La marató de TV3 va finalitzar un marcador rècord de 10.113.152 euros – barnafotopress\nBarcelonamusic, Campanyes, Ciencia y Tecnologia, Conciertos, Deportes, Eventos Sociales, Música, Televisión\nLa marató de TV3 va finalitzar un marcador rècord de 10.113.152 euros\nPublicado por kferriz el diciembre 17, 2012 diciembre 17, 2012\nLa Marató de TV3 va aconseguir un nou èxit de mobilització social i una gran xifra econòmica: 10.113.152 €. Aquesta és la quantitat que reflectia el marcador en el moment en què Ariadna Oltra i Òscar Dalmau han acomiadat el programa, a la 1.25 de la matinada, superant el rècord de l’edició anterior en prop de 3 milions d’euros.\nEl dia va ser molt intens. A les 8 del matí, Catalunya Ràdio donava el tret de sortida de La Marató 2012 amb una edició especial d’‘El suplement’, presentat per Sílvia Cóppulo. El programa ha recollit en directe l’obertura de les línies telefòniques a Fira de Barcelona i l’arribada dels primers donatius al 905 11 50 50. També hi hem conegut testimonis de persones amb càncer, l’opinió de metges especialistes i les actuacions d’alguns artistes. A les 10 en punt, TV3 encenia els llums del plató i arrencava el programa televisiu, que ha durat més de 15 hores, conduït pels periodistes Ariadna Oltra i Òscar Dalmau.\nAriadna Oltra i Òscar Dalmau, presentadors de la marató de TV3\nCatalunya Ràdio. Entrevista a Brauli Duart president de la CCMA\nLa Marató 2012 va descobrir a l’espectador les incògnites del càncer des de tots els seus vessants: científic, humà i social. Les exposicions dels metges i investigadors i les accions divulgatives al plató van fer entenedors conceptes com els mecanismes de la malaltia, la metàstasi o els tipus de teràpies d’una manera molt gràfica, que ha implicat la participació activa del públic.\nAl voltant de 30 persones van passar pel plató per parlar obertament, i en primera persona, de la seva experiència personal amb el càncer. Les entrevistes i reportatges van especialment l’accent en tres moments clau de la malaltia: el diagnòstic, el tractament i el “després”, sempre des d’una visió personal i del seu entorn familiar i social.\nFina Brunet entrevista malalts i i metge ja entrevistats en La Marató del 1994\nDivulgació i sensibilització van trobar el contrapunt en la gran dosi de música i espectacle present durant tot el dia al plató, encapçalats per l’Always Drinking Marching Band. L’escenari VA acolliR gran part dels artistes que han participat en “El disc de La Marató 2012”, que diumenge 2 de desembre va esgotar les 200.000 còpies editades, convertint-se en el compacte més venut de la història de La Marató. Així, es va gaudir en directe dels temes del disc amb la veu dels seus intèrprets: Els Catarres, Lídia Pujol, Txarango, Amelie, Alejandro Sanz, Virgínia Martínez i l’Orfeó Català, Glaucs i Menaix a Truà, entre molts altres. Així mateix, s’han volgut sumar a la iniciativa grups com els Estopa, Loquillo, Moncho i Tamara, Blaumut i La Pegatina. També van haver els espectacles sorprenents de dansa amb Sacude, Cybertone, IT Dansa i els Black Quality i MiniLittles Quality.\nMoncho i Tamara\nL’humor i la solidaritat són dos bons aliats, i d’aquesta manera ho van demostrar actors com Joan Pera, el Tricicle o l’equip de ‘Polònia’ i ‘Crackòvia’, que van oferir els moments més divertits de la jornada.\nLa mobilització social entorn a La Marató va esclatar de manera espectacular, i aquesta edició ha aconseguit una xifra rècord de participació, amb les més de 2.000 activitats populars organitzades per iniciativa ciutadana arreu de Catalunya. Al llarg del dia, les càmeres de TV3 s’han acostat a una trentena d’actes solidaris en els quals es va copsar l’entusiasme que desperta el projecte entre la ciutadania.\nFesta infantil al Parc Taulí de Sabadell\nCom en cada edició, els professionals de TV3 i Catalunya Ràdio es van implicar a fons en La Marató. Alguns van fer connexions en directe des de diferents punts del territori on s’estaven duent a terme activitats, i d’altres fins i tot hi van participar activament. Quatre presentadors de TV3 i els corresponsals estrangers van protagonitzar uns reptes molt especials: portar La Marató a països i espais on mai abans havia estat. Així, Bibiana Ballbè es va llançar amb paracaigudes amb una pancarta on es llegia el telèfon de La Marató, Javier Estrada va escalar i va portar la marató fins al cim del Pedraforca, i els corresponsals Antoni Bassas i Sergi Vicente, als llocs més emblemàtics de Washington i Pequín.\nDiferents personalitats de tots els àmbits van voler col·laborar fent una crida amb el lema de La Marató. La unió per una mateixa causa de persones com Miquel Barceló, Andrés Iniesta, Juanes, Shakira, Joel Joan, Justo Molinero, Coco Comín, entre molts altres, ha contribuït a estimular la participació social.\nEn l’àmbit esportiu, al matí es va celebrar el tradicional partit de futbol de La Marató al Miniestadi, on van participar cares conegudes com Marc Márquez, els germans Espargaró, Andoni Zubizarreta, Santi Millán, els “Polseres Vermelles”, Sergi Mas i Bruno Oro, entre molts altres.\nEl partit va tenir com a preludi el partit que van disputar nens de l’hospital Sant Joan de Déu i del qual va tenir una implicació directe el jugador del F.C. Barcelona Eric Abidal, encarregat de fer la sacada d’honor.\nUna de les novetats més espectaculars d’aquest any van ser les actualitzacions exteriors del marcador. Una de les més originals es va poder veure pocs minuts abans de les 2 de la tarda, quan un castell humà construït pels Xiquets de Tarragona, la Jove de Tarragona i la Colla Sant Pere i Sant Pau desplegava les xifres del marcador.\nLes càmeres van mostrar la vitalitat de les 4 seus telefòniques de La Marató en la recepció de donatius. Durant les 15 hores de programa, persones conegudes de l’àmbit cultural, social, esportiu, polític i empresarial català, juntament amb 2.400 voluntaris, van passar per la Fira de Barcelona, la Universitat de Lleida, el Port de Tarragona i l’Auditori de Girona per atendre les desenes de milers de donatius que han arribat a través del 905 11 50 50. Un total de 1.001 línies d’atenció telefònica van permetre absorbir la solidaritat dels catalans.\nSala de telèfons. Brauli Duart saluda el conseller Mas-Colell\nS’han realitzat 7.178 piulades i en 24 hores s’han fet servir 761 vegades el hashtag #MaratóCàncer i 6.417 vegades #MaratóTV3. Durant l’emissió del programa s’ha aconseguit ser trending topic a Catalunya gràcies a la complicitat i la implicació de tota la comunitat de Twitter.\n– Seguidors Facebook: 161.205\n– Seguidos Twitter: 24.700\nAl febrer del 2013, la Fundació La Marató de TV3 obrirà la convocatòria d’ajudes a la recerca del càncer, on els investigadors experts en aquesta patologia es poden presentar per optar al lliurament d’ajuts. La data concreta s’anunciarà a través dels mitjans de comunicació i del web oficial.\nAlejandro SanzAriadna OltraÓscar DalmauEric AbidalLoquilloMarató de TV3Moncho i Tamara\nEntrada anterior Chicanos desafía la crisis con su ‘Burbuja’ musical\nEntrada siguiente El Bon Rotllo torna per Nadal, amb el retorn de “Forever Young” a Barcelona


La quarta edició dels Tastets Surrealistes supera expectatives. | Comerç Figueres\nLa quarta edició dels Tastets Surrealistes supera expectatives.\nLa quarta edició dels Tastets Surrealistes, organitzada conjuntament per Comerç Figueres i l’Ajuntament de Figueres, ha finalitzat aquest passat 9 de juliol amb un èxit d’assistència i qualitat que supera les millors de les previsions. Els 24 establiments participants han estat a l’alçada que l’ocasió requeria i la quarta edició ha estat la que ha tingut més bona acollida i èxit, tant per la qualitat com per la varietat de les propostes, servint més de 6.100 menús, la qual cosa suposa un increment superior al 30% respecte a l’edició anterior. A més, també s’ha comptat amb activitats organitzades paral·lelament, que han ajudat a consolidar els Tastets i a implicar tota la ciutat.\nComerç Figueres ha organitzat un any més en el marc de la campanya Tastets Surrealistes 2016 un nou Concurs d'Aparadors Surrealistes dotat amb 800 euros en premis pels diferents guanyadors. Juntament amb l'Ajuntament de Figueres i Estrella Damm, s'ha organitzat aquesta tercera edició del concurs i els guanyadors d'aquesta han estat:\nXec Regal de 300 € al millor aparador pel Restaurant Antaviana\nXec Regal de 150 € al segon millor aparador per Alegrí Regals\nXec Regal de 100 € al tercer millor aparador per Umamma\nAltrament, i en la categoria de votació popular, l’establiment guanyador ha estat Mosaic amb un xec regal de 50€.\nPel que fa al premi passaport de 250€ presentant la butlleta de consum de Tastets Surrealistes de quatre establiments participants, la butlleta guanyadora ha estat la Sra. Montserrat Ginesta Pujadas que va segellar la butlleta als restaurants Can Modest, Nou Imperial, Duran i Can Jordi.\nEl President de Comerç Figueres, Lluís De Anguera, destaca que és un orgull veure com l’esforç dels organitzadors i participants es transforma en un increment de consum i en satisfacció social i de millora de l’experiència de compra. De fet, De Anguera destaca que mitjançant la fidelització vinculada als tastets, accions complementàries on vol remarcar l’acció Empordà & Circ o el Concurs d’Aparadors s’aconsegueix respirar l’ambient de tastets a la ciutat durant un mes ben bo.\nEl regidor de Fires i Mercats, Jordi Masquef, destaca l’absoluta consolidació i integració d’aquest esdeveniment a l’agenda d’activitats de la ciutat i el gran salt qualitatiu que s’ha assolit tot recordant que aquesta no és una simple ruta de tapes convencional, sinó un esdeveniment gastronòmic de nivell, on els xefs dels restaurants participants evoquen tota la seva creativitat basant-se en la inspiració de l’obra del nostre figuerenc més il·lustre: Salvador Dalí.\nLes entitats organitzadores volen agrair l’esforç, dedicació i resultats de tots els participants i properament ja es començarà a treballar en una cinquena edició que de ben segur aportarà novetats per Tastets Surrealistes 2017.\nArriba el BlackFriday Figueres 2017 amb novetats i grans descomptes!\nTrobada informativa de les subvencions per a reforma i obertura de nous establiments a Figueres.\nCopyright ©Comerç Figueres 2017


Foios cerca monitors/es per a l'Escola d'Estiu - Nou Horta\nFoios cerca monitors/es per a l'Escola d'Estiu\nDijous, 13 Mai 2021 17:07\tEscrit per Redacció Publicat en Foios-VAL Vist 202 vegades\nPer a formar part del procés de selecció, les persones interessades hauran de complir, almenys, un dels següents requisits: tindre la titulació de tècnic en activitats socioculturals, monitor d'activitats de temps lliure, tècnic en integració social o titulacions en matèria d'educació, psicologia o treball social, així com en matèria d'activitats físiques i esportives. A més, se sol·licita un nivell d'anglés de mitjà (B2) a alt (C2).\nCom ha assenyalat la regidora de Serveis Socials de qui depén l’Escola d’Estiu, Mari Carmen Cabo, "malgrat la pandèmia, sempre hem apostat per mantenir oberta l'Escola d'Estiu, ja que no només contribueix a la millora de la conciliació laboral, sinó que és un servei essencial per a fomentar la sociabilització entre l'alumnat. Per descomptat, sempre comptant amb totes les mesures de seguretat i higiene per a prevenir la Covid-19".\nPer a més informació sobre la contractació de personal, es pot contactar amb el departament de Serveis Socials telefonant al 961 480 028 o 678 679 815.\nMés en esta categoria: « Amparo Clemente, nova presidenta del PP de Foios\tEn marxa la Comunitat Energètica Local de Foios »


L'Ajuntament presenta la gestió de l'enllumenat de la ciutat en el XXXIV Simpòsium de l'Enllumenat Públic d'Espanya - Ajuntament de Mataró\nL'Ajuntament presenta la gestió de l'enllumenat de la ciutat en el XXXIV Simpòsium de l'Enllumenat Públic d'Espanya\nEl Servei de Manteniment i Serveis de l'Ajuntament de Mataró va participar el divendres passat en el XXXIV Simpòsium Nacional de l'Enllumenat, celebrat a Les Palmes de Gran Canària. La ponència presentava els avantatges del sistema de telegestió i de l'aplicació del control energètic a l'enllumenat públic de la ciutat.\nMataró es la primera ciutat d'Espanya en implantar un sistema de gestió a la totalitat de l'enllumenat públic mitjançant telecontrol.\nEl sistema que utilitza l'Ajuntament de Mataró i que ha estat instal·lat a través de l'empresa adjudicatària Electricitat Boquet SL, controla 14.974 punts de llum i 202 quadres d'enllumenat amb una potència de 2.136 kW. L'estalvi anual generat és de 111.981,21 euros que permetran amortitzar la inversió feta de 710.943,70 euros, en sis anys i mig aproximadament.\nLa ponència presentada és fruit d'un estudi de les instal·lacions i del mercat energètic que va ser realitzat l'any 2004, es va adjudicar el 2005 i s'ha portat a terme durant tres anys de treball. La seva execució ha consistit en: l'adaptació interior dels armaris d'enllumenat, la substitució de tots els comptadors electromecànics per uns de digitals preparats per a la liberalització del mercat, la instal·lació dels aparells de telecontrol, el canvi de més de 8.000 condensadors i l'actualització de totes les tarifes i potències contractades amb la companyia de la llum.\nEl sistema de telegestió i control energètic\nEl sistema actual de Mataró, amb l'electrònica de telecontrol dels quadres, permet des de les oficines de Manteniment, controlar a distància moltes funcions, algunes d'aquestes són: programar canvis en l'horari d'encesa i apagada, disposar dels consums energètics reals en tot moment, detectar i transmetre als operaris de manteniment les alarmes i incidències diàries que es produeixen i enregistrar en una base de dades tots els paràmetres elèctrics per a la seva anàlisi posterior.\nL'aplicació informàtica de gestió permet detectar desviaments anormals del consum, comparant el consum teòric, el real i el facturat per l'empresa distribuïdora.\nAquest treball s'inclou en un dels objectius de l'Agenda 21, que indica que s'han de resoldre les incidències que presenten les escomeses que no estan d'acord amb la normativa d'instal·lacions elèctriques per poder optimitzar la tarifa de contractació amb les companyies subministradores.


XI festa de les trementinaires a Tuixent | Endavant amb la teva idea de negoci\n« MoneyStrands: Eina gratuïta per gestionar les finances personals | Projecte PIMESEGURA: si no protegeixes la teva informació ho pots perdre tot »\nPosted on 25/05/2010 at 12:02 in altres, general\t| RSS feed | Resposta\t| Trackback URL\n2 comentaris\tto “XI festa de les trementinaires a Tuixent”\n04/04/2011 a les 20:19\nEs una festa realment interessant i molt popular. Val la pena endinsar-se i participar en les diferentes activitats que plantejen.\nTothom és benvingut y és una experiència inolvidable.\nMolt recomable per tothom (famílies, amics,parelles) i per tot el que volgui gaudir d’uns dies de natura, de vida saludable, d’activitats divertides i màgiques i de dances al voltant del foc de fogueres d’herbes aromàtiques.\nAnimeu-vos, i veniu cap a Tuixent.\n05/04/2011 a les 06:55\nSi voleu més informació http://www.trementinaires.org/\nLa festa sempre es fa a finals del mes de maig.


V2129 Ophiuchi - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n16h 27m 40.2858s\n-25° 37' 55.868''\n-8,607 mas/a (ascensió recta)\n-27,646 mas/a (declinació)\n7,6654 mil·lisegons d'arc\n1,4 lluminositats solars\nEM* SR 9\nASAS J162740-2421.7 (All Sky Automated Survey (en) )\nDENIS J162740.3-242204 (Deep Near Infrared Survey of the Southern Sky)\nGSC 06794-00513 (GSC)\nIRAS 16246-2415 (IRAS)\n2MASS J16274028-2422040 (2MASS)\nNSV 7733 (New Catalogue of Suspected Variable Stars)\nRAVE J162740.3-242204 (RAdial Velocity Experiment)\n1RXS J162740.4-242149 (1RXS)\nUCAC2 22028258 (Second USNO CCD Astrograph Catalog (en) )\nUCAC3 132-181952 (Third USNO CCD Astrograph Catalog)\nTYC 6794-513-1 (catàleg Tycho-2)\nHBC 264 (Second catalog of emission-line stars of the Orion population (en) )\nROXs 29 (A magnitude-limited spectroscopic and photometric survey of rho Ophiuchus X-ray sources (en) )\n[GMM2009] Oph L1688 133 (A Spitzer survey of young stellar clusters within one kiloparsec of the Sun: cluster core extraction and basic structural analysis (en) )\nGaia DR2 6049153921054413440 (Gaia Data Release 2)\nV2129 Ophiuchi (V2129 Oph) és un estel variable en la constel·lació del Serpentari.Molt tènue per ser observada a ull nu -la seva magnitud aparent màxima és +11,2-, s'hi troba a la regió de formació estel·lar de ρ Ophiuchi a 391 anys llum del Sistema Solar.\nV2129 Ophiuchi és una jove estrella T Tauri de tipus espectral K5i. Té una temperatura efectiva d'uns 4.500 K i la seva lluminositat és un 40% major que la lluminositat solar. El seu radi és el doble de gran que el del Sol i gira sobre si mateixa amb una velocitat de rotació projectada de 14,5 km/s. El seu eix està inclinat 65º respecte a l'observador terrestre, sent el seu període de rotació mitjà de 6,53 dies, doncs sembla que aquest varia entre 6,35 i 6,60 dies.\nEls models d'evolució estel·lar contemplen que V2129 Ophiuchi té una massa un 35% major que la massa solar. D'altra banda, l'acreció de massa sobre l'estel és només moderada, estimant-se en 10-8 masses solars per any. Presenta un clar excés en l'infraroig a 10 μm, típic de discos d'acreció de pols; la massa d'aquest disc pot ser equivalent a la massa del planeta Júpiter. La seva edat es quantifica entre 2 i 3 milions d'anys, la qual cosa suposa només 1/1850 de l'edat del Sol.\nV2129 Ophiuchi posseeix un camp magnètic amb dos components, un octupolar i un altre dipolar de 2,1 i 0,9 kG respectivament, tots dos inclinats 20º respecte a l'eix de rotació. S'ha constatat que la topologia del camp magnètic va canviar significativament al llarg d'un període de cinc anys.\nV2129 Ophiuchi està catalogada com a variable Orió. En la seva fotosfera s'ha identificat una taca fosca que es pensa que és responsable de la fluctuació del període de rotació conforme la taca migra en latitud en una escala de temps llarga.\nL'emissió de raigs X per part de V2129 Ophiuchi és variable en una escala de temps d'hores. Així mateix, s'ha detectat una flamarada d'unes deu hores de durada que va incrementar la seva lluminositat en rajos X en un factor de 3.\nV2129 Ophiuchi té una companya estel·lar, denominada 2MASS J16262096-2408468, la separació visual de la qual és de 6 segons d'arc. Això equival a una distància projectada de 70 UA aproximadament. Aquesta companya té una massa de 0,1 masses solars.\n↑ 2,0 2,1 «ASAS photometry of ROSAT sources. I. Periodic variable stars coincident with bright sources from the ROSAT All Sky Survey» (en anglès). Acta Astronomica, 2012.\n↑ 3,0 3,1 «Search for associations containing young stars (SACY)» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, desembre 2006, pàg. 695-708. DOI: 10.1051/0004-6361:20065602.\n↑ Sanjib Sharma «The RAdial velocity experiment (RAVE): third data release». Astronomical Journal, 6, 06-05-2011, pàg. 187. DOI: 10.1088/0004-6256/141/6/187.\n↑ «Starspots» (en anglès). The Astronomy and Astrophysics Review, 3, 02-05-2009, pàg. 251-308. DOI: 10.1007/S00159-009-0020-6.\n↑ 7,0 7,1 «The FEROS-Lick/SDSS observational data base of spectral indices of FGK stars for stellar population studies» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 04-06-2014, pàg. 220–228. DOI: 10.1093/MNRAS/STU873.\n↑ 8,0 8,1 8,2 V2129 Oph -- Variable Star of Orion Type (SIMBAD)\n↑ 9,0 9,1 9,2 Donati, J.-F.; Bouvier, J.; Walter, F. M.; Gregory, S. G.; Skelly, M. B.; Hussain, G. A. J.; Flaccomio, E.; Argiroffi, C.; Grankin, K. N.; Jardine, M. M.; Ménard, F.; Dougados, C.; Romanova, M. M. «Non-stationary dynamo and magnetospheric accretion processes of the classical T Tauri star V2129 Oph». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 412, 4, 2011. pp. 2454-2468.\n↑ 10,0 10,1 Argiroffi, C.; Flaccomio, E.; Bouvier, J.; Donati, J.-F.; Getman, K. V.; Gregory, S. G.; Hussain, G. A. J.; Jardine, M. M.; Skelly, M. B.; Walter, F. M. «Variable X-ray emission from the accretion shock in the classical T Tauri star V2129 Ophiuchi». Astronomy and Astrophysics, 503, 2011. A1.\n↑ 2MASS J16262096-2408468 -- T Tau-type Star (SIMBAD)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=V2129_Ophiuchi&oldid=25496995»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 nov 2020 a les 18:03.


DUGi: Item | MDX - El Uso de podcast, una alternativa pedagógica en la enseñanza\nEl Uso de podcast, una alternativa pedagógica en la enseñanza\nEn el ámbito de la formación académica de los estudiantes de la Facultad de Pedagogía y la cultura de la digitalización, el uso de la telefonía móvil se ha convertido en un requerimiento básico en la vida de los jóvenes, pero sobre todo en el desarrollo de los procesos de enseñanza - aprendizaje, pues el avance tecnológico nos conduce a la digitalización. En la sociedad de la información y comunicación los jóvenes tienen facilidad para el manejo de las herramientas digitales y la informática; sin embargo, no son conscientes del alcance de éstas en su formación, considerándolas un elemento de entretenimiento y no una herramienta para comunicar, investigar y analizar los fenómenos del entorno\nHernández Cruz, ErnestoHernández Cruz, Ernesto\nPérez Chavarría, Karla GloriaPérez Chavarría, Karla Gloria\nHernández Cruz, Ernesto\nPérez Chavarría, Karla Gloria\nAbstract: En el ámbito de la formación académica de los estudiantes de la Facultad de Pedagogía y la cultura de la digitalización, el uso de la telefonía móvil se ha convertido en un requerimiento básico en la vida de los jóvenes, pero sobre todo en el desarrollo de los procesos de enseñanza - aprendizaje, pues el avance tecnológico nos conduce a la digitalización. En la sociedad de la información y comunicación los jóvenes tienen facilidad para el manejo de las herramientas digitales y la informática; sin embargo, no son conscientes del alcance de éstas en su formación, considerándolas un elemento de entretenimiento y no una herramienta para comunicar, investigar y analizar los fenómenos del entorno\nDocument access: http://hdl.handle.net/10503/23312\nSee also: http://hdl.handle.net/10256/8337\nTitle: El Uso de podcast, una alternativa pedagógica en la enseñanza\nGeographic information systems Ensenyament universitari Visió per ordinador Tecnologia educativa Professors -- Formació Imaging systems in medicine Strength of materials\nGeneralitat de Catalunya. Agència de Gestió d’Ajuts Universitaris i de Recerca Universitat de Girona. Facultat de Turisme Universitat de Girona. Departament de Pedagogia Universitat de Girona. Departament d’Enginyeria Química, Agrària i Tecnologia Agroalimentària Vicens Vives, Jaume García Campos, Rafael Calbó Angrill, Josep


Ciutadans censura que els únics peatges que queden a Catalunya són gestionats per la Generalitat | Onda Cero Radio\nCatalunya | 31.08.2021 16:37 (Publicado 31.08.2021 16:34)\nEn una entrevista a Onda Cero Catalunya, Carrizosa ha afirmat que aquest fet desmunta “el greuge comparatiu” respecte l’estat que sempre havien denunciat els governs de Catalunya. Sobre quin ha de ser el model de finançament per mantenir la xarxa viària, el líder de la formació taronja ha defensat un mixt en què “una part la pagui qui utilitza la carretera i una altra sigui assumida per l’administració”.\nL’oci nocturn, el gran perdedor de la pandèmia\nCarlos Carrizosa també s’ha mostrat molt crític amb la intenció del govern català de mantenir l’oci nocturn. Segons el president de Ciutadans a Catalunya, “és una gran equivocació” perquè l’executiu fa “pagar els plats trencats” a l’oci nocturn i “guarda silenci o mirar cap a un altre costat” davant les aglomeracions i els botellons en les darreres festes populars. Un fet que preocupa especialment a Carrizosa amb la vista posada a la Mercè.\nEl paper de Sánchez a la mesa de diàleg\nSobre el debat al voltant de si Pedro Sánchez participarà o no en la taula de diàleg amb la Generalitat sobre el conflicte sobiranista, Carrizosa no creu que aquest fet “sigui important”. “M’agradaria sentir que estan fent una taula sobre l’energia per trobar una solució al rebut de la llum; el que desitjaríem és que la taula de diàleg no és reunís”, ha sentenciat.


El concessionari del Palm Beach l'haurà de deixar tal com estava l'any 1922 - Diari de Girona\nCostes de la Generalitat reclamarà al grup Eldorado que elimini les reformes i les construccions complementàries fetes des del 1964, abans no abandoni l'edifici per sentència judicial\nroser albertí 10.11.2020 | 23:16\nL'antiga discoteca Palm Beach de Sant Feliu de Guíxols. Ddg\nL'antiga discoteca Palm Beach de Sant Feliu de Guíxols.\nL'empresa que gestiona el Palm Beach de Sant Feliu de Guíxols, la societat Touring del grup Eldorado, haurà de deixar l'espai tal com estava l'any 1922, quan es va inaugurar. Almenys aquesta és la petició que, segons l'Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols, li traslladarà Costes de la Generalitat després que l'octubre del 2019, el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) desestimés el recurs d'impugnació presentat per Touring per prorrogar la concessió, ja caducada, de l'icònic equipament. En cas de no fer-ho, haurà de ser la Generalitat qui faci la restitució subsidiàriament.\nSituat a primera línia de mar, l'equipament de 950 metres quadrats és propietat de Costes de l'Estat, qui en va concedir la titularitat a la mercantil Touring per un període de 30 anys. Durant aquests anys, aquesta empresa ha realitzat construccions complementàries i reformes en l'espai que han d'eliminar abans de deixar la concessió, acatant la sentència judicial.\nLa modificació més significativa que s'ha realitzat en aquest equipament durant aquest període ha estat la construcció d'una segona planta a sobre les arcades de l'edifici dissenyat per l'arquitecte Joan Bordàs i inaugurat l'any 1922. Aquest edifici està registrat com a Bé Cultural d'Interès Local (BCIL), una catalogació que suposa que s'han de recuperar i conservar els banys originals de Can Rius primer, i de Sant Elm, després.\nA banda d'això, la societat també haurà de buidar l'edifici de tots els elements que hi queden d'ençà que va cessar la seva activitat com a discoteca l'any 2007. «El temporal Gloria ja es va emportar moltes coses i va deixar tones de sorra», va explicar ahir el regidor d'urbanisme, Josep Saballs, sobre l'estat actual de l'interior de l'edifici.\nRespecte a la futura concessió, Saballs explica que des del consistori s'està acabant de redactar un projecte bàsic que serveixi per indicar els usos que en volen fer i la inversió requerida, entre altres aspectes. Costes de l'Estat és el propietari de l'espai, però la competència pertany al Govern català. «En volem fer un espai modulable amb usos culturals i pedagògics, però per donar-li aquest ús públic, també l'hem de rendibilitzar. El que no és sostenible per l'Ajuntament és fer una gran inversió per adequar-lo i pagar el cànon a l'Estat i no poder recuperar res», recalca l'edil ganxó.\nLa societat Touring del grup Eldorado va obtenir la titularitat per un període de 30 anys, que acabava el 29 de juliol del 2018. Tot i això, 15 anys abans que s'extingís aquesta titularitat, el 2003, Costes de Catalunya va iniciar un procediment per declarar la caducitat avançada de la concessió al·legant que l'empresa titular havia realitzat «obres no autoritzades» o que havia fet un «arrendament no autoritzat de les instal·lacions», entre altres motius. El 2008 es va declarar la caducitat de la titularitat, una resolució que l'empresa Touring va impugnar.\nFinalment, tot el procés es va haver de tornar a començar de zero el 2013, perquè el que va caducar van ser tots els tràmits realitzats. El procediment es va reactivar el 2015 quan el Departament de Territori i Sostenibilitat, a instàncies de l'Ajuntament de Sant Feliu, que va incoar un expedient d'extinció al·legant que les instal·lacions es trobaven «deteriorades i abandonades» i que es va resoldre el juliol de 2016 declarant la caducitat avançada de concessió. Llavors, la societat Touring va impugnar la resolució al TSJC, ja que considerava que tenia dret a pròrroga. Finalment l'alt tribunal català va resoldre a favor de Territori l'octubre del 2019, de manera que ara, Eldorado ha d'abandonar l'edifici i restituir l'espai.


Cristiano explota contra la Pilota d'Or: "S'han aprofitat de mi" - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nCristiano en la fotografia que ha escollit per il·lustrar el comunicat\nPoc abans de la gala, el portuguès ha respost amb contundència al redactor en cap de France Football que el va acusar de jugar amb l'únic objectiu de guanyar més Pilotes d'Or que Messi\nRedacció Esport3 29/11/2021 - 19.50 Actualitzat 30/11/2021 - 11.25\nNo ha estat en les travesses de l'edició d'aquest any, però el cinc vegades guanyador de la Pilota d'Or Cristiano Ronaldo ha acabat sent notícia a escassos minuts de la gala.\nQuan passaven uns minuts de les set el portuguès ha publicat un missatge a Instagram defensant-se de les declaracions que li va atribuir el redactor en cap de France Football, Pascal Ferré, en què suposadament Cristiano reconeixia que la seva única ambició era retirar-se amb més Pilotes d'Or que Messi.\n"L'ambició més gran de la meva carrera és guanyar títols nacionals i internacionals per als clubs que represento i per a la selecció del meu país. L'ambició més gran de la meva carrera és ser un bon exemple per a tots aquells que són o volen ser futbolistes professionals. L'ambició més gran de la meva carrera és deixar el meu nom escrit amb lletres daurades en la història del futbol mundial."\nEl davanter del Manchester United acusa Ferré de mentider i d'aprofitar-se d'ell per promocionar la publicació que organitza el premi. També nega que el motiu de la seva absència aquesta nit a París sigui una quarantena:\n"És inacceptable que la persona responsable d'atorgar un premi tan prestigiós pogués mentir d'aquesta manera, en una falta de respecte absolut a algú que sempre ha respectat France Football i la Pilota d'Or. I avui ha tornat a mentir, justificant la meva absència a la gala amb una suposada quarantena que no té cap raó d'existir".\nCristiano utilitza el comunicat per netejar una imatge que considerada tacada per Ferré i reivindica l'ètica que ha marcat la seva trajectòria:\n"Sempre vull felicitar els que guanyen, dins de l'esportivitat i el joc net que han guiat la meva carrera des del principi, i ho faig perquè mai estic contra ningú. Sempre guanyo per mi i pels clubs que represento, guanyo per mi i pels que m'estimen. Jo no guanyo contra ningú".


Oposició eres tu | elCugatenc\nL’alcaldessa ha donat les esperades i exigides explicacions sobre la sentència del cas Palau al Ple d’aquesta setmana. A banda de no dir res de nou, mantenir-se discursivament com l’alcaldessa que prioritza la ciutat al partit i deixar que tots li abocaren les seues consideracions mentre repetia a la seua ment l’argumentari que havia començat a construir una setmana abans, destaca un detall de l’actitud, potser obviat però força rellevant, un element gens histriònic, al contrari, molt natural: la direcció de la mirada. Conesa va parlar a tothom però va destinar la seua mirada ja abans de ser interpel·lada per la resta de companys del Ple, sobretot, a Ciutadans.\nPotser Aldo Ciprian, el portaveu taronja, va ser molt més cridaner que la resta de grups malgrat haver quedat apartat del trident fiscalitzador d’esquerres que han construït CUP-PC, ERC-MES i ICV-EUiA. Dir que el cas Palau és digne d’El Padrino i acabar amb la cita quixotenca de “no són molins, són gegants” descol·loca més que només dir que s’han de donar explicacions perquè segur que l’alcaldessa té més a dir del que ha fet públic. Potser són les formes i Ciprian és una mena de Gabriel Rufián –perdó als dos– local i liberal. De moment l’Aldo no ha tret cap impressora, ni manilles... però sí que ha mostrat moltes fotografies quan parla del que ell considera mostres d’adoctrinament a les escoles; i el cor tribanderat de Ciutadans enganxat a l’ordinador el fa una miqueta més visible tot i estar condemnat a la tercera posició que l’arracona a un dels cantons del rectangle de la sala de plens.\nConesa ha decidit fer més cas a Ciutadans –competidor en l’eix nacional– que als seus adversaris en l’eix dreta-esquerra. És una acció gratuïta? Respon només a l’actitud aquesta sí de vegades una mica histriònica del trio taronja? O potser tot són dèries del que escriu? Però l’alcaldessa es mira més a Ciutadans. Segurament sap que en un moment polític en què el procés ha creat dos grans blocs ideològics té molt més rèdit polític aprofitar una mica més la polarització. Que això haja traspassat les passejades dels taronja cap a fora del Ple cada cop que el secretari emet un informe desfavorable a una moció processista a arribar al cas Palau és una evolució lògica, d’aprofundiment en el concepte d’oposició més fidel a l’arrel semàntica de la paraula.\nSi fa un parell d’anys Ciutadans podia celebrar que el govern li havia acceptat una rebaixa de l’IBI seguint la seua obsessió per rebaixar la pressió fiscal –què bé ven eixe titular!, pensen des de l’esquerra–, ara ni tan sols això. Els taronja ja no donen ni una oportunitat als pressupostos perquè els sembla que PDECAT-Demòcrates són massa d’esquerres a nivell tributari –per no rebaixar l’IBI– i massa irresponsables en la despesa –prioritzant la nova biblioteca central a més inversió en habitatge públic, per exemple–, un debat polític en què també poden posar cullerada processista pel conveni amb Òmnium, la quota a l’Associació de Municipis per la Independència (AMI) i pel misteriós cost de la pancarta pels presos polítics. Si Ciprian tira de Cervantes, jo me’n vaig cap a Bécquer: “Oposició eres tu!”\nAixò hauria de preocupar a la resta de l’oposició i, especialment, a la CUP-PC com a segona força. Perquè és cert que Sant Cugat és un bon brou de cultiu per a l’opció taronja però fins i tot al grup municipal saben que una cosa és la política nacional i eixa increïble segona posició del 21D i una altra ben diferent és enfrontar-se a les urnes en clau local en un poble que ha crescut passant instruccions genètiques convergents a l’ADN del municipi. En l’oposició al model de ciutat té molt més a dir l’esquerra que Ciutadans, que troba poques escletxes de crítica. És una batalla perduda? No crec, però l’avantatge de tindre un model centrífug de classes populars i centrípet de benestants és que destrueix la dissidència per expulsió.\nTot i així, traslladar el drama de l’elitització del municipi a una lògica electoral és arriscat perquè ser classe popular no és sinònim de votar esquerra. De fet, si les classes populars santcugatenques s’han exiliat a Rubí, allà el 21D va guanyar Ciutadans, que és l’únic partit capaç de tindre pes important tant entre rics com entre pobres. Cal autocrítica de l’esquerra que és incapaç d’interpel·lar amb èxit aquells a qui diu defensar. Potser els extensos articles en clau academicista que de vegades s’escriuen i es canten des de les cadires esquerranes tenen massa d’autoconsum i, a ulls de la resta, representen una mena de superioritat moral que es tradueix en “no em dones lliçons, imbècil!”\nAlhora, els dos principals partits d’esquerres a la ciutat, CUP-PC i ERC-MES, que empaten en regidors amb Ciutadans, viuen uns processos de dol que els treuen credibilitat en alguns moments, o això em sembla. Els primers segueixen capficats en la crítica al regidor no adscrit, Dimitri Defranc, per haver-se’n anat del grup sense retornar l’acta. I, per molt condemnable que puga ser l’acció de Defranc, no parar d’apuntar-lo dient-li crossa del govern fa que el govern se’ls mire amb el riure sota el nas. Als segons els passa el mateix pel pacte entre el govern i el PSC ara suspès que va suposar la ruptura del seu acord d’estabilitat pressupostària. “Mira’ls què monos, enfadats com nens”, deu pensar l’alcaldessa, “i mentre jo aquí governant com vull”.\nLes eleccions municipals del 2019 se’ns apropen a poc a poc en un moment en què el desgast del partit del govern creix. Hi ha la sentència del cas Palau, els retards per a fer l’ordenança de terrasses i el Pacte per la Nit que han de permetre una ciutat tranquil·la –element clau del model de ciutat que els dóna vots– i el procés que segueix pul·lulant arreu amb girs de guió –i freaks amb banderes d’Espanya a centres comercials danesos– inesperats. De tot això, i d’altres elements que em deixe o encara no podem tindre en compte perquè estan per vindre, dependrà el que passe d’ací dos maigs. Mentrestant, Conesa mira Ciutadans.


Famílies, alumnat i personal de l'Escola Pia opinen sobre el clima a l'escola i a l'aula | Catalunya Religió\nFamílies, alumnat i personal de l'Escola Pia opinen sobre el clima a l'escola i a l'aula\n(Esolapis) Durant el segon trimestre del curs 2011-2012, la comunitat educativa de l'Escola Pia de Catalunya participa en una enquesta, de caràcter anònim, voluntari i que respondran de manera virtual 4.400 famílies i més de 13.000 alumnes a partir de 3r de Primària. És el primer cop que es fa aquesta iniciativa, amb l'objectiu de conèixer la percepció dels diferents col·lectius sobre la convivència i les relacions interpersonals als espais de l'aula i l'escola.\nLa convivència i les relacions entre les persones que es desenvolupen en els espais de l'aula i l'escola són els aspectes configuradors d'una manera de fer, un estil concret de\nvivència del dia a dia de l'escola i les tasques que s'hi desenvolupen. Per aquesta raó, i amb l'objectiu de conèixer la situació actual a les escoles i els avenços els propers cursos en aquests temes, a les 19 escoles de l'Escola Pia s'aplicarà per primer cop aquesta iniciativa.\nCada escola iniciarà el període de passació dels qüestionaris en un dilluns fixat, al llarg d'aquest trimestre. La proposta d'aplicació màxima serà de 8 dies lectius per als col·lectius interns i de 14 dies naturals per a pares i mares. En el cas dels alumnes, hi haurà supervisió en el moment que ho facin.\nEl qüestionari es centra al voltant de les relacions interpersonals en els espais educatius com a gran bloc. Juntament amb aquest, es planteja una dimensió vinculada amb el desenvolupament i que inclou aspectes d'organització, ordre, interès i participació, que són rellevants a l'hora de millorar l'autonomia i desenvolupar l'acció educativa. La tercera dimensió sobre la qual es reflexiona són les propostes educatives que es desenvolupen a les aules en la línia d'educar persones amb capacitat de reflexió i pensament elaborat. Entre d'altres factors, s'avaluen la relació professor/alumne, la comunicació, involucració, la cohesió d'iguals i suport, l'orientació cap a la tasca o l'interès i desenvolupament professional.\nEs proposa una afirmació i es demana el grau d'acord i/o la freqüència amb què cada individu creu que es dóna una circumstància concreta en la realitat viscuda. La resposta es gradua de l'1 al 4, sense terme mitjà. El qüestionari es basa en una enquesta validada a nivell nacional, encarregada pel Consell Superior d'Avaluació del Sistema Educatiu a dos professors de la Universitat de Barcelona (1998). S'ha adaptat a la realitat d'avui i de la institució, mantenint el cos teòric que la sustenta.\nDurant el tercer trimestre, un equip central realitzarà les tasques de treball amb els resultats, que permetran aproximar-se a la situació de les aules i l'escola. Aquesta enquesta es repetirà tres cops durant 4 anys, cosa que permetrà veure l'evolució del clima d'escola i aula a cada institució i col ı lectiu.\nEls col·lectius participants\nS'aplica el qüestionari a tot l'alumnat a partir de 3r de Primària. Per al cicle mitjà s'ha\nadaptat el llenguatge. Valoraran els ítems del qüestionari en relació al conjunt de classes, aules i activitats que desenvolupen diàriament, una sola vegada. En aquest cas, i per assegurar la possibilitat de no replicar l'enquesta, es lliurarà un codi per a cada membre d'aquest col·lectiu.\nTambé contestaran l'enquesta tots els professors i membres de l'Equip Directiu (ED), el\npersonal d'administració i serveis de cada escola que l'ED consideri oportú. També hi participaran un grup representatiu de pares i mares de l'alumnat de l'escola, escollits\nEl qüestionari té com a objectius:\n·Disposar d'una mesura de clima d'escola i aula dels diferents col ı lectius de l'escola.\n·Possibilitar l'anàlisi dels factors que integren cada una de les dimensions del clima.\n·Possibilitar l'extracció de conclusions en relació amb els col ı lectius de l'escola.\n·Comparar, a partir de mesures successives, períodes diferents en relació amb el clima.\n·Disposar de mesures que facilitin el plantejament de propostes de millora a l'escola.\nquestionari, opinió, Escola Pia, clima, ambient


La Cotorra de la Vall: FESTIVERN 2013: El Festivern un gran reclam per a Tavernes\nFESTIVERN 2013: El Festivern un gran reclam per a Tavernes\nQue el Festivern és un gran reclam per a Tavernes i la Valldigna això és un fet indiscutible i que només nega qui no vol vore la realitat. El Festivern és un bon aparador perquè el nom de Taverns i la Valldigna estiga present en un conjunt de mitjans, on amb altres circumstàncies, no estaria.\nCom a mostra un botó: Nomes cal vore la dedicació que avui mateix dóna el diari "El Mundo" al Festivern i les actuacions previstes.\nPer altra banda, segons hem pogut saber, el regidor Josep Llácer, responsable de l'àrea de Joventut i Promoció Lingúïstica que porta tota l'organització de la infraestructura, espectacles municipals i preparatius del Festivern continua amb les gestions tant amb l'empresa com diversos sectors de la ciutat per tal de que al voltant de l'event giren tot un conjunt d'actes culturals i lúdics.\nAixí esta molt avançada la preparació d'un acte en la Casa de la Cultura amb la projeccció del documental "0 responsables" sobre l'accident del metro de València al qual seguirà una taula rodona, i també hi ha gestions perquè el col·lectiu de professionals de RTVV explique en una taula rodono-debat els esdeveniments últims.\nLa regidoria de Joventut prepara també un conjunt d'actes per als més menuts en el Passeig del País Valencia amb tallers i manualitats, mentre que el pavelló d'usos multiples acollira igualment un recital de rock de diversos grups de la localitat.\nEs confirma igualment que el lloc d'acampada seguira essent el mateix, que va a arreglar-se i condicionar-se, mentre es col·locarà un punt d'informació en la mateixa zona per als 8.000 visitants que s'espera entre el 28 de desembre i el dia 1 de gener.\nEs prepara la zona on s'ha d'instal·lar l'envelat per a 8.000 persones.\nEl Festivern està al girar del cantó i, tal com s’avança cara al Cap d’Any, els preparatius del que es el festival de musica en valencià més importants de les nostres terres comencen a ser visibles.\nSi fa uns dies indicàvem que la Junta Local de Seguretat havia tractat en la seua reunió la preparació dels dispositius per a garantir la seguretat i bon desenvolupament. Ahir podíem presenciar com una màquina preparava el terreny on es muntarà l’envelat, enguany més gran que en passades edicions i amb capacitat per a 8.000 persones.\nLes previsions són omplir l’envelat atés la demanda d’entrades per tot arreu de les nostres comarques i la circumstància que els valencians i valencianes acomiadarem un dels grups més representatius i que més han lluitat i reivindicat perquè la música actual d’intèrprets valencians i cantada en la nostra llengua tingués una normalitat com tenen altres llengües de forasters en el nostre territori.\nLa festa començarà el dia 29 amb un concert a la Casa de la Cultura de Senior i el Cor Brutal i el Corredor Polonés, per continuar el dia 30 de desembre a la Plaça Major amb el tradicional Correbars, tot un espectacle popular amanit per la xaranga Trocamba Matanusca. I cap a les 22.00 hores, més festa amb dels Smoking Soul’s, Atupa, Kaoba, Oques Grasses, Destroi i DJ Panxo El dia 31, Obrint Pas donarà la benvinguda al 2014 amb l’elèctric més potent i emotiu de la seua carrera, junt amb Txarango, La Raíz, Talco, Arrap, Inèrcia, Sant Gatxo, la Petita Orquestra Peiotaire i DJ Plan B\nÉs un gran reclame però és una pena que els que vinguen a Tavernes troben la Tourist-Info tancada.\n13 de des. 2013, 8:44:00\nCanvieu el titular:\nEl Festivern es un gran reclam per a Mercadona.\n13 de des. 2013, 13:57:00\nMercadona??? Jajajajajajajaaja jajaja\nPregunta, pregunta a vore pel passeig colon, sequers i marjaletes... Pregunta xulo!\nMercadona beneficiada, correcte, pero i els demes? Pregunta pregunta...\n13 de des. 2013, 22:58:00


CLUB ATLETIC FRANCOLI: marzo 2012\nPublicado por C.A.Francoli en 0:52 No hay comentarios:\nUna altra marató al sac i molt i molt i molt content. Que dura que és la marató, no te res a veure amb cap altra distància, suposo que ès això el que ens va tornar-hi any rera any, però deixem-nos de tòpics i anem al gra.\nDivendres els tres components del Francoli i el nostre company Victor Gonzalez CAT anavem arribant a Sevilla cadascu a la seva hora però tots amb la mateixò intenció, fer un gran crono o si més no gaudir d’una gran cursa.\nLa filosofia d’aquesta marató és molt diferent a les demés, es tracta de cuidar al corredor i donar el màxim de qualitat per un preu mínim. Pantalons curts, samarreta tirants, tovallola, mitjons, dinar del dissabte (corredor i acompanyant), dinar del diumenge, begudes gratuites, medalla pels finalistes, avituallaments a l’arribada = Total 21 euros. Esta clar que com a bons catalans, m’hi veuran més d’un any.\nDissabte matí després de fer un tomb pel casc antic de la ciutat, autobus i cap a la recollida de pitralls. Tot i que hi ha força gent, la cosa va ràpida. No ens entretenim molt perquè la Pasta Party comença en pocs minuts.\nComida de hidrats molt correcte, bona organització i un speaker sevillano amb salero molt graciós. Després de l’àpat, uns a descansar i altres a coneixer una mica més la ciutat. No ens veuriem més fins l’endemà, el dia de la cursa a les 8:30 al lloc on haviem quedat.\nAquest any han retardat una mica l’horari de sortida i tot i que fa fresqueta no ens congelem com dos anys enrera. Els més previsors ja portavem una samarreta antiga que llençariem als pocs quilometres del començament de la cursa.\nEscalfament previ dintre de l’estadi on Abel Anton es va proclamar campió del mon de marató o sigui que motivats a tope. Salutació entre els tres valents del club i tret de sortida!!\nL’unica cosa que podem criticar d’aquesta cursa és la sortida, quin caos!!! La gent és la hostia, tot i ser corredor de 5 hores te’ls trobes alli plantats. Potser aquest any vam badar una mica però vaig patir massa per sortir de l’estadi i uns tres quilometres en poder agafar el meu ritme.\nSortim de l’estadi i ja no veig a ningú, concentrat a tope i endavant , endavant , endavant… fins al segon quilometre no aconsegueixo agafar el globo de les 3 hores. Encara apreto una mica més i per fi ja veig que vaig al capdavant i a pocs metres el Victor. El tinc controlat amb la vista però no m’atreveixo anar amb ell, sabia que la mitja ell la volia passar amb 1:20 o sigui que ja estic bé on estic.\nVaig dubtar fins a l’ultim moment quin crono posar-me a al canell, el gps per controlar ritmes o el Casio de tota la vida. Els escollits van ser el crono casio a l’esquerra que només compta temps i el rellotge del meu pare que feia un any ens va deixar a la dreta.\nAls primers compassos de la marató es molt sencill portar un ritme alt, amb la quantitat de quilòmetres que portes a les cames el primer 10 mil està xupat, la dificultat es regular correctament i no anar com un llampec. Tot hi saber-ho passo el 10 mil amb 38 minuts, sooooooo caballo!! Recolleixo el gel que m’entrega l’Anna i em concentro per no anar massa ràpid el següent pas.\nEm quedo doncs amb un grupet eixerit i busco una posició per no desgastar gaire. No ho aconsegueixo perquè com ja sabeu m’agrada anar al davant. Com aquell qui no vol, ens acostem a la mitja. Bones sensacions, bon ritme, bona concentració, bones vibracions.\nPassem la mitja a 1:22:13 la cosa pinta bé, he afluxat degudament i el temps de pas era més que res l’esperat, potser hauria pogut apretar una mica mes pero la marató es la marató, se li ha de tenir respecte sino despres es paga molt car. Seguim endavant i esperant l’hora de la veritat.\nQuilometre 30, es el moment que hem esperat desde el tret de sortida i on es resolen totes les preguntes: Estaré bé? Hem quedaran forces? Vindrà el “hombre del mazo” com diu el Victor? Totes les respostes es troben a partir del 30.\nMentre no arriba el moment vas xequejant les forces i la musculació, de moment tot pinta bé però al 27, comença a quedar-se trabat l’esquiotibial de la cama dreta, mare meva què collons és això. Feia dies que després dels entrenaments, quan em dutxava notava que el tenia molt dur i em costava estirar sel tot la cama, però no li vaig donar importacia.\nEm vaig desconcentrar molt durant un parell de quilometres, sincerament pensava que seria un diumenge fatídic, d’aquell que has de parar a estirar per còrrer dos quilometres més, parar a estirar i així fins a l’infern de l’arribada…\nPerò no, al cap de dos o tres quilometres més vaig comprovar que ja se m’ha passat i no molestava més. Arribem a l’avinguda llarguíssima que ens portaria al km 30. Ja tenia la imatge d’aquesta avinguda de fa dos anys, recordava que es feia llarguíssima i que a partir l’allí començava la gresca.\nSense voler em dono compta que ja estic corrent sol i amb molta força, tots els moscardons que tenia al costat han anat caient, estic motivat, la cosa va bé.\nComença l’espectacle, els quilometres semblen eterns i les cames començen a donar símptomes de duresa. Per primera vegada començo a sentir la duresa de la marató, em prenc el segon gel per no decaure al final i endavant.\nNo sabeu com costa tirar del carro en aquells moments, tens la sensació d’anar parat encara que no afluixis ni un segon.\nEns acostem al Km 35 i mentalment començem a fer càlculs matemàtics i anar sumant el resultat dels quilòmetres, que queden per 4 per saber la marca final. Concentració al màxim, el cos no afluixa i el coco aguanta sensacions dificils de descriure.\nEndavant, endavant ,endavant començo a creure que avui no fallo i que ni muro ni osties o sigui que segueixo cada cop més motivat. Tenia memoritzats el pas de quatre ponts i m’acosto al quart i últim i després d’aquest sé que ja enfilem cap a la Cartuja.\nA l’avituallament del pont agafo una ampolla d’aigua i me la llenço per sobre el cap, això hem refresca i em realça l’esperit. Feia dos anys ho vaig passar malament i recordava moments complicats, aquest any no parava d’avançar a gent i a tope.\nQuedaven tres quilometres i arriba el moment anomenat “faro”, on passes a dibuixar un circuit mental on apareix l’espigó de Tarragona i encara tenim forces, aquest any no hi ha muro!!!\nCapficat amb el ritme per no afluixar ni un pel seguim endavant i quan ja veig l’estadi al fons començo a tenir un presentiment, aquell és el Victor?? Collons quin subidon!!! És el Victor, som-hi!! Començo a augmentar el ritme, s’acosta, augmento el ritme, s’acosta més, augmento el ritme, calla que l’atrapo, quilòmetre 40!!!\nQuin final senyors, ja no miro el crono sino que miro al Victor, augmento el ritme, m’acosto, augmento el ritme, m’acosto, estic a pocs metres d’ell i quan arrivem al 41 se que el passaré. Recupero una mica de l’esforç del canvi de ritme i a les portes de l’estadi el passo com un llampec. L’animo fent-li un gran crit pero jo no puc parar, estic a portes de l’estadi disposat a tocar el cel, si senyor, quin carrerón hem vaig dient!!!\nTrepitjo el tartan i començo a disfrutar de la victòria aixecant els braços i el puny ben alt, petó al rellotge dret i volta de rigor com si fos el guanyador de la cursa, quin subidón!! 2:45:16 pos.78 de la general\nQue difícil que és corre a aquest nivell, quina alegria, que content estic. Una altra marató al sac, els diumenges i curses previes tenen el seu fruit, quina passada!!!\nEn definitiva, una cap de setmana rodó tan esportivament com socialment. Gracies companys. Dedicar unes paraules també als meus companys de cursa, Bou (incombustible) , Victor ( el crack, que ja ha tastat la marató i segur que tornarà) i l’Àlex ( segur que ho aconseguirà a la propera) gràcies a tots.\nPublicado por C.A.Francoli en 0:18 No hay comentarios:


Tres punts i res més (1-0)\nEls jugadors del Barça celebren el gol de Rakitic contra l'Athletic | Europa Press\nEl Barça guanya l'Athletic Club gràcies a un gol de Rakitic en un partit en què el joc blaugrana ha estat molt decebedor\nEl Barça no vol dimitir de la lluita per la Lliga. El conjunt blaugrana no ha fet un bon partit, però ha superat l’Athletic Club gràcies a un gol de Rakitic a la segona meitat (1-0). Els de Quique Setién no han aprofitat l’oportunitat de millorar la imatge oferta davant el Leganés i el Sevilla, però com a mínim han sumat tres punts que els permeten recuperar el lideratge de la competició de la regularitat a l’espera del que faci el Madrid en el seu compromís davant el Mallorca.\nReacció sense futbol\nSí, el Reial Madrid va recuperar el liderat de la Lliga Santander gràcies a una victòria contra la Reial Societat marcada per la polèmica. Sí, el partit disputat a Sant Sebastià va farcir d’arguments el discurs de Gerard Piqué a Sevilla, quan després de l’empat de l’equip blaugrana contra el conjunt de Lopetegui va emular Pep Guardiola i va pronosticar, abraçant la ironia, que serà molt complicat que el títol de la regularitat d’aquesta temporada acabi a les vitrines blaugrana. De tot això no hi ha cap mena de dubte. Al futbol i a la vida, però, cal acceptar que hi ha coses que no es poden controlar i que, per tant, és absurd preocupar-s’hi. Les decisions arbitrals formen part d’aquest grup selecte. La imatge pobra, gris i plana del conjunt culer en els darrers partits, no.\nEl Barça afrontava el partit contra l’Athletic Club com a una oportunitat per reprendre el camí de la victòria i, al mateix temps, demostrar-se a si mateix que té motius per creure en les seves possibilitats de cara a la lluita pel títol de la Lliga; per rebel·lar-se contra el joc exhibit en els dos darrers partits en un Camp Nou que ha acollit el seu segon partit després de l’aturada pel coronavirus, és a dir, sense afeccionats a les grades i amb restriccions als periodistes. L’equip de Quique Setién, no obstant això, no ha sabut estar a l’altura de les expectatives. La primera meitat blaugrana ha estat molt fluixa: els culers han tornat a trobar a faltar la profunditat i no han creat perill contra la porteria d’Unai Simon. L’aposta per Arthur i Arturo Vidal, al mig del camp, i Antoine Griezmann i Luis Suárez al costat de Leo Messi no ha acabat de funcionar.\nPer molt que Setién ho negui, els problemes futbolístics del Barça són molt evidents. I preocupants. Els blaugrana han tingut una possessió propera al 70%, però no han sabut traslladar el domini de la pilota a les àrees. De fet, l’Athletic, amb les idees molt clares, ha obligat Ter Stegen a intervenir per mantenir la porteria local a zero abans del descans. A la represa, les coses no han millorat; Riqui Puig i Ansu Fati han sortit al rescat de l’equip, però tampoc han ajudat el conjunt català a canviar la imatge. Com a mínim, l’actitud ha canviat. La defensa basca ha esvaït qualsevol intent tímid de perill i ha deixat en evidència els problemes ofensius del Barça, però tot i això no ha pogut evitar el gol que ha desequilibrat la balança. No ha estat maco, ha arribat després de molts rebots i no ha estat conseqüència de la insistència catalana. Però ha pujat al marcador. Rakitic ha recollit una pilota morta a dins de l’àrea i ha batut Unai Simon amb un xut creuat.\nDarrers minuts circumstancials\nEl croat no ha fet justícia amb el que ha passat sobre el terreny de joc, però ha impedit que els tres punts marxessin del Camp Nou. El gol ha arribat quan faltaven vint minuts per al final, però no ha passat massa cosa més sobre el terreny de joc. L’Athletic no ha tingut capacitat de reacció i el Barça no ha pogut ampliar l’avantatge. Un dia més, el joc del Barça ha tornat a decebre. La proposta de Setién continua tenint molts aspectes a millorar. El marge de maniobra cada vegada és més estret.


LA FEDERACIÓ APORTA UNA PLACA COMMEMORATIVA PEL CENTENARI DEL R. MALLORCA | Sports de ca Nostra\nLA FEDERACIÓ APORTA UNA PLACA COMMEMORATIVA PEL CENTENARI DEL R. MALLORCA\nEscrito por lorenzo el 06/03/16 • En la Categoría FFIB\nBestard va fer entrega de la placa al president del club, Utz Classen, en presència, del vicepresidents del Govern, del Consell de Mallorca, i del batle de Palma\nBiel Barceló, vicepresident del Govern Balear, Francesc Miralles, vicepresident del Consell, i José Hila, batle de Palma, varen ser testimonis del lliurament de la placa al club.\nEl president de la FFIB va explicar al president del club que la Federació sempre donarà suport al Mallorca, com a equip que és el referent de tants de jugadors del Futbol Base.\nREFLEXIONS DE MIQUEL BESTARD\n(article publicat a Última Hora)\nCom molts de mallorquins que estimen el futbol, els meus records d’infantesa estan lligats al Reial Mallorca. En el pati de l’escola, pegant coces a aquelles primeres pilotes de goma, tots volíem ser com els jugadors de l’equip que passejava el nom de la nostra illa per tot Espanya.\nEn el meu temps no hi havia televisió, però sabíem els resultats dels partits i qui havia marcat els gols. Recitàvem les aliniacions de memòria i sentíem una admiració infinita cap a aquells jugadors mítics.\nSón records íntims que m’han perseguit durant una llarga vida dedicada al futbol, com a jugador, seguidor, entrenador, i directiu. El Mallorqueta m’ha fet gaudir i m’ha fet patir, però me qued amb els bons records: Era molt jove, però record perfectament la festa multitudinària que se va viure quan el Mallorca va pujar per primera vegada a Primera, de la mà de Juan Carlos Lorenzo; també vaig ser testimoni a Logroño, el 1985, un altre ascens, en aquest cas de l’equip de Llorenç Serra Ferrer. Després varen venir els 16 anys seguits a Primera Divisió, les èpoques bones d’Héctor Cúper i Luis Aragonés, i la Copa del Rey de Gregorio Manzano. Són moments de felicitat esportiva que sempre agraïré al Reial Mallorca, a qui desig de tot cor que torni prest a la Divisió d’Honor que se mereixen els seguidors.\nA més, com a president de la Federació, consider que el Futbol Base necessita tenir un referent a la màxima divisió del futbol espanyol. Els milers de federats (jugadors i entrenadors) que en els darrers anys han fet grans avenços tècnics, se mereixen que el Reial Mallorca lideri des de la màxima categoria el prestigi del futbol de les Illes Balears. Tots hi sortiríem guanyant.\nSelección UEFA ; Convocatoria preparatoria eliminatoria contra La Rioja


Aeroport Lleida-Alguaire Cr. Marta Serret\nEls tècnics que han de fer l'informe per autoritzar els vols de fora de l'Espai Schengen a l'Aeroport d'Alguaire han avançat a la Generalitat que tot apunta que la valoració serà positiva. És una c...\nEl futur de l'Aeroport de Lleida-Alguaire passa pels vols que porten esquiadors al Pirineu i pels quals ja hi ha acords amb turoperadors britànics i russos. Es tracta de dos mercats que exigeixen q...\nLleida Alguaire. Núria Boté\nL'Aeroport de Lleida-Alguarie celebra avui els seus dos primers anys en funcionament. La pista del Segrià preveu l'arribada de 43MIL passatgers per aquest any; una xifra que és possible gràcies als...\nL'alcalde de Lleida, Àngel Ros, treu importància a la retirada de Pyrenair de l'aeroport d'Alguaire @comradiocom\nPerilla la presència de touroperadors russos a l'aeroport d'Alguaire aquest hivern, ja que podrien operar només des del Prat. La Generalitat reconeix que hi ha dubtes sobre els vols procedents de R...\nRamon Farré, delegat govern a Lleida\nLa Generelitat invertirà un milió i mig d'euros a l'aeroport de Lleida-Alguaire perquè hi pugui operar més d'un vol de manera simultània. Ho ha avançat el conseller de territori i sostenibilitat, L...


Jean-Cristophe Rufin - Resultats de la cerca - Traces : base de dades de llengua i literatura catalanes\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: Jean-Cristophe Rufin\nAmb català a l'horitzó / Pla i Arxé, Ramon\nAvui Cultura. Barcelona (2005, 28 de juliol), p. 10\nQuadrícula futurista / Juan, Mari Carmen\nEl Periódico de Catalunya. Llibres. Barcelona (2005, 7 de juliol), p. 8\nJean-Christophe Rufin: "Només el temps pot dir si un autor mereix la definició d'escriptor" / Domínguez, Lourdes\nAvui Cultura. Barcelona (2002, 18 de juliol), p. 1-3\nLa França tropical / Ventura, Ramon\nEl Periódico de Catalunya. Llibres. Barcelona (2002, 28 de juny), p. 27\nEl Periódico de Catalunya. Llibres. Barcelona (2002, 19 d'abril), p. 8\nPrimavera de traduccions / Obiols, Isabel\nEs comenta el fet que les editorials es guarden els autors estrangers per després de Sant Jordi, fins a l'arribada de les vacances d'estiu. Les excepcions són Miquel Bauçà i Sebastià Gasch. De traduccions, s'informa que Proa publicarà la primera traducció catalana de l''Alcorà', firmada per Mikel d'Epalza i la traducció a càrrec de Margarida Trias d''A d'adulteri', de Sue Grafton. [...]\nEl País. Quadern. Barcelona, núm. 928 (2001, 26 d'abril), p. 4\nJean-Cristophe Rufin dins Amazon\nJean-Cristophe Rufin dins Google Books\nJean-Cristophe Rufin dins Google Scholar\nJean-Cristophe Rufin dins Google Web Jean-Cristophe Rufin dins INSPIRE\nJean-Cristophe Rufin dins NEBIS\nJean-Cristophe Rufin dins Scirus


un tast de Japó: Hiroshima\nFoto: capvespre al parc de la Pau\nLa història de l'horror,\nnit de silenci.\nI l'endemà, foscor.\nPublicat per Isabel Barriel a 1:23\nDr Purva Pius 14 de maig de 2019, a les 16:43


22 d'octubre de 2018 consultor seo\nEn primer lloc, hem d’entendre com funciona la recerca per veu per, posteriorment, esprémer al màxim els seus patrons.\nFactors SEO de la recerca per veu\nAra toca saber quins són els factors que caracteritzen les recerques per veu i com aplicar SEO que fa a aquesta tipologia de consultes.\nVegem els principals patrons en els quals es basa l’algoritme de Google:\nRecerques de caràcter local\nEn primer lloc, hem de tenir en compte que aquest tipus de recerques solen ser amb caràcter local del tipus; “Millor discoteca de la zona”, “discoteca a prop d’aquí”, “el temps a Barcelona”, com arribar a ‘X’ lloc “, etc.\nPer tant, si volem aparèixer en aquest tipus de cerca hem de:\n-Realitzar una optimització geolocalitzada.\n-Basar l’arquitectura de la informació amb URL de caràcter local.\n-Implementar les paraules clau degudament, de nou, amb caràcter local.\nAixò no vol dir que no haguem de fer servir paraules clau o termes de cerca genèrics o globals en la nostra arquitectura de la informació, sinó que, a més d’això, hem d’ampliar la informació amb aquests patrons de cerca.\nWPO com a factor principal\nLa velocitat de càrrega és un factor genèric del SEO, però en el SEO per veu ho és encara més. La latència o temps de resposta de la web serà molt rellevant, ja que la majoria de recerques per veu les ha de fer dispositius mòbils, sobretot per Smartphones.\nPer tant, Google considera que l’usuari ha de rebre la informació en el menor temps possible, per al que cal tenir en compte alguns aspectes d’optimització web de cara a les recerques per veu:\nUtilitzar versions AMP\nEstar allotjats en servidors ràpids i de qualitat (amb disc dur ssd, ample de banda ample, etc.).\n-Un codi html, css, php i java script net.\n-Activació i configuració òptima de la memòria cau.\n-Activació i configuració òptima de la compressió gzip.\n-Optimització d’imatges (entre altres elements).\nLong Tail Keywords o paraules clau de cua llarga\nLes recerques per veu solen ser molt concretes. És a dir, solen realitzar-se per obtenir informació sobre dubtes, serveis, productes o localitzacions molt concretes.\nLa LSI, la semàntica al poder\nLa LSI o indexació semàntica latent és un programa especial de l’algoritme de Google que està capacitat per detectar els membres d’una família de paraules.\nExplicant-ho de una altra manera, si nosaltres vam crear un contingut i fem servir la paraula clau “com crear un bloc”, és molt probable que apareguem també per a consultes del tipus “com fer un bloc”.\nLes recerques pro veu, en ser tan específiques, s’embeuen de semàntica constantment. Per tant, és totalment necessari implementar paraules clau de la mateixa família en els nostres continguts.\nAmb això, estarem augmentant considerablement les possibilitats d’aparèixer en unes altes posicions quan els usuaris facin cerques per veu.\nLes dades estructurats són dades, valgui la redundància, que ajuden a entendre als algoritmes la informació que mostra la URL. Això ens ajuda a indexar més ràpid i millor.\nMantingueu els dades estructurades degudament actualitzats i ordenats per augmentar considerablement les possibilitats d’aparèixer en les recerques per veu, tal i com aconsella la agencia seo barcelona de judith sauch.


Decora amb Décopatch\nL'Abacus organitza cada dissabte múltiples tallers repartits per totes les seves botigues. Podreu trobar activitats com creació de disfresses, tallers de fang o lectura de contes. Avui a l'Abacus Urquinaona podreu aprendre a decorar amb décopatch una màscara per a Carnestoltes. Si us acosteu a les botigues de Balmes i Còrsega, us explicaran contes.


fiscalitat | Crèdit Andorrà Financial Group\nCrèdit Andorrà, fiscalitat\nSerà a càrrec d’Antoni Bisbal, economista i soci director de l’oficina Crowe Horwath Andorra, i Joan Iglesias, exinspector de la hisenda espanyola i soci del departament fiscal de Crowe Horwath Spain\nCrèdit Andorrà, juntament amb Crowe Horwath Alfa Capital, oferiran la conferència informativa Fiscalitat andorrana: implicacions i tipificació del delicte fiscal, a càrrec d’Antoni Bisbal, economista i soci director de l’oficina Crowe Horwath Andorra, i Joan Iglesias, exinspector de la hisenda espanyola i soci del departament fiscal de Crowe Horwath Spain. L’acte tindrà lloc el dia 4 d’octubre, a les 18.30 h, a l’edifici Crèdit Centre.\nVisió pràctica del Reglament de l'IRPF i tractament fiscal dels plans de pensions\nEl passat mes de juliol es va aprovar el reglament de l’Impost sobre la renda de les persones físiques que desenvolupa els procediments, continguts i sistemes de retencions previstos a la Llei de l’IRPF.\nDonant continuïtat a les jornades del passat mes de juny, aquestes sessions donaran a conèixer als assistents, amb exemples pràctics, quin serà el procediment que hauran de posar en marxa a partir de l’1 de gener de 2015 per practicar a tots els agents econòmics implicats les corresponents retencions a compte de l’impost.\nLa sessió estarà a càrrec d’Antoni Bisbal Galvany, soci-director d’Alfa Capital Assessors & Auditors, el dia 25 o 26 de novembre.\nDurant la sessió informativa s’explicarà també el tractament fiscal dels plans de pensions.


Diguem prou! - Gent de trobada\nby Editor web | nov. 16, 2021 | Pam a Pam | 0 comments\nDiguem prou a una violència contra les dones que no cessa, prenent decisions polítiques que creen marcs legals i iniciatives estructurals per combatre milers de tragèdies personals i familiars. L’educació ha de ser també un instrument per acabar amb actituds masclistes que són la llavor i el carburant que alimenten este fenomen latent: una amenaça constant per a les víctimes i les seues famílies, un fracàs de les polítiques a curt de termini i de maquillatge.\nPresentem el Pam a Pam especial dedicat al 25 de novembre, dia per l’eliminació de la violència contra les dones. El nostre butlletí informatiu es transforma en una unitat didàctica que anima les comunitats educatives i els seus contextos socials a treballar la lacra que avergonyeix una societat del segle XXI, la qual hauria de ser tolerant, avançada i igualitària.\nEn este número especial, incloem relats reals de víctimes de la violència masclista, proposem un debat sobre la violència que hi ha a Internet, incorporem un document reflexiu sobre les claus del feminisme, assenyalem la punta de l’iceberg d’un problema social latent i en fem una anàlisi col·lectiva de l’article de premsa complet, aguaitem als resultats percentuals d’una enquesta que fan feredat…\nPerò, d’altra banda, satisfem les necessitats dels professionals de l’educació que cerquen recursos educatius per a treballar la violència contra les dones, la coeducació, la cultura del patriarcat, l’educació afectivasexual, etc. En estes pàgines, hi trobareu materials per a la sensibilització, bibliografies, audiovisuals, portals virtuals, jocs coeducatius, guies de contes i de novel·les, cançons i, fins i tot, una guia per a proposar-vos els patis coeducatius.\nEsperem, de debò, que vos agraden les propostes d’enguany del Pam a Pam especial del Dia per a l’eliminació de la violència contra les dones i que, per descomptat, vos animeu a utilitzar-les a les vostres respectives aules.\n<CLIQUEU DAMUNT DE L’ENLLAÇ PER ANAR AL BUTLLETÍ PAM A PAM>


Nin Blog | Altre lloc Blocat | Xarxa de blocs catalans\nPublicat el 30 gener 2008 per nindins\nDesprés de més d'un any d'haver migrat de Blogspot a Blocat he decidit fer el camí invers. Si bé sempre m'ha semblat una gran iniciativa, amb possibilitats interessants, al final la mala qualitat del servidor ha fet que em decidís a canviar d'aires. A partir d'ara em podreu seguir a http://nindins.blogspot.com\nNo tancaré aquest blog, ja que sempre pot haver algú que pugui anar a espetegar aquí. Gràcies Blocat i a reveure!\nComentaris tancats a Nou trasllat\nPublicat el 3 gener 2008 per nindins\nAra fa tres anys que cada 25 de Desembre enlloc de quedar-me a casa rodejat de l'escalfor familiar opto per agafar el cotxe i anar a voltar. Aquesta vegada a més m'acompanyava un vell amic.[@more@]\nEnguany vaig decidir visitar Os de Civís, un poble peculiar: malgrat pertanyèr a la comarca de l'Alt Urgell per arribar-hi cal passar per Andorrr. Just passat Sant Julià cal agafar una carretera a mà esquerra que s'enfila amunt amunt.\nÈric i l’Exèrcit del Fènix a la Seu d’Urgell\nPublicat el 4 desembre 2007 per nindins\nAquest dijous dia 6 de Desembre, a les 19h, es representa a l'IES Joan Brudieu de la Seu d'Urgell l'obra de teatre "Èric i l'Exèrcit del Fènix".[@more@]\nCom suposo que sabreu l'Èric és aquell noi de 14 anys que va ser acusat de terrorisme per enviar correus electrònics a una empresa per demanar l'etiquetatge en català. Mare meva la justícia espanyola…\nAixí doncs ja sabeu, si voleu passar una bona estona, aquest dijous a les 19h a l'Institut.\nPer cert, enhorabona a la gent d'Òmnium aquí la comarca, que darrerament estan ben actius.\nEntrevista a l’equip de Ràdio Seu\nPublicat el 27 novembre 2007 per nindins\nRàdioSeu és una manera de fer entendre i fer arribar a la gent allò que passa a la Seu i comarca. És sentir el batec d’aquest magnífic indret i informar de tot el que interessa a l’Alt Urgell i a un territori que creix i que busca el reconeixement com a àrea específica: l’Alt Pirineu. RàdioSeu és, a més, participació. Va néixer de la inquietud d’un grup de joves i es va materialitzar el 1985. L’objectiu era passar-s’ho bé i posar a l’abast de tothom les ones per fer sentir la seva veu. La bona acollida de la ràdio municipal entre els urgellencs (hi havia més de 200 col.laboradors), va fer que l’Ajuntament es decidís a consolidar-la. I fins ara. S’ha anat alimentant de la il.lusió, i, poc a poc, s’ha anat també professionalitzant, intentant no perdre el seu esperit inicial.\nÉs obvi que la ràdio municipal té uns trets diferencials respecte la ràdio d’àmbit nacional; quins creieu que són els aspectes més importants en una ràdio local? I quins són els valors que s’han intentat transmetre des de Ràdio Seu?\nTot i que el panorama comunicatiu cada cop està més segmentat i especialitzat, RàdioSeu juga amb la carta de la diferència: la proximitat. Cap altre mitjà més gran, per més recursos econòmics que disposi, pot acostar la ràdio a la gent de la Seu i comarca com nosaltres, ja que la cobertura més àmplia difumina els continguts. D’altra banda, la nostra emissora és per sobre de tot un servei públic de tots i per a tots, i vol aprofundir en els valors, en la varietat i la riquesa lingüística del Pirineu, en les tradicions i la gent d'aquí. La nostra emissora pretén ser una ràdio propera amb una programació atenta a la informació local de la Seu, l'Alt Urgell i el Pirineu. Alhora, ens plantegem incidir en la formació i entreteniment dels oients. I no oblidem que un dels nostres objectius és potenciar-nos com a opció per mostrar als més menuts el funcionament d’un mitjà de comunicació i esdevenir una escola de professionals.\nHan estat 20 anys de feina apassionada i dedicació a la ràdio però també de dificultats, imagino. Amb quins entrebancs o inconvenients us heu trobat a l’hora de dur a terme la vostra tasca?\nSobretot inconvenients tècnics, ja que pel que fa al nivell humà, per sort, comptem amb una plantilla de col.laboradors impagable. Una ràdio, encara que sigui local, requereix d’una important infraestructura i sovint, en alguns aspectes, RàdioSeu ha hagut de tirar endavant amb més imaginació que no pas mitjans. Els problemes es van solucionant mica en mica, però sempre queden coses per millorar a nivell tècnic.\nDels darrers temps, sens dubte, la plana web (www.radioseu.cat). Feia molt temps que l’havíem proposat i l’excel.lent rebuda que ha tingut, amb un nombre de visites que no para de créixer, demostra que valia la pena posar-la en marxa. A més a més, ha ajudat a rejovenir el perfil d’oients de RàdioSeu. I ens permet que ara RàdioSeu es pugui sentir des de qualsevol punt del Pirineu, de Catalunya i del Món, de manera que molts urgellencs, des d’universitaris fins a treballadors que viuen a l’estranger, ens sintonitzen lluny de la Seu.\nEl creixement de la ciutat ha provocat que, segurament, les noves generacions no coneguem ni una mínima part de la història de la ciutat. El ritme de vida actual també ens aboca a viure ignorant el nostre entorn i obviant activitats i propostes ciutadanes que abans eren un reclam. Nosaltres podem dir que som uns privilegiats perquè en aquest aspecte la feina ens aporta molta informació i ens posa en contacte amb els urgellencs i urgellenques més actius. Són moltes les persones que treballen de forma altruista per la ciutat. La ràdio, a més, té un altre avantatge: ens acosta als oients, ciutadans que comparteixen l’interès per la Seu, la comarca i el Pirineu. Tanmateix, no sempre és fàcil ser periodista en un lloc petit i cal ser molt respectuosos i plurals en el tractament de les notícies.\nNomés cal mirar l’apartat de col•laboradors per veure que Ràdio Seu la configuren molts urgellencs i urgellenques. Donar l’oportunitat als ciutadans/es de ser partícips de la seva ràdio és un dels secrets del seu èxit?\nRàdioSeu es va plantejar des dels seus inicis com una finestra oberta als urgellencs i urgellenques i a les seves inquietuds i propostes. Aquesta és l’essència de l’emissora i el seu tret diferencial. A RàdioSeu des de sempre s’ha apostat pels col.laboradors i la nostra ràdio forma ja part de la vida de bona part de les llars de la ciutat. Tothom, qui més qui menys, té un familiar o coneix algú que l’ha viscut en primera persona. Cal tenir en compte que en un moment en què hi ha un proliferació excessiva de mitjans de comunicació, les ràdios locals han estat les úniques que han gaudit a l’alça de la confiança dels oients. Han estat un revulsiu a la globalitat i una via alternativa per mantenir la identitat, i això ho ha fet possible, precisament, que la gent que hi ha participat se l’ha fet seva.\nSens dubte Ràdio Seu és un projecte pioner al Pirineu; sembla ser però que la muntanya és un territori força oblidat pels mitjans. Quin paper poden jugar les noves tecnologies a l’hora de trencar l’aïllament històric que pateixen les comarques del Pirineu?\nLes noves tecnologies trencaran barreres si s’implanten d’una vegada per totes. Hem de pensar que encara hi ha moltes zones sense un bon accés a Internet. Si les administracions compleixen amb els seus compromisos la xarxa obrirà un ventall de possibilitats periodístiques que fins ara s’havien descartat per una qüestió econòmica. El fet que hi ha poca gent i pocs ingressos publicitaris ha frenat fins ara l’interès empresarial. La futura vegueria requerirà de mitjans que treballin per unir la gent i compartir preocupacions i demandes, que molts encara desconeixem que són comunes.\nMirant més a nivell global, al vostre parer quines són les amenaces que ha d’afrontar avui dia el món del periodisme?\nA nivell dels propis periodistes una de les amenaces, com en d’altres feines, és la precarietat. Deixant de banda els presentadors famosos que tothom coneix, hem de dir sense embuts que al nostre país la feina de periodista està en general mal pagada, tenint en compte el nivell d’estudis, d’especialització i de cultura general que s’exigeix actualment. El fet que els estudis de Periodisme s’hagin posat de moda ha fet que hi hagi més oferta que demanda laboral i ha afavorit l’aparició de molts mitjans, alguns amb pocs escrúpols, que s’aprofiten d’això sense que ni els governs ni els sindicats hi posin fre.\nA nivell global, la principal amenaça és la supeditació als interessos econòmics, més que no pas als polítics. Perquè, al cap i a la fi, actualment hi ha empreses que tenen tant o més poder que els propis governs, des del nivell local fins al mundial. Moltes multinacionals inunden els mitjans de comunicació amb publicitat, o bé en són directament accionistes, perquè així es garanteixen que en aquells mitjans mai no es parlarà de les seves estratègies més desagradables, o bé se’n parlarà de manera molt tèbia. Com per exemple, la persecució que ha dut a terme una coneguda empresa elèctrica espanyola contra els indígenes maputxes, la complicitat de moltes empreses famoses en el finançament de conflictes armats, la pressió d’algunes entitats financeres perquè no se suprimeixi peatges a Catalunya, o el fet que algunes marques de roba esportiva exploten menors en països poc desenvolupats. Molts periodistes saben que s’hi juguen la feina si citen alguna notícia negativa sobre empreses amigues del mitjà on treballen.\n20 anys no són pocs; certament la realitat d’avui dia té poc a veure amb aquella que us vau trobar en el moment de començar. Quins canvis s’han produït, i quins heu viscut, en el món dels mitjans de comunicació?\nTots els inicis són durs però ni ho pensàvem, llavors. Intentàvem informar i entretenir la gent de la Seu i no ens paràvem a pensar en els mitjans “rústics” que empràvem: connectàvem un radiocasette de casa per fer sonar la gravació que calgués; treballàvem amb dos plats de discos una mica atrotinats, que si no ploraven per aquí, ho feien per allà… Però va arribar el CD! Quin gran invent! I el canvi de taula de so! Estàvem com nens amb sabates noves. I després va arribar l’ordinador, que et facilitava la feina (o l’endarreria, segons el dia). Ja sabem que les noves tecnologies, quan funcionen van molt bé, però quan fallen, tots a córrer! Recordem també les connexions telefòniques rudimentàries, amb so de llauna inclòs, i el fet que durant els programes especials d’eleccions o de Fira o de Festa Major no hi havia telèfons mòbils i fèiem servir uns ‘talkis’, que quan portaven 3 hores en marxa, treien fum (literalment!). El canvi d’unitat mòbil també va suposar una millora important per dur a terme la nostra feina. Podíem emetre amb qualitat des de qualsevol lloc de la Seu.\nEn definitiva, totes les evolucions són sempre per anar a millor. Ara, el que ens agradaria, però, és el canvi d’ubicació. Tant de bo que aconseguim baixar aviat a la Seu, amb tot el material nou de trinca, per així superar les limitacions tècniques actuals, i estar en un lloc més cèntric.\nUna notícia tan simple com que en aquest país la majoria de gent tingui un salari que li garanteixi poder tenir un habitatge digne, cuidar dels seus fills o familiars i assegurar-se una jubilació decent. Aquelles coses essencials que sempre s’han considerat de sentit comú però que ara mateix no estan gens clares per als joves. I la Seu no n’és una excepció.\nComentaris tancats a Entrevista a l’equip de Ràdio Seu\nPublicat el 26 novembre 2007 per nindins\nNo sempre és bo viure dels records però fa no gaires mesos li deia a un bon amic que això de tornar enrere pot ser degut a que el present i potser el futur no conviden a ser gaire optimistes. No sé si ben bé és així…En tot cas el que és segur és que a les meves esquenes (imagino que com tothom) deixo incomptables moments, acompanyats i en solitud, que de tan en tan ajuden a esvair-se i també a esperançar-se per repetir-los.\nI tota aquesta divagació arran d'una tassa de te a casa d'un bon company a qui feia uns mesos que no veia el pèl…\nPublicat el 19 octubre 2007 per nindins\nAhir a la tarda vaig acosta'm al Centre de Cultura Contemporània de Catalunya a visitar l'exposició itinerant del World Press Photo, el concurs de foto-periodisme més important del món.[@more@]\nComentaris tancats a World Press Photo\nInauguració del Casal Popular de l’Alt Urgell\nPublicat el 16 octubre 2007 per nindins\nEl proper 20 d'Octubre s'inaugura el Casal Popular de l'Alt Urgell. Després de molt, molt de temps esperant per fi és una realitat. Aquí us deixo el comunicat de la inauguració i el cartell de la diada amb els actes previstos. Salut i cultura popular![@more@]\nComunicat del Casal Popular de l’Alt Urgell,\n“Ningú no et pot donar la llibertat. Ningú no et pot donar la igualtat, la justícia o res més. Si ets un home, has d’agafar-la.” Malcolm X\nAvui inaugurem el Casal Popular de l’Alt Urgell, un espai que ha de crear i dinamitzar una base social de l’esquerra independentista a la comarca. El Casal Popular neix de la mà de l’Assemblea de Joves de l’Alt Urgell (Cajei) i la CUP de la Vansa i Fórnols, que l’han impulsat, fent-ne partícips a diferents persones que han cregut en la necessitat d’aquest espai. Esperem però que cada cop siguem més les persones, organitzacions i col·lectius que participin del projecte.\nEl projecte del Casal Popular neix per tal d’aglutinar totes les persones crítiques i inquietes, de fomentar l’autoorganització i l’aparició d’organitzacions i col·lectius transformadors; neix per a facilitar un espai per a que es reuneixin, muntin actes i s’autogestionin. Ha de ser una eina en mans de les persones independentistes, anticapitalistes, internacionalistes, ecologistes, feministes, que fomentin la cultura popular, sindicals, antirepressius i un llarg etcètera.\nUn altre objectiu del Casal és el d’oferir una alternativa a l’oci consumista imposat pel capital i recolzat per les institucions, un oci que aliena i individualitza el poble. Davant aquest oci consumista contraposem un oci que fomenti l’esperit crític, l’implicació amb l’entorn, que fomenti les relacions i teixits socials, que ens faci persones més lliures. Un oci no limitat a la festa i que contingui activitats formatives com a xerrades, passis de vídeo, exposicions, premsa i biblioteca alternativa, debats, etc.\nEns ubiquem al casc antic i la implicació i transformació d’aquest serà també un compromís nostre tot donat suport a les iniciatives veïnals i mirant d’esdevenir també un dinamitzador en aquestes. Somiem en un barri participatiu, viu i combatiu, un barri solidari i integrador, i tot i que el sistema polític actual ho dificulti, dedicarem esforços per fomentar l’autoorganització i la participació veïnal.\nEl Pirineu és també un signe d’identitat del Casal. Només mitjançant la integració de les persones amb el seu entorn,de l’arrelament a la cultura popular del territori, podem ser realment lliures. Una cultura feta des del poble i per al poble, que uneix la diversió i les relacions socials amb la transmissió de tradicions i experiències passades, que ens han fet ser i ens permetrà seguir sent. Una altra raó doncs que ens mou a impulsar el Casal Popular és l’estima pel nostre territori, el seu patrimoni i les seves tradicions. És aquesta idea en definitiva la que volem compartir, estendre i potenciar.\nÉs des d’aquest projecte que emplacem al conjunt de la societat a organitzar-se i lluitar, contra totes les opressions i mancances de la nostra societat, per la llibertat del nostre poble, de les persones, dels col·lectius. Volem que el Casal, un exemple d’autogestió que tot just ara encetem, serveixi per renovar il·lusions i carregar d’esperança a totes les persones que havien deixat de creure possibles els seus somnis. El moment és ara, si somiem i lluitem tots junts, poc a poc deixarà de ser somni per a ser realitat.\nComentaris tancats a Inauguració del Casal Popular de l’Alt Urgell\nPublicat el 7 octubre 2007 per nindins\nAquestes últimes setmanes han estat d'allò més incendiàries. Tot comença a Girona, en motiu de la visita del rei Joan Carles a la Universitat. Una concentració de l'esquerra independentista en contra de la seva presència acaba amb la crema d'un retrat del monarca i la seva dona.[@more@]\nPoc després la fiscalia ordena al dinoSaures l'identificació dels dos autors de la crema. La cosa acaba amb Jaume Roura i Enric Estern declarant a l'Audiència Nacional. Aquesta és l'espurna que encén la flama i mai millor dit ja que arreu del país s’estén la crema d’imatges del rei en solidaritat amb els dos represaliats. Moltes persones surten al carrer i cremen novament, a cara descoberta, retrats del cap d'estat espanyol.\nEn primer lloc, les cremes, sobretot en un principi, s'han defensat recorrent a la llibertat d'expressió. Jo crec que és un error; bé un error a mitges. Des del meu punt de vista la crema s'ha de prensentar com un acte de desobediència envers unes institucions imposades, hereves del franquisme i no com un simple exercici de llibertat d'expressió. No crec que ningú cremi un retrat del rei perquè si, sinó que ho fa per mostrar el seu rebuig a la figura del rei i al que representa. I no cal amagar-se’n, al contrari cal dir-ho amb orgull. Si una cosa és injusta, és legítim saltar-se la legalitat per denunciar-ho.\nEls polítics espanyols s'afanyen a defensar la figura del rei com a garant d'estabilitat i el seu paper vital en la transició. Quan sento això el que penso és que a Espanya hi ha un problema molt gran i és el fet de que hi ha una part important dels espanyols que ,més que acceptar la "democràcia" de l'estat, la toleren amb la condició que hi hagi el rei al capdavant per garantir una sèrie de mínims tocs "nacionals". Si acceptar que 30 anys després no es pot anar més enllà dels acords de mínims de la Transició no és reconèixer la legitimitat dels franquistes a condicionar el present que algú em digui que ho seria. L'any 75 es deia que estaven a l'aguait i que no es podia demanar un canvi de cop. En 30 anys no han revisat res d'aquell pacte de circumstàncies; o bé les circumstàncies són les mateixes o bé molta gent dóna per bones coses en contra de les quals suposadament va lluitar durant tot el franquisme. O potser totes dues coses…\nD'altra banda m'agrada que n'hagin fent tan ressó mediàtic perquè, molt que els pesi als nostres botiflers, d'aquesta manera s'està fent publicitat gratuita a l'esquerra independentista, cosa que durant anys aquí casa nostra han volgut impedir per tots els mitjans. Diuen que per culpa nostra es dona una imatge radicalitzada de Catalunya. Jo crec que per ser més exactes es dóna una imatge de en quina línia avança el jovent organitzat als Països Catalans. Poder no els hi agrada, però crec que és conseqüència d'una situació que ells han ajudat a mantenir. A part i com deia abans s'han obert debats: que si Espanya es trenca, que si hi ha una radicalització a Catalunya…És aquí quan els espanyols expressen sense complexes el seu espanyolisme ranci i posen de manifest que amb ells és impossible arribar enlloc, que cal avançar pel dret. Sincerament, qui després d'escoltar 5 minuts d'aquests debats continui pensant que és possible regenerar Espanya és un ingenu.\nPer últim tot el que ha passat també ha servit per desemmascar alguns hipòcrites. S'ha vist com aquells que presumien de republicans (Saurons i ERCs) votaven al Parlament una moció a favor del respecte a les institucions espanyoles i renegaven dels qui expressaven sense complexos el seu rebuig a la monarquia. Tard o d'hora s'acaba veient on acaben els seus principis: a la poltrona. Després intenten presentar-se com l'alternativa o com el jovent independentista….\nPublicat el 19 juliol 2007 per nindins\nDels dos primers el que més destaco és l’afrancesament profund que es fa evident passejant una mica per la vil·la; a Cerbera per contra encara vam poder sentir un grup de padrins i padrines aprofitant l’ombra de la plaça per fer-la petar en català.\nPerò de tot plegat hi ha una cosa que, amb diferència, destaca per sobre de les altres i que crec era el veritable objectiu d’aquest viatge: les vinyes arran de mar. Tots aquells paisatges em van recordar el gran poema de Josep Maria de Sagarra, “Vinyes verdes vora el mar”; realment els versos reflecteixen el que veien els nostres ulls i només per veure aquest contrast el viatge ja val la pena.\nVam tornar cap a casa amb la sensació d’haver vist el que buscàvem però conscients que tot plegat sols havia estat un tastet del molt que hi ha per descobrir. Refent el coll de la Perxa mirava el paisatge i mirava de treure conclusions. La primera cosa que m’ha quedat clara és que la Catalunya Nord és una part del país tocada (qui sap si de mort) i profundament afrancesada. Però no puc dir que ens l’han robada; no val a queixar-se quan som nosaltres els primers que els hem abandonat, quan la gent d’allà dalt que lluita per defensar l’identitat catalana veu com els d’una mica més al Sud els tenen en l’oblit més absolut. La segona és òbvia, cal tornar-hi, conèixer i entendre més; i hauria de fer-ho com més gent millor. Llavors potser algun dia si que ens escoltarien quan diessim allò de que “de Salses a Guardamar…”…\nComentaris tancats a Vinyes verdes vora el mar\nPublicat el 9 juny 2007 per nindins\nContinuant l'anterior post passo a comentar una mica com han anat les eleccions municipals a l'Alt Urgell. Ara per ara i perdoneu el centralisme, parlaré sobretot de la Seu.[@more@]A banda de l'esmentada abstenció, característica d'aquestes eleccions, vull destacar el fet de que per 2 vots, dues persones, la candidatura de la CUP al terme municipal de la Vansa i Fórnols encapçalada per Dani Tarrés no ha resultat guanyadora. L'alcaldia doncs va a parar al grup d'independents. Realment una llàstima ja que hem estat molt a prop de fer un cop d'efecte inèdit fins ara a la nostra comarca.\nA la Seu hi han hagut canvis; tot i això no sé pas si hi ha hagut alguna previsió que l'hagi encertada de ple. N'hi havia moltes i és que unes municipals no obeeixen a cap tipus de lògica electoral ja que la gent vota molts cops la persona i no el partit i pot passar de tot (segueixo insistint amb un model electoral de llistes obertes…).\nLes eleccions les ha guanyades el PSC Progrés, això sí passant de 7 a 6 regidors. Hi havia qui deia que el fet que enguany ICV es presentés per separat restaria força suports als Socialistes però finalment els Eco-Socialistes sols els han esgarrapat un regidor. Pel que he sentit estan una mica capbaixos ja que tenien millors expectatives. Tot i així crec que és una bona notícia que algú com Josep Maria Carles sigui al consistori; ho dic perquè hi he tractat força i el considero una persona dialogant i amb mà esquerra, valgui el sarcasme. Llàstima que la Sol Gasch no hagi pogut ser-hi. Haurem de veure si l'univers paral·lel de la política no acaba devorant-lo.\nOn sí que estan per llençar coets és a casa els Convergents. Han passat de 3 a 5 regidors i l'Albert Batalla té molts números per ser alcalde. Estava cantat que presentar com alcaldable algú amb la seva facilitat de paraula i la seva trajectória de diputat havia de reportar beneficis. El que no estava tan cantat és que amb això n'hi hagués prou per a que CiU pogués optar directament a l'alcaldia. Crec que ha estat clau el paper que aquí han jugat les persones del seu equip. S'han passat la darrera legislatura sense fer soroll, fent la seva feina i evitant en la mesura del possible que el fet de ser al poder els desgastés i que l'oposició els esquitxés. Una jugada intel·ligent que segur ha convençut a més d'un a qui la joventut de l'alcaldable el feia dubtar.\nI és que aquest és un dels peros que se l'hi han tirat en cara a l'Albert Batalla: la seva joventut. Sincerament hi ha coses que em fan més por, com ara aquesta obsessió del seu partit a nivell nacional per donar una imatge d'ordre total i d'establishment que tant agrada a les classes més benestants; crec que això l'únic que fa és allunyar-los de la gent de carrer. Espero doncs que l'Albert segueixi com fins ara, sent una persona propera a la gent i amb els peus tocant a terra.\nSempre hi ha a qui les coses van bé i a qui no tant, la cara i la creu. Aquests darrers serien la gent d'ERC. Es preveia una caiguda dels resultats però poder no d'una forma tant dràstica. Han passat de 6 a 4 regidors, de ser alternativa de govern a tercera força política. Era de preveure un desgast pel fet de ser al govern i per la feroç, i en ocasions vergonyosa, oposició del grup de Progés; ara bé, crec que s'enganyarien a ells mateixos si pensessin que aquesta és l'única causa dels mals resultats ja que hi han coses que molta gent pensa, i segurament tenen raó, que no s'han fet bé. Una sensació de que les coses es podrien haver fet amb més sang, amb més rigurositat i sobretot amb més efectivitat. És cert que es van agafar les rendes amb una situació econòmica difícil però no em serveix d'excusa. Això farà que no es puguin fer tantes coses però les que es puguin fer s'han de fer bé. Estic convençut que l'equip del Jordi Ausàs hi ha posat tota la bona fe del món, però a vegades amb bona fe solsament no n'hi ha prou.\nAra bé, és just reconèixer que hi han coses que sí s'han fet com déu mana i què molta gent ha valorat positivament el fet de que el Jordi és i ha estat sempre una persona sense complexes, d'una senzillesa que s'agraeix i a qui l'idea de pertinença a una elit no se l'hi ha ficat al cap. Personalment agraeixo l'esforç que han fet donant suport a les iniciatives que des de l'Assemblea hem proposat tot i que considero negatiu que ens haguem d'estranyar pel fet que l'Ajuntament doni suport a una associació juvenil a l'hora de tirar endavant els seus projectes quan precisament el que escasseja a la Seu és això, moviment juvenil. Poder és que no hi estàvem acostumats…\nSobre el PP seré si fa no fa com ells als propers plens, breu. Mantenen un vot fidel però que no té volada. Pesa molt l'imatge del seu partit a nivell estatal així com la figura a les seves llistes de certs elements de dubtosa higiene democràtica que semblen no haver entés que el seu paper a la nostra ciutat va acabar un afortunat Novembre de l'any 75. Avui en dia realment poc a pelar.\nFins aquí la meva versió, espero no excessivament subjectiva, de les eleccions. Però també vull comentar una mica el que ve després, que gairebé és més important: els pactes.\nA la Seu per sort ningú té majoria absoluta i com va passar la passada legislatura i com passa a casi tot arreu, els grups electes hauran de pactar per formar govern. Tothom sap que aquests últims 4 anys a la Seu en Jordi Ausàs ha estat alcalde amb els vots de CiU, amb qui han format equip de govern. (6+3 regidors). Ara hi ha tres possibilitats: CiU+ERC, CiU+PSC i tripartit. La que a primer cop d'ull sembla més possible tinguen en compte com van anar les coses fa 4 anys és la primera amb la diferència que aquesta vegada l'Albert Batalla seria l'alcalde ja que Convergència té un regidor més que Esquerra i seria un detall per part d'ERC torna-los el favor de fa 4 anys. La segona segurament comportaria el repartiment de l'alcaldia, és a dir, 2 anys Jordi Mas, 2 anys Albert Batalla. La tercera, i més improbable donades les males relacions entre ERC i PSC, segurament duria algun segell dels papes de de Barcelona tot i que ja han dit que en principi donen llibertat de pactes.\nAixí és com estan les coses. I com ho vec jo? Fotut. Fotut perquè a la majoria de llistes hi sobra gent i n'hi falta d'altra. M'agradaria poder fer el meu "onze ideal", anar agafant uns d'aquí uns d'allà, tu sí, tu no…. Trobo que hi ha gent molt poc preparada i per contra falta gent imprescindible.\nPreferències de pactes? Jo sóc d'aquells que pensa que és més fàcil dir el que no m'agrada que el què vull. Ho dic obertament: no vull PSC-PROGRÉS, ni a l'alcaldia ni a l'equip de govern. Una gent que utilitza el fet que l'ajuntament ens doni suport a l'hora de tirar endavant els nostres projectes únicament per desgastar l'equip de govern fa fàstic. Així és com pretenen ajudar els joves a presentar iniciatives? Tanta ràbia els fan les nostres idees? Tinc clar que amb ells allà dins nosaltres tenim la porta tancada perquè el seu sectarisme els pot per sobre de tot i ens convertim en una gent que fa nosa i que cal silenciar i reedreçar. Senyors del PSC, nosaltres no som com en Carod i Cia…\nCom somio les coses? Somio amb una Cup a la Seu, que sigui capaç d'engrescar totes aquelles persones que trobo a faltar o que penso que s'han equivocat d'equip. Si no hi poden ser que almenys facin de Cruyff's. També que pugui atreure tota aquella gent a qui han pervertit el significat de la paraula política. Per últim que torni la il·lusió a tots aquells que somien amb un Pirineu digne dins uns Països Catalans lliures. Deia en Toni Messeguer que per guanyar cal anar-hi, anar-hi i anar-hi…Doncs Som-hi!\nPer cert als que dieu que vau votar un o vau deixar de votar l'altre perquè a la Seu s'han de fer coses, a que us referiu? Expliqueu-m'ho perquè això de crèixer per crèixer no ho entenc. En aquest sentit el Jordi Dalmau em sembla que té propostes interessants.\nwowgold en Després de la moguda (II)\nMoisès rial en Tomet per la Comarca (VII)\ncat87 en Èric i l’Exèrcit del Fènix a la Seu d’Urgell