni un rengló, però sembla que he tornat al punt de partida per seguir una senda que no hagués hagut de deixar mai, puix en el meu cas mot a mot és la manera com vaig trobant-me i entenent, només a voltes, i molt sovint a empentes, la vida.\nSóc persona de contrastos: comunicació i reserva, sorpresa i seguretat, impulsivitat i reflexió, sociabilitat i solitud, muntanya i mar, compassió i crítica, indolència i perfeccionisme, generositat i egoisme, força i por, sol i nit, estiu i neu, preguntes i respostes, curiositat i discreció, música i silenci, arrels i llibertat, complexitat i senzillesa, ment i cor... i intento trobar l'equilibri entre tots ells, suposo que, si fa no fa, com tothom.\nTinc dos fills que són el meu actiu més important; no he plantat cap arbre ni he escrit cap llibre, qui sap si ho arribaré a fer mai...\nMudar la pell Capítol 2\nConte per qui ha deixat de creure en els contes


Eugène Atget. Rouen (reproduction of print). 1907 | MoMA\nEugène Atget Rouen (reproduction of print) 1907


ÁLEX AYUDA A HACER LA CENA. BRACKEN, BETH. 9788467569568 Librería COMPAS Universidad\nVista previa: ÁLEX AYUDA A HACER LA CENA


Fisioterapia en El Pont de Suert - servicios.miarevista.es\nFisioterapia en El Pont de Suert: selecciona de este listado de anuncios a los Fisioterapia en El Pont de Suert que se adapten a lo que necesitas. Compara presupuestos, ofertas o llama por teléfono a Fisioterapia en El Pont de Suert\nAgramunt Alcarràs Almacelles Almenar Balaguer Barbens Bellpuig Castellserà Cervera La Seu D'urgell Les Borges Blanques Lleida Mollerussa Solsona Sort Tàrrega Tremp Vallfogona de Balaguer Vilanova de Bellpuig\nFisioterapia El Pont de Suert\nSilvia Repes Sánchez\nCalle De Suix 16\nAv. Victoriàno Muñoz, 13


Política de galetes – Preventcovid\nEn compliment de la Llei 34/202 d’11 de juliol dels Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic (LSSICE), t'informem que aquesta web Prevenció de COVID utilitza cookies.\nPrevenció de COVID pot modificar aquesta política de cookies en funció de les exigències legislatives, reglamentàries, amb la finalitat d'adaptar aquesta política a les instruccions dictades per l'Agencia Española de Protección de Datos, per qüestions tècniques o de reorganització de la web; per això t'aconsellem que les visites periòdicament.\nPer resoldre qualsevol dubte sobre cóm s'utilitzen les cookies, escriu a la direcció de correu electrònic: 2jmesquidav@iesfelanitx.cat.\nCopyright © 2021 Preventcovid | IES Felanitx


A la caputxina!: ARENYS DE MAR: VIA CRUCIS DE LA RANGLERETA\nHeus aquí l’home! (Jn 19, 5)\nDivendres Sant, 10 d’abril de 2009\nAny rere any, des que vaig arribar aquí per primer cop l’any 2003, m’ha impressionat molt seguir aquest Sant Crist de la Parròquia pels carrers d’Arenys tot fent el Via Crucis i veure’l també entrar en aquesta Església del convent, restant, com ara, al bell mig de l’altar, presidint aquests moments de reflexió i pregària.\nAny rere any, també, d’alguna manera han anat ressonant en el meu interior aquelles paraules dites fa més de 2000 anys per un governador romà, Ponç Pilat, a una multitud enfervorida pel desig de venjança i la set de sang: HEUS AQUÍ L’HOME!\nPerò, què volia dir Pilat amb aquestes paraules? Què entenia la gent que cridava “crucifica, crucifica!”? Què entenem nosaltres, l’Església, amb aquestes paraules?\nHEUS AQUÍ L’HOME. Què volia dir Pilat? No hi érem allà, sols podem intuir-ho, però és lícit fer-nos la pregunta. Pilat té davant seu un home que li fa nosa. Potser ja està acostumat a aquesta mena d’aldarulls quan se li acumula tanta gent a Jerusalem, com cada any, amb motiu de la Pasqua. Per a Pilat, Jesús és un home més, fins i tot quan els qui el duen per a jutjar-lo el presenten com a rei. Però aquell presoner, contràriament a tants d’altres que ha tingut davant, no es defèn. Què li demanen? Que sigui executat? Si això encara el farà més amic del Cèsar... perquè no? Un problema menys. Una nosa menys. Heus aquí l’home són unes paraules que sonen a desfer-nos dels problemes que no tenim ganes d’afrontar, que ens demanen un posicionament, una responsabilitat, davant del proïsme que volem despatxar amb preses perquè ens entreté de coses més importants a fer. Fins a quin punt som Pilat?\nHEUS AQUÍ L’HOME. Què entenien amb aquestes paraules sacerdots i mestres de la Llei? Aquella gentada arrossegada, manipulada, en un moment de paroxisme? Jesús també els feia nosa, és evident. Qüestionava el Temple, la Llei, una Tradició, tot allò que implicava un sistema de coses ben travat, inamovible, còmode. Un sistema que deixava clar quins eren els bons i els dolents. Jesús els fa nosa. Cal treure’l del davant. Heus aquí l’home són unes paraules que apareixen com un dit acusador que fa evidents els nostres egoismes, les nostres mesquineses. Fins a quin punt som el sacerdot, el fariseu, la torba cridanera?\nHEUS AQUÍ L’HOME. Què signifiquen per a l’Església, per a nosaltres creients, aquestes paraules? Són, primer de tot, confessió de fe, reconeixement del profund misteri de l’Encarnació: Déu s’ha fet home, home de veritat, sense enganyifes ni aparences. I aquest home mor com un innocent, com un fracassat, com un maleït. Però també són, des de la fe, paraules de reconeixement, d’un profunda intuïció: Jesús és l’home (l’ésser humà) en majúscules. Ell ha realitzat, ha fet tangible, l’home en la seva plenitud: Aquell que privilegia les persones per damunt de les coses, Aquell capaç de cercar el perdut, Aquell capaç de donar la vida pels amics i pels enemics, desinteressadament, sense cercar res a canvi, perquè estima de veritat. L’home, podríem dir, com Déu mana. Heus aquí l’home esdevenen, aleshores, unes paraules que són també un repte per a cadascú de nosaltres: és cert que nosaltres no arribem, que ens quedem sempre curts en el ser plenament homes i dones. Cerquem, doncs, Jesús, acollim el seu amor, emmirallem-nos en Ell i ens anirem semblant a Ell, potser arribarà el dia en què serà Déu qui ens dirà a cadascú de nosaltres: Heus aquí l’home!, perquè transparentarem plenament el seu Fill.\nPublicat per jesuscaputxi a 16:19


Les accions de la companyia es van desplomar prop d’un 50% en dos dies aquesta setmana\nBarcelonaEls mercats demanen claredat i castiguen les mitges tintes, i la comunicació és l’assignatura pendent d’Abengoa. Justament fa set dies, la companyia andalusa feia públics els seus resultats i descartava l’escenari d’una ampliació de capital. Passat el cap de setmana, però, els inversors es van trobar amb tot el contrari: l’anunci d’una ampliació de capital de 650 milions d’euros, equivalents al 50% del seu capital. Una notícia que se sumava a la revisió a la baixa de les seves previsions de caixa per al conjunt de l’any. Davant aquests dos canvis d’opinió, els inversors no van tenir cap dubte i van castigar amb duresa el grup dedicat a les energies renovables, que va veure com les seves accions es desplomaven prop d’un 50% en dos dies.\nLa volatilitat dels seus títols és una llosa que Abengoa arrossega ja des de fa un any, quan es van destapar els dubtes sobre el seu nivell d’endeutament real. Aquest últim capítol reflecteix la mateixa dinàmica que l’empresa va viure al novembre, quan va haver de revisar a la baixa la previsió d’ingressos el dia de la presentació dels resultats. L’agència de qualificació Fitch va emetre aleshores un informe en què afirmava que el seu nivell d’endeutament era el doble del que l’empresa havia comunicat. L’endemà el seu conseller delegat, Manuel Sánchez, reconeixia que la caixa de 3.000 milions no era tal, ja que bona part dels diners estaven bloquejats per fer front a pagaments a proveïdors i altres compromisos. Més endavant l’informe de Fitch es confirmava i es feia públic que la caixa d’Abengoa rondava els 1.300 milions.\nEn el seu dia, Abengoa es va centrar massa en l’endeutament per finançar els seus projectes i ara els mercats l’hi fan pagar. “El cas d’Abengoa és complex i, en part, excepcional”, explica l’analista de Renta4 encarregat d’aquest valor, Iván Sanfélix, que explica que l’activitat d’aquesta empresa requereix un nivell d’inversions molt elevat i a llarg termini. Després de la patacada del novembre, semblava que el grup andalús havia apostat per un canvi de model que el fes menys dependent dels seus fons propis a l’hora de fer inversions. Però segons Sanfélix l’última ampliació de capital i la revisió a la baixa de la caixa demostren que no ha tingut èxit a l’hora de reconvertir el seu model.\nConfusió i incertesa\nAparentment, els resultats del primer semestre de la companyia van ser favorables. La primera meitat de l’any Abengoa va guanyar un 5% més que els primers sis mesos de l’any 2014, fins a arribar als 72 milions d’euros. A més, la seva cartera de comandes en enginyeria i construcció va arribar a la xifra rècord de 8.833 milions d’euros, un 3% més. Abengoa va ser la segona companyia més revaloritzada en la seva cotització fins a l’abril.\nAixí, doncs, el que castiguen els mercats, a més de l’alt nivell d’endeutament, és la “falta de claredat”, tal com aclareix Sanfélix. A finals de maig, segons explica l’analista, Abengoa va tancar un acord amb la nord-americana EIG que suposava una inversió de 1.840 milions d’euros en projectes a través d’una filial creada recentment, Abengoa Projects Warehouse, destinada a aquests tipus d’inversions en la línia del canvi de model de negoci que reclamaven els inversors. Però “el que inicialment semblava un acord favorable tampoc tindrà l’impacte que la companyia esperava en termes d’ingressos”, explica aquest analista.\nEn els últims dos dies, l’empresa ha repuntat més d’un 10% a la borsa, una altra prova de la seva volatilitat i “un efecte rebot”, segons els analistes, que veuen positiva l’ampliació de capital per reduir el passiu i dissipar, per fi, els dubtes.


Un home mor tirotejat a Llinars del Vallès | NacióGranollers\nUn home ha mort tirotejat al municipi de Llinars del Vallès aquest dijous al vespre. Segons ha avançat El Periódico, l'autor dels fets i la persona que hauria disparat a la víctima s'ha donat a la fuga. Els Mossos d'Esquadra estan investigant els fets, que han ocorregut al voltant de les 20h de la tarda d'aquest mateix dijous.\nEl pistoler hauria disparat almenys 8 trets contra la víctima i després ha fugit per la carretera que connecta Llinars amb Vilalba Sasserra.


Wikileaks a la catalana - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Wikileaks a la catalana - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nWikileaks a la catalana\nMiguel Martín i Gamisans\nGràcies a l’Isabel Martí de La Campana vaig tenir l’oportunitat de conèixer el procés d’edició de Wikileaks per dins, obra imprescindible per a qualsevol amant de la informació i la llibertat. El llibre de Daniel Dömscheit-Berg, que va ser número dos de l’organització liderada per Julian Assange, dóna les millors pistes del que pot ser un bon model per ajudar a tornar als orígens del periodisme i que aquest exerceixi la seva funció de diligent observador de la realitat denunciant els abusos del poder.\nEls equips d’investigació dels mitjans de comunicació van anar passant a millor vida i han quedat en l’imaginari noms de referència, digui’s Xavier Vinader o Pepe Rei, mentre d’altres s’han reconvertit cap al gènere de l’espectacle com Melchor Miralles. La pressa i la necessitat de reduir costos van matar aquestes seccions que anys més tard alguns rotatius han intentat recuperar però sense completar-ho.\nWikileaks ha aconseguit fer el pols més dur a la primera potència del món -i part dels seus amics- posant al descobert les infàmies de la seva política exterior. I ho ha fet sent només una capsa d’informació. Més enllà de teories de la conspiració de si ha tingut suports més o menys poderosos, el fet inqüestionable és que Wikileaks ha esdevingut un contenidor de documents degudament comprovats que s’han posat a disposició pública i una part prèvia publicació de grans rotatius d’arreu del món.\nA casa nostra són diverses les publicacions contrainformatives que sobretot des de l’esquerra alternativa intenten denunciar quan els qui manen es passen de la ratlla. El que passa és que sovint bones informacions es barregen amb proclames incendiàries més pròpies d’un pamflet d’agitació per a ja convençuts, amb la conseqüent pèrdua de percepció de rigor per part de qui ho llegeix.\nUn contenidor asèptic al qual les fonts poden enviar documents de forma segura i en què s’audita que siguin veraços i no intoxicacions i es posen a disposició pública i de la resta de mitjans podria exercir aquesta tasca de metxa, d’iniciador, per a que les vergonyes fossin conegudes per un nombre considerable de la població. La broma de Wikileaks va començar a finals de 2006 i el 2009 ja deixava a la vista molts abusos del sistema. Amb situacions i temps difícils, amb el passotisme imperant i el personal de braços caiguts potser paga la pena intentar solucions imaginatives. També en aquest món nostre de la informació. Qui s’hi apunta?\nQuin és el marc de referència del teu diari?\nSerem allò que estiguem disposats a arriscar\nWikileaks critica com s’han publicat els ‘Papers de Panamà’\nJulian Assange: el gran oblidat de les organitzacions en defensa dels periodistes\nRafael Correa entrevistat a la BBC sobre Julian Assange\nEl creador de Wikileaks és representant d’un nou periodisme?


Set pobles de les Garrigues, contra la despoblació i l'atur | Lleida.com\nSet pobles de les Garrigues, contra la despoblació i l'atur\nAmb aquesta finalitat, s’han organitzat una sèrie de jornades itinerants que començaran divendres 31 d’aquest mes a la Granadella amb el títol Models alternatius d’habitatge, i continuaran a Bellaguarda, on se centraran en l’emprenedoria al món rural el 22 i 23 de setembre.\nTambé a Bellaguarda es parlarà dels reptes per al desenvolupament local als municipis petits el dia 19 d’octubre, i per la seua banda a Granyena la conferència versarà sobre la necessitat de reactivar l’oferta comercial, el 15 de novembre. Bovera acollirà la xerrada sobre modalitats d’allotjament turístic el 13 de desembre i ja de cara a l’any que ve, la jornada del Soleràs es dedicarà al valor afegit de l’oli al territori i el patrimoni, el dia 24 de gener. El sector de la ramaderia comptarà amb una sessió específica a Juncosa el dia 21 de febrer. La jornada final tindrà lloc als Torms el 21 de març, dedicada a la reconversió del cultiu de l’ametller a la comarca.\nLa calamarsa fa malbé pera i poma a les Garrigues\nLes Garrigues inicia l'ampliació de l'abocador, a punt aquest any\nBellaguarda recuperarà dos dels elements més rellevants del patrimoni municipal\nLes Borges amplia el pressupost per adquirir el mobiliari del futur Arxiu Comarcal


Por CampingInGirona April 20, 2017 en Blog\nEl càmping Costa Brava, de Sant Antoni de Calonge, ha rebut aquest dimecres 19 d’abril la insígnia d’Or de mans de l’Associació de Càmpings de Girona com a reconeixement a la seva llarga trajectòria. El càmping Costa Brava és el més antic de l’Estat que segueix obert. El va posar en marxa l’any 1953 l’empresari Juan Farré juntament amb un altre establiment situat a la Fosca de Palamós que actualment està tancat. Avui dia és un càmping familiar que disposa de 220 parcel.les dirigit per la família Herranz-Colomer. L’entrega de la insígnia d’or l’ha fet el president de l’entitat, Miquel Gotanegra. A l’acte hi ha assistit l’alcalde de Calonge, Jordi Soler i el regidor de Turisme Joan Caner.\nL’acte s’emmarca en el 40 aniversari de Associació que se celebra aquest any i s’ha dut a terme a l’endemà de la inauguració, al Castell de l’exposició “El càmping, un estil de vida” que mostra amb imatges inèdites la gran evolució dels més de 60 anys de càmping a les comarques gironines. L’exposició, organitzada per l’entitat té el suport de l’Agència Catalana de Turisme, la Diputació de Girona, el Consell Comarcal de l’Alt Empordà, Banc Sabadell i Auto Camper Service Internacional (ACSI).\nL’exposició recull els inicis del campisme a la demarcació, que se situen a l’any 1953, i dedica una atenció especial al càmping Costa Brava.\nA banda de reflectir la gran evolució dels establiments fins a convertir-se en els grans parcs de vacances actuals, l’exposició també fa un recorregut per la trajectòria de l’entitat i recull la relació que els càmpings gironins sempre han tingut amb l’entorn i el paper que han jugat en la preservació del territori.


La seducción en tiempos del capitalismo 'cool'\n"El 'capitalismo cool' es la incorporación del desapego al interior del capitalismo.\nLo 'cool' es la línea frontal del capitalismo actual para aquellos que son seducidos por su atractivo cultural, y especialmente para aquellos que aspiran, aún en frustración, a las dulces mieles de la civilización capitalista. Para que el capitalismo pueda conducir las mentes y los corazones se vuelve necesario ocultar su incómoda línea posterior, que se manifiesta en eternas fuentes de desapego. En busca de legitimidad, el capitalismo debe maquillar el desapego: de aquí la función de lo 'cool' para traducir el desapego en aceptación y conformismo."\nJim McGuigan (2011) 'From cultural populism to cool capitalism.'\nAl pasar capitalismo capitalismo cool\nLabels: Al pasar capitalismo capitalismo cool\nLa imparcialidad en tiempos de pluralismo ideológi...\nLa hipótesis del conflicto bélico a la vuelta de l...\nLos pobres de Macri, los pobres de Cristina, y los...


F l u x: de juny 2014\nMigdia de diumenge a Sitges. Sona Bach en un acordió. Trenta persones s'estan a peu dret esperant per escoltar un poema de Joan Navarro davant de l'aparador d'una pastisseria, en un carrer estret del casc antic. S'acosta un cotxe negre, gran, car. En silenci la gent li fa lloc perquè passi. I el cotxe es queda allà aturat, podent passar i no fent-ho, fins que s'acaben primer la música i llavors el poema.\nEtiquetes: Coses vistes, Poesia\n"Escriu sobre coses simples, clares, tangibles, no sobre les paraules". I llavors em pregunto: la vida i la mort, el plaer, aquest llibre... Què són, coses tangibles o paraules?\nAquest pas boví i aquestes cares bellament fastiguejades del no tenir res més a fotre.\nEscrit per Jaume a les 20:04\nPLA DE VIDA\nA Santiago, a l'edifici de l'Instituto da Lingua Galega, la placa del fill predilecte de la vila, l'escriptor i historiador Antonio López Ferreiro, (corresponent de la Reial Acadèmia de Bones Lletres) que hi va néixer: bon gallec, bon sacerdot, bon historiador i bon literat. Què més es pot demanar?\nEscrit per Jaume a les 20:54\nEtiquetes: Galícia, Llengua\n"Habla y habla sin descanso, suelta palabras por la boca como quien suelta lastre y arroja sacas por la borda. Sigue hablando mientras sube por el aire y se vuelve más ligero, más pequeño. Al final es un punto que se esfuma en el horizonte."\nJordi Doce, "Tómbola" (a Perros en la playa, bitácora de...)\nEtiquetes: Breu, Coses vistes, Dietarisme\nSi viatgeu, no us oblideu d'escriure a casa.\nAvui, una de la gran Bernadette (la que no és pastora) i Andrew Lloyd Weber. I que tingueu un molt bon cap de setmana.\nEscrit per Jaume a les 11:18\nEtiquetes: Música, Musical\nEtiquetes: Llunari, Poesia, Universitat\nDos detalls interessants de l'acte de Coronació d'avui: trobo que està molt bé que el cotxe finalment escollit perquè els nous Reis es passegessin per un centre de la capital semibuit sigui un Rolls Royce model Fantasma (Phantom) adquirit pel Generalísimo Francisco Franco. I em sembla que cal subratllar el detall de la policia detenint i emmanillant la gent que en un estat democràtic exercia respectuosament el dret a la llibertat d'expressió i cridava a favor de la República o portava banderes tricolors.\nExercici escolar: contrastar aquests dos detalls amb les paraules (nou segle, nous temps, futur, respecte, trobar feina, democràcia, tots junts, tothom hi cap, etc.) del nou rei Felipe VI al Congreso de los Diputados.\nAB ALEGRIA FESTES\nCanvis legislatius exprés, prohibició de manifestacions, escorcolls policials per tot el recorregut de la desfilada, banderes nacionals úniques a càrrec del contribuent, inundació mediàtica a favor i foc creuat mediàtic contra els dissidents, censura d'una revista d'humor, parada militar, aforament forçat del progenitor per estalviar-li tràngols jurídics, exclusió de la germana a la coronació... Esperem que la intel·ligència i la formació que tots els corifeus subratllen en qui demà serà proclamat nou rei d'Espanya li permetin ser conscient del panorama i les condicions en què accedeix al privilegi. I a la responsabilitat.\nColguen les gents ab alegria festes,\nlloant a Déu, entremesclant deports,\nEl Roto d'avui, sobre la qualitat actual de la democràcia espanyola.\nEscrit per Jaume a les 18:59\nCIUTADANS O SÚBDITS\nAl suplement del diari Ara Antoni Bassas entrevista Thomas S. Harrington, professor d'estudis ibèrics de Trinity College, a Hartford, un dels bons coneixedors de l'exili català al Con Sud i del nostre país en general ("No em deixa de sorprendre la densitat de la cultura catalana"), l'autor de Livin' la Vida Barroca. American Culture in an Age of Imperial Orthodoxies, acabat d'editar per Publicacions de la Universitat de València, i el primer progressista a qui vaig sentir parlar malament del president Obama.\nSi us interessen mínimament la política, els Estats Units i les relacions internacionals, no us perdeu ni el llibre ni el personatge.\nHeus ací un extracte de la conversa entre Bassas i Harrington:\nCom explicaria Catalunya al món?\nEl teixit social d’aquí m’admira. En nom de la cultura, moltes vegades. I la llibertat. Per exemple, ahir era a Gràcia. Carrer Llibertat! Carrer Fraternitat! Segurament són de finals del XIX. Són tot un missatge sobre el que són els ideals dels catalans. Fixa-t’hi: ara pots sentir un nen de faccions xineses parlant català, cosa impensable fa deu anys. El catalanisme es va escapar de la cotilla que l’acusava de ser un moviment de la burgesia, un argument que jo em vaig creure. Però en conèixer Catalunya he descobert que el catalanisme és transversal, molt més del que em pensava.\n¿La paraula que defineix el moment que estem vivint és canvi?\nCanvi extraordinari. Estem inundats d’informació. I els grans poders saben que ens poden desorientar. És un moment de reestructuració bàsica del pensament públic. ¿Som ciutadans o tornem a ser súbdits? És la qüestió essencial del moment. Hem perdut el fil conductor del discurs cívic sobre la ciutadania. Al meu país, per exemple, la gent pensa menys com a ciutadans que abans. Ara pensem en termes de seguretat, de por i de què he de fer per no fer enfadar les autoritats, que és una forma neomedieval.\nFinalment s’ha fet realitat la vella tensió de Franklin: entreguem llibertat a canvi de seguretat.\nSí. I s’ha fet sense un debat social. Després de l’11-S, el govern va estructurar un discurs que va convèncer ràpidament amb el poder de les imatges, dient que els americans havien de ser subjectes en lloc de ciutadans.\nQuan gràcies a Snowden vam saber que hi havia un programa d’espionatge massiu dels correus electrònics i dels telèfons mòbils, vaig sentir nord-americans dient-me: “M’és igual, jo no tinc res a amagar”.\nAixò ho coneixeu de la dictadura. Als Estats Units els poders han sigut molt intel·ligents en construir una visió del totalitarisme molt fixat en certes imatges de l’Alemanya de Hitler o la Rússia de Stalin. La gent pensa: “Ah, si arribés la dictadura, seria com allò”. Esclar, és brillant, la gent no pot examinar si, de fet, hem entrat en un període d’autoritarisme molt fort però amb unes formes diferents.\nEscrit per Jaume a les 17:11\nEtiquetes: Catalunya, EUA, Política\nRETORN A SÒRIA\nDies enrere em va passar una cosa estranya: vaig anar a la presentació d’un llibre i a la sala hi havia un nombre significatiu d’escriptors, crítics i editors, de gent del gremi. A més dels habituals amics i coneguts, vull dir. El llibre en qüestió era la reedició, passats vint-i-tres anys, de Mentre parlem. Fragments d’un diari iniciàtic, títol amb què Enric Sòria obtingué el 1990 el premi Joanot Martorell. Llavors l’obra la va editar (més per compromís que amb entusiasme) Edicions 62, però amb una retallada considerable producte no de cap problema ideològic sinó de les tan catalanes ganes d’ajustar despeses. Ara la millor editorial universitària d’Espanya, Publicacions de la Universitat de València, ha tornat a apostar pel llibre. I aposta, de fet, per l’autor, donat que fa poc ja reedità també el seu esplèndid volum de lectures Incitacions.\nFa ja una pila d’anys, amb motiu de l’aparició de Mentre parlem, vaig escriure que un dietari és una aposta a tot o res, perquè enalteix o ensorra un autor, sense mitges tintes. Amb aquesta segona edició ara completa entenc que no només el dietarisme enalteix o ensorra: també ho fa el temps. I em plau deixar aquí constància que Enric Sòria supera amb nota tots dos reptes. Han passat més de vint anys i les pàgines i les consideracions de l’autor sobre cultura local i literatura universal mantenen el seu interès com el mantenen als dietaris ja esgrogueïts de Tomàs Garcés, de Marià Manent, de Pere Gimferrer o de Valentí Puig. Potser sigui l’esgrogueïment, el bon senyal: passen les modes, canviem de vida i de feina i de pis i ens hem hagut de desprendre d’una pila de llibres, però aquests que els deia (com els d’Enric Sòria) encara ens acompanyen. I quan un dia els obrim evoquen no un temps pretèrit sinó la suma de l’autor i nosaltres en una magnífica suspensió d’intel·ligències i mirades feta raonament a base de paraules. Sòria parla de llibres, de metàfores, del País Valencià, d’algun premi literari, d’art, d’Ortega, de Pavese, de Fuster, de Borges. De les fibres que conformen el teixit immens que és la literatura. Escoltin-se’l.\nPublicat a El Periódico, 11-VI-14\nFrancesc Calafat, "La literatura com a combat i joia" (El País, 11-VI-14)\n"Rellegint" (F l u x, 9-VI-14)\nEtiquetes: Dietarisme, LitCat, Llibre i lectura, Sòria\nA la presentació d'algú a qui es convida expressament a fer una xerrada, millor no dir "nombrosos" (llibres, premis, càrrecs) o "nombroses" (universitats, feines, conferències). I sobretot no repetir els "nombrosos" i "nombroses".\nSempre ho pot escriure algú altre, i ho farà aproximadament igual de bé. Per aproximació, totes les fletxes van a parar més o menys per allà on hi ha el fitó.\n"Puc dir que rellegir Mentre parlem de cap a cap per a aquesta reedició ha sigut un exercici també en certa mesura melancòlic. Algunes anotacions em sorprenien molt, d'altres m'entendrien; mentiria si no admetera que en més d'una m'he reconegut, o potser evocat, o si afirmara que cap no m'ha avergonyit. Sí, així escrivia jo. Així era jo. Dins aquest peculiar viatge al passat, molt sovint he sentit, no sense astorament, que eren just les parts llavors suprimides, que ara anava restituint una rere l'altra als llocs corresponents, les que se'm mantenien més vives, les que em transmetien una proximitat més íntima i cordial, potser perquè pel fet mateix d'haver restat tant de temps inèdites encara no me les havia embalsamades."\nEnric Sòria, Mentre parlem. Fragments d'un diari iniciàtic (Universitat de València, 2013). Nova edició íntegra i revisada\nEtiquetes: Dietarisme, Llibre i lectura, Sòria\nIt wasn't peace I wanted, so it wasn't peace I found.\nI wouln't stand for reason and it never would sit down.\nThe bird upon my shoulder has not one kind thing to say;\nmy eyes on the sparrow, but she looks the other way.\nJoe Henry és un gran lletrista i també un intèrpret destacat. Dijous va ser a Barcelona (i dimecres a Madrid, i divendres a Santander, i avui és a Avilés) presentant "Invisible Hour".\nQue passeu doncs un bon cap de setmana amb Henry, amb el seu gran "Sparrow" (our very blood tastes like honey) i amb la resta del disc.\nENLLUERNAMENT A MIG TÚNEL\nLa recuperació econòmica al país del Quixot i del Callejón del Gato és un fet esclatant: abans de començar, Espanya ja és al capdamunt de la classificació del Mundial de Futbol (pel volum de les primes promeses en cas de victòria).\nCom deia aquell: Soy español ¿a qué quieres que te gane?\nEtiquetes: Espanya, Esport, Futbol\nVINYOLI, RILKE I PETER PAN\n"Para desintoxicarse de la polémica sobre la poesía de la experiencia basta con regresar a Rilke y entonces lo que cuenta es la poesía de la existencia. Ahí está Joan Vinyoli, constatando el paso del tiempo discontinuo, inapelable, enmascarado por la costumbre y la ardua vocación de escribir poemas cuando la sociedad del futuro casi inmediato iba a preferir el videoclip. Se dice que la inmadurez es la enfermedad de nuestro tiempo. Vemos pasar a Peter Pan en vuelo rasante a la salida de los mega-gimnasios. En Vinyoli hay un forcejeo constante con la madurez imposible, lo que quiere decir un desencuentro con la serenidad. A dos pasos, en las residencias geriátricas, otra verdad se impone con sus lentitudes y sus desmemorias, como el viejo rumor del mar que Vinyoli exalta desde las terrazas de la noche."\nValentí Puig, "Joan Vinyoli de madrugada" (El País, 2-VI-14)\nFernando Beltrán avisa que José María Parreño té llibre nou de versos, El desvividor. Com diu el responsable d'El Nombre de las Cosas, festa!\nPiedad para la línea y para el plano,\npara el punto las hebras y las cáscaras,\ncompasión con lo apagado y con lo mudo,\ncompañeros de pena,\ndesperdicios sin nombre\nque nos acompañan.\npara lo que siente y lo que no,\npero está a nuestro lado\nPiedad para ellos,\nPara el que ignora\npara el que sabe ya\ntritura sus promesas\ny es tan cruel\nque en cada acometida\nde que aún podría\nEscrit per Jaume a les 11:56\nI ara un referèndum (a tot Espanya) sobre la Monarquia, seria constitucional?\nPUNTS DE VISTA D'INTERÈS\nEnric Juliana, "España, en reset" (La Vanguardia, 2-VI-14))\nVicent Partal, "La 'gran maniobra' en marxa" (VilaWeb, 2-VI-14)


Enquesta: "Quins navegadors has utilitzat mai?" | mozilla.cat\nUn altre cop l’enquesta ha rebut una alta participació: 35 vots a la pregunta “Quan començaràs a utilitzar el Firefox 3?” que han dit el següent:\nQuan s’acabi el suport al Firefox 2\nAixí un 39% dels visitants utilitzaran el Firefox abans que surti la versió final. Més de la meitat s’esperaran a llavors i tan sols un 4% no s’actualitzaran en aquell moment o no utilitzen el Firefox.\nDoncs comencem una nova enquesta: “Quins navegadors has utilitzat mai?” amb sis opcions: “IE”, “Firefox”, “Opera”, “Safari”, “Flock” i “Netscape”. Per utilitzar entenem durant un període mitjanament llarg, és a dir, no obrir la finestra i tancar-la.\nDeixarem l’enquesta oberta fins el 15 de març; esperem els vostres vots!\naniol escrigué el 26 Febrer 2008 a 20:42 :\nJa he votat a lanova enquesta. Em faltaria l’opció Lynx, K-Meleon, Konqueror,…\nAljullu escrigué el 27 Febrer 2008 a 20:11 :\nSi hagués hagut d’incloure tots els navegadors hi hagués hagut massa respostes per triar i hagués ocupat molt d’espai.\nPerò té de donar la raó que potser el Konqueror si que l’havia d’haver posat, ja que molts l’utilitzen com a navegador.


El ayuntamiento valora soterrar el tramo de la Ronda Nord entre la torre de Miramar y la rotonda de Alboraya\nInicio Valencia Ciudad El ayuntamiento valora soterrar el tramo de la Ronda Nord entre la...\nEl ayuntamiento valora soterrar el tramo de la Ronda Nord entre la torre de Miramar y la rotonda de Alboraya\nEl Pleno del Ayuntamiento de Valencia aprobará mañana la cuarta modificación de créditos extraordinarios y suplementos de crédito del Presupuesto Municipal de 2021 que supondrá una inyección económica de 215.000 euros para la concejalía de Movilidad Sostenible. Con esta partida, esta delegación impulsará cuatro proyectos destinados a mejorar la movilidad de los ciudadanos y la accesibilidad de la ciudad», según ha resaltado el concejal Giuseppe Grezzi al informar de los trámites que se inician para la adecuación de las paradas de autobuses de la Empresa Municipal de Transportes (EMT).\nLos otros tres proyectos que se activan con este montante son: la ejecución de seis ejes peatonales para interconectar los barrios y los principales equipamientos de la ciudad, la construcción de un carril bici unidireccional en Tres Forques, y el posible soterramiento de parte de la Ronda Norte para conectar la ciudad de València, a la altura de Benimaclet, con la huerta protegida.\nEl concejal de Movilidad Sostenible, Giuseppe Grezzi, ha explicado que «se trata de grandes proyectos que, diseñados en el marco del objetivo de recuperar espacio para la ciudadanía y mejorar la movilidad, se llevarán a cabo por fases, con estudios de costes, inversiones y posible financiación».\nAdecuación paradas EMT\nEn primer lugar, según ha informado el edil, 80.000 euros se destinarán a la licitación de la redacción del Proyecto Global de Accesibilidad que supone la adecuación de las paradas de autobuses de la EMT que así lo requieran, y la mejora de los accesos a las mismas, mediante franjas de baldosas acanaladas, contraste tacto-visual o cruces semaforizados y accesibles, así como embaldosado conforme a la normativa de accesibilidad. «Con esta actuación se facilitará el trasvase de personas usuarias a modos de transporte más sostenibles, un porcentaje elevado de las cuales presenta condicionantes especiales de acceso bien por ser personas mayores, menores, con movilidad reducida, y madres y padres transportando carritos de bebé, entre otras circunstancias», según Grezzi.\nEn segundo lugar, 70.000 euros irán destinados a la realización de un estudio informativo o anteproyecto de ejecución de seis ejes peatonales principales y dos secundarios, ya contemplados en el Plan de Movilidad Urbana Sostenible (PMUS) de 2013, por lo que se pretende revisar lo ya ejecutado y coordinar las actuaciones con los demás servicios del Ayuntamiento para el establecimiento de estas áreas de prioridad peatonal, plazas, calles, aceras y cruces, y dar continuidad a itinerarios peatonales evitando interrupciones y barreras en las conexiones.\nProyecto de carril bici en Tres Forques\nEn tercer lugar, 50.000 euros se invertirán en la redacción del proyecto de carril bici de Tres Forques, «que será unidireccional, tal como se ha acordado con el vecindario, y contemplará una intervención mayor en la zona para mejorar los pasos de viandantes, con señalización e instalación de semáforos».\nSoterramiento Ronda Nord a su paso por Benimaclet\nPor último, la concejalía de Movilidad Sostenibe dedicará 15.000 euros para la ejecución de otro estudio informativo o anteproyecto de una propuesta ciudadana de soterramiento de parte de la Ronda Norte para conectar la ciudad de València, a la altura de Benimaclet, con la Huerta Protegida «mediante una alternativa de transición más ecológica y amable entre ambos espacios», según el edil de Movilidad Sostenible.\nGrezzi ha explicado que «se trata de estudiar la viabilidad para analizar cuáles serían las características constructivas necesarias de este soterramiento y a cuánto dinero podría ascender el coste de la actuación, que a priori afectaría al tramo de la circunvalación que va desde la rotonda de la Torre de Miramar hasta la rotonda de entrada a Alboraya«.\nArtículo anteriorSanitat reporta un aumento de positivos e ingresados por coronavirus en su última actualización de datos\nArtículo siguienteEl PP de Xirivella reclama más apoyo del gobierno municipal en los centros de educación infantil


Sitges 2013 sobreviu gràcies a l’augment d’assistència entre el públic – LaColumna.cat\nInici / Cultura / agenda cultural / Sitges 2013 sobreviu gràcies a l’augment d’assistència entre el públic\nPublicat per Redacció 16 octubre, 2013 0\nSitges 2013, 46ena edició d’un dels festivals de cinema fantàstic més rellevants internacionalment que es celebra aquí, a Catalunya. Entre els dies 11 i 20 d’Octubre es desplega l’exposició de treballs d’uns equips plens de talent, d’un festival reconegut i de referència internacional.\nText: Emma Rovira i Samuel Rubin. Fotografies: Marc Arroyo.\nA la roda de premsa d’aquest any s’hi reuneixen el director del festival, Àngel Sala, el Conseller de Cultura de la Generalitat de Catalunya, Ferran Mascarell, i l’alcalde de la localitat de Sitges, Miquel Forns.\nSota el lema d’un festival de ciència ficció consagrat i sòlid, Àngel Sala aposta per la ciència ficció ‘low cost’. En aquesta edició, tocada per la crisi, assegura, però, una programació de grans autors d’entre el gènere fantàstic. Representació clara de talents emergents i de territoris inestables econòmica i políticament provinents de Llatinoamèrica.\nEl director explica la força cada cop més notable de l’animació, sobretot la japonesa. Altres gèneres d’igual aposta interessant, i el documental, per primer cop participant a la competició oficial. Declara, també, que el sentit de l’humor estarà molt present a Sitges. Aquest any per exemple, el festival està encapçalat per la fascinació pel satanisme des d’una perspectiva còmica i gairebé surrealista que justifica el terror i la paròdia amb un resultat contundent.\nI com no podia ser d’una altra manera, l’edició d’aquest any li dóna una remarcada importància al cinema català. ‘Gran Piano’, que compta amb la interpretació d’Elijaah Wood i amb una admirable crítica americana, és la pel·lícula que ha donat el tret de sortida. Destaquem també ‘Los Inocentes’ amb 12 directors, aposta espectacular per l’humor que s’ha projectat en els passats dies amb èxit de convocatòria.\nAquesta edició, tot i els efectes d’una retallada del 13% en el seu pressupost global, ha comptat amb un augment considerable de participació. Segons l’organització, Sitges ja ha venut més de 40.000 entrades i ha omplert diverses sales de cinema.\nFerran Mascarell ha explicat d’on provenen els 1.592.152€ que s’han invertit en l’esdeveniment. 416.000 són la inversió que ha realitzat la Generalitat, mentre que Sitges s’ha encarregat de destinar-hi uns 175.000€. La resta de fons surten del Ministeri de Cultura i la Diputació de Barcelona conjuntament amb diferents acords i patrocinis amb empreses privades.\nLa roda de premsa ha deixat declaracions com les següents: “El cinema és un art però també una indústria: viable i que dóna feina”. Àngel Sala, director del festival de Sitges.\n“El gran cinema sol ser el fantàstic” remarca Sala i afegeix que el festival espera a “gent que li agradi el bon cinema” que gaudeix d’una programació increïblement variada i oberta a un públic plural.\n“Refermem la nostra voluntat amb el festival que ofereix una oferta immillorable” diu Miquel Forns, l’Alcalde de Sitges. Aquest any s’inaugura per reafirmar l’èxit anual de la fita, ‘Bon cinema’, nou espai públic destinat al visionat de grans clàssics.\nPodeu trobar tota la informació de l’edició actual de Sitges aquí.\nciencia ficcio cinema cultura fantastic ferran mascarell los inocentes sitges terror 2013-10-16\nEtiquetat: ciencia ficcio cinema cultura fantastic ferran mascarell los inocentes sitges terror


Treballar amb un artista | Salvador Juanpere EN RESIDÈNCIA a l’Institut Infanta Isabel d’Aragó\nTreballar amb un artista\nTreballar amb un artista professional com el Salvador és una gran experiència perquè pots viure en primera persona el treball que fan els artistes, que moltes vegades és més complex i complicat del que ens imaginem.\nDurant els 8 mesos que ha durat auques projecte, he pogut comprovar la complexitat d’una escultura. Jo pensava que era més senzill, però primer teníem que buscar una idea per a la nostra escultura, després, quan el Salvador va decidir fer el tema de les escales, escollir una escala de casa nostra i fer una foto i un croquis d’ella. Quan ja teníem els croquis fets, els teníem que passar a ‘AUTOCAD, un programa una mica difícil, i finalment, el procés de construcció i pintar les escales.\nEl projecte no ha estat res pesat ni avorrit, ja que entre nosaltres hi ha molt bona relació i el Salvador ha sabut com integrar-se i quasi bé s’ha fet un de nosaltres, així que les classes es passaven ràpid i no es feien pesades.\nPer acabar m’agradaria dir que ha estat un plaer treballar amb el Salvador.\nElena Sànchez Gutiérrez.\nThis entry was posted in En Residència, IES Infanta Isabel d'Aragó, Salvador Juanpere on 11 juny 2010 by mromagos.\n← Gràcies i fins sempre Tot procés té un final →\nOne thought on “Treballar amb un artista”\nSalvador 14 juny 2010 at 13:29\nELENA: Gràcies pel teu comentari al blog. És veritat el que dius que m’he fet un de vosaltres…només que amb una diferencia de quaranta anys!!.\nEl més important es que ens hem divertit, però no sempre és divertit l’art, no us emporteu ara aquesta conclusió. Jo hi porto molts anys i n’he passat de molt durs i amb patiments i molts mals de cap, la dedicació a l’art és bàsicament una lluita per la llibertat, llibertat de gastar el teu temps en alguna cosa que t’agrada i llibertat de fer les obres que creus que has de fer…però també aquesta llibertat es paga. Amb moltes hores de treball, molts anys d’insistir…Espero que hàgiu après alguna cosa positiva d’aquesta experiència, que cal esforç per tot i que la insistència i el treball fet a gust te bons resultats.


BiblioGaspar: d’abril 2013\nAvui s'ha celebrat al teatre de Balaguer els quarts de final del IX Certament Nacional de Lectura en Veu Alta. Aquest certament organitzat per Enciclopèdia Catalana i el Departament d'Ensenyament, és la primera vegada que se celebra a la nostra ciutat. També és la primera vegada que l'escola hi participa.\nConsisteix en un concurs en el que els participants han de llegir davant el públic i el jurat que els qualifica, un text en llengua catalana amb la màxima claretat, dicció i expressió. A l'edició d'avui hi han participat centres escolars de la Noguera, el Pallars i l'Alt Urgell.\nArreu de Catalunya se celebren 32 quarts de final, organitzats pel Departament d'Ensenyament de la Generalitat, durant el mes d'abril i la primera quinzena de maig.\nEn aquests quarts, llegeixen en veu alta 1.100 lectors i lectores des de cicle mitjà de primària fins a 4t d'ESO.\nEls qui superin aquesta primera fase, es trobaran en una de les cinc semifinals que organitzen des de la Fundació Enciclopèdia Catalana, en col·laboració amb la Fundació "la Caixa" i el Dept. d'Ensenyament.\nRobert Martin de 4t A, ha participat com a representant de l'escola en la categria de cicle mitjà.\nJosep Salud de 6è B, ha participat com a representant de l'escola en la categoria de cicle superior.\nA tots dos els felicitem pel seu bon paper durant el concurs. A més el Josep Salut ha estat el guanyador de la seva categoria. En mig dels aplaudiments i suport dels seus companys el Josep ha estat emplaçat a concórrer a la semifinal que es realitzarà el proper 16 de maig a Mollerussa.\nBona lectura i bona sort !!\nRobert Martín 4t A\nJosep Salut 6è B\nEl Robert i el Josep en un moment de la lectura\nPublicat per BiblioGaspar a 17:04 Cap comentari:\nSant Jordi al Gaspar\nPer Sant Jordi tots els nens i nenes amb un llibre i una rosa.\nAl matí fira de llibres i roses, omplim de literatura i de color la nostra escola.\nParada de llibres de Sant Jordi de la biblioteca.\nEsmorzar de Sant Jordi.\nParada de llibres de Sant Jordi de la biblioteca\nHomenatge als escriptors: Salvador Espriu, Joana Raspall, i Josep Vallverdú\nA la tarda acte obert al poliesportiu municipal. Representació de la llegenda de Sant Jordi. Homentge a la poesia, a Salvador Espriu i a Joana Raspall. Ball de bastons.\nCliqueu a la imatge per anar al web de cicle superior i veure totes les fotografies de l'acte.\nInformació, llibres, poemes, llegendes,....a la xarxa.\nConcurs municipal de redacció.\nTenim el goig d'anunciar que enguany el Xavier Salvia Peiró, alumne de sisè, ha guanyat el segon premi del concurs de redacció que organitza la regidoria de cultura de l'ajuntament de Balaguer. Moltes felicitats Xavier!!\nEn aquesta fotografia, el Xavier recitant poemes per ràdio Balaguer. Us convidem a llegir la seva redacció. Us agradarà.\nConcurs municipal de redacció. Sant Jordi 2013.\nFira de llibres i roses.\nAquell conte que ja has llegit i et va agradar ara el pots cedir per a que un altre company també el pugui llegir. Tria un llibre que et pugui agradar. No marxis a casa sense la rosa de Sant Jordi.\nAlumnes de segon al poliesportiu de Balaguer, totes les famílies hi sou convidades.\nLlegim i escoltem Salvador Espriu\ni Joana Raspall\nTots els alumnes al poliesportiu de Balaguer, acte adreçat a les famílies de l'escola.\nPublicat per BiblioGaspar a 13:52 Cap comentari:\nEns han visitat escriptors dels llibres que hem llegit durant el segon trimestre.\nCarles Sala i Vila va parlar, amb els nens i nenes de segon, quart i sisè i va signar un munt de llibres.\nMª Àngels Juanmiquel va compartir el matí amb els nens i nenes de tercer i de cinquè que han llegit:\nI sobretot no us perdeu el video del fòrum i l'entrevista dels alumnes de cinquè a la Mª Àngels. Cliqueu damunt la imatge per anar a l'enllaç web de cicle superior.\nA ambdòs agraïm la seva amabalitat i el voler compartir amb nosaltres la seva experiència i els seus sabers.\nPublicat per BiblioGaspar a 12:15 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitats, Autors a l'aula-, Sant Jordi\nEls alumnesde 5è i 6è heu de preparar la comprensió i lectura d'un poema i després n'hem de fer un llibre. Si us plau, seguiu les instruccions d'aquesta fitxa.\nNo us oblideu d'anotar el poema que heu escollit al cartell que hi ha a la porta de la biblioteca.\nPublicat per BiblioGaspar a 2:57 Cap comentari:\nRecomanacions de Bibliomèdia a la revista Guix.\nPublicat per BiblioGaspar a 8:27 Cap comentari:\nEnguany celebrem els cent anys del naixement de Salvador Espriu, un espriptor reconegut i un dels poetes més importants de la literatura catalana i universal del segle XX. A l'escola llegim els seus textos i poemes i li dedicarem un espai significatiu a la diada de Sant Jordi.\nArreu de Catalunya s'organitzen activitats literàries i de divulgació entorn l'obra de Salvador Espriu:\nA més cada dia d'aquest any 2013 s'ha escollit una frase de l'escriptor per llegir. Aquí teniu l'enllaç a l'arxiu de les frases de l'any.\nRaimon, un reconegut cantautor català ha musicat molts poemes de Salvador Espriu i així ha fet que més gent els conegués. No us perdeu aquest poema.\nFotografies. Marcel Puig i Puig\nPublicat per BiblioGaspar a 4:22 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitats, Salvador Espriu\nNova clatellada judicial contra la immersió: més castellà a tota la classe si un alumne ho demana\nUna nova interlocutòria del TSJC afirma que no és suficient amb l'atenció individualitzada de l'estudiant que ho reclama, tal com pretenia Ensenyament. La conselleria ja ha dit que no aplicarà la resolució\nPublicat per BiblioGaspar a 15:38 Cap comentari:\nRegal a la biblioteca\nAvui tenim una molt bona notícia per comunicar-vos. L´últim dia del segon trimestre vam tenir una grata sorpresa a la biblioteca. Les nostres col·laboradores de 5è, la Noèlia, la Nerea, la Daria, l'Ariadna i la Marta (que aquell dia no hi era) van aparéixer amb una gran capsa.\n- Què pot ser això?\n- Doncs una sorpresa.Obre-ho i ho veuràs, em van dir.\nSabeu què hi havia? Era un regal que elles han volgut fer a la biblioteca de l'escola i per tant a tots els nens i nenes lectors i lectores. Tots tenim a casa llibres que ja hem llegit, probablement de quan érem més petits i ara ja no fem servir. Elles, entenent i valorant com n'és d'important que tots i totes puguem llegir molts llibres, ens han obsequiat amb el que han estat les seves lectures.\nMarta, Noèlia, Daria, Nerea i Ariadna. Un regal formidable, que ens va deixar embadalits.\nAquests són els nous llibres que a partir d'ara trobareu a la biblioteca.\nPublicat per BiblioGaspar a 7:17 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Ajudants biblioteca, La nostra biblioteca.\nIX Certamen Nacional Infantil i Juvenil de Lectur...\nNova clatellada judicial contra la immersió: més c...


Equip Femení 24h en pista - Pàgina 8 - Corredors.cat\n03 Des 2015 16:43\t#141 per (Visitant)\nDetall, detallet que anireu amb presses i...\nA la inscripció us demanaran els noms de les components i no sé si amb el nick serà suficient. Jo us avanço que l'Esther que vaig enredar jo es diu Esther Martínez Morte. La resta potser ja us coneixeu.\nPoso les que sé i així feu un CTRL+C i CTRL+V:\nAnna Cos, Teresa Guasch, Béatrice Maitre, Mercè Rueda, Olga Bernat, Eva Sans, Gemma Coll, Maite Zaldivia, Patricia Fernández, Helena Sureda, Maria Soler, Teresa Recuero, Belén Calderón, Esther Martínez, Yolanda Barberà, Judith Pla, Rosa Garrido, Luz Marina Velásquez, Alba del Villar, Rosa Lizandra,\nmireia684: Mireia ...\nMaria: Maria ...\n03 Des 2015 16:45\t#142 per Grinta (Associat/da)\nVa! Afegeixo la Mireia! Vingaaaaaa, queden tres. Algun correcat que ens ajudi?\nGràcies Tete Xavi :love:\nAnna Cos, Teresa Guasch, Béatrice Maitre, Mercè Rueda, Olga Bernat, Eva Sans, Gemma Coll, Maite Zaldivia, Patricia Fernández, Helena Sureda, Maria Soler, Teresa Recuero, Belén Calderón, Esther Martínez, Yolanda Barberà, Judith Pla, Rosa Garrido, Luz Marina Velásquez, Alba del Villar, Rosa Lizandra, Mireia Olle\n03 Des 2015 16:47\t#143 per Grinta (Associat/da)\nI la Rosae!!!\nAnna Cos, Teresa Guasch, Béatrice Maitre, Mercè Rueda, Olga Bernat, Eva Sans, Gemma Coll, Maite Zaldivia, Patricia Fernández, Helena Sureda, Maria Soler, Teresa Recuero, Belén Calderón, Esther Martínez, Yolanda Barberà, Judith Pla, Rosa Garrido, Luz Marina Velásquez, Alba del Villar, Rosa Lizandra, Mireia Olle, Rosa Martin\nMontseR i Maria???\n03 Des 2015 16:52\t#144 per Grinta (Associat/da)\nSí, perquè la Zaldibia ja no hi és.\nLa Zaldibia sí que hi és, les que no corren són l'Asana i la Caloreta. A la primera la substitueix la No Surrender i a la segona ningú, perquè no va arribar a inscriure's :arf:\n03 Des 2015 17:09\t#145 per Grinta (Associat/da)\nSou la canya, noies :yipi: :yipi: :yipi:\nAfegeixo la Maria.\nNomés em queda la MontseR i faig la inscripció. Vingaaaaaaa CoRReCaTeS :love: :love: :love:\nAnna Cos, Teresa Guasch, Béatrice Maitre, Mercè Rueda, Olga Bernat, Eva Sans, Gemma Coll, Maite Zaldivia, Patricia Fernández, Helena Sureda, Maria Soler, Teresa Recuero, Belén Calderón, Esther Martínez, Yolanda Barberà, Judith Pla, Rosa Garrido, Luz Marina Velásquez, Alba del Villar, Rosa Lizandra, Mireia Olle, Rosa Martin, Maria Davila\n03 Des 2015 18:23\t#146 per Grinta (Associat/da)\nHo sento, no sé fer captura de pantalla directament aquí. Ja podeu riure de mi :'( :'( :'(\nNenes, ja ho tenim!\nInscripció feta amb nicks i noms i cognoms. Som les millors :yipi: :yipi: :yipi:\nUs adjunto el fitxer per a que ho veieu i també el link tpvcorredors.zentense.es/webapp/llistat?cur_id=83\nEns diem Les CoRReCaTeS!!!\nQuina il·lusió :love:. Tan de bo pogués ser-hi les 24h per conèixer-vos a totes però tinc un dinar familiar d'aquests de Nadal el dia 20 i no podrà ser :arf:\nMoltíssimes gràcies a totes per fer-ho possible. Heu respost superbé i superràpid. Sou les millors!\nPetons i abraçades. Ah! I també per als nois que han ajudat tant... :love:\n03 Des 2015 18:26\t#147 per Belenka (Associat/da)\nMerci Grinta!! :love:\nEstava patint per si ens quedàvem fora! :beurk:\n03 Des 2015 18:30\t#148 per Grinta (Associat/da)\nAnda que jo...\nNena, quins nervis :beurk:\nAra ja ho tenim. Només queda gaudir :yipi:\n03 Des 2015 18:34\t#149 per zaldibia (Associat/da)\nOleeeee Moltes gràcies GRINTA per la teva implicació, i encara que faci el que pugui allí estaré. jo també t'estimo... :love:\nOlga que fa mitja hora amb Mercè també estarà en el meu, i tranquiles que algo farem, i sinó segur que alguna més dona un cop de mà.\nI gràcies Danili clar per col·laborar!!!\nBelenka portes un follón d'hores i noms.... jejeje :mdr:\n03 Des 2015 18:56\t#150 per Grinta (Associat/da)\nNenes, ja paro, eh?\nNomés dir-vos que he escrit aquest missatge al fil de les 24h...\n"Moltes gràcies Debu,\nEstem molt contentes de poder participar a aquestes 24h de corredors.cat i aportar el nostre granet de sorra a l'associació Miquel Valls que lluita per a millorar la vida dels malalts d'ELA.\nLa nostra filosofia consisteix a gaudir corrents sense importar la marca. Al nostre equip hi ha corredores més ràpides i d'altres que no correm tant Però, personalment, estic molt contenta d'haver pogut formar un equip exclusivament, com molt bé has dit :yipi:\nAixí que ens veiem el 19 i el 20 de desembre, som-hiiii!!!"\n03 Des 2015 19:35\t#151 per Judith (Associat/da)\nGràcies Grinta i mil gràcies més, ets un amor :love: :love: :love: ets la "mama" de l'equip, sense tu no hauria estat possible, te l'has currat i mooooooolt i estic orgullosa de formar part d'aquest equip de Les CoRReCaTeS i com no d'aquesta associació que hi ha gent tant increible com tu!!!! :yipi: :yipi: :yipi:\n03 Des 2015 20:37\t#152 per Grinta (Associat/da)\nAu Vaaaa! Que em fareu posar vermella\nGràcies a vosaltres per fer-ho possible :love:\n03 Des 2015 22:23\t#153 per danili (Associat/da)\nAl final l'Olga és Olga Sierra Bernat i no Olga Bernat com deia. Esteu desqualificades!\nCrec que la resta estan bé.\n03 Des 2015 22:33\t#154 per Grinta (Associat/da)\nQuè fort! Fent trampes des del començament :surprised:\n03 Des 2015 22:47\t#155 per Liz (Associat/da)\nGemma, transferència feta! Moltes gràcies per tot. I moltes gràcies també a l'Eva per tota aquesta empenta i haver fet possible aquest equip femení. Em fa molta il·lusió de participar-hi. Jo a les 4.00 faré un altre relleu amb els red runners, per tant, molt abans de l'hora que em toca (les 6.00 h) ja estaré per allà i ens podrem veure.\nUna abraçada molt forta! I mil gràcies!\n03 Des 2015 23:01\t#156 per Grinta (Associat/da)\nNena, no ens veiem des de Lluís Companys. Als relleus, petem la xerrada\n03 Des 2015 23:35\t#157 per XiK3ta (Associat/da)\nPerdoneu noies, ara veig els missatges!\nVaja currada us heu fotut. Comenceu fent sprint vosaltres!!! Quines cracks! :yipi:\nAmb moltes ganes que sigui el 19/20 per coincidir amb algunes de vosaltres!\n03 Des 2015 23:39\t#158 per Tresag (Associat/da)\nEva, ets una crack!!!!\nMil gràcies per la feinada que has fet de coordinació. I Gemma, merci per tot el suport en la gestió econòmica\nEl nom del grup és perfecte.\nDisculpeu, perquè no he entrat al fil aquests dies i no havia vist el tema del canvi amb la Caloreta com quedava i no sé si encara es poden fer canvis.\nMerci Eva per l'excel.lent missatge que has enviat! Ho passarem molt i molt bé i per una bona causa!\n04 Des 2015 03:51\t#159 per anrool (Associat/da)\nPerdoneu la montseR es la Montse Ros..... :love: :love: :love:\n04 Des 2015 11:26\t#160 per RugbyMan (Associat/da)\nMarxo uns dies a alemania per entrenar amb fred per poder fer el relleu de la nit havent entrenat a la mateixa temperatura i ara em trobo fora. A mes he porat la faldilla a la bugaderia per portar-la neta i pulida. Tot per res.....ja os pasaré el ticket de la bugaderia per "daños y perjuicios"


Llibres | ets el que menges\nLa Mireia i la Judit són les fundadores de Lemon’s Secrets, una comunitat saludable on comparteixen receptes sanes, articles sobre nutrició i cursos virtuals. En el seu primer llibre, ¡Cómete el mundo!, les joves emprenedores han reunit consells pràctics i més de seixanta receptes per a tots als joves que volen aprendre a alimentar-se bé i rendir al màxim. Si acabes d’iniciar-te en el món de l’alimentació saludable i no saps com organitzar un bon pla d’àpats setmanals de manera equilibrada o no saps com transformar les carmanyoles que t’endús a la feina perquè siguin més sanes, aquesta guia et serà molt útil! La Mireia, amb coneixements de dietista, i la Judit, amb unes grans habilitats culinàries, t’ensenyaran com combinar els aliments per crear menús equilibrats i plats plens de sabor.\nLa nutricionista de La Consulta d’Etselquemenges ens dona idees concretes per aplicar en el dia a dia amb l’objectiu de combatre el canvi climàtic\nAquest llibre s’adreça a totes les persones que volen fer el salt al veganisme, a les que volen viure sense fer mal als animals i a les que intenten reduir el consum de carn, sempre amb salut i respectant el medi ambient.\nAlba Juanola, autora del blog “Mi vida con un vegano”, publica el seu primer llibre de receptes senzilles i fàcils de preparar, per tenir una idea per on començar a tenir un estil de vida saludable. En aquest llibre publicat per Planeta hi ha propostes de menús vegetarians saludables adaptats a tota la família. De tota manera, no està enfocat només a vegetarians, també és adequat per a persones que simplement vulguin menjar més fruita, verdura, hortalisses i llegums.\nDesprés de l’èxit de Vegetarianos con ciencia, amb més de dotze mil exemplars venuts, la dietista-nutricionista Lucía Martínez publica Vegetarianos concienciados (Editorial Paidós). Es tracta d’una guia pràctica per fer una dieta vegetariana completa i equilibrada i sobreviure a casa i a fora, que a més ens omple d’arguments per lluitar contra la desinformació. Actualment, a la indústria alimentària, cada vegada és més difícil trobar opcions vegetarianes i saludables a causa dels ultraprocessats. L’autora del bloc “Dimequecomes”, ens dona un ma nual de supervivència imprescindible en sopars d’empresa, diumenges amb els sogres i altres situacions per poder fer una dieta vegetariana saludable sense haver de renunciar a cap pla.\nGabriela Uriarte, popular dietista-nutricionista amb més de 230.000 seguidors al seu compte d’Instagram –@ gu_nutricion– ofereix a Sin dieta para siempre (Vergara) trucs perquè llencis la bàscula, t’oblidis de les dietes i canviïs els hàbits alimentaris per menjar real. Aquest llibre conté una guia amb consells per fer la compra de menjar real, pautes per llegir etiquetes i distingir entre un bon processat i un ultraprocessat, trucs i aliments que poden anar bé a l’hora de menjar en festes o reunions familiars. L’objectiu final d’aquest llibre és aconseguir adaptar totes les recomanacions científiques a la població amb consells pràctics i senzills per poder millorar l’alimentació. A més hi ha un receptari amb 33 receptes saludables, atrevides i fàcils que t’ajudaran a aconseguir-ho.


Griñán declara que no va conèixer el programa amb què es van pagar els ERO - Diari de Girona\nGriñán declara que no va conèixer el programa amb què es van pagar els ERO\nL'exconseller de Treball Antonio Fernández s'acull al seu dret a no declarar «per sentir-se espantat»\neuropa press/ddg 12.04.2018 | 07:11\nL'expresident de la Junta i exconseller andalús d'Economia i Hisenda José Antonio Griñán va assegurar, durant la seva declaració en el judici contra 22 exalts càrrecs del Govern andalús pel procediment específic pel qual es concedien els ajuts sociolaborals i directes a empreses dels expedients de regulació d'ocupació (ERO) fraudulents, que «no va conèixer» el programa pressupostari 31L amb càrrec al qual s'abonaven les esmentades ajudes investigades fins a l'inici d'aquesta causa judicial el 2011.\nA preguntes del fiscal anticorrupció Manuel Fernández, Griñán va assenyalar que en l'elaboració de l'avantprojecte de pressupostos coneixia el que «importa» en un pressupost, la despesa corrent i la inversió, afegint que existien «multitud» de programes. A més, va aclarir que la partida 31L és una part «insignificant» dels pressupostos de la Conselleria de Treball.\nPer part seva, el secretari general del PSOE, Pedro Sánchez, va afirmar que espera que Griñán tingui «la millor de les defenses possibles» en el judici de els ERO fraudulents i que finalment es «faci justícia».\nParal·lelament, l'exconseller de Treball Antonio Fernández es va acollir al seu dret a no declarar durant les preguntes que li va formular el magistrat Juan Antonio Calle Peña, president del tribunal, sobre l'interrogatori que la jutge instructora Mercedes Alaya va sotmetre a Fernández al mes d'abril de 2012 «per por i sentir-se espantat».\nSant Julià de Ramis promou una moció per "defensar les empreses al territori català"\nTercera opció per al pressupost\nLloret de Mar vota instal·lar càmeres de videovigilància a les urbanitzacions\nMés de cinc milions d´euros del Gordo de la Primitiva van a parar a Salt\nUn mort en un xoc frontal a Lloret de Mar\nUn home de 82 anys mor ofegat a la platja de la Fosca a Palamós\nL´ombra de Miami dilueix la marea gironina al Camp Nou\nQui s´ha begut el meu minibar?\n2X1 en entrades per Núria Fergó\n2X1 en entrades per Mont Plans\nStuani és el primer que fa un doblet al Barça i al Madrid en un mateix any natural al segle XXI\n2X1 en entrades per «Gira + humana» de Chenoa\n2X1 en entrades per «Todas las noches de un día»\n2X1 en entrades per Block Party by Brodas (Bros. James Brown Tribute)\nRetiren les àligues franquistes del pont de l´Aigua\n2X1 en entrades per Dàmaris Gelabert\n2X1 en entrades per «Un enemigo del pueblo»\n2X1 en entrades per «Un cop l´any»


X edició 'Andorra a Taula' | Gastronosfera\nJornada gastronòmica. X edició 'Andorra a Taula'. Del 28 de octubre al 28 de novembre de 2016\nDel 28 d'octubre al 28 de novembre de 2016, el Principat d'Andorra celebracions Una Nova edició de les jornades gastronòmiques de cuina andorrana "Andorra a la Taula".\nMés de 30 restaurants d'Andorra s'uneixen en aquesta desena edició d''Andorra a la Taula', unes jornades gastronòmiques amb una selecció de receptes escollides per a l'ocasió, que es podran degustar a menús d'entre 20 € i 35 €.\nCada restaurant ha preparat per a aquesta cita gastronòmic seu propi menú, que unirà una deliciosa combinació de productes autòctons i de proximitat amb les receptes de temporada més destacades.\nAixí, entre les propostes que podreu degustar durant aquest mes que dura 'Andorra a la Taula' trobem el menú d'Minim's, que entre els seus plats inclou pollastre del Solsonès farcit de múrgoles i acompanyat de xips de verdures. Una altra proposta que farà les delícies dels més carnívors és el caneló de de xai, trinxat de carxofes i el suc del rostit, un dels plats que configuren el menú de Restaurant Caldea.\nPer la seva banda, Hotel Coma proposa per anar obrint boca una amanida de bacallà amb vinagreta de pil-pil de bolets i magrana.\nUn menú del revés, ple d'artificis i divertit és el que han preparat des del Restaurant Can Manel. Entre els seus plats trobem aquest tataki de síndria amb ametlles torrades i cítrics, wasabi de menta i gel pilée perfumat amb alfàbrega.\nPodeu consultar els menús al complet de tots els restaurants, així com els horaris i preus a la nostra app gratuïta per iOS i Android.\nAquestes 10a jornades d'"Andorra a la Taula" s'emmarquen dins de l'Andorra Shopping Festival, un esdeveniment que va néixer el novembre de 2013 amb l'objectiu de reforçar el posicionament d'una de les principals ofertes turístiques d'Andorra. Aquest any se celebrarà del 28 d'octubre al 13 de novembre.