Som a temps d’implantar més tests diagnòstics per frenar la pandèmia - Blog CaixaCiència\nMentre acaba la primera setmana de confinament per a molts espanyols, parlem amb Antoni Plasència, director d’ISGlobal i reconegut epidemiòleg. Aquest centre de recerca, fruit d’una aliança innovadora entre ”la Caixa” i institucions acadèmiques i governamentals, és pioner en la creació d’equips interdisciplinaris per donar una resposta 360 a grans reptes de salut global. La recerca de les malalties infeccioses és un dels seus eixos estratègics de treball.\nCada dia tenim notícies sobre la corba de propagació del virus. En quin punt de la corba ens trobem a Espanya avui?\nAra mateix ens trobem en fase de ràpida expansió, de propagació, sense que apareguin de moment signes de modificació d’aquesta tendència. I durant un temps continuarà pujant. La seva evolució dependrà de l’efectivitat de les mesures recents de mitigació que s’han pres des del govern espanyol.\nEs pot fer alguna previsió de quan començarà a canviar la corba?\nEncara és massa d’hora per fer aquestes prediccions, però les mesures que s’han pres busquen aconseguir que, d’aquí a unes setmanes, hi hagi un punt d’inflexió i es freni aquest creixement. Difícilment serà en dues setmanes, aquesta predicció seria prematura. Passaran algunes setmanes més, però no sabem quantes. Fa pocs dies que duem a terme les noves accions de distanciament social massiu des que es va implantar el decret, així que és massa d’hora per valorar-ne l’efectivitat.\nEns podem fiar de les estadístiques d’altres països per fer una previsió del que pot passar aquí?\nTot depèn de l’esforç i la capacitat de cada país per confirmar els casos, és a dir, de la disponibilitat de tests i els criteris per aplicar-los. I d’això depèn un nombre significatiu de casos presumptius però que no tenen diagnòstic confirmat. Alguns països han fet molts tests i d’altres no, de manera que la comparació de les tendències de l’epidèmia entre països és complicada. A ISGlobal hem elaborat un document on es comparen les diverses estratègies dels països.\nDe moment, la Xina i Corea del Sud sembla que han seguit estratègies exitoses.\nLa Xina ha estat molt intensiva i ha posat molt d’èmfasi en l’aïllament social estricte, assumint l’impacte econòmic negatiu de les seves mesures, i han estat molt efectius. L’estratègia de Corea del Sud s’ha centrat a identificar els primers casos, implantant mesures més individuals i amb menys disrupció social, i invertint molts recursos en capacitat diagnòstica i tecnologies per identificar i seguir els infectats i els seus contactes.\nI què ha passat a Itàlia i a Espanya?\nAquí encara ens trobem en plena lluita. El que passa a Europa reflecteix quelcom que se sospitava però que no es va tenir prou en compte aquí, que és que la infecció també es transmet en els pacients asimptomàtics. Hem vist inicis de transmissions a la comunitat que es produïen més enllà dels casos confirmats importats o associats a un cas importat. I això ha contribuït a aquest creixement exponencial en el qual encara estem immersos.\nCada país s’ha enfrontat, doncs, a una situació diferent.\nNo exactament. El que diferencia els països és l’estratègia de resposta, amb diversos nivells d’adaptació a una evolució dinàmica de la infecció. D’acord amb els criteris de l’OMS, aquestes estratègies són graduals i progressives. Ara toca esperar i veure com les noves mesures reverteixen la tendència de la corba. Tard o d’hora tindrem èxit. Però ara no podem saber quan en tindrem i quin en serà l’impacte social i econòmic.\nDe moment, a Espanya, la mesura bàsica és l’aïllament social. Serien útils els tests, com a Corea, o ja estem en una fase de propagació massa gran?\nSí, serien útils i no és massa tard per implantar-los. Continua tenint ple sentit identificar i aïllar els casos confirmats i els seus contactes. Però això també depèn de la capacitat logística per disposar dels tests i dur a terme accions d’aïllament en els infectats confirmats. A Corea ho van tenir una mica més fàcil al principi perquè l’epidèmia va començar en un únic focus ben caracteritzat, una congregació religiosa. El nostre cas, tant el d’Itàlia com el d’Espanya, és més complex, perquè va començar amb molts focus, que estaven poc identificats i que s’estaven desenvolupant a la vegada. Penso que es podria optar per un punt mig i, en absència de la capacitat de fer tests massius, focalitzar els tests en determinats casos.\nHi ha cap estratègia alternativa si la propagació no disminueix en un mes, per exemple?\nSi la propagació no disminuís, s’hauria de plantejar continuar mantenint aquestes mesures més temps, valorant quins haurien de ser els límits del seu impacte negatiu en l’àmbit socioeconòmic. Aquesta consideració sembla que està darrere de l’estratègia britànica actual.\nDeixar que el virus circuli, amb la idea que la població hi desenvoluparà immunitat en contra, centrant-se a detectar els casos i els seus contactes i reforçar el sistema sanitari per tractar-los de la manera més efectiva possible, sense mesures dràstiques de distanciament social. Però això té els seus riscos. Encara no hi ha cap evidència de quina és la resposta immunitària de les persones exposades i la protecció resultant davant de la possible recirculació del virus; és una especulació en aquest moment. I, mentrestant, aquesta estratègia podria sobrecarregar moltíssim el sistema sanitari, de manera que moltes persones moririen.\nNo resulta un escenari gaire atractiu.\nAl final, l’argument en el qual es basa la seva estratègia és que “la salut té un preu”. N’hi posem o decidim que la salut de les persones està per davant de tot? Jo penso que sí, que està per davant de l’impacte econòmic i social. Jo advoco per assegurar-nos que seguim implementant les mesures actuals: aïllament i augment del nombre de tests a la població, i de manera especial en els col·lectius vulnerables. La discussió ara és a quin preu la societat espanyola està disposada a comprometre’s amb el manteniment d’aquests esforços.\nLlegeix la segona part d’aquesta entrevista aquí.\ncoronavirus - salut global


Activista feminista i escriptora.\nL'escola pública catalana té un munt de defectes, però és l'únic lloc des d'on podem transformar i transformar-nos\n20/03/2019 | 10:21\nCircula un vídeo aquests dies sobre l’Escola Pública Catalana que se m’ha endinsat per una escletxa de la meva memòria, de la motxilla de classe que porto orgullosa. El vídeo, si no l’heu vist, imita la publicitat d’una escola d’elit però tot anunciant l’escola pública. Amb un logo d’aquests que imagines brodat al jersei de coll en punta i el llenguatge afectat, ampul·lós, que només utilitza qui se sap amo del món.\n[La FAPAC i Metromuster han realitzat aquest espot en el marc d’una campanya per reivindicar l’escola pública]\nJo vaig anar a una escola d’aquestes. Sense coll en punta, és cert, no tant d’elit però sí clarament de classe alta. M’hi van enviar perquè jo era l’esperança d’ascens social de la meva família, un ascens en uns termes que avui se’ns escapen molt de l’enteniment. Sóc la primera generació de casa meva, no em canso d’escriure-ho també per recordar-m’ho a mi mateixa, que no ha passat gana. Gana. Gana de no tenir a menjar. Gana que et pots morir per falta d’aliment si no trobes solucions urgents. L’ascens de classe quan vens d’aquí té menys a veure amb l’ego postmodern que amb l’esforç col·lectiu per garantir la supervivència de la nostra estirp. Com diria Agamben, la pura existència biològica molt abans de ni tan sols pensar la “vida qualificada” que mai no vam ser nosaltres.\nEl meu pare, doncs, es va matar a fer hores conduint un taxi i la meva mare es va matar a aguantar-li el mal humor que portava de treballar massa, tot perquè jo pogués anar, durant quatre maleïts anys de la meva vida, a una escola de classe alta on la personeta alegre i acadèmicament brillant que era jo va esdevenir una despulla trencada emocionalment i fracassada en l’àmbit intel·lectual.\nEn aquella escola vaig rebre violència de gènere però també molta violència de classe\nEn aquella escola vaig rebre violència de gènere com a ‘xicotot’ que era, però també, molta violència de classe, una violència que em va marcar durant molt de temps de manera subtil, en forma de síndrome de la impostora, en forma de boicots constants a mi mateixa. I tot això em va passar perquè era una escola per a les elits on la principal lliçó era aprendre a ser elit, aprendre a competir, aprendre a destacar de qualsevol manera, aprendre a deixar gent pel camí, aprendre a creure’t millor… fins i tot a creure’t millor persona que la resta, amb aquesta cosa condescendent de qui es pot permetre escollir si ajuda als altres o els enfonsa. Un lloc on les desigualtats estaven tan naturalitzades que ni s’assenyalaven. Un lloc on es donava per fet que tothom tenia de tot a casa, des del suport material fins al suport emocional per tal de poder estudiar. I qui no ho tenia, queia del joc com vaig caure jo, malgrat que mai no he volgut fer altra cosa a la vida més que estudiar. Això és el que vam aprendre en aquella escola. Això és el que vaig aprendre jo.\nSi la meva família va picar l’esquer, és per aquesta fal·làcia que relaciona preu i valor i que deriva, també, de la idea que el que és públic és gratuït i no pas pagat per tothom. A partir d’aquests dos gripaus que ens ha fet empassar el capitalisme, les escoles privades i concertades segueixen gaudint d’una mena de prestigi social que no mereixen. L’escola privada no fa elits, no fa ascens social: has d’arribar a ella ascendida. Allò que sí que sap fer molt bé és penalitzar a totes aquelles que gosem treure-hi el nas.\nEl darrer any d’aquella escola em vaig posar a fer vaga. Contra l’escola, contra la família, contra tothom. Vaig negar-me a estudiar per poder repetir el curs i, realment, aprendre. I el vaig repetir, aquest cop a la pública. I vaig poder respirar.\nL’escola pública catalana té un munt de defectes, però és l’únic lloc des d’on podem transformar i transformar-nos\nL’escola pública catalana té un munt de defectes. Hi cal molta feina feminista, molta, i molta feina antiracista, molta molta, molta, però és l’únic lloc des d’on podem transformar i transformar-nos, i és l’espai més segur dels que tenim per a les nostres criatures, perquè la competició en termes de vida no forma part de la idea mateixa de l’escola. Succeeix, però no forma part de la seva idiosincràsia.\nM’encantaria veure anuncis sobre l’escola pública catalana que fessin valdre tot això, que emmirallessin famílies com la meva amb divises tan evidents i tan reals com “tenim el millor professorat de Catalunya”. Que expliquessin a les famílies que l’ascens social es dóna des de la pública. Que si alguna escola pot ser un dia feminista, serà la pública, perquè el feminisme no pot ser excloent. Que si un dia aconseguim una escola no racista, serà la pública perquè estaran allà les famílies aixecant-se i dient prou als currículums racistes que encara ens empassem. Si un sistema té possibilitats d’estar a l’altura dels nostres projectes de futur comú, aquest és l’escola pública.\nNo els hi facilitem el joc a les elits, no els hi ballem l’aigua. Ni una criatura més de les nostres a la màquina dels xupiguais. Ni una criatura més de les nostres amb el jersei de coll en punta clavat.\nBrigitte Vasallo és activista feminista i escriptora.


7 de maig de 2017 18:40 h\nWhatsApp ja permet esborrar missatges a alguns usuaris\nA dia d'avui, ja tots coneixem la famosa aplicació de mensajería instantània WhatsApp, popularment coneguda com a Wasap. Wasap és la millor app per a mòbils i ens permet estar sempre connectats amb els nostres amics, familiars i coneguts. Des de fa unes hores, l'aplicació ha rebut una actualització per Android i per iOS (de moment, només uns quants dispositius ho tenen activat) la qual permet esborrar els missatges enviats durant els dos primers minuts des de l'envio i sempre que aquest missatge no l'hagi llegit el receptor.\n10985 lectures Un comentari\nAragonès Artadi Canet Catalunya Comín Europa PUig Pedro Sánchez Pere Aragonès Quim Torra Rajoy Rull Serret Turull bèlgica ernest maragall fiscalia govern nomenament de consellers presó quim to restitució torra tribunal suprem 155


Art. Nr.: 1600026\nMaße: 2 x 19 mm


4th desembre 2020 GeneralCaro López\nJa s’acosta Nadal i com cada any, l’AFA guarnirà el vestíbul de l’escola.\nI si omplim el vestíbul de bons desitjos i propòsits per al 2021?\nMares, pares, nens, nenes, mestres, personal administratiu i de suport, monitors i monitores, senyors i senyores de la neteja… totes les persones que formem part de l’escola , ara és el moment de poder escriure els nostres desitjos per al 2021 en un targetó fet a casa i donar-lo a les mestres com a màxim el dia 9 de desembre ! Feu-ne tants com vulgueu!\nEl context Covid no ens deixa obrir l’activitat de decoració del passadís al conjunt de les famílies com ens hagués agradat.Una petita comissió penjarà el mar de bons desitjos perquè els puguem gaudir abans de les festes. Si ens voleu fer arribar qualsevol decoració nadalencafeta a casa, també la penjarem!\nEstem preparats? Anotem, pintem, decorem els targetons🏷🏷🏷🏷 i projectem els millors desitjos per al 2021!!!💫💫💫\nPrevious post ASSEMBLEA EXTRAORDINÀRIA DESEMBRE Next post Entorns escolars, segurs i pacificats – ADHESIÓ AL MANIFEST unitari


Atemptat a Israel\nAssumpte: Atemptat a Israel Dl Feb 04, 2008 8:24 pm\nEs veia a venir que la caiguda del mur d'Egipte portaria una nova escalada de terrorisme\nCom a mínim tres morts en un atemptat suïcida en un centre comercial de la ciutat de Dimona\nEl braç armat d'Al Fatah ha reivindicat ja l'autoria de l'atemptat, el primer en territori israelià en més d'un any\nPrimer atemptat en territori israelià en més d'un any. Han mort com a mínim tres persones i deu més han estat ferides en un presumpte atemptat suïcida perpetrat avui en un centre comercial de la ciutat israeliana de Dimona, al sud del país, molt a prop de la frontera amb Egipte.\nEl braç armat d'Al Fatah, les Brigades dels Màrtirs d'Al Aqsa, ha reivindicat ja l'autoria de l'atemptat.\nFonts policials citades pels mitjans israelians han confirmat que l'explosió ha estat causada per un atemptat suïcida i que els experts analitzen ara si alguns dels explosius del terrorista no han esclatat en l'atac.\nFonts de Zaka, esmentada per l'agència Reuters, han parlat com a mínim de tres morts, a més del "terrorista" (terme amb el qual es refereixen als atacants palestins), i han informat que al lloc dels fets s'ha trobat un cinturó explosiu.\nEl propietari d'una botiga ha descrit a la ràdio de l'exèrcit que "es va sentir una gran explosió i la gent va començar a córrer". Aquest mateix testimoni ha afirmat que ha vist "trossos de cossos volant per l'aire". La ràdio de l'exèrcit ha informat que a més de la hipòtesi de l'atemptat també s'investiga una possible explosió de gas.\nFrontera amb Israel\nMentrestant, fonts palestines citades pel diari Yediot Ahronot consideren que el terrorista podria haver estat enviat per la Jihad Islàmica. Per això, hauria aprofitat les bretxes obertes a la frontera amb Egipte, en el pas de Rafah, per arribar a la península del Sinaí i des d'aquí arribar a la regió israeliana del Nègueb.\nVal a dir, en aquest sentit, que Israel havia augmentat l'alerta a la frontera amb Egipte en les dues últimes setmanes pel risc que activistes palestins s'haguessin infiltrat en aquest país des de Gaza després de l'enderrocament de la tanca fronterera.\nParal·lelament, a Cisjordània, dos palestins han mort aquesta matinada a mans de l'exèrcit israelià. Les forces de seguretat hebrees asseguren que es tractava de dos membres de la Jihad Islàmica.\nAssumpte: Re: Atemptat a Israel Dl Feb 04, 2008 8:26 pm


Conveni entre Generalitat, Ajuntament i Mollerussa Comercial per potenciar el comerç de la ciutat – Comarques de Ponent\nConveni entre Generalitat, Ajuntament i Mollerussa Comercial per potenciar el comerç de la ciutat\nLa Generalitat de Catalunya contribuirà a potenciar el comerç a cel obert de Mollerussa amb una aportació econòmica de 22.622 euros, segons ha explicat aquest matí el director general de Comerç, Josep Maria Recasens, en el transcurs de la signatura d’un conveni de col·laboració entre el seu departament, l’Ajuntament i l’associació Mollerussa Comercial. Aquesta aportació suposa la meitat del pressupost que destina l’entitat dels comerciants de la ciutat en les diferents activitats que organitza al llarg de l’any a la ciutat per potenciar el sector, ha afegit Recasens, que també ha fet una crida a la ciutadania per engrescar-los a apostar pel comerç de proximitat sobretot en èpoques de caiguda de la demanda com l’actual. En aquest sentit, ha dit que ‘és una despesa que es queda a casa i fa país’ ja que ‘quan un decideix on compra, decideix qui treballa’. Per la seva part, l’alcalde, Marc Solsona, ha indicat que l’Ajuntament aposta per ‘vendre Mollerussa com a entitat de consum, sobretot tenint en compte que el comerç és la primera empresa de la ciutat’. Solsona ha posat de manifest que ‘davant la competència actual de les grans superfícies, el comerç de Mollerussa aporta valor afegit per la proximitat, per la qualitat del producte i sobretot tenint idees que no té ningú més’. L’alcalde s’ha referit al fet que Mollerussa Comercial aporta imaginació i creativitat a les seves campanyes comercials amb l’objectiu d’atraure una clientela mínima de 40.000 persones de la comarca i també de fora. El president de Mollerussa Comercial, Àlex Català, per la seva banda, ha agraït la col·laboració de les institucions ja que gràcies al seu suport es poden dinamitzar activitats i acomplir objectius. Català també ha afegit que ‘el comerç forma part del motor d’aquest país i cal que Mollerussa hi tingui un lloc destacat’. En el transcurs de la signatura del conveni, el president de Mollerussa Comercial ha lliurat al director general de Comerç diferents bitllets de molleuros, la moneda de canvi que ha editat aquesta entitat per aquesta campanya de Nadal i que permetran als seus portadors pagar les seves compres amb els bitllets de 1, 5 i 10 molleuros editats per l’ocasió i que sumen en total 100.000 euros en descomptes


AuthorDepartament d'Educació (185)Institut Obert de Catalunya (133)Departament d'Ensenyament. Servei d’Immersió i Acolliment Lingüístics (44)Departament d'Educació. Servei de Suports i Recursos Lingüístics (30)Departament d'Ensenyament (24)Programa biblioteca escolar “Puntedu” (24)Departament d'Educació. Escoles Oficials d'Idiomes (20)Departament d'Educació. Direcció General de Formació Professional Inicial i Ensenyaments de Règim Especial (18)Sant Feliu de Llobregat (Catalunya). Ajuntament (16)Universitat Politècnica de Catalunya. Campus del Baix Llobregat (16)... Show moreSubjectBatxillerat - Investigació (114)Formació Professional - Cicles formatius de grau superior (81)Funcionaris docents - Catalunya - Exàmens (76)Innovació educativa (69)Tests i proves en educació (56)Formació Professional - Cicles formatius de grau mitjà (54)Lectura - Comprensió (44)Educació infantil (30)Biblioteques escolars (29)Educació primària - Cicle inicial (28)... Show moreIssue Date2020 - 2022 (330)2010 - 2019 (360)2000 - 2009 (108)1997 - 1999 (2)


REDESSA vol liderar l'impuls empresarial al territori | Canal Reus TV\nREDESSA vol liderar l'impuls empresarial al territori\nL'empresa municipal de promoció econòmica de Reus impulsa una segona edició de la incubadora TIC i en duplica el pressupost.\nAmb la voluntat de continuar dinamitzant el panorama empresarial vinculat a les noves tecnologies, REDESSA, l'empresa municipal de Reus de promoció econòmica, convoca una segona edició de la Incubadora TIC. Es tracta d'un espai on els emprenedors troben el monitoratge de mentors especialitzats per tal d'impulsar els seus projectes empresarials.\nL'any passat, en plena pandèmia, REDESSA va rebre 33 projectes dels quals se'n van acabar seleccionant 15. D'aquests, només 11 han acabat consolidant-se però encara queda treball per fer. La pandèmia ha impedit que emprenedors i mentors hagin pogut trobar-se totes les vegades que calia i per això ara es decideix allargar el monitoratge fins als 18 mesos. Així doncs, la segona edició de la incubadora TIC a REDESSA tindrà el doble de pressupost, de 30.000 a 60.000 euros, perquè, en part, acollirà també el doble de projectes.\nAra REDESSA estudia compaginar els interessos dels emprenedors i dels sectors emergents al territori, a la recerca de talent de fora de les comarques adjacents. L'objectiu màxim és ser capaços d'acollir el talent estranger.\nReus Redessa emprenedoria empresa\nREDESSA aposta per fomentar les vocacions tecnològiques amb un campus d'estiu\nUn laboratori d'innovació i la implantació del 5G, punts clau del futur de REDESSA


L’ESCRIPTURA INSÒLITA | Crítica de Libros\nEdicions del Periscopi, 2020, 253 pàgs.\nCom definir la literatura que practica Manuel Baixauli? Contestar la pregunta no és gens fàcil, i que no ho sigui és un símptoma que respon, en certa manera, la pregunta. Perquè la seva escriptura escapa a les etiquetes i això ja la defineix.\nA Ignot la veu narradora que crea Baixauli ens desvetlla uns pensaments de Mateu, un dels seus personatges, sobre la novel·la d’una altra de les seves criatures, Ivor: «Inventory [el títol del llibre] era una novel·la sovint caòtica, amb incomptables digressions, amb històries dins les històries, testimoni d’algú que observa el que passa al seu voltant amb ull perplex, al·lucinat». O també quan afirma d’un altre personatge: «La prosa de Crisòstom forada murs, ultrapassa límits, penetra el desconegut». Aquestes paraules es poden aplicar, fil per randa, a la literatura de l’autor valencià. Però cal dir que «caòtica», per bé que li escau, no és de cap manera en un sentit negatiu. Ben al contrari, Baixauli fa del caos i de les digressions un art, un dels trets més essencials de la seva narrativa.\nL’autor ens ho posa igualment difícil si ens plantegem explicar al lector quines històries narra. A Baixauli no li interessa desenvolupar una història; el que fa és explorar, per a si mateix i per als lectors, profundes vivències i intuïcions que el porten i ens porten més enllà, que no ens donen respostes definitives, sinó, ben al contrari, que no acaben mai «d’anar més enllà. Accés a l’inaccessible. Finestra sempre». Ell no ho diu, no ho escriu, sinó que ho practica. I en això rau el seu més pregon mestratge. El que Baixauli ens vol dir no ho trobem en les paraules, sinó en el muntatge, no tant en el què, sinó gairebé exclusivament en el com.\nCertament, els mons a què ens dona accés giren preferentment entorn de la literatura i de la pintura i el dibuix; són els que millor coneix —l’autor mateix és escriptor i pintor—. Però el que pretén explorar és la creació. Al voltant d’aquest eix gira Ignot (i no només Ignot). Alguns subtemes sí que hi són presents directament com a part de les converses que sostenen els personatges o dels seus pensaments: la crítica literària, els concursos, literaris o de pintura (que no en surten gens ben parats), les reflexions sobre la nefasta influència de la popularitat sobre la qualitat de la producció artística, sobre la superficialitat de certs corrents pictòrics avantguardistes o la influència en l’èxit o el fracàs de factors aliens a la qualitat…\nEl títol Ignot anuncia una bona part de la temàtica que ens trasllada l’autor a través de peculiars personatges. Units pel comú interès de la creació artística: els uns com a grans lectors i descobridors de genis, altres com a escriptors o pintors i dibuixants, tots ells conflueixen en una complexa relació que els va posant en contacte, directe o indirecte, per formar una teranyina a través de la qual Baixauli ens dona a entendre tota una filosofia i concepció de la creació. Els seus són personatges solitaris, dedicats amb cos i ànima a la descoberta de l’art, de la bellesa, que és, al seu torn, la descoberta d’ells mateixos. L’autor aposta per l’autenticitat, al marge de tendències, modes i fama; els seus protagonistes les defugen, com sembla que les deu defugir el propi autor. Els seus són personatges insòlits, feréstecs i genials, que, sorprenentment i simptomàtica, es van trobant perquè s’assemblen i coneixen només alguns erudits iniciats. L’un ens condueix a l’altre i aquest altre ens retorna a l’un. Tots ells, però formen part d’un grup d’elegits que viu al marge dels grans esdeveniments i fins a la fi de les seves vides resta ignot al gran públic. Baixauli els envolta d’una atmosfera enigmàtica que manté la intriga i la tensió, que, per bé que no és el que atorga més interès a la novel·la, sí que n’és un ingredient primordial, en tant que ens obliga a plantejar-nos qui és qui, pregunta de la qual se’n desprenen moltes altres que sí són essencials del concepte que l’autor té de la realitat i de la ficció.\nPassa amb els personatges d’Ignot com amb les matriusques russes: Baixauli basteix un univers on els va situant individualment, però acaben per encaixar l’un en l’altre, inclòs el propi Baixauli, que s’incorpora, també ell, a la novel·la com a personatge. Formulat d’una altra manera podríem dir que ens presenta un panorama on la visió estereoscòpica no existeix sinó en un lent procés, de manera que assistim a aquest procés fins que la imatge esdevé gairebé del tot estereoscòpica, deixant obert, però, l’interrogant del gairebé.\nEls llibres de Baixauli giren al voltant de temes recurrents, però mai de la mateixa manera, no es repeteix. Li agrada submergir-se en realitats paral·leles, trencar els límits entre realitat i ficció, perquè no n’hi ha, de límits; desdibuixar les fronteres entre nivells de realitat… així fa trobar-se personatges difunts amb vius, sap crear ambients amb una força simbòlica onírica kafkiana; títols i personatges d’altres llibres seus es fan presents també a Ignot, com l’arquitecta Orofila Martí o la seva anterior novel·la La cinquena planta. La transmigració li és una eina de treball. La novel·la que escriu Crisòstom conté personatges de la de Baixauli… Li agrada emmarcar una realitat dins d’una altra, encaixar-les, com si tot esdevingués, finalment, unitat.\nPerò la literatura que gasta Baixauli no s’esgota en la paraula. L’autor fa ús de la fotografia i del dibuix per narrar. Les seves imatges estan al servei del text: la seva funció no és la il·lustració del que diu el text (encara que de vegades ho sembli), sinó que hi són en lloc de text. Com tot sovint ens ha donat a entendre l’autor, a ell no li agrada dir les coses directament; com a molts dels seus personatges li interessen els silencis, les taques a les parets, les ombres que es projecten en un llençol, tot allò que provoca la imaginació de qui llegeix o de qui mira i veu, allò que apel·la al subconscient. Així les fotografies són vagues, evocadores i provocadores; els dibuixos, sovint acompanyats d’alguna frase amb lletra trencada difícil de llegir, però no il·legible, suggerents; plantegen preguntes més que donen respostes, mai en color, sempre en tonalitats de grisos.\nA banda de tot això, que no és poc, Ignot té l’interès afegit que fa esment de tot un seguit d’escriptors i artistes, d’existència real, alguns de renom universal, d’altres, però, ignots, que poden ser una descoberta per al lector. De manera que Baixauli, com alguns dels seus personatges: Jaume Font, el Mestre, Crisòstom i Don, s’erigeix en descobridor de talents i ens serveix de recomanació amb garanties. Com Ivor, com Edmund Bosch, ell també fa inventari.\nL’acció —si és que podem parlar d’acció— abasta episodis des de l’any 1966 fins més enllà del 2000, per bé que no segueix una cronologia lineal. La novel·la alterna la veu d’un narrador omniscient amb la de Mateu, l’única figura que parla en primera persona.\nSense cap mena de dubte Baixauli és un narrador de gran altura. Insòlit.\n← Sobre Catalina de Médicis, Honoré de Balzac\nCatalina, Hija de Houlihan, William Butler Yeats →


Art. Nr. 0062494.000\nstatt 49,99 € 1 44,99 €*


QUÈ FEM A TORTOSA?: "A Tortosa D Tapes", un èxit rotund\nLa ruta “A Tortosa D Tapes” tanca la seva edició amb un total de 15.205 tapes servides\nLa ruta “A Tortosa D Tapes” va cloure la seva primera edició amb un total de 15.205 tapes servides i amb una participació força elevada per part de la ciutadania.\nDes de la Cambra de Comerç de Tortosa, el seu president, José Luís Móra ha explicat que “s’ha pogut observar que durant els dies de la ruta de tapes s'ha registrat una major activitat comercial a la ciutat".\nD’altra banda, l’alcalde de Tortosa, Ferran Bel, va valorar molt positivament l’èxit de la primera edició de “A Tortosa D Tapes” i agraït especialment la col·laboració de tots els establiments participants.\nTambé ha volgut fer referència a la importància que ha tingut per a la promoció de la ciutat i per a la seva dinamització comercial.\nAquesta nova aposta de la Cambra de Comerç de Tortosa i de l’Ajuntament de Tortosa, va celebrar-se a la ciutat de Tortosa del 25 de setembre al 12 d’octubre i ha tingut una molt bona acollida per part de la ciutadania.\nTortosa, Terres de l’Ebre, 13 d’octubre de 2014\nPublicat per irene a 11:20


Més de 2.000 persones assisteixen a la Fira de l’Infant, punt i final de la 7a Setmana del Pallasso\nL'espectacle "Les fotogrâfiers", de la Cia. La Tal, durant la Fira de l'Infant\nProgrames| Setmana del Pallasso - Edició 2009\nUnes 2.100 persones van acostar-se a l’Espai Tolrà ahir diumenge, 29 de març, per participar a la Fira de l’Infant, la gran festa final de la Setmana del Pallasso de Castellar del Vallès.\nDurant tot el dia, els nens i nenes van poder gaudir d’una gran diversitat d’activitats, com ara jocs gegants, inflables, tallers de dibuix i maquillatge i jocs de psicomotricitat orientats al circ, a càrrec de la companyia El Negro y el Flaco.\nA més, la jornada també va comptar amb dos espectacles, que es van celebrar a la Sala Blava. D’una banda, l’estrena d’Inventari, l’última proposta de Marcel Gros, i, de l’altra, la Companyia La Tal amb l’espectacle Les Fotogrâfiers.\nTradicionalment, la Fira de l’Infant és un dels actes més multitudinaris de la Setmana del Pallasso, que enguany ha arribat a la setena edició i que ha omplert Castellar d’activitats diverses durant 11 dies.\nLa Xarxa de Castellar, amb la col·laboració i el suport de l’Ajuntament de la vila, és l’organitzadora de la Setmana del Pallasso, que proposa una programació adreçada a tot tipus de públic, grans i petits, i ubicada a diferents espais i horaris. El director de la Setmana del Pallasso, Gabi Ruiz, ha explicat que, enguany, “valorem positivament el transcurs de la Setmana del Pallasso ja que, tot i que encara no disposem de dades definitives d’assistència, ha estat molt similar a la d’edicions anteriors”.\nEntre les propostes més destacades s’hi troben els espectacles al carrer, que, com és habitual, “compten amb més seguiment que no pas les activitats que es porten a terme a recintes tancats”, ha apuntat Ruiz. Tot i això, el director de la Setmana del Pallasso ha destacat el seguiment que ha tingut el cicle Cafèclown, que s’ha dut a terme els dies 26, 27 i 28 de març a la Sala Blava de l’Espai Tolrà i que “s’ha omplert de públic els tres dies”.\nTot i que la valoració de la Setmana del Pallasso és essencialment positiva, Ruiz ha explicat que “el festival necessita encara que la ciutadania de Castellar se’l senti propi, cal que Castellar s’identifiqui amb la Setmana del Pallasso”, de la mateixa manera que fora de Castellar “és un festival molt valorat, tant per les companyies que hi actuen com per les que no ho fan, però que s’hi acosten atretes per la qualitat de la programació i per veure els companys de professió”.\nDe cara a l’any vinent, Ruiz ha avançat que “les prioritats són revisar el funcionament dels diferents cicles, i buscar la fórmula per potenciar el cicle de teatre per a adults”.\nEl termini per participar al concurs de fotografies de la Setmana del Pallasso és obert fins al 19 de juny\nTot i que a partir d’ara ja es començarà a treballar en la propera edició de la Setmana del Pallasso, enguany el festival encara no ha finalitzat del tot, ja que fins al 19 de juny és obert el termini de lliurament de fotografies sobre la Setmana del Pallasso per poder participar al concurs organitzat pel Centre Excursionista de Castellar.\nA banda del premis i puntuacions que atorga habitualment el CEC, s’atorgarà un premi per votació popular, un premi especial La Xarxa de Castellar, un premi especial atorgat per un jurat de pallassos professionals i un premi especial atorgat per la Regidoria de Cultura. Les fotografies presentades s’exposaran públicament del 4 al 25 de juliol, mentre que el lliurament de premis tindrà lloc en el marc de la Festa Major d’enguany.


Convocatòria Assemblea General Ordinària i Extraordinària 2019 - Club Natació Olot\nConvocatòria Assemblea General Ordinària i Extraordinària 2019\nConvoquem els socis del Club a l'ASSEMBLEA GENERAL ORDINÀRIA que tindrà lloc el divendres 26 d'abril de 2019, en el Restaurant-Càmping Les Tries, situat a l'avinguda de Pere Badosa d'Olot. L'assemblea s'ha fixat a 2/4 de 8 de la tarda en primera convocatòria i a les 8 en segona.\n3 - Memòria esportiva de l'any 2018.\n5 - Liquidació del pressupost, balanç i compte d'explotació de l'any 2018.\n6 - Pressupost per a l'exercici 2019 i modificació de les quotes socials.\nConvoquem els socis del Club a l’ASSEMBLEA GENERAL EXTRAORDINÀRIA que tindrà lloc divendres 26 d’abril de 2019, en el Restaurant-Càmping Les Tries, situat a l’avinguda Pere Badosa d’Olot. L’assemblea s’ha fixat a les 9 del vespre en primera convocatòria i en segona una vegada acabada l’ASSEMBLEA GENERAL ORDINÀRIA, i es desenvoluparà sota la següent:\nAprovació, si escau, de la modificació dels Estatuts i aprovació d’un nou text d’acord amb la normativa vigent.\nATESA LA IMPORTÀNCIA DE L’ASSEMBLEA I ELS TEMES DE L'ORDRE DEL DIA, US DEMANEM LA VOSTRA ASSISTÈNCIA.\nJa podeu consultar la documentació entrant a la zona de notícies privades per a socis (botó “Accés Usuaris” situat a la part superior dreta del vostre navegador).\n*Seran requisits dels socis per poder participar amb veu i vot a les assemblees: ésser major d'edat (18 anys), tenir plena capacitat d'obrar i pertànyer al Club amb un any d'antelació, com a mínim, a la data de celebració de l'assemblea. Els socis que no compleixin algun d'aquests requisits només tindran veu, però no pas vot, a les assemblees. La participació d'un soci a l'assemblea és personal i en cap cas podrà delegar-se (article 23è dels estatuts del CN Olot).\nSi us voleu descarregar o imprimir la convocatòria i l'ordre del dia, feu clic aquí.


Mostrant articles per etiqueta: concert inaugural\nVÍDEO: Pedro Guerra enceta la Festa Major amb un concert íntim\nEl cantautor canarí i la seva guitarra han sigut els protagonistes del recital 30 años que ha arribat a l'amfiteatre del Castell aquest divendres 26 de juny en l'espectacle inaugural de la Festa Major 2015.\nPedro Guerra: "Repassaré la meva carrera i també oferiré cançons noves"\nPedro Guerra és un dels cap de cartell de la Festa Major de Rubí i la seva actuació serà el tret de sortida de la celebració que s’allargarà fins dilluns a la nit. L’artista canari ha explicat al magazín ‘Rubí al dia’ que el concert repassarà els seus èxits més coneguts i alguns de les noves composicions.\nPedro Guerra oferirà l’espectacle inaugural de la Festa Major\nL’espectacle inaugural de la Festa Major 2015, divendres 26 de juny a l’amfiteatre del parc del Castell, anirà a càrrec del cantautor canari Pedro Guerra. Les entrades per al concert, que costen 10 €, ja es poden adquirir al web www.ticketea.com. A partir de divendres 29 de maig es podran comprar també al Teatre Municipal La Sala, i des de dilluns 1 de juny al Punt d’Informació de la Festa Major, situat a l’Antiga Estació (c. Historiador Josep Serra, s/n).


Rellegir Nightingale | Bloc de la Biblioteca del Campus Bellvitge\n« Jornada de portes obertes 2010 al Campus Bellvitge\nAforismes i pronòstics hipocràtics »\nPublished 9 Abril 2010\tActes , Campus Bellvitge , Infermeria , Universitat Barcelona 4 Comments\nEtiquetes: Florence Nigtingale\nL’any 2010 es compleixen 100 anys de la mort de Florence Nightingale, reconeguda com la fundadora de la infermeria moderna. Per commemorar l’efemèride la Fundación Index ha organitzat diversos actes que, sota l’epígraf Iniciativa Nightingale 2010, pretenen honorar l’obra i el pensament de la insigne infermera.\nUn dels actes que se celebraran ens ha cridat especialment l’atenció: es tracta de la lectura ininterrompuda durant el dia 22 d’abril de l’obra Notas de enfermería: qué es y qué no es, escrita l’any 1859 per Nightingale. Es poden afegir a la iniciativa tan persones a títol individual, com institucions dedicades a la salut, escoles i col·legis d’infermeria, societats científiques, agrupacions de pacients i tots aquells que, en general, vulguin reconèixer públicament la tasca de les infermeres.\nEl passatge de lectura serà assignat pels organitzadors una vegada es confirmi la participació. Una vegada inscrits, podreu comprovar la pàgina d’arrencada de la vostra lectura si consulteu el web on consten tots els participants amb els corresponents horaris i pàgines.\nL’Escola d’Infermeria de la Universitat de Barcelona s’ha afegit també a la cadena lectora: a les 16.00 hores a l’aula 206 continuarà la lectura a partir de la pàgina 63.\n4 Responses to “Rellegir Nightingale”\n1 career advice 17 Abril 2010 a les 6:31 pm\nnice blog. very informative. i use google translate to read your post.\n2 Biblioteca Campus Bellvitge 19 Abril 2010 a les 1:55 pm\nWe are glad that the Google translator is useful Do you use the tool that is integrated into the blog? or directly to the Google translator?\n3 La lectora corrent 11 Abril 2010 a les 12:36 am\nA Londres hi ha el Museu Florence Nightingale, que està situat a l’Hospital de Saint Thomas, prop del Pparlament, però a l’altre costat del riu, en la zona de Waterloo. Era un Museu petit però molt il·lustratiu de la vida i l’obra de la fundadora de la infermeria com a professió. Vaig llegir que el tancaven per reformar-lo i que l’obririen de nou el maig 2010 coincidint amb la celebració dels 100 anys de la mort de Nightingale.\n4 Biblioteca Campus Bellvitge 12 Abril 2010 a les 2:52 pm\nGràcies pel teu comentari, lectora.\nUna professora d’infermeria del campus ens va parlar d’aquest museu que menciones, com tu dius: petit però interessant.\nNo hem tingut ocasió de visitar-lo encara, esperem poder fer-ho ben aviat.


Màgic Badalona - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl Màgic Badalona és un centre comercial i d'oci de Badalona de 48.569 m2 que es troba per damunt del pavelló olímpic del Club Joventut Badalona, a la sortida "Badalona Sud" de l'autopista C-31. Es va inaugurar el 15 d'octubre de 2008.\nCarrer Concòrdia núm. 1, Badalona\n41° 26′ 36″ N, 2° 13′ 47″ E / 41.4432°N,2.22969°E / 41.4432; 2.22969\nEl centre comercial consta de 90 establiments, distribuïts en diverses botigues de moda i complements, restaurants, un supermercat i un multicine amb 14 sales. També hi trobem d'altres serveis com un gimnàs de 4.000 m2 amb pistes de pàdel i piscina, 9 pistes de bàsquet gestionades pel Club Joventut Badalona i un pàrquing gratuït de 1.200 places. Destaca per la seva singular arquitectura, ja que l'element més vistós del centre comercial és una cúpula en forma de gran pilota de bàsquet, amb un diàmetre de 36 metres i una alçada de 20 metres.\nEl projecte inicial, anomenat "Badalona, capital europea del bàsquet" projectava a més del centre comercial i l'arribada de la línia 9 del metro, la construcció d'un hotel de tres estrelles de la cadena IBIS inspirat en el món del bàsquet amb 140 habitacions, un altre de dues estrelles i 110 habitacions gestionat per la cadena ETAP, i un museu. La construcció del complex no va estar exempta de polèmica després que els botiguers de la ciutat es mostressin contraris a aquesta àrea comercial, i pel fet que l'ajuntament de Badalona cedís 7.500 m2 de sòl públic a aquest projecte privat, participat majoritàriament pel Club Joventut Badalona i l'empresa Sacresa.\nEn el mes de novembre, un mes després de la seva inauguració, una iniciativa popular va aconseguir que el nom del centre comercial incorporés l'accent obert a la paraula "Màgic", que fins aleshores no el duia.\n↑ 1,0 1,1 «Màgic Badalona». CC Màgic Badalona. [Consulta: 28 agost 2013].\n↑ «Badalona inaugura Magic, un centro lúdico-comercial dedicado al baloncesto» (en castellà). El País, 16-10-2008.\n↑ «La 'Penya' inaugura por fin 'Magic Badalona', su gran centro comercial» (en castellà). Que, 15-10-2008.\n↑ «S'inaugura el gran complex comercial Magic Badalona». Vilaweb, 15-10-2008.\n↑ «Un grup de ciutadans convoca una concentració per exigir la catalanització del centre comercial Magic Badalona». 324.cat, 06-11-2008.\n↑ «Arriba l'accent perdut de Magic Badalona gràcies a la campanya de Facebook». Vilaweb, 11-11-2008.\nPàgina web de Màgic Badalona\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Màgic_Badalona&oldid=21474005»\nLast edited on 11 jul 2019, at 11:31


El temps de la A a la Z: esclafit - El temps\nEl temps de la A a la Z: esclafit\nAlberto Alcántara 17/08/2021 - 10.57 Actualitzat 17/08/2021 - 11.32\nEsclafits i tornados són fenòmens extrems relacionats amb els mecanismes de convecció de les tempestes. Tots dos tenen una característica comuna, el vent, que es manifesta de maneres molt diferents.\nEl tornado és un remolí ascendent que penja del núvol de tempesta. Els vents giratoris poden assolir de 100 a 300 km/h. Els objectes, arbres, teulades o cotxes que es troba al seu pas poden ser xuclats cap amunt i ser transportats uns centenars de metres. Als tornados ja hi hem dedicat un capítol de la sèrie El Temps de la A a la Z. El podeu recuperar aquí:\nA diferència del tornado, l'esclafit ("downburst" en anglès) consisteix en una ventada no giratòria molt forta que baixa del núvol de tempesta a gran velocitat, impacta amb el terra i s'expandeix de manera radial. D'aquesta manera produeix una mena d'ona expansiva molt destructiva. Es tracta d'un fenomen molt perillós per a l'aviació. Els esclafits més grans poden durar entre 5 i 30 minuts i provocar ventades de fins a 270 km/h.\nQuan hi ha un esclafit, l'aire es refreda dins del núvol de tempesta: en refredar-se es fa més pesant, cau i s'accelera durant la caiguda. Els esclafits poden ser humits o secs, depenent de si van acompanyats de precipitació o no.\nAquí teniu un exemple d'esclafit humit que hi va haver a Vilanova i la Geltru a l'agost del 2019.\nPerò hi ha un tercer tipus d'esclafit de característiques diferents. Es tracta de l'esclafit càlid ("heat burst", en anglès). És un fenomen que es pot donar, de manera poc freqüent, a l'entorn mediterrani durant l'època d'estiu, associat a la fase de decadència de tempestes seques i en situacions d'inversió de temperatura en nivells baixos, quan la temperatura de la superfície és més baixa que la de la capa d'aire que hi ha a sobre. Per això són més habituals durant la nit o a primeres hores.\nEn aquest fenomen, el corrent descendent es troba una capa d'aire càlid i sec. Tota l'aigua que porta s'evapora, i aquest procés porta a un refredament de l'aire, que, en ser més pesant, es desploma. Però durant la caiguda, l'aire es comprimeix i es reescalfa.\nD'aquesta manera, quan l'esclafit arriba al terra provoca un ascens brusc i dramàtic de la temperatura i una davallada de la humitat relativa. Juntament amb l'aparat elèctric de la tempesta, és un factor que afavoreix la generació i la propagació d'incendis.\nEn Carcaixent también se ha registrado un reventón, con ascenso de temperatura de 10 ºC, hasta 42.2 y la humedad se ha desplomado hasta el 12%, con viento racheado de 80 km/h. pic.twitter.com/IWNDgvPxfI\n AEMET_C. Valenciana (@AEMET_CValencia) August 15, 2021\nAquí teniu alguns exemples d'esclafits càlids que es van donar el cap de setmana del 15 d'agost, amb el context d'una potent onada de calor a la península Ibèrica. Un d'ells va deixar dos ferits a Gandia.\n Iván 🦇 (@IvanGandia10) August 15, 2021\n¡Espectacular! Ayer (15/08/2021), #ReventónCálido en #Cieza (#Murcia). El repentino e intenso vendaval, racha máxima de 79 km/h (@meteoclimatic), provocó la caída de vallas publicitarias y árboles de grandes dimensiones en la zona. @AEMET_Murcia @spainsevere. Vídeo: @Diegoball. pic.twitter.com/aiGNt7MpbQ\n MeteOrihuela (@MeteOrihuela) August 16, 2021\nPerò potser una de les imatges més gràfiques que va deixar la sèrie d'esclafits càlids va ser aquesta, enregistrada a Albacete:\nQuan es produeix un d'aquests fenòmens violents però no hi ha imatges que els documentin, s'han d'examinar els senyals que deixen sobre el terreny, per determinar si es tracta d'un tornado o un esclafit: per exemple, un esclafit pot tombar molts arbres d'un bosc i deixar-los a terra en una direcció molt semblant. En canvi, un tornado passaria pel mateix bosc i tombaria només alguns arbres, mentre que a prop altres quedarien intactes. Els arbres estarien estirats a terra en sentits variats i caòtics. Fins i tot, podria enlairar-ne algun i deixar-lo caure força metres més lluny.\nEsclafit càlid a Albacete


L’Ateneu Mogenc fa compatibles les celebracions de la Castanyada i de Halloween — Ajuntament d'Olèrdola\nL’Ateneu Mogenc fa compatibles les celebracions de la Castanyada i de Halloween\nL’Ateneu Mogenc fa compatibles les celebracions de la Castanyada i de Halloween Organitza per diumenge un taller infantil dedicat a les dues celebracions i un recorregut pels carrers de Moja que han batejat com a “Castaween” http://www.olerdola.cat/news/l2019ateneu-mogenc-fa-compatibles-les-celebracions-de-la-castanyada-i-de-halloween http://www.olerdola.cat/news/l2019ateneu-mogenc-fa-compatibles-les-celebracions-de-la-castanyada-i-de-halloween/@@download/image/CastaweenOk.jpg\nOrganitza per diumenge un taller infantil dedicat a les dues celebracions i un recorregut pels carrers de Moja que han batejat com a “Castaween”\nL’Ateneu Mogenc ha preparat per aquest diumenge dues activitats adreçades preferentment a públic infantil que busquen fer compatibles les celebracions de la festa de la castanyada i de Halloween. La primera de les propostes arribarà a les 16.30, al Local Nou, amb un taller infantil dedicat a la Castanyada i a Halloween. Cal inscripció prèvia a l'adreça de correu electrònic ateneumogenc@gmail.com . L’activitat és gratuïta pels socis de l’Ateneu Mogenc i els no socis de l’entitat hauran d’aportar un donatiu de 2€.\nEn acabar el taller, amb sortida des del Local Nou a les 6 de la tarda, s’iniciarà pels carrers del poble una rua que han anomenat “Rua Castaween”. És una activitat oberta a tothom. Cal inscripció i els nens i nenes inscrits tindran un petit obsequi al finalitzar la rua.


Все статьи за 19 декабря 2006 г. Иностранная пресса о событиях в России и в мире. Поиск по СМИ. Архив новостей.\nПерейти к статьям за ◄ 18 декабря 2006 г. | 20 декабря 2006 г. ►\nВсе статьи за 19 декабря 2006 г.\n2006-12-19 18:19:26 | 2006-12-19 18:19:26\n2006-12-19 17:25:38 | 2006-12-19 17:25:38\nЛьюис Смит и Люси Александр | The Times\n2006-12-19 16:55:32 | 2006-12-19 16:55:32\n2006-12-19 16:36:51 | 2006-12-19 16:36:51\n2006-12-19 16:33:35 | 2006-12-19 16:33:35\nВ конце 1980-х Владислав Сурков рекламировал "Менатеп", один из первых частных банков. Сегодня он продает другой товар – железный кулак Путина. Именно Сурков создал идеологию, используемую Кремлем для оправдания контроля над государством и экономикой.\n2006-12-19 16:21:43 | 2006-12-19 16:21:43\n2006-12-19 16:06:00 | 2006-12-19 16:06:00\n2006-12-19 15:38:47 | 2006-12-19 15:38:47\n2006-12-19 15:22:04 | 2006-12-19 15:22:04\n2006-12-19 15:10:21 | 2006-12-19 15:10:21\nИностранные инвесторы, такие как Shell, должны спросить и самих себя, почему они готовы давать России зеленый свет лишь на основании ее впечатляющих энергетических резервов. Деловые сделки становятся намного менее привлекательными, если Кремль "перезаключает" контракты по своей прихоти.\n2006-12-19 15:03:28 | 2006-12-19 15:03:28\n2006-12-19 14:55:00 | 2006-12-19 14:55:00\n2006-12-19 14:41:37 | 2006-12-19 14:41:37\nПатрик Голдштейн | Los Angeles Times\n2006-12-19 14:34:24 | 2006-12-19 14:34:24\n2006-12-19 14:23:20 | 2006-12-19 14:23:20\nСлияние энергетических активов норвежских нефтегазовых концернов Statoil и Norsk Hydro – хорошее дело. Благодаря существованию бок о бок с "Газпромом" другого крупного поставщика нефти и газа, к тому же надежного и не выдвигающего никаких политических условий, в выигрыше будет вся Европа.\n2006-12-19 14:06:15 | 2006-12-19 14:06:15\n2006-12-19 13:58:29 | 2006-12-19 13:58:29\nДэвид Кантер | The Times\n2006-12-19 13:24:16 | 2006-12-19 13:24:16\n2006-12-19 13:13:24 | 2006-12-19 13:13:24\n2006-12-19 12:47:52 | 2006-12-19 12:47:52\n2006-12-19 12:39:30 | 2006-12-19 12:39:30\n2006-12-19 12:31:25 | 2006-12-19 12:31:25\nЗападная пресса продолжает следить за развитием ситуации на Ближнем Востоке, где разразился кризис в ПА из-за противостояния политических группировок "Фатх" и "Хамас". СМИ указывают, что досрочные выборы – это не альтернатива компромиссу. "Если мы не доведем до конца переговоры о формировании правительства национального единства, над палестинским народом нависнет опасность", – считает один из министров палестинского правительства.\n2006-12-19 12:26:40 | 2006-12-19 12:26:40\n2006-12-19 12:07:31 | 2006-12-19 12:07:31\n2006-12-19 12:00:34 | 2006-12-19 12:00:34\nkw. | Neue Zürcher Zeitung\n2006-12-19 11:33:32 | 2006-12-19 11:33:32\n2006-12-19 11:17:39 | 2006-12-19 11:17:39\n2006-12-19 10:42:37 | 2006-12-19 10:42:37\n2006-12-19 10:28:43 | 2006-12-19 10:28:43\nМихаил Саакашвили с его прозападной политикой обрек Грузию на трудное существование. Россия, когда-то крупнейший внешнеторговый партнер, продолжает свое безжалостное давление. Тем не менее, в интервью Welt.de президент Саакашвили источает оптимизм.\n2006-12-19 10:09:50 | 2006-12-19 10:09:50\n2006-12-19 10:00:57 | 2006-12-19 10:00:57\nПерейти к статьям за « 18 декабря 2006 г. | 20 декабря 2006 г. »


2003 Ferrari California Replica For Sale – Fufa Moju Images Gallery\n2003 Ferrari California Replica For Sale\nPosted by Hermine Funke on February 12, 2018\nWe own a rare option of 2003 Ferrari California Replica For Sale Image to choose.search more ideas about 2003 Ferrari California Replica For Sale nice collection premium lots pictures of the 2003 Ferrari California Replica For Sale photography for free download 4K gallery pictures for your laptop or iphone.\n2003 FERRARI CALIFORNIA Replica For Sale In Thornwood 2003 Ferrari California Dna For Sale In Used 2003 Ferrari California For Sale In Essex Ferrari California Replica For Sale 2003 FERRARI 430 Ferrari F430 Spyder Replica For Sale Ferrari California Replica Based On 2003 Mecedes Benz SL Replica Ferrari California Kitcar Or Kits SC430 Lexus Used 2003 Kit Cars Ferrari Replicas For Sale In Essex 1961 Ferrari 250 Gt California Replica For Sale 1961 Ferrari 250GT California For Sale #2055814 1962 Ferrari 250 For Sale 63 Ferrari 250 Cal Spyder LWB Replica Specialty Sales Classics Purchase New Classic 1961 Ferrari California Replica, Ford 1967 Ferrari 250 California (Replica) Stock # 250REPLICA Replica Of Ferrari 250 California For Sale Ferrari Other Convertible 1960 Red For Sale 2003 Ferrari 360 Modena 6-Speed For Sale On BaT Auctions DNA West Coast California 1961 Ferrari GT 250 California Spyder Modena Replica 1960 Ferrari 250GT California Spyder Modena Replica Used 2003 Ferrari 360 2003 Ferrari 360 Spyder For Sale For 1960 Replica/Kit Makes Ferrari California Spyder SWB Used 2003 Ferrari 430 Spider For Sale In Essex 2001 FERRARI 250 GT SWB CALIFORNIA REPLICA SHOW WINNING 2003 Ferrari 360 Spyder Collector Car For Sale Would You Turn Your Nissan 350Z Into A Ferrari California Ferrari California Replica From A Mercedes SL500 Ferrari California Replica With Real Folding Hardtop Is This Mercedes Is One Of The Most Convincing Ferrari 1960 Ferrari 250GT For Sale #2004612 For Sale: Ferris Bueller's Ferrari 250 GT Spyder Replica 1960 Ferrari 250 California Spyder Replica 5 Speed Manual 1964 Ferrari 250 GTO SPYDER REPLICA For Sale ONE TIME OPPORTUNITY TO OWN BEAUTIFUL FERRARI 250GT Ferris Bueller’s Ferrari 250 GT California Spyder Replica 1960 Modena 250 GT California Spyder Replica 2000 Stunning Ferrari 250 SWB Replica SOLD Classic FERRARI 250 GT SWB CALIFORNIA REPLICA SHOW WINN 1961 Ferrari 250 GT Cailifornia Modena Replica 1961 Ferrari California 250 GT Recently Completed 1960 Ferrari 250 GT California Replica 250 GT California Replica For Sale Used Ferrari California T HS 2016/16 For Sale Ferrari F430 Scuderia Replica Dna Built Best Replica In Uk Used FERRARI CALIFORNIA T 2016/66 For Sale 1961 Ferrari 250 GT California Spyder Replica Series 2 By Ferrari California Replica, Super Car. Car For Sale Recently Completed 1960 Ferrari 250gt California Replica Classic 1957 Ferrari 196 SP Replica Serial Number ATL-12 1961 Ferrari 250 GT Replica Special Cars & Replicars 1961 Ferrari 250GTO Spyder California For Sale Ferrari 250GT Replica For Sale: Photos, Technical 1960 Ferrari 250 California Spyder For Sale For Sale: A Replica Ferrari 250GT Spyder California 1959 Ferrari 250 California GT Spyder Modena 1961 Ferrari GT250 California FOR SALE Ferrari 355 Mr2 Replica. Car For Sale Ferrari Daytona Spyder Replica For Sale Believable Ferrari California Replica From Germany\nTags: Ferrari 360 Spider, Super Replica Cars, Toyota MR2 Ferrari Kit, Ferrari 430 Spyder, Mercedes Replica Cars, Ferrari 250 Replica, F355 Replica, Ferrari F50 Replica, Fake Ferrari, Ferrari Clone, MR2 Ferrari Conversion, Ferrari GTO Replica, Ferrari 328 Replica, Ferrari Daytona Replica for Sale, MR2 Ferrari Replica, Ferrari 330 P4 Replica for Sale, Ferrari 355 for Sale, Ferrari Enzo Replica, Ferrari F430 for Sale, Classic Ferrari Replica, Ferrari F40 for Sale, Ferrari Testarossa for Sale, LaFerrari Replica, Ferrari 380, Ferrari 308 Replica for Sale, Super Car Replica for Sale, Ferrari F50 Engine, Ferrari 360 Kit Car, Ferrari California Replica, Fiero Ferrari 308, Ferrari 458 for Sale, Lamborghini Replica for Sale, Ferrari 328 GTB, Cheap Ferrari for Sale, Replica Kit Cars, DNA Ferrari Replica, Replica Cars for Sale, Ferrari Dino Replica, Ferrari P4 Replica


Cantó nega que tractara d'evitar imposts facturant els seus treballs mitjançant una societat - Diari La Veu\nEscriba el número 644065\nCantó nega que tractara d'evitar imposts facturant els seus treballs mitjançant una societat\nEl candidat de Ciutadans a la Presidència de la Generalitat hauria cobrat els seus treballs d'actor i presentador a través de Detle Producciones SL\n25 abril 2019 10:57h\nCantó ha sigut preguntat per una informació que publica eldiario.es, on s'explica que va cobrar a través d'una societat entre els anys 2002 i 2004 per a estalviar-se impostos. Imatge d'arxiu. / DLV\nVALÈNCIA. El candidat de Ciutadans a la Presidència de la Generalitat, Toni Cantó, ha negat aquest dijous haver cobrat a través de societats treballs com a actor i presentador per a evitar imposts i ha insistit que "mai" ha tingut "el més mínim retret per part d'Hisenda".\nCantó ha sigut preguntat per una informació que publica eldiario.es, on s'explica que va cobrar a través d'una societat entre els anys 2002 i 2004 per a estalviar-se imposts.\nAixí, segons eixa notícia, Detle Producciones SL, creada al 85% per Toni Cantó i al 15% per Purificación Hidalgo Pozo al gener del 2002, va abonar el 30% de l'impost de societats per uns beneficis dels quals s'hauria d'haver deduït el 45% si haguera tributat a través de l'IRPF com a rendiments del treball, estalviant-se vora 15.000 euros.\n"Jo he tingut durant tota la meua carrera una empresa perquè he contractat treballadors, he produït funcions de teatre, he escrit espectacles, he fet classes de teatre i multitud d'activitats per a les quals necessitava eixa eina [una societat]", segons ha argumentat.\nTambé ha defensat que "mai" ha tingut "cap regularització ni una multa d'Hisenda", així com que "tot" el que ha fet durant la seua vida "ha sigut perfectament legal".\nQuan ha sigut repreguntat pel fet que eixa empresa no va abonar càrregues socials –ja que no tenia cap treballador contractat–, Cantó ha insistit: "Repetisc, no he tingut mai cap multa ni cap regularització d'Hisenda". "He tingut una empresa perquè necessitava contractar treballadors i realitzar gran part de les meues activitats i no he rebut mai el més mínim retret d'Hisenda, mai, en la meua vida", ha reiterat.\nEscriba el número 652030


Notícies d'ANC Horta-Guinardó: COMUNICAT. Els Bombers reivindiquen l'estelada\nCOMUNICAT. Els Bombers reivindiquen l'estelada\nEl Ple del Parlament de Catalunya debatrà aquesta setmana una proposta del Partit Popular amb què es pretén modificar l'actual Llei de Bombers amb l'objectiu que Interior prohibeixi que onegin estelades als Parcs i que la marca "Bombers de la Generalitat" no sigui utilitzada per promoure la independència. És per aquesta raó que el col·lectiu de la sectorial Bombers per la Independència, de l'Assemblea Nacional Catalana, volem fer els següents matisos:\n1.- Els Bombers que se senten independentistes són, abans de tot, Bombers. És per això que no podem acceptar la més mínima sospita respecte a la nostra professionalitat a l'hora d'exercir la nostra tasca; sospites que traspuen per la proposta del Partit Popular de posar de manifest que, en tant que servei públic, aquests professionals "han de respectar el pluralisme de la societat a la qual serveixen i han d'actuar amb absoluta neutralitat política i imparcialitat";\n2.- Les emergències, àmbit en què han de treballar els Bombers, no entenen de colors polítics ni d'ideologies. L'únic criteri d'aquests professionals és salvar persones i béns, i en cap cas es destria entre víctimes afins a una ideologia concreta. Insinuar el contrari és faltar al respecte a tot un col·lectiu de treballadors, siguin quines siguin les seves maneres de pensar;\n3.- La sectorial Bombers per la Independència no la integren només membres del Cos de Bombers de la Generalitat, sinó també agents dels altres cossos de bombers que operen a Catalunya. És per aquesta raó que la marca "Bombers de la Generalitat" no ha estat mai utilitzada per fer política per part de la nostra sectorial;\n4.- Les activitats que genera la pertinença a Bombers per la Independència es desenvolupen en el més estricte àmbit de la vida privada dels seus membres; persones que comparteixen professió (i, per tant coneixements específics d'organització del seu àmbit laboral) i la ilusió per una proposta política concreta per resoldre els problemes en què es troba actualment immers el país. L'organització de la gestió de les emergències sí que entén d'ideologies, i és per aquesta raó que les persones que integrem la sectorial reflexionem sobre l'actual sistema organitzatiu de les emergències a Catalunya aportant idees, suggerències i propostes per construir un servei millor, sempre d'acord amb la nostra experiència com a professionals del sector;\n5.- Finalment, la presència de banderes estelades als parcs de bombers de Catalunya no incompleix en cap cas la Llei 39/1981, que regula l'ús de la bandera d'Espanya i el d'altres banderes oficials. La Legislació vigent no prohibeix que en els parcs de Bombers onegin estelades, que, per una altra banda, no pengen mai dels pals oficials, reservats a les banderes de l'Estat, la quadribarrada oficial de Catalunya i la de la Unió Europea.\n6.- Per tot això, no compartim la lectura que fa el Partit Popular sobre aquests temes i que es concreta en una proposta de modificació de l'actual Llei de Bombers que barreja interpretacions errònies de la coneguda com a Llei de Banderes i una maliciosa afirmació subjacent que projecta una imatge de manca d'ètica i de professionalitat per part del nostre col·lectiu.\nJunta de BXI\nVÍDEO. Jornada informativa intensiva a Badalona (g...\nEl Llibre Blanc aclareix els passos que segueix Ca...\nForcadell: "Tenim 249 dies per guanyar la independ...\nAquest dissabte, tots a Badalona!\nVÍDEO-REPORTATGE. El paper de les entitats sobiran...\nVÍDEO. "Ciutat morta" (versió íntegra)\nDivuit mesos per construir el nou Estat i declarar...\nCRÒNICA. Assemblea General d'ANC Horta-Guinardó (1...\nANUNCI. L’endemà, d’Isona Passola. Projecció 12 de...\nANC: Un exèrcit de 80.000 voluntaris per assolir l...\nANUNCI. Xerrada: Cap a la Independència, a càrrec ...\nANUNCI. Xerrada: Les pensions en la Catalunya inde...\nANUNCI. Xerrada: El procés d'independència vist de...\nANUNCI. Jornada Intensiva a Badalona, dia 24-1-201...


Fernando de Páramo: “Puigdemont ja és passat; és una màquina de fer perdre el temps als catalans” | Ciudadanos | Parlament de Catalunya\nFernando de Páramo: “Puigdemont ja és passat; és una màquina de fer perdre el temps als catalans”\nby cscatalunya — 2 març 2018 @ 13:58\n• El Secretari de Comunicació de Cs, sobre la proposta de fer Sànchez president de la Generalitat: “No tenen ningú que no estigui imputat o que no hagi pujat damunt els cotxes de la Guàrdia Civil?”\nParlament de Catalunya, divendres 2 de març del 2018. “Puigdemont ja és passat; Ha estat una màquina de fer perdre el temps als catalans”. Així ho ha dit el portaveu adjunt de Ciutadans (Cs) en el Parlament i Secretari de Comunicació del partit, Fernando de Páramo, després que ahir Carles Puigdemont fes un pas al costat gràcies al ple del desbloqueig i la transparència de Cs.\nDe Páramo està convençut que els partits separatistes “no volen un president de la Generalitat” i que la proposta de Puigdemont de fer Jordi Sànchez president “és una estratègia per allargar el ‘procés’” que “s’ha convertit per a alguns en el seu ‘modus vivendi’”.\nEn una roda de premsa a la Cambra catalana, ha advertit que Sànchez no és la persona adequada per encapçalar el govern i s’ha preguntat: “No tenen ningú que no estigui imputat o que no hagi pujat damunt els cotxes de la Guàrdia Civil?”. Ha reconegut estar “preocupat” per la situació de “bloqueig” que hi ha a Catalunya, de la qual ha responsabilitzat al president del Parlament, Roger Torrent: “És Forcadell 2.O, saltant-se les lleis i silenciant el partit que ha guanyat les eleccions”.


Álex de la Iglesia - Uniopèdia, el mapa conceptual\n66 les relacions: Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques d'Espanya, Ángel de Andrés López, Balada triste de trompeta, Bilbao, Biscaia, Blanca Suárez, Box Office Mojo, Carmen Maura, Crimen ferpecto, Curtmetratge, Direcció de cinema, Director artístic, El bar, El día de la bestia, El Gran Wyoming, Elijah Wood, Els increïbles, Enrique Urbizu, Fanzine, FilmAffinity, Filosofia, Goya al millor director, Goya al millor director novell, Goya al millor guió adaptat, Goya al millor guió original, Guillermo Toledo, Guionista, Hollywood, Hugo Silva, Internet Movie Database, James Gandolfini, Javier Bardem, John Hurt, José Mota, Kira Miró, La chispa de la vida, Las brujas de Zugarramurdi, Lleó d'Argent, Lleó d'Or, Llei d'Economia Sostenible, Macarena Gómez, Mario Casas Sierra, País Basc, Pedro Almodóvar, Pel·lícula, Pepón Nieto, Premis Goya, Producció de cinema, Revista, Rosie Perez, ..., Salma Hayek, Sancho Gracia, Santiago Segura Silva, Terele Pávez, The Oxford Murders, Toy Story 3, Universitat de Deusto, XXV Premis Goya, 13 de febrer, 1965, 1986, 1989, 2009, 2011, 2017, 4 de desembre.\tAmpliar l'índex (16 més) » « Shrink índex\nNou!!: Álex de la Iglesia і Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques d'Espanya · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Ángel de Andrés López · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Balada triste de trompeta · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Bilbao · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Biscaia · Veure més »\nBlanca Martínez Suárez (21 d'octubre de 1988, Madrid), més coneguda com a Blanca Suárez, és una actriu madrilenya.\nNou!!: Álex de la Iglesia і Blanca Suárez · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Box Office Mojo · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Carmen Maura · Veure més »\nCrimen ferpecto és una pel·lícula espanyola d'humor negre dirigida per Álex de la Iglesia, es va estrenar a Espanya l'any 2004.\nNou!!: Álex de la Iglesia і Crimen ferpecto · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Curtmetratge · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Direcció de cinema · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Director artístic · Veure més »\nEl bar és una pel·lícula espanyola del 2017 dirigida per Álex de la Iglesia i protagonitzada per Mario Casas i Blanca Suárez.\nNou!!: Álex de la Iglesia і El bar · Veure més »\nEl día de la bestia és una pel·lícula espanyola del 1995 dirigida per Álex de la Iglesia, que el va consagrar com un dels realitzadors de més èxit del cinema espanyol en aconseguir, entre altres, el Premi Goya al millor director.\nNou!!: Álex de la Iglesia і El día de la bestia · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і El Gran Wyoming · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Elijah Wood · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Els increïbles · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Enrique Urbizu · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Fanzine · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і FilmAffinity · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Filosofia · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Goya al millor director · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Goya al millor director novell · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Goya al millor guió adaptat · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Goya al millor guió original · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Guillermo Toledo · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Guionista · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Hollywood · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Hugo Silva · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Internet Movie Database · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і James Gandolfini · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Javier Bardem · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і John Hurt · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і José Mota · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Kira Miró · Veure més »\nLa chispa de la vida (en català La guspira de la vida) és una pel·lícula espanyola del 2011 del director Álex de la Iglesia, protagonitzada per José Mota i Salma Hayek.\nNou!!: Álex de la Iglesia і La chispa de la vida · Veure més »\nLas brujas de Zugarramurdi (literalment en català Les bruixes de Zugarramurdi) és una pel·lícula espanyola de 2013 dirigida per Álex de la Iglesia.\nNou!!: Álex de la Iglesia і Las brujas de Zugarramurdi · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Lleó d'Argent · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Lleó d'Or · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Llei d'Economia Sostenible · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Macarena Gómez · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Mario Casas Sierra · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і País Basc · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Pedro Almodóvar · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Pel·lícula · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Pepón Nieto · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Premis Goya · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Producció de cinema · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Revista · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Rosie Perez · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Salma Hayek · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Sancho Gracia · Veure més »\nSantiago Segura Silva (Carabanchel, 17 de juliol de 1965) és un actor, guionista, director i productor espanyol, popular per la seva tetralogia de Torrente.\nNou!!: Álex de la Iglesia і Santiago Segura Silva · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Terele Pávez · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і The Oxford Murders · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Toy Story 3 · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і Universitat de Deusto · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і XXV Premis Goya · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і 13 de febrer · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і 1965 · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і 1986 · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і 1989 · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і 2009 · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і 2011 · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і 2017 · Veure més »\nNou!!: Álex de la Iglesia і 4 de desembre · Veure més »


Publicat el 6 de desembre de 2013 per rginer\nUn dia trist. Madiba ha deixat aquest món. Millor? No ho sé. Ell sí que va ser capaç de guanyar i vèncer l’apartheid, aquell sistema polític vergonyant dels blancs en un país africà. Sí que sé que molta gent d’aquest món han après d’ell, lluitar per el seu país sense violència, sense revenges, sense odi, anteposant el futur al passat, la humanitat a la venjança.\nLes seves idees han aconseguit influir en el pensament i en els polítics d’avui ? No ho sé. Avui, demà, demà-passat llegirem i escoltarem elogis i més elogis sense mesura, tothom estima Madiba, però penso que molt pocs han estat disposats a escoltar ni tan sol a entendre’l.\nSí, existeix una persona, i permeteu-me dir que és una dona en un país prou desconegut, Birmània-Myanmar, i el seu nom és Daw Aung San Suu Kyi, empresonada durant molts anys, cointinúa la seva lluita per aconseguir unes llibertats per el seu país, i ella també anteposa el país davant de tot, i el futur, i lluita per la reconciliació, la no violència. També és incompresa per moltíssima gent. Però persisteix i no abaixarà mai els braços.\nRecorda i venja’t, li van dir a Madiba, i ell contestava Perdona i oblida.\nA la presó va començar a aprendre afrikaans, la llengua dels seus opressors i guardians. Si parles a una persona amb una llengua que entén, li parles al cap. Si parles a la gent en la seva llengua, els parles al cor.\nTambé va estudiar la història dels afrikaans, com i per què van arribar al seu país, la seva cultura. A la presó Madiba va tenir molt de temps per pensar, i dels seus començaments en la lluita armada i violència per lluitar contra l’apartheid i els opressors, va passar a un pacifisme potent. He lluitat per la llibertat dels africans, i he lluitat contra la dominació blanca i també he lluitat contra la dominació negra. He desitjat la idea d’una societat democràtica i lliure en què tothom pugui conviure en pau. Si és necessari, és un ideal, pel qual estic disposat a morir.\nVa anteposar el futur al passat, la humanitat a la venjança, i així va trencar el cercle viciós del conflicte.\nLlegeixo :The New York Times – Roger Cohen – 8 juliol 2013 …… Nelson Mandela ens ha recordat el més valuós de l’ètica jueva: el que no vulguis per a tu no ho vulguis per a ningú o, com moltes vegades diu la Torà, has de tractar bé l’estrany ”perquè tu has estat un estrany en una terra estranya”. Transforma el món i sigues una llum per a les nacions.\n(Podeu llegir aquest article d’opinió en la seva totalitat al diari ARA d’avui divendres).\nPot l’esperit humà impedir una catàstrofe inevitable ? Madiba va lluitar i ho va aconseguir per el seu país. No sé si ara que ha marxat, el seu llegat estarà ben present en l’esperit de Sudàfrica i del món sencer.\nDescansa en pau, Madiba.\nFotografia: Un infant i una llum per a tot el món.\nAvui: Dia Mundial de la Infància\nPublicat el 20 de novembre de 2013 per rginer\nSi llegim la ‘Declaració Universal dels Drets de l’Infant’ ens adonarem que cap país del món els compleix en la seva totalitat. I aquesta declaració va ser aprovada l’any 1959 a les Nacions Unides. No acabaríem el llistat de les transgressions comeses per els homes i les dones, adults, al llarg d’aquests anys i continúen.\nHe viatjat recentment a tres països del continent asiàtic. Diferents en les seves cultures, societat i com a país. I he de dir que Àsia-Pacífic és ja el motor d’aquest món, encara de poca potència, però augmentant.\nEl tret comú de Viêt Nam, Xina i Birmània-Myanmar és el seu concepte de família, amor envers els infants i lluita per la seva protecció. Sorprèn, avui, el comportament dels infants, en aquests tres països. Respecte als adults, als mestres, silenci a classe, somriures constants, feliços de veure l’avi o l’àvia quan surten de l’escola, entre moltes altres reaccions. Però, ai, no tothom és igual, naturalment, i sí descobreixes que no és del tot veritat, per circumstàncies diferents i complicades que ara no enumeraré. Però no són majoria, també s’ha de dir.\nViêt Nam segueix la via del seu futur poc a poc, tempo vietnamita com jo penso. Escola i educació ha estat i és la prioritat, i certament no veus infants que no vagin a escola.\nExisteix un magnífic sistema públic d’ensenyament, escoles bressol, escoles tècniques i universitats. També un bon sistema de sanitat. La natalitat està menys o menys controlada. En aquest el meu tercer viatge, he vist millores, però sense presses. El preu que van pagar al llarg dels anys de guerra, fa que defensin la pau amb força.\nXina és molt diferent. Ha estat el meu primer viatge a aquest país, quasi continent, el més poblat del món i amb la política de no tenir més d’un fill (ara sembla que han canviat la llei). Van molt depressa. Una gran diferència entre els infants que viuen a Ciutats i els infants que continúen als poblets. Molts viuen amb els avis, mentre els pares treballen a Ciutat. Tenen també un sistema d’ensenyament potent i tampoc veus gaires infants pels carrers.\nBirmània-Myanmar és el país que està en pitjors condicions. Després de més de tres dècades de dictadura militar, el país, la gent necessita de tot.\nPerò, tot és possible. En un poblet perdut del centre del país (sense electricitat, pous d’aigua, cap carretera) la gent treballa i molt bé. Tenen molt clar el concepte comunitat, poble, família, escola, treball. Fins i tot s’han organitzat entre ells i elles per constituir un banc on tots hi col.laboren i quan necessiten un préstec, se’ls atorga a un interès petit, per continuar tenint líquid en el seu petit banc, gestionat per les dones. Paguen els seus impostos en una caixa comuna, d’acord amb les seves necessitats, i que són moltes. Tots fan de funcionaris, d’equip de neteja, de mestres, infermers, transport. I el Monestir és el centre social i educatiu, on és l’escola des de preescolar fins a 14 anys, escola d’adults, centre cultural i de reunions. I una petita ONG del Vallès Oriental els ajuda per tirar endavant l’escola per a infants de 3 a 5 anys.\nÉs un petit exemple d’unitat i voler canviar el seu poble perque els infants puguin viure millor. I aquesta manera de viure i fer, es pot eixamplar, oi ?\nEl preàmbul de la Declaració s’afirma molt clarament: La Humanitat ha d’atorgar a l’infant el millor d’ella mateixa.\nFotografia: Un dia d’escola en un poblet de la regió de Sagaing – Birmània/Myanmar.\nJugar a futbol a Guinea Equatorial\nPublicat el 15 de novembre de 2013 per rginer\nNo sé si es juga aquest partit de futbol avui, demà o demà passat, tant se val. La federación española de futbol amb el vist-i-plau del govern del reino de españa ha decidit jugar el partit i rebre uns diners a canvi, del dictador, cruel, genocida Obiang.\nÉs un gest vergonyant, impúdic, lleig, que fa remoure els budells i finalment vomites. Acabo de comprar aquest nou Football pitch marker machine\nEn Xavier Montanyà en el seu mail obert del dia 13 de novembre ens ho explica molt clarament. Ell coneix molt bé aquest país i ha denunciat més d’una vegada la impúdicia i la crueltat d’aquest personatge.\nUn altre dels molts escándols i de la manera de fer de la gent del gobierno del reino de españa. Els jugadors de futbol per més que diguin que l’esport no és política, hauríen de recordar i tenir memòria, de la crueltat d’aquesta dictadura i com els infants pateixen i molt, i el boicot és més que obligat per decència, per humanitat, per ser al costat de la gent que pateix davant una dictadura cruel i sagnant.\nFútbol i política, esport i política ….. no recorden quan el dictador Franco va obligar a no participar als esportistes als Jocs Olímpics de Melbourne perque la Unió Soviètica hi era present ?\nAquest partit que sí que sembla que es jugarà (tota la premsa del món ho critica i no ho entén) és un fet del que més i més m’indigna d’aquesta gent que hi participarà, de tots, del gobierno del reino de españa, de la federación española de futbol i parlem clar, dels jugadors i equip tècnic que no han estat a l’alçada, ni tan sols de fer declaracions. Una vergonya. No accepto llegir que ‘els jugadors no es volen fotografiar amb Obiang’ ….. No, no, el que haurien de fer, és no jugar i llençar les botes a Obiang i fer declaracions per ajudar a la gent de Guinea Equatorial, denunciar el què passa.\nFotografia: Febrer de 2011. Visita d’aquest individu genocida i president de Guinea Equatorial al Congreso del reino de españa.\nDetroit es declara en fallida\nPublicat el 19 de juliol de 2013 per rginer\nTerrible que una Ciutat important com Detroit, en el país de les meravelles, on moltíssima gent va anar per cercar feina, il.lusions, futur, és en fallida. No tenen ingressos suficients per poder fer front a les despeses, i Washington no pensa fer cap rescat.\nDes de fa anys que estem veient els resultats (sempre a llarg termini ) de les polítiques bèsties des de les èpoques de la Thatcher i Reagan. I encara hi ha gent que cregui que tot aquest muntatge especulador, econòmic, capitalista és el millor per la gent ?\nNo existeixen altres alternatives ? No es pot aprendre de les males pràctiques ? De vegades, moltes, crec que no, que els humans no aprendran mai.\nDe l’agència Reuters he trobat aquestes fotografíes. Algunes a l’arxiu, un retrat perfecte del que és Detroit avui.\nAvui 95è aniversari de Nelson Mandela\nPublicat el 18 de juliol de 2013 per rginer\nMadiba és al cor de tots els habitants del món. Al seu país ho celebren, canten, resen.\nSaben que ha estat la persona que va enderrocar l’apartheid. Ningú s’ho creia.\nA diferents ciutats del món també han celebrat aquest dia, un 18 de juliol de 1918.\nHe trobat aquesta fotografia feta avui a Gap, tot just abans de començar una nova etapa del Tour de France.\nMadiba, per molts anys en la teva llarga vida.\nPublicat el 24 de juny de 2013 per rginer\nLa llum que s’apaga ……\nI tot llegint poesia, uns tannkas de’n Màrius Torres:\n– Que vives semblen\nla boira s’apaga.\n– A la finestra\nLes flors, els miosotis o myosotis, signifiquen ”no m’oblidis” ……..\nUn copiar i enganxar: Ara punxen fibra òptica i abans punxaven vida\nPublicat el 23 de juny de 2013 per rginer\nSegueixo tot el que escriu en Albert Pla Nualart al diari ARA. És una de les signatures més interessants i sempre l’encerta, deixant de banda que aprens molt.\nAvui el seu article que em permeto de fer un copiar i enganxar, m’ha colpit, però no m’ha sorprès gens ni mica. Sí, abans punxaven vida i ara la fibra òptica. Donem dades alegrement a tota aquesta púrria, i sobretot als estats que volen controlar-nos, i que sempre ho han fet. Ara ho tenen més fàcil. Saben perfectament qui som i si ens passem tot el dia explicant cadascun dels minuts de la nostra vida, tot anirà al cabàs del poder dels estats. Enyoro el temps dels coloms missatgers que cap tecnologia podia enxampar. Enyoro el mirar cara a cara a les persones i saber per la mirada si sabíen res de mí o no.\nGeorge Orwell ja ho veia a venir, i més ell, que va formar part dels serveis d’intel.ligència del Regne Unit. – IN THE TIME OF UNIVERSAL DECEIT, TELLING THE TRUTH IS A REVOLUTIONARY ACT –\nHarold Pinter va fer un discurs exemplar i demolidor en rebre el Premi Nobel de Literatura de l’any 2005. El podeu trobar en l’apunt que vaig escriure el dia de la seva mort, un dia de Nadal de l’any 2008. És llarg, està en anglès.\nTots dos sabíen perfectament el que es cuinava dins els estats més poderosos del món.\nL’Albert Pla Nualart ha escrit un article ras i curt; llegiu-lo. I si reaccionem, encara que fos una mica davant dels estats que ens volen controlar, alguna cosa haurem guanyat.\nAra punxen fibra òptica i abans punxaven vida\n“Què vaig fer perquè\nl’estat em tractés així?”\nLA TENDÈNCIA dels espies britànics a punxar intimitats ve de lluny. Alguns dels que ara són experts en islamismes tenen un passat als anys 80, quan eren més joves i atractius, com a agents infiltrats en grups tanperillosos per a l’estat com associacions ecologistes o de defensa dels animals.\nComençaven fent-se seva la identitat d’un nen mort i, malgrat estar casats i tenir fills, li acabaven fent un nen a una ingènua activista, com la Charlotte, per esfumar-se al cap d’uns anys al·legant que la policia els perseguia.\nLa Charlotte es va passar 24 anys fent-se culpable d’un trencament que va deixar el seu fill sense pare i la va obligar a pujar-lo en condicions d’extrema pobresa. Finalment, no fa gaire, va veure al Daily Mail la foto d’aquell home reconvertit en un respectat alt funcionari que no vivia gaire lluny de casa seva.\nSaber que l’estat ho va saber sempre tot i va tolerar que tingués una vida de merda fa que avui es pregunti quina mena de seguretat ha pagat amb els seus impostos. No és l’únic cas. Hi ha desenes de dones damnificades per aquests James Bond de pa sucat amb oli.\nHistòries que confirmen que mai no podem esperar res de bo de la naturalesa humana quan li donem un poder impune sobre la vida dels altres, i que sempre que regalem a l’estat una completa opacitat per combatre presumptes amenaces estem degradant la nostra democràcia.\nInundacions, rius, pluja; la força de la natura\nHem parlat i llegit abastament de les inundacions de la Val d’Aran i els Pallars, però és que cada dia llegeixes més i més desastres d’aquest tipus arreu del món, i el que és més sorprenent, en llocs on poques vegades passa.\nA Calgary, Canada, evacuació de més de 75.000 persones. Inundacions mai vistes per el nivell d’aigua dels rius que han bloquejat la Ciutat, deserta. A Suïssa una fortíssima ventada i pluja es va emportar un campament de joves i sorprèn veure als nois i noies corrent per la vall com poden i fugir de la ventada i de l’aigua.\nNo diguem de les inundacions del centre d’Europa fa tot just tres setmanes, Alemanya, Austria, Hungria.\nEstem ja més acostumats de veure inundacions a la Índia, però les d’aquests díes han provocat la mort de més de 500 persones i diuen que mai havíen estat tan terribles.\nLlegint les notícies de les inundacions a la regió de Hautes Pyrenées a França, la Garona va passar literalment per damunt de Saint Béat i la població es va salvar perque la van avacuar, majoritàriament en helicòpter, tot just abans que la gran crescuda entrés al poblet. A Banheres de Luishon no reconec la població.\nLes fotografíes més impactants, per inversemblants, són les de la Ciutat de Calgary a Canada. Ciutat rica, pròspera, on tot sembla que està previst, organitzat, alt nivell de vida, i riuades de gent caminant per on poden per fugir i poder arribar als centres on podran dormir, d’altra gent sortint com poden de dins els cotxes. Una vista aèrea ens mostra l’abast grandiós de les inundacions. S’han comptabilitzat més de tres morts.\nLa natura no dona treva. I quan menys t’ho esperes esclata i l’aigua no té aturador. I si llegim la història, al llarg dels anys aparèixen brots salvatges provocats per la mare natura que ens avisa que el planeta Terra continúa éssent seu. Tot té un risc. No existeix el ‘no risc’. Apareix sovint o apareix trenta anys ençà o fins i tot cinquanta anys després.\nSembla que la humanitat l’únic risc que els agrada córrer és guanyar o perdre diners en aquests especulacions borsàries i negocis fraudulents que no aporten res de res al poble. Papers i poc amor envers la natura amb qui hem de conviure. En aquests moments sempre penso en els aborígens australians, els veritables habitants del continent, que sí vivíen amb la natura i es coneixíen bé fins que van arribar els grans colonitzadors i els van ensenyar com viure millor. Els aborígens sí sabíen que l’invasió d’aquesta gent arribada de molt lluny, era el risc major de tots per la seva supervivència. I els resultats van ser terribles.\nEm sembla que aquest serà un estiu ‘diferent’, en tots els aspectes.\nFotografia: Calgary. High River. Centre Ciutat. D’un Facebook canadenc.\nBarça: No hi ha excuses. Una vergonya.\nPublicat el 1 de maig de 2013 per rginer\nPerdre forma part de la vida, de l’esport, però no d’aquesta manera. Ha estat una vergonya. Per més que diguin els jugadors i tècnics que estan ‘tocats’, els voldria recordar que defensen uns colors i guanyen molts diners. Una mica més de lluita, de responsabilitat, de ganes, de respecte. I ni avui ni la setmana passada han demostrat res de res. I sí, estic més emprenyada que trista.\nEl resultat global dels dos partits: Bayern 7 – Barça 0.\nPublicat el 11 d'abril de 2013 per rginer\nNo oblidem. No perdonem . On és la justícia ? Continúa la lluita.\nFa cinc anys vaig publicar un petit apunt. Han passat cinc anys i encara esperem.\nLondon Calling : Thatcher is dead\nPublicat el 9 d'abril de 2013 per rginer\nImmediatament he pensat en la película Billy Elliot i la cançó London Calling de The Clash.\nHo sento però no puc insertar el video, només l’enllaç ….\nNo està permès de fer-ho. Va ser la fí, la derrota. Thatcher va fer molt mal, molt, a la societat, i va esclafar la classe treballadora sense miraments. I encara avui en patim les conseqüències. Sembla mentida, no ? Aquest poder del diner, aquest capitalisme s’encomana d’una manera agressiva i vergonyosa. Em fa mal escoltar elogis d’aquesta dama de ferro …..\nUna pinta si us plau !\nAquest Barça ……\nPublicat el 12 de març de 2013 per rginer\nPatiment, perque podien haver marcat un gol, però no. El Barça ha guanyat i ja estem als quarts de final de la Champions.\nLlegeixo a la premsa italiana :\nIl Barcellona cala il poker, il Milan è remuntado.\nNo hase falta desir nada mas …….\nPublicat el 8 de març de 2013 per rginer\nLes dones a Europa, gràcies a una lluita en pro de la igualtat, la justícia, la pau i el desenvolupament van passar de ser considerades uns éssers incomplets a obtenir el control legal sobre els seus ingressos econòmics, el control sobre el seu estat civil, la majoria d’edat davant la llei, el dret al vot, l’entrada en l’educació pública, l’accés a les professions liberals, el control sobre la seva salut.\nPerò la revolució, la lluita no s’ha acabat, no. Perque si parlem d’altres cultures i d’altres societats, la situació de la dona continua estant molt lluny de la dona occidental. I ara en aquesta situació de crisi, d’una guerra entre poders econòmics i polítics, els drets socials són els primers en ser atacats i cal estar en guàrdia. En la nostra societat encara no hem assolit totes les llibertats i les que tenim, les volen retallar.\nAvui hi han dones importants en el nostre país …. Teresa Forcades, Carme Forcadell, Muriel Casals, Ada Colau i en aquesta casa de VilaWeb som unes quantes blocaires dones, no gaires, cert, hi ha majoria d’homes ….Anna, Liz, Carme-Laura, Isabel, Marta, Belén, Núria, Maria Victòria, Magdalena, Roser, Marieta, Reyes, Mònica, Marta, Carme, Gemma, Elsa, Pura, Bel, Carme, Elisenda, Maria Dolors, Assumpció, Meritxell … i dones que ens han deixat per fer el seu últim viatge …. Sílvia, Xesca.\nTotes parlen amb veu ben forta, totes lluiten, en el seu àmbit, totes hi són, i com diu na Montserrat Abelló en un dels seus poemes: Totes aprenen a dir que NO, perque ja no és temps de plorar ni de lamentar-se, ni tampoc el de cercar excuses fàcils. Hem après a dir que NO.\nM’agrada un altre poema de Montserrat Abelló. La poesia és important, molt, moltíssim, i més encara avui, en aquests temps:\nFotografia: Un racó del Parc de Montjuïc. Un matí de diumenge plàcid, serè, lluminós.\nPublicat el 28 de febrer de 2013 per rginer\nUn petit gest, una denúncia, una dona valenta, una activista, una espurna i uns esdeveniments històrics fins un final on un negre es converteix en President dels EE.UU.\nAl Saló Nacional d’Escultures del Capitoli a Washington, D.C. a partir d’ahir, es pot veure a Rosa Parks entre els homes i dones importants del país. I m’agrada.\nL’ escultura ha rebut crítiques. No és de marbre blanc com la resta. És diferent. I és la diferència que ens uneix a tots.\nI’d see the bus pass every day, she said. But to me, that was a way of life; we had no choice but to accept what was the custom. The bus was among the first ways I realized there was a black world and a white world.\nNo, no tenia opcions. Era el costum, era la realitat a Montgomery. El pas de l’autobús va ser per a ella la seva manera de veure les injustícies i de saber que existia un món blanc i un món negre. I va decidir seure en el lloc reservat només per els blancs.\nSi un dia faig un viatge a Washington, D.C. de ben segur aniré a veure a Rosa Parks al Capitoli.\nFotografia: Capitoli, Washington, D.C. Les primeres autoritats del país inaugurant l’escultura en memòria de Rosa Parks.\nArxiu: EL president Obama sentat en l’autobús.\nLa Caixa: Beneficis 1.802 milions d’euros\nPublicat el 18 de desembre de 2012 per rginer\nCost manteniment d’un compte desembre 2011: 18,- €.\nCost manteniment d’un compte desembre 2012: 27,- €.\nAugment del 50%.\nBeneficis de La Caixa: Immensos. Exactament 1.802 milions d’euros, malgrat la crisi.\nUn compte meu amb un saldo mitjà al llarg de l’any de 150,- a 200,- €. Tres rebuts domiciliats, ONG’s.\nFacilitats per fer petits pagaments o rebre ingressos per banca on line. Cap cost per transferència entre oficines de La Caixa. Motiu per tenir obert un compte.\nNo crec que pugui seguir mantenint aquest compte.\nPregunta: Els comptes amb saldos de milers d’euros, també paguen els 27,- € de manteniment ?


El PP demana la gratuïtat dels estands per als comerços d'Alzira a la propera fira comercial | Alzira Ràdio 107.9 fm\nEl PP demana la gratuïtat dels estands per als comerços d’Alzira a la propera fira comercial\nEl PP demana la gratuïtat dels estands per als comerços d’Alzira a la propera fira comercial. Asseguren que esta va ser una de les demandes que l’AEA ens va traslladar en una reunió la setmana passada. L’alcalde i regidor de comerç ha contestat que beneficiar només els estands dels comerços alzirenys va en contra de la llei.\nDavant la celebració de la Fira Comercial d’Alzira els dies 18, 19 i 20 d’octubre i la constància de l’alt cost del lloguer d’estands per a la participació en la mateixa, el Partit Popular sol·licita a l’equip de govern la gratuïtat d’estes casetes per als comerços de la nostra ciutat. Des del PP i després haver-se reunit tant amb l’Associació Empresarial com amb comerciants, entenen que no n’hi ha prou amb subvencionar un 20% de l’estand, sinó que consideren que l’Ajuntament n’ha de sufragar el 100% al comerç local, ja que la finalitat és ajudar i potenciar-lo, mantenint el preu als comerços d’altres localitats.\nL’alcalde d’Alzira, però, ha contestat que no s’ajustaria a la legalitat vigent beneficiar només els comerços alzirenys i que el problema en cap cas són els diners, ja que la Fira Comercial té un cost total de 42.000 euros per a les arques municipals.


Sant Antoni Patina | Escola Oficial de Patinatge Inline - Part 2\nHomesant antoni patina\nPosts Tagged ‘sant antoni patina’\nNecessitem voluntaris per al Sant Antoni Patina 2014!\nVols formar part de la festa de patins més gran de la ciutat??\nEns cal la teva ajuda!!\nLes tasques són diverses: tals com muntar i recollir tanques per delimitar espais, informació dels esdeveniments, informació de les ubicacions, control de públic, servei de bar, penjar i recollir pancartes, comptar, muntar i repartir bosses, fer entrepans, recollir material i dur-lo al magatzem molt proper, etc.\nSI VOLEU PARTICIPAR ENVIEU SIUSPLAU UN MAIL A XAVI COSTAS (elpitufobromista@gmail.com) indicant l’horari en què voleu col.laborar. Els horaris són els següents (divendres 24, dissabte 25 i diumenge 26 de gener):\n-Total voluntaris: 50 pax\nDV -10 pax de 20 a 22h——- preparar tanques\nDS -20 pax de 7 a 11h———penjar pancartes, muntar carpes, preparar espais, etc.\nDS – 5 pax de 11 a 15h——–ajudar en el que calgui\nDS – 5 pax de 15 a 19h——–ajudar en el que calgui\nDS – 5 pax de 19 a Final——-Bar+ RollerDisco\nDG -5 pax de 10 a 14h———ajudar en el que calgui\nDG -5 pax de 14 a 18h———ajudar en el que calgui\nDG -20 pax de 18h a Final—- Recollir-ho tot i portar-ho a un magatzem molt proper\nIMPORTANT: ens cal també un vehicle de suport per a carregar carpa i materials diversos\nGràcies per la vostra col.laboració! Fins ben aviat!!\nJA TENIM AQUÍ EL SANT ANTONI PATINA 2014: dissabte 25 i diumenge 26 de gener!\nA ple centre de Barcelona, a la RONDA DE SANT ANTONI, comptarem amb activitats per a totes les edats i espectacle garantit!! Jocs infantils, freestyle-slalom, slope-style, freeskate i passejada popular!!\nI tot això rematat amb súper-festa Rollerdisco per a tots els patinadors dissabte a la nit!!\nVeniu i participeu!! Fem soroll a la gran festa dels patins!!\nOBSEQUIS GRATUÏTS PER A TOTS ELS PARTICIPANTS A LES ACTIVITATS!\n(No cal inscripció aquest any. En breu els horaris definitius)


Nova proposta de Projecte d’Innovació Docent per al 2014 | Blog del GIBAF\n← La Memòria Acadèmica de la Facultat de Farmàcia recull les activitats del GIBAF\nEl GIBAF sol·licita la renovació de l’acreditadió com a Grup d’Innovació Docent consolidat →\nNova proposta de Projecte d’Innovació Docent per al 2014\nPublicat el desembre 14, 2013 per simonjoan\nDesde l’any 2006, membres del GIBAF han participat de forma col·lectiva o individual en setze Projectes d’Innovació Docent (PID) en el marc del Programa d’Innovació Docent (PMID) que impulsa el Vicerectorat de Política docent. Actualment, d’acord amb les directrius d’aquest vicerectorat, la convocatòria és oberta tot l’any. A l’octubre del 2013 el GIBAF va registrar la proposta de PID «Excerpta Botanica Pharmaceutica: creació de recursos docents en obert pels propis estudiants com a nova estratègia d’innovació docent», coordinada per Carles Benedí.\nLa nova proposta se centra en l’autoproducció per part dels estudiants de l’assignatura Botànica Farmacèutica del curs 2013-2014 d’un nou recurs docent que consistirà, finalment, en l’elaboració de forma tutorizada de guies d’estudi d’una selecció (excerpta, extracte) de 60 espècies d’organismes d’interès farmacèutic estudiats a l’assignatura i que permetin millorar l’aprenentatge. Amb el nom d’Excerpta Botanica designem genèricament el conjunt de guies. La resolució es farà pública el proper mes de gener.


Plou sobre mullat a Vallmanya - Ferran Dalmau - Territoris.cat - Diari digital de proximitat\nMés de dos dies d’intensa precipitació i prop de 56,2 litres acumulats per metre quadrat després, es fa difícil intuir quin pot ser avui l’estat de la masia familiar dels Lamarca-Macià\nNova tongada de ruixats sobre Catalunya i, com no, també sobre el Baix Segre i, Vallmanya, més en concret. Més de dos dies d’intensa precipitació i prop de 56,2 litres acumulats per metre quadrat després, es fa difícil intuir quin pot ser avui l’estat de la masia familiar dels Lamarca-Macià, on ja fa dies que una part del sostre va ensorrar-se parcialment, obrint un esvoranc d’uns 10 m2 al teulat del casalot. Litres i litres d’aigua s’han anat filtrant aquests dies per l’interior i, de ben segur, han malmès noves àrees fins ara conservades en relatiu bon estat. Mentrestant, els precs per una actuació urgent de les nostres administracions no arriben a les orelles de polítics sords.\nLa tongada de pluges ha fet present –i cruent– una efemèride prou rellevant: Aquest novembre s’han complert quatre (!) anys d’aquella primera jornada popular organitzada el 2017 pel Centre d’Estudis Comarcals del Segrià a Vallmanya per posar en relleu els valors associats a la Casa i alçar la veu per la seva conservació. I ja fa alguns mesos que també es van complir quatre anys (!) d’aquelles primeres reunions a la Diputació de Lleida amb l’ex alcalde Miquel Serra per convèncer-lo de la importància d’adquirir i preservar la Casa, impulsades pel llavors diputat provincial de la CUP. Dos episodis paral·lels, que de ben segur van ajudar a impulsar la primera i esperançadora operació de compra acordada el 2019 amb l’actual propietari. Portem, doncs, quatre anys d’esforços, dedicació, divulgació i mobilització altruistes des de la societat civil envà, per no avançar ni un pam en la solució.\nDe llavors ençà, hem anat de despropòsit en despropòsit i de retrocés en retrocés, fins arribar a l’atzucac actual, on polítics curterminsites d’un partit i altre es dediquen a passar-se el mort i no moure’s perquè l’altre tampoc ho fa, especulant amb qui sortirà més malparat en la tràgica fotografia final que s’albira. Al llarg d’aquest camí, però, no han faltat les pertinents rondes de fotografies de postureig a Vallmanya: moltes i de tots colors. S’hi ha anat a retratar la Presidenta del Parlament Laura Borràs i la Secretària General adjunta d’ERC Marta Vilalta; l’anterior consellera de Cultura Àngels Ponsa –la segona dels tres consellers que han passat pel càrrec en quatre anys– i el delegat del govern a Lleida Bernat Solé– el segon representant del govern que veiem desfilar–; l’alcalde Jordi Janés– el tercer alcalde que hem vist passar els defensors de la Casa– i el delegat de Cultura a Lleida Albert Turull –també el tercer diferent a qui hem tingut el plaer de conèixer des del 2017–.\nDe frases ben sonants sobre la necessitat de salvar-la i sobre disposicions personals de contribuir a conservar el patrimoni arquitectònic, memorístic i cultural intrínsec a Casa Vallmanya, en quatre anys també se n’han dit i sentit moltes i de tots colors. N’han dites el Conseller Jaume Giró fa no pas massa i el President de la Diputació de Lleida Joan Talarn ja en fa més. I n’han verbalitzades en públic o en la intimitat consellers a l’exili, diputades provincials segrianenques, diputats autonòmics ben clenxats, presidents rockers de consells comarcals i afinadors de violins de tota índole.\nAls fotografiats i dispensadors de frases esperançadores d’ahir i d’avui, els hem interpel·lat a tots i totes aquests quatre (!) anys. Amb poc èxit i fins al punt que avui els qui governen les tres institucions del país en joc: Ajuntament, Diputació i Generalitat, ni ens atenen, ni ens concedeixen audiència. A pesar de tot, nosaltres seguirem insistint-hi, evidentment, mentre en la cursa contrarellotge que lliurem quedi un sol metre de camí per recórrer. Però si no hi arribem a temps i es dona l’ensorrament total de la Casa, i amb ella desapareix una part de la memòria del President Macià –el més estimat i valorat dels presidents de la història del país– no caurà només una casa. De retruc s’abatrà també una part substancial de la confiança de la gent del carrer cap als seus gestors polítics i la seva capacitat per resoldre problemes i afrontar els reptes plantejats. Aquell dia, quan els intrigats representants busquin explicacions a la desafecció i a la baixa valoració popular de la seva tasca pública, hauran d’anar a remenar sota les runes de Vallmanya on, entre l’aigua verdosa i el fang, en trobaran algun vestigi.\nFins llavors, per repetir-ho que no quedi: cal un acord urgentíssim de les tres administracions implicades per salvar Casa Vallmanya, on tothom hi cedeixi i tothom assumeixi compromisos de despesa. I si aquest acord no és possible a tres bandes, cal que ho sigui a dues i ja vindran temps millors: prou excuses tots plegats!