Nom del fons: PERE PAGÈS I ELIES (VÍCTOR ALBA)\nPERE PAGÈS I ELIES (VÍCTOR ALBA)\nFONS ANC1-219 / PERE PAGÈS I ELIES (VÍCTOR ALBA)\nDates de creació: 1921-2003\n60,2 m (97 unitats de instal·lació) de documentació textual, paper + biblioteca\n10 unitats de instal·lació que contenen 810 imatges (486 positius b/n, 273 positius color, 38 negatius b/n, 33 negatius color), 164 cintes de casset analògiques, 52 cintes de vídeo VHS, 1 pel·lícula súper 8, 20 dibuixos, 1 cartell, 2 gravats i 1 goig\nPere Pagès i Elias\nEscriptor, periodista i activista polític, conegut pel pseudònim de Víctor Alba, nascut a Barcelona el 1916 i mort a Sant Pere de Ribes el 2003. Als setze anys s'inicià en la militància en el Bloc Obrer i Camperol (BOC) i en el periodisme polític com a col·laborador d'Ültima Hora, diari de tarda d'Esquerra Republicana de Catalunya (ERC). Després de la fusió del BOC amb Esquerra Comunista per a la formació del Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM), milità en aquest partit i esdevingué redactor en cap del seu òrgan d'expressió, La Batalla. Estudià dret a la Universitat de Barcelona i en esclatar la Guerra Civil Espanyola s'integrà a les milícies del seu partit on conegué George Orwell. Empresonat durant la postguerra (1939-1945), fugí a França on col·laborà amb Albert Camus a Combat i amb el qual traduí al francès el Cant Espiritual de Joan Maragall. El 1947 es traslladà a Mèxic on col·laborà en la premsa catalana del país, La Nostra Revista i Pont Blau, i en la premsa mexicana, especialment als diaris Excelsior i Panoramas, a més d'esdevenir director del Centro de Estudios y Documentación Sociales de México. Residí també als Estats Units d'Amèrica, on treballà en organismes internacionals i exercí com a professor a la Kent State University. El 1968 retornà a Catalunya, però continuà vinculat a la universitat americana fins la seva jubilació l'any 1982.\nAl llarg de la seva vida publicà gran quantitat d'articles i assaigs polítics sobre les forces polítiques d'esquerra durant la República i el moviment obrer, així com alguna novel·la i les seves memòries. Dins de la seva extensa obra destaca Histoire des Républiques Espagnoles (1946), Historia del comunismo en América Latina (1954), The Latin Americans (1969), les novel·les Els supervivents (1950) i El pájaro africano (1975), els assaigs Retorn a Catalunya (1970), Catalunya sense cap ni peus (1971), Homo sapiens catalanibus (1974), USA centre de la revolta mundial (1974) i Catalonia. A Profile (1975), a més de diversos estudis com Història del BOC (1974), Andreu Nin (1974), Joaquim Maurín (1975), Els problemes del moviment obrer a Catalunya (1976), Historia de la resistència antifranquista (1978), El Partido Comunista en España (1979) i Todos somos herederos de Franco (1980). Així mateix col·laborà en la premsa diària fins pràcticament el moment de la seva mort.\nEl fons fou conservat pel productor fins que diposità a l'ANC un recull de premsa de temàtica política i social coneguda com a Col·lecció Joaquín Maurín - Andreu Nin, paral·lelament al lliurament al Centre d'Estudis Històrics de Barcelona (Pavelló de la República) del recull d'articles propis inèdits i publicats en diverses publicacions periòdiques estrangeres. Per escrit del 28 d'abril de 2000 manifestà la seva voluntat de reunir la totalitat del seu fons a l'Arxiu Nacional de Catalunya, motiu pel qual tingué lloc el intercanvi entre les dues institucions de part de la Col·lecció Joaquín Maurín - Andreu Nin pel recull d'articles propis inèdits i publicats en diverses publicacions periòdiques estrangeres. La part de la Col·lecció Joaquín Maurín - Andreu Nin no transferida al Centre d'Estudis Històrics de Barcelona s'integrà al fons Víctor Alba de l'Arxiu Nacional de Catalunya.\nEl fons ingressà a l'ANC en virtut del document d'oferta en donació a la Generalitat de Catalunya signat pel productor el 28 d'abril de 2000. La documentació ha ingressat a l'ANC en onze trameses el 4 d'octubre de 1984, 1 de març de 1987, 15 d'octubre de 1997, 7 de setembre de 1999, 19 de gener, 28 de març i 6 de juliol de 2000, 27 de setembre de 2001, 5 de juliol de 2002, 17 de gener de 2003 i 5 de juliol de 2004.\nEl fons inclou la documentació produïda i aplegada pel productor des de la seva època escolar, la Guerra Civil Espanyola, el seu empresonament, el seu exili i posterior retorn a Catalunya. Inclou documentació familiar, personal i identificativa; correspondència des de 1934; documentació professional sobre les seves relacions amb el Centro de Estudios y Documentación Sociales de México, el Instituto de Ciencias Políticas de Costa Rica, la Kent State University i sobre la seva col·laboració amb diverses publicacions periòdiques i editorials. Així mateix s'inclou un abundant conjunt de dossiers sobre les seves publicacions, dossiers de lectures i dossiers d'activitats. Però la major part del fons està constituït per la seva obra pròpia que inclou escrits realitzats a la presó, traduccions i monografies. Dins d'aquesta destaquen la llarga sèrie d'articles publicats a l'estranger, el recull Contes de la Model, les seves memòries titulades Sísif i el seu temps. 1916-1990 i els estudis Los colectivizadores; El proceso contra el P.O.U.M. (junio de 1937 - octubre de 1938). Transcripción del sumario, testimonios y sentencia del Tribunal Especial; Sobre la superioridad de las mujeres. El fons es completa amb la documentació gràfica i audiovisual que inclou positius fotogràfics il·lustratius de les seves obres i les seves intervencions en ràdio i televisió.\nLa documentació està organitzada en els següents apartats:\n- Centro de Estudios y Documentación Sociales (Mèxic)\n- Instituto de Ciencias Políticas (Costa Rica)\n- Documentació de Pere Pagès (Mèxic)\n- Documentació Colònia Mèxic\n- Activitat periodística de Pere Pagès\n- Contractes amb editorials\n- Administració de béns particulars\n- Infància de Pere Pagès\n- Documentació de la Kent State University (1967-1982)\n- Varis Víctor Alba\n- Documentació relacionada amb Joquín Maurín\n- Documentació d'Elvira Elias\n- Obres escrites per Víctor Alba a la presó Model de Barcelona (1940-1945)\n- Obres traduïdes per Víctor Alba a la presó Model de Barcelona (1940-1945)\n- Obres traduïdes per Víctor Alba després de 1945\n- Obres escrites per Víctor Alba entre 1956-1978\n- Altres obres de diferents autors\nPrimer tractament pendent de revisió\nAccés lliure a la documentació inventariada. Igualment és restringit l'accés a les fotografies fins el 2020.\nInventari parcial que inclou la documentació ingressada l'1 de març de 1987.\nEl fons Víctor Alba de l'Arxiu Nacional de Catalunya. Sant Cugat del Vallès, Arxiu Nacional de Catalunya, gener de 1995. Disponible en suport paper.\nPaulina i Adelina Abramson (CAT ANC 1 - 0615)\nArxiu Moscou (CAT ABPR AM)\nDocuments d'Exili (CAT ABPR DO)\nWilebaldo Solano (CAT ANC 1 - 0786)\nIGESIAS, Ignacio i ALBA, Víctor. L'aventura del militant. Barcelona: Editorial Laertes, 1994. 233 p.\nALBA; Víctor. Sisif i el seu temps. Barcelona: Editorial Laertes, 1990-1995. 3 v, 288, 306 i 293 p\nLlorenç Codern i Bové, setembre de 2007. Actualitzat el juliol de 2008


Els joves de PIMEC Vallès Oriental visiten les instal·lacions de KH Lloreda | PIMEC\nGranollers, 19 de febrer de 2020. Aquest dimecres, 19 de febrer, més d’una seixantena de joves empresaris del Vallès Oriental han pogut visitar les instal·lacions de KH Lloreda, situades a Canovelles, de la mà de PIMEC Joves Vallès Oriental.\nEl president de PIMEC Joves Vallès Oriental, Marc López, ha rebut els assistents a l’acte i els ha donat la benvinguda, i a continuació l’actual propietari de l’empresa, Josep Maria Lloreda, els ha acompanyat en una visita guiada per totes les instal·lacions, inclosa la planta intel·ligent, i els ha explicat el model de negoci de l’empresa.\nKH Lloreda va ser fundada per Jaume Lloreda el 1949 i inicialment es va especialitzar en els recobriments metàl·lics, bàsicament joies. La necessitat de netejar aquestes peces, però, va portar l’empresa a crear els seus propis productes de neteja, que van resultar tot un èxit i que van provocar un gir estratègic en l’activitat. A partir d’aleshores, i fins avui, KH Lloreda s’ha centrat en la fabricació i la comercialització de productes de neteja per a la llar i el sector industrial, fins al punt de convertir-se en líder del sector a Espanya.\nUn dels motius de la bona salut de KH Lloreda, i que avui el seu propietari ha compartit amb els joves assistents, és la seva aposta per la innovació i la digitalització, el seu compromís amb el medi ambient i els ODS, i la seva voluntat d’internacionalitzar el projecte.


Palouet — Turisme de la Segarra\nPalouet Abans dit Palou de Torà, no és un poble encastellat, sinó un grupet de cases que formen un carreró i una plaça, on hi ha la casa senyorial, amb una portalada de dovelles i la data del 1601. http://www.lasegarra.org/tramits/municipis-i-poblacions/massoteres/palouet http://www.lasegarra.org/tramits/municipis-i-poblacions/massoteres/palouet/@@download/image/Perspectives de Palouet (4).jpg\nAbans dit Palou de Torà, no és un poble encastellat, sinó un grupet de cases que formen un carreró i una plaça, on hi ha la casa senyorial, amb una portalada de dovelles i la data del 1601.\nTopònim: En la part nuclear del nom s'admet una etimologia a partir del llatí PALATIOLUM i una evolució directa d'un diminutiu llatí. No ha de tractar-se precisament del palau luxós que la nostra imaginació col·lectiva ens duu a la ment, sinó d'un sinònim de mots tan usuals en la nostra toponímia com castell o, en cert sentit, roca. La versió diminutiva Palouet és força recent i per referència a Palou de Sanaüja o Palou de d'Alt (municipi de Torrefeta i Florejacs) que era anomenat Palou a seques. Font: Els topònims de la Segarra; Albert Turull.\nL'església de Sant Jaume de Palou és d'origen romànic, té alguns murs medievals i un bonic campanar d'espadanya. Va ser reformada en època plateresca.\nPalouet disposa d'un aeroport per a ultralleugers i d'un petit pantà o bassa que actualment és un indret de parada d'aus migratòries.


La Sant Silvestre més solidària es reformula aquest any i planteja quatre recorreguts\nLes inscripcions estaran obertes des d'aquest dimarts i fins al 31 de desembre\nEl sotsdirector de Sasectur, Òscar Balcells, i la consellera de Turisme i Esports de Sant Julià, Diana Sánchez, durant la presentació de la Sant Silvestre 2020. / M. P. (ANA)\nSant Julià de LòriaArriben les festes de Nadal i Sant Julià de Lòria ja escalfa motors per a la celebració d'una de les curses més tradicionals del Principat, la Sant Silvestre 2020. Des de la corporació laurediana s'ha treballat per adaptar aquest esdeveniment a la situació sanitària i intentar assolir el mateix èxit de participació que en edicions anteriors, malgrat que l'organització es dona per satisfeta amb l'arribada d'entre 300 i 400 persones. La cursa arriba enguany a la 28a edició i, sota el lema 'La Covid no ens atura! La solidaritat ens necessita més que mai', es busca contribuir amb la tasca de Càritas parroquial i ajudar a tots aquells que, ara més que mai, ho necessiten. Així, amb la voluntat d'evitar aglomeracions, s'han dissenyat quatre modalitats de carrera que se celebraran en dies i horaris diferents per evitar aglomeracions.\nSegons ha explicat la consellera de Turisme i Esports, Diana Sánchez, les inscripcions estan obertes des d'aquest dimarts i fins al 31 de desembre i, com ja és habitual, es destinaran a Càritas dos euros de cadascuna de les inscripcions en línia i quatre euros de les presencials. A més, els participants que ho desitgin podran incrementar sense límit la seva aportació solidària, podran cedir la panera de Nadal que rebran amb el 'pack' de benvinguda, i també hi haurà disponible la compra del dorsal solidari. A l'entrada del Centre esportiu de Sant Julià s'habilitarà un punt de recollida d'aliments, en col·laboració amb el rebost solidari de Càritas, i també es podrà participar en la campanya 'Cap nen sense joguina' desplaçant-se al Servei de Tràmits.\nLes dues primeres modalitats permetran als participants entrar en una classificació que s'estructurarà segons els resultats. La prova 'Outdoor', que serà la que integrarà el recorregut més clàssic de la Sant Silvestre, constarà d'un circuit que recorrerà l'avinguda Verge de Canòlich. Segons ha explicat el sotsdirector de Sasectur, Òscar Balcells, s'instal·laran uns indicatius al carrer amb els quals s'informarà els usuaris on hauran de fer mitja volta per tornar al punt d'inici. Un cop finalitzat, els participants hauran d'enviar un correu electrònic a santsilvestre@centreesportiusantjulia.ad adjuntant el seu circuit, i un comitè de l'organització s'encarregarà d'analitzar tots els traçats. Un cop validat, s'introduiran els temps assolits dins de la classificació general.\nLa segona opció, també puntuable, requerirà als participants realitzar dos quilòmetres de cursa amb un desnivell positiu de l'1% en les cintes de córrer del gimnàs del Centre esportiu. En aquest cas, a l'hora de fer la inscripció, sigui en línia o de manera presencial, s'haurà de concertar cita. Membres de la Sant Silvestre també s'encarregaran en aquest cas de monitorar el temps i el recorregut dels participants.\nEn tercer lloc, amb la voluntat de "fomentar la participació al màxim i col·laborar amb tot el que puguem amb Càritas", hi ha la modalitat lliure. Aquesta cursa permet la participació de qualsevol persona resident al Principat o fora de les seves fronteres, ja que només s'haurà de fer un recorregut mínim de dos quilòmetres en qualsevol indret i enviar els resultats al mateix correu electrònic. Aquesta opció no entrarà dins de la classificació general.\nPer últim, la quarta modalitat es podrà dur a terme gràcies a un acord amb Naturlandia. Balcells ha indicat que es tracta d'una cursa més 'trail' de 2,1 quilòmetres de recorregut i uns 480 metres de desnivell positiu. Adreçada a usuaris més experimentats i amb un nivell més alt, s'ha dissenyat un recorregut que anirà des de la cota 1.600 fins a la 2.000 al llarg del camí d'evacuació del tobotronc. En aquest cas, els participants podran córrer envoltats pel bosc de la Rabassa i, a més, l'ecoparc reglarà a cada inscrit un viatge gratuït en tobotronc i també oferirà una tassa de xocolata calenta en el moment en què arribin al punt final, a la terrassa de la cota 2.000. A més, el guanyador d'aquesta modalitat s'endurà un forfet de temporada de Naturlandia.\nMalgrat la situació actual, aquest any tampoc faltarà el tradicional concurs de disfresses, tot i que serà individual i a través de Facebook i Instagram. Així, els interessats hauran de penjar les seves imatges a les xarxes socials i la instantània que més 'likes' tingui el 31 de desembre serà la guanyadora. Cal destacar a més, que tots els participants de qualsevol de les quatre modalitats rebran una cistella de Nadal i una mascareta de l'esdeveniment.\nsant silvestre Comú de Sant Julià


HUI 31 GENER, TANQUEM EL BOTÀNIC PEL FORT VENT. S'AJORNA LA CELEBRACIÓ DEL DIA DE L'ARBRE. CULTURA I COMUNICACIÓ. JARDÍ BOTÀNIC DE LA UNIVERSITAT DE VALÉNCIA\nAVÍS: HUI 31 GENER, TANQUEM EL BOTÀNIC PEL FORT VENT. S'AJORNA LA CELEBRACIÓ DEL DIA DE L'ARBRE. EN BREU MÉS INFORMACIÓ! DISCULPEU LES MOLÈSTIES\nDIA: 31 GENER 2019\nDijous que ve, 31 de gener, el Botànic celebra el Dia de l'Arbre en la Comunitat Valenciana. Un dia molt especial en el que l’entrada al Jardí serà gratuïta per a que tothom puga gaudir dels nostres arbres i en particular dels nostres exemplars monumentals.\nI és que el Jardí compta amb més de 60 espècies arbòries d’uns 200 anys de vida que donen caràcter al Botànic. Branques immenses que donen ombra i frescor, i que acullen una gran diversitat d’aus com les habituals merles i pit-rojos, però ara també altres espècies hivernals que estan de pas com els estornells, verderols i mosquiters comuns. Arrels imponents que ixen de la terra i invaeixen els camins de les col·leccions reclamant encara més espai per a ells. Però enguany us proposem fixar-vos en els seus troncs, tiges llenyoses que amaguen un sense fi de curiositats que podreu descobrir si pareu atenció.\nAlguns arbres com el Roble de virginia (Quercus virginiana) us convidaran a tocar la seua escorça gruixuda i rugosa, altres com la Corísia (Chorisia speciosa) no tant, ja que estan plena de punxes! Amb la Zelkova del Japó (Zelkova serrata) podreu jugar a buscar figures ocultes als mosaic de colors que presenta, mentresque amb el tronc tallat del Roure bur (Quercus macrocarpa), que trobareu a la zona de bulbàcies, podreu contar anells de creixement que et narraran la seua història. I no oblideu caminar pel passadís excavat al tronc del Roble de Turquía (Quercus cerris), una intervenció artística de Joaquín Jara que formarà part del nostre paisatge fins que acabe fusionant-se amb el Jardí.\nPer altra banda, com és tradició convidarem al centre escolar que ens visite eixe dia a plantar una espècie d’arbre al nostre Jardí, per continuar ampliant la nostra col·lecció amb l’especial participació de les futures generacions que hauran de cuidar del nostre patrimoni vegetal.\nI per últim, organitzem la nostra ja coneguda excursió de reforestació que tindrà lloc el pròxim 16 de febrer. Una activitat ambiental gratuïta organitzada en col·laboració amb l'Associació “La Codolla” per a recuperar la serra d'Agullent, que es va veure afectada per un terrible incendi fa uns anys. Partirem amb autobús des del Jardí acompanyats del guia botànic Víctor Benlloch i caldrà apuntar-se prèviament (a partir del dilluns 28 de gener).


Més de 46.000 corredors participen en la Cursa d’El Corte Inglés | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nMés de 46.000 corredors participen en la Cursa d’El Corte Inglés\nMourad El Bannouri i Miriam Ortiz s’han endut la victòria\nBarcelona 7 ABR 2019 - 20:11\tCEST\nEls corredors a la capçalera de la cursa, a Barcelona.\nMés de 46.000 corredors han participat aquest diumenge a la 41a edició de la Cursa d’El Corte Inglés - Trofeu Internacional Ciutat de Barcelona. A diferència de l’any passat, el temps ha respectat els horaris de la competició i el sol ha acompanyat els participants de la cursa. En aquesta edició l’entitat col·labora amb la Fundació d’Oncologia Infantil Enriqueta Villavecchia, una organització que treballa per oferir cobertura assistencial als nens i joves que reben tractament oncològic.\nEl tret de sortida s’ha produït a les nou del matí a la plaça Catalunya i els participants han recorregut 10,5 quilòmetres i han passat per l’interior de l’Estadi Olímpic fins a la meta, situada per primera vegada al lateral de la plaça Catalunya.\nLa badalonina Miriam Ortiz ha aconseguit la victòria per quarta vegada consecutiva amb un temps de 38:20, mentre que el corredor Mourad El Bannouri ha revalidat el títol de campió amb un temps de 38:20. En total, a la competició han participat 46.382 persones i per tercer any consecutiu hi ha hagut més participació femenina que masculina. Entre els corredors hi havia també el secretari general de l’esport i de l’activitat física, Gerard Figueras, i el candidat a l’alcaldia de Barcelona, Manuel Valls, que ha destacat els valors social i esportiu de la prova.\nCap a les dotze, els darrers corredors travessaven la línia de meta després de creuar la ciutat. Entre ells hi havia Jordi Mas, que s’ha mostrat satisfet amb el seu temps: “Aquest any ha anat millor que l’any passat, he fet la cursa en menys d’una hora”. Per la seva banda, la Mireia, una veïna de Poble Sec, ha opinat que la diada ha sigut tot un èxit: “Hem vingut a córrer amb les nenes i pensem que avui realment és una festa de l’esport i un bon exemple perquè tinguin hàbits saludables”.


S.M. El Rei Felip VI rep en audiència el president de CEOE i una delegació de la patronal japonesa Nippon Keidanren - Foment del Treball\nS.M. El Rei Felip VI rep en audiència el president de CEOE i una delegació de la patronal japonesa Nippon Keidanren\nDesprés de l’audiència, s’ha celebrat una trobada empresarial a CEOE per analitzar les negociacions de l’acord econòmic UE-Japó i l’accés a tercers mercats\nS.M. El Rei Felip VI ha rebut avui en audiència al Palau de La Zarzuela al president de la CEOE, Joan Rosell ja una delegació de l’organització empresarial japonesa (homòloga de CEOE), Nippon Keidanren, formada entre d’altres, pel president del Comitè per a Europa de Keidanren, Yoshio Sato i l’ambaixador del Japó a Espanya, Masashi Mizukami. Després de l’audiència, va tenir lloc una trobada empresarial a la seu de CEOE, per analitzar les negociacions de l’acord econòmic UE-Japó, les experiències d’empreses espanyoles i nipones en tots dos països i l’accés a tercers mercats.\nJuan Rosell ha destacat que CEOE treballa de forma molt estreta amb la seva homòloga japonesa Nippon Keidanren en el si de l’OIE i del Comitè Consultiu Empresarial i Industrial de l’OCDE (BIAC), així com amb BUSINESSEUROPE, en tots els aspectes referents a les relacions econòmics i comercials entre la UE i Japó. Rosell ha informat que la iniciativa de la delegació nipona a Espanya va sorgir en la reunió bilateral que van mantenir CEOE i Nippon Keidanren el passat mes d’abril al país asiàtic, en ocasió del viatge de SS Els Reis al capdavant d’una important delegació empresarial espanyola.\nEl president de la CEOE ha explicat que durant avui i demà a Madrid i Barcelona, la missió empresarial japonesa liderada pel president del Comitè per a Europa de Keidanren, Yoshio Sato, mantindrà reunions amb les principals institucions i trobades empresarials a les dues ciutats. “El principal objectiu és identificar noves oportunitats conjuntes en tercers països, analitzar les negociacions de l’acord de lliure comerç entre la UE i el Japó i intercanviar experiències empresarials en els respectius mercats”, ha assenyalat.\nEl president del Comitè per a Europa de Keidanren, Yoshio Sato, ha informat que la delegació japonesa està formada per trenta representants de les divuit empreses més importants del país asiàtic. Va assenyalar, a més, que el Japó i Espanya celebren el 150 aniversari de l’establiment de les relacions diplomàtiques i comercials en 2018 i que CEOE, en estreta col·laboració amb Keidanren, posaran tots els esforços a reforçar encara més els llaços econòmics entre tots dos països.\nL’ambaixador del Japó a Espanya, Masashi Mizukami, va posar en relleu que les relacions bilaterals s’estan reforçant any rere any. En aquest sentit, va esmentar que amb motiu del 150 aniversari de les relacions diplomàtiques entre Japó i Espanya en 2018 se celebraran diverses activitats commemoratives, organitzades conjuntament per institucions i entitats publicoprivades, en què esperen poder comptar amb la presència de S.M. El Rei Felip VI.\nTrobada Empresarial Espanya-Japó\nDesprés de l’audiència reial, la delegació japonesa va mantenir una trobada empresarial a la seu de CEOE, per analitzar les negociacions del futur acord econòmic UE-Japó, així com les experiències d’empreses espanyoles i nipones en ambdós països i la cooperació en tercers mercats.\nVan inaugurar la reunió el vicepresident de la CEOE, president de la Comissió de Relacions Internacionals de la patronal espanyola i president de Foment del Treball, Joaquim Gay de Montellà; el director executiu d’Invest in Spain de l’ICEX, José Carlos García de Quevedo; la directora general de la Cambra de Comerç d’Espanya, Inmaculada Riera; el president del Comitè per a Europa de Keidanren, Yoshio Sato; i l’ambaixador del Japó a Espanya, Masashi Mizukami.\nGay de Montellà CEOE va destacar que amb uns intercanvis comercials que van superar els 6.000 milions d’euros l’any passat, Japó s’ha convertit en el nostre segon major client i proveïdor asiàtic, només per darrere de la Xina. Va indicar que al costat de la importació de cotxes i béns d’equip japonesos d’alt nivell tecnològic, també s’ha observat la creixent exportació de productes espanyols relacionats amb l’agroalimentació, automoció, moda i salut. Així mateix, ha posat èmfasi en les nombroses col·laboracions tecnològiques que estan duent a terme empreses i institucions científiques i tecnològiques japoneses i espanyoles en àmbits d’interès comú, com l’energia, nanotecnologia o nous materials; així com en turisme, salut i cooperació en tercers mercats. Gay de Montellà ha recalcat que a Espanya es donen les condicions perquè els inversors nipons facin del nostre país un dels seus destins preferents d’inversió.\nAcord de lliure comerç UE-Japó\nEl vicepresident de CEOE va expressar la seva satisfacció pel comunicat fet avui per la UE i el Japó, en el qual s’anuncia la conclusió de les negociacions comercials de l’acord de lliure comerç UE-Japó. No obstant això, encara queden aspectes tècnics que hauran de perfilar en els propers mesos.\nSobre aquesta qüestió van parlar més en profunditat el president del Comitè Asiàtic de CEOE, Tomás González i el seu homòleg al Subcomitè de Planificació i Coordinació del Comitè per a Europa de Keidanren i vicepresident de Hitachi, Akira Shimizu. Al seu torn, el president de Mitsubishi Espanya, Kiyoshi Azuma, va analitzar la possible cooperació empresarial bilateral en tots dos mercats i representants d’importants empreses espanyoles i japoneses van parlar de la seva experiència en els dos països. Finalment, va clausurar l’acte el director general de Casa Àsia, Ramón María Moreno.


Una experiència refrescant a La Garrotxa - Vol de Coloms\nL'estiu és el moment per llançar-nos de cap a les aventures: al matí, us aconsellem de fer un viatge pel cel a vista d'ocell, i a la tarda, us podeu convertir en exploradors dels boscos garrotxins!\nPerò, ara que ha arribat l'època més calorosa de l'any, és important fer plans en què estigui inclosa una bona remullada. La platja no és l'única opció: a la Garrotxa hi trobareu desenes de gorgues on banyar-vos i passar el dia amb els vostres fills, amics o parella. Avui us aconsellem tres de les gorgues que podreu trobar a prop de Vol de Coloms.\nMolí d'en Murris: Prop de les Planes d'Hostoles, el gorg del Molí d'en Murris és una de les piscines naturals amb aigues cristal·lines més boniques de la zona.\nSalt del Brull a Talaixà. Tot i ser de les gorgues més freqüentades, val la pena fer un lloc a l'agenda per visitar-la. Prop de la gorga hi trobareu l'ermita de Sant Aniol d'Aguja, que data del s. XI.\nGorga de Riudaura: També coneguda com a "la Surita", és l'opció ideal si aneu amb nens. Podeu deixar el cotxe al poblet de Riudaura i fer una petita excursió fins arribar al gorg.\nPassar el dia a la Garrotxa promet ser grandiós però, si l'acompanyeu amb un vol en globus, serà extraordinari!\nDescobriu els nostres packs en aquest enllaç i viviu una experiència que us farà volar!


Holiday Inn Express Los Angeles LAX Airport Los Angeles (CA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n8620 Airport Boulevard, LAX – Aeroport Internacional de Los Angeles, Los Angeles (CA), Estats Units, 90045 - Veure al mapa\nAquest hotel es troba a prop de l'aeroport internacional de Los Angeles i a poca distància amb cotxe del centre de la ciutat. Ofereix servei de trasllat gratuït a l'aeroport les 24 hores del dia i disposa d'una botiga de regals i d'habitacions modernes. El Holiday Inn Express Los Angeles LAX Airport disposa d'una piscina exterior i ofereix de manera gratuïta un bufet d'esmorzar. També podeu fer ús de la cafetera de l'habitació. El LAX Airport Holiday Inn Express és un establiment per a no fumadors que es troba a poca distància amb cotxe de les luxoses botigues de Rodeo Drive, del parc Disneyland o de la zona de Venice Beach. Els Universal Studios i el centre de convencions de Los Angeles també són fàcilment accessibles.\nTots els tipus de viatgers (203) Viatger de Negocis (58) Parelles (57) Viatgers en solitari (42) Famílies amb infants petits (21) Famílies amb infants grans (14) Grups (12)\nTots els tipus de viatgers (884) Parelles (396) Viatgers en solitari (188) Famílies amb infants petits (117) Famílies amb infants grans (77) Grups (101)


EXHIBICIÓ DE SALT D’ALÇADA TARRAGONA 2017 | Atletisme Català\nInici General EXHIBICIÓ DE SALT D’ALÇADA TARRAGONA 2017\nEXHIBICIÓ DE SALT D’ALÇADA TARRAGONA 2017\nEl proper diumenge 7 de setembre, se celebrarà la primera Exhibició de Salt d’Alçada Tarragona 2017, organitzada per l’Ajuntament de la ciutat en el marc dels actes promocionals dels XVIII Jocs del Mediterranis Tarragona 2017. L’esdeveniment atlètic es realitzarà a la plaça de la Font de Tarragona i està prevista la participació de la recent campiona d’Europa Ruth Beitia. També altres atletes de reconegut prestigi com els catalans Marta Segarra, Carles Triadó, Miquel Vélez, Lemen Fatty, Marc Sánchez i el saltador canari Simón Siverio. | La jornada atlètica començarà a les 17’00 hores amb una sessió tècnica dirigida als nens i a les 18,00 hores començarà l’exhibició dels especialistes.


Canvia de mans l'empresa fabricant dels icònics panots flor de Barcelona\nEl característic panot flor de Barcelona es va començar a posar a principis del segle XX. © V. Zambrano\nPer Cristina Martín Valbuena | 19 Jan 2021\nEl grup empresarial Cementos Molins adquireix el 76% de les accions d'Escofet 1886, empresa especialitzada en paviments i mobiliari urbà\nCementos Molins ha reforçat el seu negoci amb l’adquisició de les participacions dels dos principals accionistes familiars d’Escofet 1886, passant de tenir el 37% de les accions al 76%. L’objectiu d’aquesta operació és accelerar el creixement del grup industrial, amb una amplia trajectòria en el sector de la construcció, i afavorir les sinergies comercials i industrials entre totes dues companyies, amb una relació que es remunta a l’any 1989, quan Molins va comprar el 25% de la societat.\nAmb seu a Martorell, Escofet 1886 compta amb gairebé 135 anys d’història, molt vinculada a Barcelona, que ha estat el seu gran aparador. La companyia de paviments i mobiliari urbà va iniciar la seva estreta relació amb la ciutat l’any 1906, quan va començar a produir els panots en forma de flor que van servir per pavimentar els carrers de l’Eixample i que avui són un símbol de la ciutat.\nPerò aquesta no és, ni de molt, l’única empremta que l’empresa ha deixat a la ciutat. També és l’artífex del panot Gaudí, que de l’interior de La Pedrera va passar a decorar les voreres del Passeig de Gràcia, i del panot que es va dissenyar per la reforma de la Diagonal, característic per les seves fulles de plàtan.\nA l’esquerra, el panot Gaudí i, a la dreta, el panot Diagonal. © Lídia Carbonell\nLa ruta d’Escofet per Barcelona arriba fins a La Rambla, amb el paviment Ona, que imita el moviment del mar, i el Mosaic de Joan Miró. A més de vestir l’artèria més famosa de la ciutat, aquest va ser el punt d’inflexió en la trajectòria de l’empresa, que, a partir d’aquest moment, al voltant dels anys seixanta, va passar a produir per a tot el món, cobrint els passeigs marítims i places de moltes ciutats amb el mateix paviment que s’havia estrenat a La Rambla.\nEl Mosaic de Joan Miró i el paviment que Escofet va fabricar per La Rambla. © Vicente Zambrano González\nMés enllà dels panots\nL’evolució de les tendències artístiques i arquitectòniques de Barcelona ha anat de la mà d’Escofet, amb qui han col·laborat la majoria d’arquitectes i artistes de la ciutat. La llista inclou noms tan rellevants com Antoni Gaudí, Lluís Domènech i Montaner, Joan Miró, Enric Miralles o Toyo Ito. La seva contribució a la companyia no només ha servit per decorar el terra d’edificis com La Pedrera i els carrers de la ciutat sinó que també ha permès treballar les façanes d’alguns dels seus edificis, amb aportacions al World Trade Center, la Sagrada Família i el One Ocean de Port Vell, i el seu mobiliari urbà.\nEscofet també ha treballat les façanes d’edificis més contemporanis, com la del One Ocean, al Port Vell.\nLa divisió de mobiliari urbà és la que predomina actualment a Escofet 1886, que té una plantilla de 88 treballadors i una facturació de 14 milions d’euros. Un exemple són els característics bancs que Toyo Ito va idear per l’exterior del recinte de Gran Via de Fira de Barcelona, que s’han convertit en un dels trets d’identitat de l’arquitecte japonès i que s’han exportat des de L’Hospitalet de Llobregat fins a moltes altres ciutats del món, com Puebla (Mèxic).\nBancs ideats per Toyo Ito pel recinte Gran Via de Fira de Barcelona, a L’Hospitalet de Llobregat.


De nou... Can Josep: Encara no practico les matemàtiques\nHola. Em fa mandra practicar les matemàtiques. Això és degut a que no em sé la teoria. És, doncs, o mollor dit considero necessari fer-me uns apunts reduïts de la teoria, que ocupa unes cent cares amb alguns exemples i estudiar-los. TInc tot l'agost de temps i podré practicar al setembre, suposo.\nEl metge em va veure bé. No em va modificar la pauta ni es va mostrar molest per els canvis introduïts per els seus companys a urgàncies. Hem quedat pel dia cinc de setembre de cara a una posible reajustamenta de la pauta donada la casualitat de l'inici, el dia 12 del semestre.\nPersonalment considero que em tocarà la Etumina que aplaca molt... però no us penseu, en principi, i per a les activitats qeu duc aterme ara com ara l'Etumina no aplaca pas tant.\nM'haig de procurar abans, i també aquest mes d'Agost un horari i una dieta. A la UB ens deien que esmorzéssim només cafè sol. Ni llet ni sucre. PErò jo que esmorzava a les tres em faia uns bons entrepans abans d'anar caminant a agafar el tren al poble del costat com ja us havia explicat ino es notava.\nEm sembla que esmorzart cafè am llet solsament no és recomanable. EM sembla que sopo massa i per això no tinc gana al matí hehe\nPublicat per Joanna. a dijous, de juliol 26, 2012\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, Medicina, Reflexions, Serveis públics, UB, UOC, UPC


L'Ajuntament d'Abrera promou la cultura emprenedora amb el programa escolar CuEmE\nEnguany Abrera participa per primera vegada en el projecte ‘Cultura emprenedora a l'escola’ (CuEmE). Aquest programa serveix per treballar l’autonomia, la iniciativa personal i l’emprenedoria a 5è de primària. Durant el curs escolar, l'escola i els alumnes que hi participen creen i gestionen una cooperativa. El dimecres 20 de febrer van visitar l'Ajuntament els “equips directius” de les tres cooperatives que estan en marxa, que han sol·licitat el NIF de la seva empresa.


El nou mapa de les terrasses: les artèries on serà més car posar taules al carrer El nou mapa de les terrasses: les artèries on serà més car posar taules al carrer – Tot Barcelona | Notícies i Informació d'actualitat a Barcelona\nMeritxell M. Pauné 20/12/2019 9:53 pm\nLes terrasses de Barcelona començaran l’any amb un rebut municipal disparat. El ple de Barcelona ha aprovat aquest divendres un important encariment de la taxa que paguen bars i restaurants per treure al carrer taules i cadires. Un nou mapa de preus fixa què haurà de pagar cada establiment, en funció del carrer on està situat i dels guanys estimats per cada zona. A partir de l’1 de gener el cost d’una taula amb 4 cadires (2,25 metres quadrats de vorera) oscil·larà entre 3,51 euros i 0,18 euros al dia, mentre que fins ara es pagaven entre 1,05 i 0,17 euros.\nLa nova classificació té 6 categories, com mostra el següent mapa. La revisió dels carrers adscrits a cada preu fa que hi hagi bars que saltin d’una categoria molt baixa a les primeres posicions –com li passa a part de la Rambla del Raval– i això provoca els augments de més del 863% que denuncia el sector. És el cas, per exemple, de la plaça Reial i la Boqueria. Els negocis en zones vulnerables, per exemple al Besòs, passaran a ser de categoria 5 i pagaran la tarifa més baixa.\nMapa de la nova taxa de terrasses de Barcelona / Ajuntament de Barcelona\nEl Gremi de restauració s’hi ha oposat frontalment, tot i que el suport d’ERC a l’ordenança ha moderat un terç la pujada que originàriament volia aplicar el govern municipal. El sector ja ha advertit que els locals més afectats es veuran abocats a pujar preus i el client acabarà pagant més cara la cervesa, cafè o àpat que consumeixi a l’aire lliure. Als espais amb més pressió turística –on es dispara més la taxa–, la factura serà determinant per la fugida definitiva del client local. El nou mapa també influirà en el paisatge de la perifèria, perquè les franquícies i inversors tindran més al·licients per obrir-hi locals amb terrassa.\nLes terrasses més cares\nLes artèries prèmium encapçalen la llista de preus i formen la categoria zero, una denominació que ja deixa entreveure el seu tracte diferencial. Només sis espais en formen part: el passeig de Gràcia, la rambla Catalunya, la plaça Catalunya, la Rambla, el mercat de la Boqueria i la plaça Reial. Al mapa es poden veure clarament en color gris fosc. En aquestes vies cada taula costarà 105,30 euros al mes.\nLa segona zona més cara, la categoria 1, és força més extensa i inclou les àrees més populars d’oci de la ciutat. De Ciutat Vella, en formen part tot el barri Gòtic i el Born, a més de l’entorn del mercat de Santa Caterina. També són de la segona categoria més cara la franja central de l’Eixample –d’Enric Granados a Roger de Llúria–, els Jardinets de Gràcia i el tram noble de la Diagonal –de Francesc Macià a la Casa de les Punxes–, a més del front litoral des de Colom fins a la Mar Bella i l’avinguda Gaudí sencera. La taxa aquí serà de 70,20 euros al mes per cada taula amb 4 cadires.\nEls grans clàssics de l’oci barceloní\nLa categoria 2 completa el pòdium i s’aplica a la resta d’espais centrals de l’oci barceloní. Inclou la Barceloneta, l’entorn de la Ciutadella, la major part del Raval i el nord de la Ribera –del carrer Princesa cap amunt–. Queden exclosos el Forat de la Vergonya i el Raval sud, on es pagarà una taxa inferior per dinamitzar uns carrers molt castigats per la inseguretat. També formen part d’aquesta categoria, en color rosat, l’entorn de 4 places fràgils del barri Gòtic amb menor èxit turístic: Teatre, Mercè, Tranginers i Vuit de Març.\nTambé en formen part la segona corona de l’Eixample –fins al carrer Urgell i el passeig Sant Joan– i l’entorn de la Sagrada Família, les places més populars de Gràcia –Sol, Revolució, Virreina…–, les Glòries, el Paral·lel, la zona firal de Montjuïc i el Poble Espanyol, l’avinguda Mistral de Sant Antoni, tot Galvany i el tram alt de Diagonal. També als barris de tradició obrera, en aquells punts on hi ha més tradició d’anar de bars: la Rambla del Poblenou, la plaça Osca de Sants, el carrer Blai del Poble-Sec i el tram final del litoral fins al Fòrum. En tots aquests indrets les terrasses pagaran 41,58 euros mensuals per taula.\nLes 3 categories inferiors\nLa resta de la ciutat pertany a les categories 3 (verd), 4 (blau) i 5 (groc) i són espais on hi ha menys tradició d’oci al carrer. Els barris més densament poblats i els cascs antics són, en línies generals, el gruix de la categoria 3. Per exemple en formen part els extrems est i oest de l’Eixample, els carrerons de la Vila de Gràcia i tot Gràcia la nova, el Poblenou vell, el casc antic de Sant Gervasi, les Corts i Sarrià, quasi tot Pedralbes i el Baix Guinardó.\nDestaquen també algunes illes verdes, que també coincideixen amb racons emblemàtics i les artèries comercials de la perifèria: l’entorn del Camp Nou, la plaça Eivissa i rodalies, el carrer de Sants i el tram sud de la Gran Via, el carrer Pere IV, el parc del Clot i el carrer Rogent, el passeig Fabra i Puig fins a Virrei Amat, la Maquinista i l’antic Heron City… A aquesta categoria li correspon una taxa mensual per taula de 21,60 euros.\nDe color blau, és a dir, la segona categoria més barata (11,88 euros al mes), és molt heterogènia. Inclou àrees residencials benestant sense tanta tradició d’oci –Maternitat i Sant Ramon, la Bonanova…–, però també barris de carrerons massa estrets per posar-hi gaires terrasses –Camp de l’Arpa, Guinardó, nord de Sants i el Poble-Sec– i zones d’alta afluència laboral com el passeig de la Zona Franca i el [email protected] També són blaves les principals artèries de Nou Barris –Valldaura, Via Júlia, Pi i Molist…–. El que queda de Barcelona és la categoria més barata de terrasses: 5,40 euros al mes per taula. Sant Andreu, Nou Barris, el Besòs, el Carmel, Vall d’Hebron, la Bordeta i la Marina són alguns dels barris que inclou.\nMario 22/12/2019 1:09 am\ntota una colla de poca soltes a la poltrona, amb ganes de destrossar la restauració, si tots els bar les treiessin, se acababa rapid la sopa dels lladres


Rufián, a Asens: «Vagi a la presó a criticar Junqueras a la cara» - Diari de Girona\nRufián, a Asens: «Vagi a la presó a criticar Junqueras a la cara»\nEl cap de llista d'En Comú Podem havia assegurat que Junqueras «no és el líder d'esquerres que esperàvem»\nGabriel Rufián va carregar contra Asens durant un míting a Barcelona. europa press\nGabriel Rufián va carregar contra Asens durant un míting a Barcelona.\nEl cap de llista d'En Comú Podem al Congrés per Barcelona, Jaume Asens, i el número dos d'ERC a las eleccions generals, Gabriel Rufián, van protagonitzar un enfrontament per les crítiques del primer al líder dels republicans, Oriol Junqueras. Així, Rufián va lamentar les crítiques que el candidat dels comuns va llançar al seu partit i el seu líder i el va instar a «anar a la cel·la de Soto del Real i dir-l'hi a la cara». Ho va dir en un acte de campanya d'ERC a Montjuïc, després que Asens carregués contra ERC per considerar-lo inconsistent en el seu missatge i perquè va opinar que Junqueras «no és el líder d'esquerres que els comuns esperàvem».\nConcretament, en una entrevista a Rac 1, el candidat dels comuns va dir que «no he vist en Junqueras la persona d'esquerres que m'imaginava que era», i el va responsabilitzar que no hi hagués un pacte de govern a l'Ajuntament de Barcelona entre Ada Colau i ERC.\nRufián va replicar que ERC no acceptarà «ni mitja lliçó ni dels comuns ni de Podem», i va considerar que és Podem i no ERC qui realment té problemes per enviar un missatge unificat i clar tant a Catalunya com a la resta d'Espanya . «Hi ha el Podem d'Errejón, el Podem d'Iglesias, el Podem de Bescansa i el Podem de Teresa Rodríguez», va assegurar, per la qual cosa va demanar a Asens que miri els problemes del seu espai polític abans que els d'ERC.\nTambé va acusar els comuns d'haver fet «la vida impossible a la Marta Sibina», diputada d'En Comú Podem a l'actual legislatura al Congrés, i Rufián ho va atribuir al fet que Sibina portava un llaç groc de suport als empresonats i defensava que els presos independentistes són presos polítics.\nPer contra, Rufián va insistir a no voler respondre a les crítiques a ERC que li arriben de la campanya de JxCat i la seva candidata Laura Borràs: «Tot el respecte i la sort del món per a l'espai convergent a les generals».


Hisenda acusa el Govern català d'amagar 1.318 milions d'euros de despesa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nHisenda acusa el Govern català d'amagar 1.318 milions d'euros de despesa\nLa Generalitat assegura que l'Estat desvia un conflicte entre les entitats estadístiques espanyola i europea\nefe | madrid | barcelona 22.10.2015 | 11:55\nAndreu Mas-Colell zipi/efe\nCatalunya va ocultar despeses per un total de 1.318 milions d'euros que l'Estat va imputar a l'últim any comptable obert (2013), si bé ara les autoritats estadístiques nacionals i Eurostat han conclòs que és millor imputar-los a l'any 2015, segons el ministeri d'Hisenda.\nArran d'això, Hisenda ha decidit obrir una auditoria a totes les autonomies i ajuntaments per comprovar els comptes i investigar si poden existir més despeses ocultes, segons fonts del ministeri. Hisenda assegura que l'objectiu de dèficit del 4,2% del PIB compromès amb la CE per al conjunt de les administracions el 2015 no es veurà afectat per les noves dades.\nEn concret, Catalunya ha informat d'un augment de la despesa de 1.318 milions a causa d'inversions en carreteres i centres penitenciaris. Hisenda indica que inicialment s'havien registrat en les dades del 2013 les despeses corresponents a diversos contractes de col·laboració público-privada signats en anys anteriors per la Generalitat de Catalunya i que les autoritats estadístiques no han conegut fins aquest any.\nEl ministeri explica que, segons el criteri utilitzat en ocasions anteriors, aquestes despeses es van imputar a l'exercici 2013, últim any en el qual no s'havien tancat les dades definitives de comptabilitat nacional, amb independència dels exercicis en els quals efectivament es van produir.\nEl ministeri ha informat d'aquests fets després que Eurostat hagi revisat les seves dades sobre Espanya, que va tancar el 2014 amb un dèficit del 5,8 % del seu PIB, exclosa l'ajuda pública destinada a la banca, i amb el 5,9 % si s'inclou aquesta en el càlcul, així com amb un nivell de deute públic del 99,3%.\nPer la seva banda, la Generalitat va lamentar que el dèficit del 2015 s'hagi incrementat per "decisions sobre criteris de comptabilitat" aplicats a despeses anteriors al 2011, i "deplora" que l'Estat "desviï" cap a Catalunya un conflicte entre les entitats estadístiques espanyoles i Eurostat.\nEn un comunicat, el departament d'Economia i Coneixement de la Generalitat "deplora" que l'Estat "desviï el que és un conflicte de la Intervenció General de l'Estat (IGAE) amb Eurostat cap a Catalunya".


Els 5 de Garbiñe Muguruza - Entrenosotros | Consum\nPer la realització d’este reportatge, Garbiñe Muguruza i Consum entreguen 500 € en aliments a la Associació Protectora d’Animals Sant Antoni de Xàbia.\nGarbiñe Muguruza és una de les tenistes espanyoles més destacades en l’actualitat. De pare espanyol i mare veneçolana, Garbiñe va començar a jugar a tenis amb quatre anys a la seua Veneçuela natal. Dos anys després es va traslladar a Barcelona, on va continuar formant-se en l’acadèmia de Sergi Bruguera. Els seus èxits esportius més importants van ser les victòries en Roland Garros l’any 2016 i en Wimbledon en 2017, i a més ha guanyat dos subcampionats (Wimbledon 2015 i Obert d’Austràlia 2020) i cinc tornejos de la WTA. En 2017 va ser la número 1 mundial, va ser nomenada «Jugadora de l’Any» en els Premis WTA i ITF i nominada a «Esportista de l’Any» en els Premis Laureus.\nNo puc viure sense ella. Si per a tots els éssers vius l’aigua és imprescindible per a viure, per als esportistes professionals encara és més important. L’aigua et dona vida i no ens podem permetre el luxe d’estar deshidratats ni un minut. M’encanta l’aigua mineral perquè, a més, aporta minerals extra.\nOUS, CREÏLLES Y CEBA\nVan junts perquè són els ingredients per a un dels meus plats preferits. Passe molts controls i anàlisis mèdiques per a vore quins aliments ajuden o perjudiquen el meu rendiment. Gràcies a Deu puc continuar fent-me totes les truites de creïlles que vulga. Quan em quede en cases i no en hotels m’encanta poder cuinar, i la truita de creïlla és un d’eixos plats que no em falten.\nSempre oli d’oliva verge, i si pot ser espanyol, millor. Sempre em fixe en els restaurants. Però sobretot en prenc per tots els antioxidants que aporta, perquè m’ajuda a reduir radicals lliures del cos, i així puc recuperar millor la musculatura després de la fatiga de la competició.\nALVOCAT I QUINOA\nM’agrada molt l’alvocat. Solc desdejunar moltes vegades alvocat amb una torrada. A més, també m’aporta molts antioxidants. O siga, que és com l’aliment perfecte: m’ajuda a recuperar-me físicament, m’assacia i m’assenta molt bé. El mateix sobre la quinoa, en prenc per tota la proteïna que m’aporta.\nÉs el meu xicotet premi després d’una jornada dura de treball. M’encanta el xocolate negre i busque noves marques orgàniques a cada país que vaig. N’hi ha tot un món, ahí fora!\nEscriba el número 312075


Guerra de Filipines (1895-1898) | Cabanes - Alt Empordà\nGuerra de Filipines (1895-1898)\n05/03/2016 by Antònia Gimbernat\tDeixa un comentari\nA hores d’ara no tenim cap document que acrediti que algun cabanenc va participar en aquesta guerra. Només sabem que Joan Aguer i Sabater va participar a la guerra de Filipines i que per aquest motiu se’l coneixia pel malnom “filipines”.\nJoan Aguer Sabater (Cabanes, 1877_? ) era fill de Climent Aguer Garriga i de Manela Sabater Quintana. El maig de 1900, Joan es va casar amb Caterina Mallau Cels, d’Ordis\nEl 1898, l’entrada dels Estats Units d’Amèrica en la guerra d’Espanya contra els independentistes de Cuba i Filipines consuma la pèrdua de les últimes colònies. Pel tractat de París, Cuba s’independitza i Puerto Rico i Filipines esdevenen protectorats nord-americans. Les pèrdues humanes de la guerra són enormes. També ho són les econòmiques, en dissipar uns mercats colonials segurs. La fallida aboca a la crisi de l’Estat i a l’aparició d’un corrent regeneracionista espanyol. A Catalunya marca la presa de consciència de la burgesia industrial i l’arrencada definitiva del catalanisme polític.\nLa pau va ser signada a París el 10 de desembre de 1898. Pels tractats de pau Espanya cedia Puerto Rico, les Filipines i l’illa de Guam als Estats Units que hi establiria un protectorat i va abandonar Cuba, que es convertiria en una república independent sota el protectorat/ocupació dels Estats Units, amb la consegüent frustració dels líders independentistes cubans.\nA: blogs.sapiens.cat – Amiguet, Teresa. El ocaso del imperio español (La Vanguardia, 1/05/2013)\nMalgrat que la signatura del tractat de pau no es faria fins al mes de desembre a París, la repatriació dels soldats va començar tot seguit. Des de setembre, la premsa gironina ens en dona noticia. La tropa arriba malalta i desfeta. El Diari de Girona del 25 de setemhre informa de la presencia de grups de senyores que donen menjar i beure i guareixen els soldats.\nA: Victor Gay, Josep. Efectes de la crisi de 1898 a Girona. Revista de Girona, 190 (1998)\n1898. El sitio de Santa Cruz de la Laguna. Información y dibujos: Jose Mª Fabregat Palleja\nBarbarà, Joan. Els últims gironins de Filipines. Revista de Girona, 276 (2013)\nDossier. Ressons de 1898 a Girona. Revista de Girona, 190 (1998)\nFlores Thies, Jesús. Los repatriados de Filipinas. A. Revista de Cultura Militar, 13 (1999)\nLa gesta de Baler | Resumen de la Batalla del Sitio de Baler\nNuestra marina. La Vanguardia, 17/05/1898\nReglas higiénicas prácticas para el uso de las tropas, especialmente europeas, de este ejército que se encuentra en campanya. Dirección subinspección de Sanidad militar del ejército de Filipinas. Manila, 1896\nCategories: Segle XIX | Tags: Guerra de Filipines, guerres, soldats | Permalink.


El Cinema Rambla de l'Art projectarà la reestrena de la pel·lícula «El chico» de Charles Chaplin amb motiu del seu centenari - Revista Cambrils\nEl Cinema Rambla de l'Art projectarà la reestrena de la pel·lícula «El chico» de Charles Chaplin amb motiu del seu centenari\nPublicat el Dijous, 11 de febrer de 2021 10:58h\nCartell de la reestrena de la pel·lícula "El chico" que enguany compleix 100 anys | Cedida\nA partir de demà divendres, 12 de febrer, el Cinema Rambla de l'Art projectarà la reestrena de la pel·lícula "El chico" (The kid) de Charles Chaplin que, aquest passat 6 de febrer, va complir 100 anys des de la seva primera projecció en una sala de cinema d'Estats Units. El film rejoveneix amb una versió restaurada de la cinta original en 4k i que s'ha reestrenat a una vuitantena de cinema d'arreu de l'Estat de la mà de la productora i distribuïdora catalana A Contracorriente Films. Aquesta mítica pel·lícula del cinema mut va ser el primer llargmetratge de Chaplin en la seva filmografia oficial i també va ser la primera en la què l'autor va barrejar la comèdia i el drama. "El chico" també va ser la primera pel·lícula en llançar a l'estrellat un actor infantil, James Coogan, que co-protagonitza la cinta amb Chaplin.\nLes projeccions al Cinema Rambla de l'Art són les següents: divendres 12 de febrer a les 18 hores; dissabte 13 de febrer a les 16.30 hores; diumenge 14 de febrer a les 18.15 hores; dilluns 15 de febrer a les 17.30 hores; dimarts 16 de febrer a les 20.15 hores; dimecres 17 de febrer a les 18.30 hores i dijous 18 de febrer a les 20.30 hores.


Ens em mudat a adoquin.org: NOVA ASSOCIACIÓ CULTURAL “L’ESCOLA DEL CABANYAL”\nDesprés de molt d’esforç i no pocs mal de caps per fi inaugurem el Centre Cultural l’Escola del Cabanyal, on podreu gaudir d’una amplia oferta cultural (exposicions, tallers, xerrades, recitals de poesia…) L’Escola del Cabanyal es una associació que naix amb l’intenció d’oferir un espai on es done cabuda a qualsevol manifestació artística, social o cultural.\nEns trovem al C/ Progrés 159 (prop de l’estació del Cabanyal i del mercat, perpendicular a l’avinguda del Mediterrani)\nPer a contactar amb nosaltres podeu donar-vos de alta en aquesta red social o manar un e-mail a cafrepe@bbaa.upv.es\nEsperem la vostra visita i les vostres propostes!!\nAnónimo 13 de noviembre de 2009, 4:52\nnueva asociacion pero no son libertarios ni solidarios,ni siquiera es un espacio politico,cuando ni se preocupan por la problematica del barrio del cabanyal,es un espacio en el que se hacen talleres y kafetas para poder pagarse los gastos del local,alquileres,agua,luz... no me parece muy acorde que salga este espacio publicado en este tipo de paginas,puesto que no comparten nada politicamente.\nAnónimo 13 de noviembre de 2009, 16:05\nEntiendo un poco lo que quieres decir,ya que conozco la gente e este sitio,si es cierto que pagan alquiler,mas no un alquiler economico,sino los 500 euros,para eso tendran que hacer muchas actividaes y cafetas para pagar tanto dinero.Esta claro que lo podian haber hecho en otro sitio mas economico o sencillamente ocupar un sitio,en este emblematico barrio de valencia,no sera por casas vacias,en nuestro querido barrio\nAnónimo 18 de febrero de 2010, 22:40\nAixí que portar propostes culturals al barri no es preocupar-se del barri, i obrir un espai on està garantida la continuitat? i se la seu de la segona trovada de col·lectius del cabanyal? i oferir enseñament a preus populars? Hi han moltes maneres de defendre el barri i totes molt dignes, encara que pareix que també hi han caps quadrats


Tribuna 2013-2014 – Pàgina 2 – Tribuna d'Arqueologia\nCategoria: Tribuna 2013-2014\nTribuna d’Arqueologia 2013-2014 “Intervencions arqueològiques a la pedrera romana del Mèdol (Tarragona)”\n28 Febrer 2014 18 Octubre 2017 xarxesLeave a comment\nConferència “Intervencions arqueològiques a la pedrera romana del Mèdol (Tarragona)”\nPalau Marc (Rambla Santa Mònica, 8, Barcelona), 5 de març de 2014, 19:00h\nConferenciants: Anna Gutiérrez i Jordi López\nModeradora: Isabel Rodà\nLa pedrera del Mèdol és la més gran i també la més coneguda de l’extensa llista de pedreres del l’antic territori de Tàrraco. Inclosa en la llista de monuments de Patrimoni Mundial per la UNESCO, l’any 2013 ha estat objecte d’un projecte de rehabilitació en el marc del qual s’hi ha efectuat una completa topografia i s’hi han fet, per primer cop, un seguit de sondejos arqueològics. Es presentaran els resultats que aporten dades noves que ajuden a tenir una visió més exacta de com funcionava aquesta enorme pedrera d’on sortí gran part de la matèria primera per construir els grans monuments de Tàrraco.\nQuin balanç feu de les intervencions dutes a terme al Mèdol?\nMolt positiu! D’entrada, es tracta de la primera vegada que es duen a terme excavacions arqueològiques, encara que d’una extensió molt limitada, a l’interior del Clot del Mèdol, cosa que ja de per sí és un gran pas endavant, però a més els resultats obtinguts han superat les nostres expectatives en tots els sentits, i ens han permès obtenir dades de primera mà sobre punts concrets de la pedrera que ens aclareixen, no només aspectes cronològics, sinó també com funcionava la pedrera romana a nivell organitzatiu. Però, a més, també per primer cop, tenim una planimetria detallada de tots els fronts de pedrera, tant del Clot i la zona que quedà al descobert arrel de l’incendi de 2010, com de les àrees a oest i nord del Clot, que encara amaguen nombrosos fronts d’extracció que també formen part d’aquesta pedrera tan gran que és el Mèdol.\nAlguna troballa singular o aspecte que destaqueu?\nUf, val a dir que hem tingut unes quantes sorpreses i es fa difícil triar-ne una… Potser el que no ens esperàvem gens era el gran volum de resquills, blocs trencats i dipòsits de restes de talla en general que cobreixen el sòl de treball de la pedrera, que es troba a 4 metres per sota el nivell actual, cosa que implica un major volum d’extracció de pedra del què fins ara es calculava. A més, ara sabem que la zona central del Clot ja tenia l’aspecte amb què ara el coneixem (una gran espai profund amb l’Agulla al centre) a l’entorn del canvi d’era gràcies la datació per C-14 de restes trobades a la base de l’Agulla.\nQuè aporta la pedrera del Mèdol al coneixement de la Tàrraco romana?\nDoncs molt! No hem d’oblidar que d’aquí en sortí la major part de la pedra per construir la ciutat i que, per tant, el lligam entre aquesta pedrera i la ciutat és molt estret. Entendre bé com funcionava i es gestionava el treball d’aquesta pedrera així com identificar els mecanismes a través dels quals els blocs arribaven al seu destí és una peça fonamental per entendre una part molt important de l’explotació dels recursos naturals del territorium de Tàrraco i, en aquest cas, d’una matèria prima (la pedra) fonamental per el desenvolupament urbà i la monumentalització d’una ciutat que, pel seu estatus de capital provincial, necessitava uns edificis i infraestructures adequades a la seva categoria.\nTribuna d’Arqueologia 2013-2014 “El jaciment dels Estinclells (Verdú, l’Urgell), una fortalesa ilergeta del segle III aC. Nova recerca a partir del Camp d’Experimentació de la Protohistòria (C.E.P.)”\n14 Febrer 2014 18 Octubre 2017 xarxesLeave a comment\nConferència “El jaciment dels Estinclells (Verdú, l’Urgell), una fortalesa ilergeta del segle III aC. Nova recerca a partir del Camp d’Experimentació de la Protohistòria (C.E.P.)”\nPalau Marc (Rambla Santa Mònica, 8, Barcelona), 19 de febrer de 2014, 19:00h\nConferenciants: David Asensio, Ramon Cardona, Jordi Morer, Josep Pou, Oriol Saula, Natàlia Alonso i Dani López\nModerador: Joan López\nEls Estinclells suposen per a la ilergècia un exemple excepcional d’un poblat ibèric del segle III aC. La interpretació de les restes ve afavorida per la constatació d’una sola fase d’ocupació amb un abandonament força coherent i homogeni a l’entorn del 200 aC, amb molta segureta relacionat amb els esdeveniments històrics de la Segona Guerra Púnica. Nivells d’incendi, cases tapiades, defenses ben organitzades i estructurades (muralla, fossat), una bassa i canalitzacions d’aigua, un taller de premsat de vi i oli únic al món ibèric peninsular, ens parlen d’un moment històric complex per a la població indígena de les terres de Lleida. La municipalitat dels terrenys ha permès crear en un espai annex al jaciment, un Camp d’Experimentació de la Protohistòria (CEP), amb l’objectiu de consolidar la recerca històrica de l’antiguitat a partir de l’arqueologia experimental.\nQuin és l’interès de visitar un jaciment com la fortalesa ibèrica dels Estinclells a Verdú?\nEn primer lloc aquest jaciment ens permet conèixer una miqueta més la implantació en el territori del poble ilerget per l’actual zona de ponent de Catalunya. Els Estinclells, juntament amb el jaciment encara en fase incipient d’excavació del Tossal de la Pleta/Castellsalvà (Belianes) excavat pel mateix equip, permeten ampliar el coneixement de l’urbanisme i la cultura ibèrica a la zona de Lleida al costat de jaciments ja clàssics com els Vilars d’Arbeca i el Molí de l’Espígol de Tornabous. Dins aquest conjunt d’enclaus patrimonials, la petita fortalesa dels Estinclells aporta la possibilitat de conèixer un assentament d’una sola fase, s. III aC que, a mode de radiografia, ens mostra la vida durant un quart de segle sense afegits previs ni posteriors. En aquest sentit, l’urbanisme del poblat, elements com la bassa, les muralles i defenses, la vaixella ceràmica, el mostreig analític de llavors, carbons i granes, etc, ens aporten una mirada sincrònica del món ilergeta que ens permet entendre millor l’organització social, política i econòmica dels habitants del poblat i, en definitiva, del món ilergeta en general.\nPer què parleu només d’un quart de segle per als Estinclells?\nL’evidència arqueològica ens mostra clarament un abandonament prou sobtat del jaciment a finals del segle III aC. El tapiat de les portes de molts dels recintes, l’incendi accidental o no d’alguns dels espais importants del jaciment ens fan relacionar l’abandonament amb els fets traumàtics de la Segona Guerra Púnica. El jaciment es deshabita quan encara segurament no ha acabat de construir-se i no s’ocupa mai més.\nEn quina fase estan els treballs actualment?\nLes dimensions petites del recinte i les reiterades campanyes d’excavació subvencionades pel Servei d’Arqueologia i Paleontologia des de l’any 2002, a més de la realització de diversos plans d’ocupació, han permès un avenç ràpid de la recerca. Actualment cal encara excavar part del fossat defensiu i part d’un dels vessant. De totes maneres la investigació s’ampliarà a partir d’ara a la part baixa de la fortalesa pel costat oriental, on hi ha una vil·la romana. L’excavació d’aquesta vil·la romana permetrà afegir un element nou al conjunt i permetrà conèixer la zona a partir de l’ocupació romana.\nQuin element us ha sorprès de trobar als Estinclells?\nPer sobre de tot cal destacar la troballa de les cases 15 i 16. L’incendi accidental o no d’aquests dos recintes va permetre conservar fins a la seva excavació les restes d’un taller de premsa ibèric únic al món peninsular. Es tracta d’un conjunt molt ben conservat i in situ format pels elements principals d’un taller de premsat: una base de premsa, un canal de desguàs, un cup, fins i tot part de la biga que servia per premsar. L’estudi analític de les restes ha permès confirmar la bifuncionalitat del taller tant per premsar vi com olives. L’aparició també d’un trull i d’una gran fogaina abonen aquesta idea.\nQuè és el CEP, Camp d’Experimentació de la Protohistòria?\nLa troballa de la premsa i la realització d’alguns experiments relacionats amb les excavacions que dirigeix aquest equip van fer plantejar, a finals de 2009, la musealització de la fortalesa i la creació del CEP per concentrar en un sol espai físic les principals línies de recerca de l’arqueologia experimental del món protohistòric, la construcció, l’agricultura i transformació de productes, especialment l’obtenció de l’oli d’oliva, el vi, i la fabricació de ceràmica. Aprofitant que el jaciment i un camp annex són de titularitat municipal s’ha endegat aquest projecte experimental. Actualment s’ha reconstruït experimentalment el conjunt de la premsa, alguns forns ceràmics i un equip de la Universitat de Lleida dirigit per N. Alonso treballa en l’estudi de cultius experimentals. El CEP però està obert a qualsevol equip seriós que pugui venir a treballar qualsevol aspecte del món protohistòric a través d’aquesta gran eina que és l’experimentació.\n31 Gener 2014 18 Octubre 2017 xarxesLeave a comment\n17 Gener 2014 18 Octubre 2017 xarxesLeave a comment\n04 Gener 2014 18 Octubre 2017 xarxesLeave a comment\nConferència “Reinici dels treballs als jaciments del Pleistocè inferior del complex d’Incarcal (Crespià, Pla de l’Estany): Campanyes 2009-2013”\nPalau Marc (Rambla Santa Mònica, 8, Barcelona), 8 de gener de 2014, 19:00h\nConferenciants: Joan Madurell i Bienvenido Martínez-Navarro\nEls jaciments d’Incarcal són coneguts per la riquesa de mamífers fòssils del Plistocè inferior des de mitjans dels anys 70 del segle passat. Des de l’any 1984 fins al 2004 es realitzen nombroses campanyes d’excavació sistemàtica als jaciments, que han donat gran nombre de restes de mamuts, tigres dents de sabre, hienes i hipopòtams en excel·lent estat de conservació. L’any 2009 s’inicia un nou projecte amb l’objectiu conèixer millor la paleobiologia de cadascuna de las espècies enregistrades, de precisar la cronologia de les acumulacions així com obtenir nova informació de caire tafonòmic per aclarir l’origen de les mateixes d’excavacions. Els resultats obtinguts permeten situar els jaciments d’Incarcal datar-los en un lapse cronològic d’entre 1.6-1.4 Ma.\nA continuació, us oferim una petita entrevista amb els conferenciants sobre alguns aspectes destacats sobre la xerrada\nEls jaciments d’Incarcal es vàren començar a excavar sistemàticament el 1984, després de casi 30 anys de treballs els resultats encara són bons?\nSi, sens dubte. Tot i que fa molts anys que es va començar a excavar de manera sistemàtica a la Pedrera de Can Taco, el gran nombre de jaciments (més de 10) i el volum de treball encara pendent ens fa ser molt optimistes. De fet tot i portar-hi molts anys treballant el volum de sediment mogut no és molt alt i en la majoria de jaciments encara queda pendent molta potència excavable. Segurament podríem treballar-hi tranquil·lament 30 anys més sense problemes.\nTot i això encara teniu sorpreses?\nSi, s’ha de pensar que tot i que en el jaciment més excavat (Incarcal-I) ja s’han extret més de 1600 fòssils, avui en dia excavem nivells de més antiguitat que en les campanyes anteriors i encara documentem espècies que encara no s’hi coneixien sobre tot de mamífers de mida mitjana com cérvols i algunes especies de carnívors petits. Actualment, a Incarcal-I encara queden prop de 4 metres de potència i el jaciment té un diàmetre de més de 10 metres.\nPer quin motiu els jaciments d’Incarcal tenen tanta importància?\nLa importància rau en l’origen de l’acumulació i en l’interval temporal registrat. Els jaciments tenen una cronologia aproximada de 1.5 Ma, en aquest període es quan les primeres poblacions humanes arribaren per primera vegada a Europa, encara no s’hi han trobat restes humanes però si hi ha un excel·lent registre de les espècies de grans carnívors que segurament competien amb els humans pels recursos carnis. Els carnívors fòssils no són gaire abundants en els jaciments d’aquestes cronologies i la seva abundància a Incarcal ens permet fer tota una sèrie de inferències sobre el seu comportament i la seva posició dins de la tafocenosis en relació amb el nínxol ecològic dels humans.\nEspereu algun dia poder localitzar-hi restes humanes?\nMai se sap. Estem en les cronologies adequades i el tipus d’acumulació es favorable. Ara bé, en aquest període les poblacions humanes no eren molt nombroses, tenir la sort de localitzar-ne un és molt difícil.\n29 Novembre 2013 18 Octubre 2017 xarxesLeave a comment\n15 Novembre 2013 18 Octubre 2017 xarxes1 Comment\n31 Octubre 2013 18 Octubre 2017 xarxesLeave a comment\nConferència “El quarter nord de la vila fortificada de Sabadell i el barri artesanal del Raval. Intervencions 2011-2013″\nPalau Marc (Rambla Santa Mònica, 8, Barcelona), 6 de novembre de 2013, 19:00h\nConferenciants: Jordi Roig, Joan M. Coll, Josep A. Molina i Isabel Villares\nInici de la temporada de la Tribuna d’Arqueologia 2013-2014 i primera conferència del cicle.\nLes intervencions arqueològiques fetes al c/ Sant Joan, 12, a la Via Massagué, 16-22-c/ Raval de Dins, 21-27 i al c/ Les Valls, 11, han permès localitzar trams de la muralla dels segles XIV i XV, corresponents al tancament nord de la vila fortificada baix medieval i a l’emmurallament del barri del Raval. S’han excavat habitatges i casals medievals situats, intra murs i dins l’àmbit del raval. Per altra banda, s’han excavat diversos tallers i obradors de vidre i de terrissa dels segles XVI i XVII-XVIII, als límits del perímetre emmurallat i configurant una àrea artesanal en el barri del Raval.\nA continuació, us oferim una petita entrevista amb Jordi Roig sobre els aspectes destacats de la conferència:\nQue se sap de la vila medieval de Sabadell?\nSabadell era una vila de mercat d’època alt medieval que es va crear durant el segle XI i que s’articulava al voltant de l’església i parròquia de Sant Salvador, actualment Sant Fèlix, i de l’espai del mercadal. A partir de l’arqueologia sabem que cap a la primeria del segle XIV queda cenyida per un perímetre de muralla i fossat perfectament estructurat i delimitat. No podem afirmar si es tractava del primer recinte emmurallat o si n’havia existit un de previ, ja que ara com ara les intervencions arqueològiques no han constatat restes anteriors i les fons documentals en aquest sentit són força imprecises. Gracies al desenvolupament de l’arqueologia urbana a Sabadell, que va ser pionera en la recerca sobre les viles medievals a casa nostra, i a les intervencions realitzades els darrers cinc anys, ha estat possible conèixer amb força profunditat aquest nucli alt medieval i especialment la vila fortificada del segle XIV i XV. Aquesta vila emmurallada i vallejada encerclava l’espai central del mercat i l’església amb la seva sagrera, així com també el barri del Raval, amb un perímetre aproximat de 940 metres lineals i una àrea de 25.800 m².\nQuina aportació fan aquestes darreres intervencions als solars de Les Valls, 11 / Via Massagué, 16-22 i Sant Joan, 12 al conjunt de l’arqueologia sabadellenca?\nFins ara, es coneixia força detalladament gran part del sector sud-est del perímetre emmurallat de la vila, però existia un buit en el tancament nord occidental i el punt d’enllaç amb el barri del Raval. Es desconeixia a on eren exactament els portals d’entrada i sortida de la ciutat de que parlen els documents, essencialment el Portal de Caldes i el Portal de Manresa, emplaçats en aquest quarter nord.\nArran d’aquestes últimes intervencions, que són les que es presenten en aquesta Tribuna d’Arqueologia, podem replantejar-nos el recorregut de la muralla i el vall en aquest sector de la ciutat. Per una banda, les dues excavacions a Via Massagué han tret a la llum la muralla i el vall que envoltava el barri del Raval, la qual cosa era totalment desconeguda, tant a nivell arqueològic com a nivell de documentació escrita i gràfica. I per altra banda, l’excavació al carrer Les Valls, 11, ha permès localitzar, en un excel·lent estat de conservació, els tres elements principals de sistema defensiu medieval de la vila: la muralla, les torres i el fossat.\nQuina és l’evolució de la zona nord de Sabadell en època moderna? Quines aportacions hi fan les últimes troballes arqueològiques?\nDurant l’època modern, Sabadell experimenta un creixement urbà que es tradueix en una transformació dels espais edificats i l’ampliació dels seus límits, sobrepassant el seu perímetre murat baix medieval. Els sistemes defensius de la vila perden el seu sentit i són desmantellats. El fossat es comença a reblir de terres per a noves edificacions i tallers artesanals i la muralla és engolida dins dels nous conjunts edificats.\nLes intervencions arqueològiques realitzades en aquesta zona nord de la vila de Sabadell ens han permès observar l’existència de diversos tallers artesanals preindustrials dels segles XVI al XVIII situats en els extrems de la ciutat, propers a la muralla o ja a extramurs, i dins el barri del Raval.\nTenim localitzat un taller de producció de vidre d’època moderna (s. XVI) en el solar del carrer Via Massagué, 16-22, amb la presència de tres forns i diverses estructures associades (pous d’aigua i canalitzacions), molt semblant al que ja es va localitzar a l’extrem sud de la vila, a la Plaça Sant Roc. Tots dos es troben situats a tocar la muralla i parcialment dins el fossat.\nPer altra banda, hem documentat diversos obradors de terrissa amb forns, zones de treball i abocadors de peces de rebuig, que inicien la seva activitat durant el s. XVII i són especialment actius entre inicis del segle XVIII i mitjans segle XIX. En definitiva, durant l’època moderna assistim a la transformació urbana de la vila de Sabadell i a la proliferació de centres artesanals previs a la vila industrial tèxtil del segle XIX.\n04 Octubre 2013 28 Setembre 2017 xarxesLeave a comment


Ets a: Portada > Notícies del circ > Fira Tàrrega obre la convocatòria per a la plaça de direcció artística\nFira Tàrrega obre la convocatòria per a la plaça de direcció artística\nLa nova direcció tindrà una durada màxima de 5 anys\nFira Tàrrega ha obert la convocatòria del concurs per a la nova direcció artística. Les candidatures es poden presentar fins el pròxim 14 d'agost i la durada màxima del càrrec serà de 5 anys, tres anys inicials més dos anys renovables. Actualment la direcció del festival està liderada per Jordi Duran.\nDe cara a la valoració de les persones candidates, es crearà una comissió tècnica de valoració. Els interessats i interessades han de presentar un projecte artístic que s'adeqüi a la missió valors i bojectius de Fira Tàrrega.\nSegons informa la Fira, la missió i els objectius de la direcció artística són els de realitzar una programació artística que visualitzi i impulsi la creació escènica, especialment la de les arts de carrer; una programació que sigui atractiva per al mercat escènic facilitant la idea de hub internacional de contractació; fomentar el suport a la creació; impulsar la creació transnacional; fomentar la coproducció bilateral entre festivals, fires, mostres o altres espais d'exhibició; fomentar la formació en arts de carrer i també la presència de les arts de carrer al circuit escènic català i donar cabuda als discursos contemporanis, integradors, universals, cohesionadors i crítics.\nLes persones que optin al càrrec han de ser ciutadans de la Unió Europea i acreditar un mínim de 4 anys d'experiència professional sectorial.\nL'actual director artístic, Jordi Duran, ha fet dues direccions artístiques de 4 anys cadascuna. Al llarg d'aquests 8 anys FiraTàrrega ha treballat en tres aspectes: el primer centrat en l'exhibició de la Fira que té lloc durant els quatre dies de setembre, el segon enfocat en la producció i l'acompanyament d'espectacles de companyies a través del programa suport a la creació, i per últim el de la formació amb la creació del postgrau de creació en arts de carrer.\nWeb de Fira Tàrrega


Recollidor de fruites per recollir eines manuals de coco\nEl recol·lector de fruites està dissenyat acuradament per als productors de fruites, el personal del jardí, segur, lleuger, aplicable, pot tallar branques i recollir fruita. Quan colliu fruits sempre que estigueu sota l’arbre, podreu enderrocar-los fàcilment i caure a la bossa de tela, ja no us ajudeu a recollir-los sota l’arbre; El pal està equipat amb un mànec de plàstic d’alta qualitat, fàcil de manejar i que es pot ajustar en qualsevol moment.\nPersonalització Carbone Telescopic Pal Plucker Fruit\nPersonalització Carbone 10M Telescopic Pal Plucker Fruit\nExtensió de 10 FT disponible talladora de pal picant


Caricaturas Online - Blodico PLUS\n· 3 online\nAhorro Alfredo Vela Atresmedia Avanzado Control Facebook Facebook Avanzado Finanzas Iman Tu Capital Banqueando Co Unai Benito\npor Airnoja · Actualidad » ofertas, regalos y dinero en internet · 20.04.2019 23:35\nver tira"No hay idea fantástica que un montón de aburrido y monetariamente rentable trabajo pendiente no pueda arruinar"- cualquier informático, tras vacaciones ¡Sinergia sin Control tiene tiendas online en SPREADSHIRT!: ¡y en ZAZZLE!...\npor Ahorro Online · Actualidad » Ahorro online · 30.04.2019 19:35\nCómo ver online el debate electoral de Atresmedia\npor PDD20 · Tecnología » El Grupo Informatico · 23.04.2019 15:35\nEsta noche los principales líderes políticos defenderán sus propuestas en televisión, y es posible que te preguntes cómo ver online el debate electoral a cuatro que organiza Atresmedia. Aunque no estés cerca un televisor con antena, existen alternativa...\npor Abundando · Actualidad » Abundando · 22.04.2019 15:35\npor Blog Escritores · Ocio » Blog Escritores · 03.05.2019 15:35


Un any ple de reptes - Cassà Digital\nDijous, 11 de febrer de 2010 a les 22:30h\nAquest any 2010 l’Ajuntament de Cassà haurà d’assumir uns reptes molt importants que poden ser decisius per marcar el futur del poble en els propers anys. Cassà de la Selva haurà d’afrontar un volum d’inversions destacat que haurien de significar una millora radical en els serveis que s’ofereixen als ciutadans i que al mateix temps exigiran un gran esforç i dedicació d’esforços per assolir els objectius previstos.\nAcabar la piscina coberta, posar en marxa la restauració de can Trinxeria i iniciar la construcció del nou centre d’arts escèniques a la nau polivalent, son els tres grans reptes urbanístics que té en marxa l‘Ajuntament de Cassà i que haurien de marcar l’agenda local durant els propers mesos.\nAquests projectes exigiran una inversió econòmica important, que anirà compensada pel suport de les institucions que hi donen suport i que permet que les obres que s’hi facin -que revertiran en uns bons equipaments per als ciutadans- tinguin un cost relativament petit per a Cassà.\nEls ajuts d’Europa, l’Estat i la Generalitat són prou importants com per aprofitar l’oportunitat i endegar aquests projectes si bé el dubte està en saber si l’Ajuntament de Cassà tindrà la capacitat de posar-los en marxa gairebé de manera simultània i aconseguir que es segueixin els ritmes necessaris per assolir-ne la seva culminació en els períodes previstos.\nSi hem de ser sincers vist com està funcionant la construcció del pavelló esportiu P3 a l’antiga pista coberta, no es pot ser gaire optimista en quan a l’acompliment dels terminis previstos per a l’execució de les obres. Aquests treballs, finançats pel pla estatal van tenir un procés de contractació una mica precipitat per exigències de l’anomenat Pla Zapatero i es duen a terme sota la direcció dels tècnics del Consell Comarcal del Gironès. Les obres van començar a finals de març del 2009 i hi havia el compromís de finalitzar-les el 31 de desembre.\nA l’hora de la veritat, a final d’any el més calent era a l’aigüera i ara ja es parla del mes d’abril com a data de possible obertura al públic de les noves instal·lacions.\nSi en una obra prevista en nou mesos hi ha desfasament de quatre mesos, un es pregunta que no passarà amb la resta de projectes endegats en aquests moments a Cassà?\nSi amb una sola obra que tenia una urgència claríssima per exigències del projecte no s’aconsegueixen complir els terminis d’una manera tan flagrant, que pot passar amb obres que no tenen aquesta necessitat?\nSi a més, afegim que caldrà incloure algunes obres noves per acollir-se al nou pla d’inversions estatal, la feina per als tècnics municipals i per als polítics a l’hora d’endegar, controlar i tirar endavant els diferents projectes urbanístics municipals serà molt més elevada durant aquest any 2010.\nNo es tracta de posar en dubte la capacitat de treball de ningú, però a ben segur que l’acumulació de feines en una mateixa etapa no serà bona ni per a l’obres ni per al poble i segurament si no fos per la necessitat d’aprofitar les subvencions el ritme hagués estat un altre.\nPerò l’equip de govern ha decidit agafar el toro per les banyes i ha assumit aquest repte múltiple per al 2010. D’aquí a un any veurem com se n’ha sortit.


Dos brotes en Vinaròs (uno social, otro educativo) y un brote en Benicarló, Alcalà y Canet, mientras vuelven a dispararse los contagios en la provincia: 391 – Vinaròs News\nALCALÀ-ALCOSSEBREALTRES POBLESBENICARLÓCANET LO ROIGVINARÒS 10 novembre, 2020 Vinaròs News\nalcala81 BENICARLÓ2858 Canet42 Conselleria de Sanitat472 Departament de Salut de Vinaròs235 VINARÒS6783\nLa consellera @anabarcelochico confirma 2.341 nuevos casos de #coronavirus y 1.371 altas hospitalarias en la Comunitat Valenciana. Nuevos casos: 391 en Castellón 713 en...\nLa consellera @anabarcelochico confirma 2.341 nuevos casos de #coronavirus y 1.371 altas hospitalarias en la Comunitat Valenciana. Nuevos casos: 391 en Castellón 713 en Alicante 1.237 en Valencia Fallecimientos: 39\nLa consellera de Sanidad Universal y Salud Pública, Ana Barceló, ha destacado que “el 69,8% de los brotes, a día de hoy, es de origen social y el 41,2% afecta a personas de entre 35 a 64 años”.Barceló ha realizado estas declaraciones en la conferencia de prensa ofrecida para informar acerca de los últimos datos sobre la situación del coronavirus en la Comunitat Valenciana.\n44 nuevos casos de coronavirus en la provincia de Castellón, sin ningún brote en Maestrat-Ports


Aproven la reparcel·lació de Mas Pere. | Immoserveis\nAproven la reparcel·lació de Mas Pere.\nCóm refredar la teva casa sense aire condicionat\nImmoserveis cumpleix 20 ANYS.\nHome Aproven la reparcel·lació de Mas Pere.\nAproven la reparcel·lació de Mas Pere i les obres podrien començar abans d’un any\nL’Ajuntament de Calonge i Sant Antoni ha aprovat definitivament el projecte de reparcel·lació de Mas Pere, un pas important per poder desenvolupar les obres necessàries a una de les primeres urbanitzacions que es van crear al poble i en la que hi falten molts serveis. El govern vol fer una intervenció integral al Mas Pere, un projecte que han d’assumir els propietaris de les parcel·les de la urbanització i que fa anys que es negocia. Finalment i per junta de govern s’ha aprovat definitivament la reparcel·lació que afecta a unes 700 parcel·les. El tràmit administratiu es tancarà quan s’enviïn les notificacions.\nPer aconseguir el màxim consens possible en aquest projecte urbanístic l’Ajuntament ha impulsat la creació d’una comissió mixta de seguiment integrada per representants dels veïns i veïnes de Mas Pere, així com per membres de l’equip de govern i també regidors de l’oposició.\nQuan els propietaris rebin la darrera notificació el següent pas serà iniciar els tràmits per licitar l’obra. L’Ajuntament treballa amb un calendari que preveu que les màquines treballin als carrers de Mas Pere abans del proper estiu.\nLes obres contemplen la construcció de la xarxa d’enllumenat, de clavegueram, d’aigua i de telefonia. També es farà completament de nou la pavimentació, asfaltat, les voreres i la instal·lació de mobiliari urbà. Aquestes obres tindran un cos aproximat de 10 milions d’euros, la major part dels quals estaran finançats per les aportacions dels propietaris. L’Ajuntament els hi facilitarà el pagament de les quotes i ha fet una consulta a la Comissió Jurídica Assessora de la Generalitat per aportar el 15% del cost de les obres fins a un total de 2 milions d’euros.\nFont: TV Costa Brava


TEMPUS FUGIT: julio 2006\nAquest blog va dedicat als clàssics, concretament, a la seua manera de mesurar el temps, a les seues festivitats, al seu calendari, en fi, a tots aquells aspectes de la vida quotidiana que estan relacionats amb el temps.\nAcí teniu la primera galeria de fotos dedicada a les joies romanes.\nposted by Calirroe | 7/04/2006 12:15:00 p. m. | 6 comments\nJa coneixes, supose, la pàgina del grup de Cultura Clásica de Sagunt i, clar, la dels nostres companys andalussos Cultura Clàsica. Tampoc et pots perdre el blog de la nostra assessoria, magníficament administrat per Ana Ovando, Los sueños de Hermes. En totes aquestes adreces trobaràs interessantíssims articles i seccions, imprecindibles per a estar al dia en aquest món nostre. Bona navegació!\nposted by Calirroe | 7/03/2006 11:46:00 a. m. | 0 comments\nAcabem d'encetar un blog! Ja som un de més en aquest mar de bitàcores!\nEl nostre objectiu? Donar a conèixer el nostre treball: l'agenda Tempus Fugit. Pretenem des d'ací parlar d'ella, mostrar les seues característiques i possibilitats. En general? Mes per mes? Ho veurem segons anem anant i segons els vostres interessos i suggerències. Esperem que us animeu a participar!\nposted by Calirroe | 7/03/2006 10:17:00 a. m. | 7 comments


Amb una Botella al coll - Diari La Veu\nDijous, 12 de setembre de 2013 22:00h\nEm permet, senyora Botella, dirigir-me a vosté amb la intenció de manifestar-li la meua admiració més sincera. I ho faré, per entendre’ns millor, en la llengua que vosté i el seu sant baró acostumen a usar en la intimitat.\nLa seua actuació de la nit d’autos del COI, Madame, va ser tot un exemple. Quin aplom! Quin mestratge en la parla! I diuen de vosté que no té més credencial que la de compartir el bany amb el petit Josemari! Deixe que li diga, vestal de l’olimp, que vosté ja s’ha convertit en referent per al seu poble. El somni americà? Quin somni americà ni quines milks? Vosté és el somni espanyol, europeu, mundial! Representa el lles all can ibèric, el Pels meus eggs, el tot per l’aire per a enderrocar l’enemic. Sí, senyora! Aquest és l’esperit dels soldats en una guerra, l’esperit que el seu partit no ha deixat de practicar. Allò que compta, ha vingut a dir-nos, és tindre la barra més dura que l’indi de Village People. Que no tinc ni idea d’anglés? I? Per això he de deixar de traduir les obres de Shakespeare? Que no diferencie un acordió d’una gaita? I? Em quede sense dirigir la Simfònica de Viena? Doncs, va a ser que no. Va a ser que la senyora Botella no s’arrugarà davant del planeta sencer, va a ser que es llevarà els auriculars perquè no li dóna la santa gana que un traductoret de mitja canya li diga el que ha de sentir, va a ser que respondrà les preguntes com li isca del xurro i damunt, els regalarà, a tota aquella colla de pastissers anglòfons, unes parauletes en el seu mateix idioma de mastegar espaguetis. Faltaria more!\nEn el meu valencian country, Mestra, som els últims en lectura i en decència, i els primers en la resta: en estafadors, en analfabets, en festers de festes ràncies, i en toreros de carrerons pixats. Ara sé que això pot canviar. Ens ha il·luminat i ens ha fet veure que tot és possible. No hi ha balancins en els parcs per als xiquets? Doncs, ja tenim els futurs astronautes valencians! No som els més Gandia Shore? Doncs a colonitzar els premis Nobel! Demà mateix substituïm els nostres tarongerars per Camps i Camps de morro ben assaonat i... a viure del romanç!\nCorre la veu, oh, reencarnació de Demòstenes, que del 95 % d’Espanya que anhelava la victòria per a Madrid, un 0,1% ha sigut crític amb la seua persona. No importa. Que es burlen de la seua altivesa? Vosté els ensenya el dentat, que això sempre impressiona. Que critiquen les seues habilitats lingüístiques? Vosté els anomena Aguirre, i encolliran de l’esglai. L’han humiliada? Ni cas. Pose’s a xiular la marxa del Pont sobre el riu Kwai, y a altra cosa, butterfly!\nVosté està molt per damunt de tot això i ha de saber que, malgrat la vergonya i l’enveja que desperta en els seus compatriotes, als meus ulls de talp, no aconseguiran mai, mai de la vida, degradar-la, estimada, admirada i sempre genial senyora Brick.


Data i hora oficials: 23/11/2020 19:54\nAlcaldiaAcció SocialComunicació i Noves TecnologiesCoronavirusCulturaEconomia i HisendaEducacióEspai PúblicEsportsFestesGent GranGUSAM Societat MunicipalIgualtat de Gènere / LGTBIQ+JoventutMedi AmbientParticipacióPromoció EconòmicaPromoció del Poble i TurismeSanitat i Salut PúblicaSeguretat i MobilitatServei Local d'Ocupació\nL'Aula d'Extensió Universitària d'Arenys de Mar per a gent gran és oberta a totes les persones adultes interessades en la cultura i en l'adquisició de coneixements, sense límit d'edat. Com a protagonistes de l'època que ens toca viure, és necessari tenir elements per conèixer les noves realitats d'un món que busca, canvia, pateix i viu un temps de llarga transició.\nLa formació continuada que ofereixen les Aules d'Extensió Universitària, associades i constituïdes en moltes ciutats de Catalunya i presents també en molts altres països, ens dona la possibilitat de continuar dia a dia el nostre creixement cultural.\nLa Universitat Pompeu Fabra tutela l'Aula i vetlla per la seva qualitat. Setmanalment conferències impartides per professors universitaris o professionals especialitzats tracten els temes segons el programa que tria l'Aula.\nTambé al voltant de l'Aula s'ofereixen tallers que creiem continuaran gaudint del vostre interès.\nLa secretaria de l'Aula està oberta d'11 a 13 h, a la Riera Pare Fita, 31, 2a planta. Edifici Calisay. 08350 Arenys de Mar\nL'Aula d'Extensió Universitària d'Arenys de Mar està adreçada a totes les persones dels dos Arenys que hi vulguin assistir.\nPer a més informació, cliqueu en aquest enllaç.\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 07-07-2020 14:49


Guardería, escuela infantil en BARCELONA , Barcelona\nMAPA DE BARCELONA , Barcelona\nCOORDENADAS GPS: 41.397453 , 2.123968';\nTelefono: 93 280 51 80\nBlauet (Guardería) Pl. Sant Vicenç de Sarriá, 7.\nLATITUD: 41 º 23 " 50.8308 ´\nLONGITUD: 2 º 7 " 26.2848 ´


ASJ: Confecció de vestits a mida per a les Festes de Moros y Cristians - Informacion.es\nFONÈVOL | Resulta sorprenent la capacitat de l'Associació de Sant Jordi de fomentar la participació en els actes festius quan els interessa\n18.03.2017 | 19:03\nResulta sorprenent la capacitat de l'Associació de Sant Jordi de fomentar la participació en els actes festius quan els interessa. I és que, perquè es mantinga la participació en l'Alardo, han decidit, amb les filaes, sufragar el cost de l'obtenció del permís d'armes.\nD'esta manera, aquells festers que ho desitgen, podran disparar sense que els augmenten les despeses. És a dir, que les quotes de sis associats s'empraran perquè un fester dispare. I és sorprenent perquè, quan des de Fonèvol els hem proposat alguna manera de fomentar la participació de les dones mitjançant fulles familiars, dos per un o exempcions a l'hora de pagar derrames, s'han posat les mans al cap i han contestat que això era discriminatori per a la resta d'associats. Però com que ara els convé, s'obliden de tots els festers que han pagat de la seua butxaca els permisos d'armes, de totes les associades que no poden participar en la festa amb ple dret i de la resta d'associats, i subvencionen, als que vulguen, part del cost de la participació en l'Alardo. I que conste que a nosaltres ens agrada l'Alardo.\nÉs clar que l'ASJ hauria d'afegir a les seues funcions una altra. A més d'"organizar anualmente en honor de San Jorge la tradicional Fiesta de Moros y Cristianos y conservar las tradiciones basadas en la gloriosa efemérides conmemorada, fomentando cuanto signifique espíritu festero y alcoyano", haurien d'incloure la de "Confecció a mida de vestits per a la participació en les festes de moros i cristians d'Alcoi": Comencen per fer un vestit perquè les dones puguen participar a la manera que ells volen (poquet i sense drets) i que, a més, els impedix la participació plena amb la resta de festers. Quan els interessa retallen l'ordenança i, si no va bé, li fan una pinça perquè la Diana siga mixta. O li donen un poc de vol a la Glòria perquè ja no siga una esquadra, la transformen en formació i, en un vist i no vist, ja poden participar les dones. I és que amb això de fer vestits a mida, estos de l'ASJ, tenen bona mà.


abril 4, 2021 Publicat a Blog Berguedà\n(Publicat al diari Regió7 el 3/4/2021)\nSegons la darrera edició (2018) de l’Enquesta d’usos lingüístics de la població (EULP), a les comarques centrals el català està en retrocés. Això, malgrat que l’enquesta -que es refereix a la població de 15 anys i més- apunta que, a les nostres comarques, el coneixement del català és alt: el 96,4% de la gent l’entén, el 90% el sap parlar, el 91% el sap llegir i el 77,1% el sap escriure. Entre els nascuts a Catalunya, el domini del català és gairebé ple (només baixa al 91,7% en el cas de les capacitats d’escriure’l), però els índexs són menors quan es tracta dels nascuts a la resta de l’Estat o a l’estranger. Aquí, doncs, és on s’ha de posar l’accent. Si no parlem habitualment en català als nascuts fora de Catalunya i no els convidem a utilitzar-lo, difícilment l’aprendran i faran el canvi.\nEn tot cas, quan analitzem els usos lingüístics, el panorama no és tan positiu. El català és la llengua habitual (la que la persona usa de manera predominant) per al 59,6% dels habitants de la Catalunya Central (63% al 2013), mentre que el castellà ho és per al 26,9% de la gent -i el 6,4% identifica les dues llengües com a habituals.\nUna dada per a l’optimisme és que tenim més gent que considera que el català és la seva llengua –57,4%, per 26,7% del castellà i 7,3% d’ambdues– que no pas aquells que tenien el català com a llengua inicial (la que la persona va parlar primer a casa quan era petita): el 50,9% –contra el 34,8% del castellà–. Aquest fet reflecteix la capacitat d’atracció del català.\nEn canvi, l’ús real –la freqüència d’ús– és una altra cosa. Aquí es constata la combinació de la utilització del català i el castellà entre els adults. En un dia qualsevol, els catalanocentrals diuen que fan servir molt el català (40,9%) o força (20,3%). A l’altra cara de la moneda, el 13% de la població ho fa només mitjanament, el 14,8% poc, i l’11,1% gens.\nA tot això, no podem oblidar que les dades lingüístiques a tot Catalunya són pitjors que les nostres. Segons l’EULP, al conjunt del Principat el català queda per sota del castellà en la major part dels indicadors més importants: com a llengua inicial, com a llengua d’identificació, com a llengua habitual o en la majoria d’àmbits d’ús. I a partir de la dècada del 2000 s’observa una pèrdua d’ús del català, fins i tot en termes absoluts. La realitat és que serà el que passi a la resta del país allò que determinarà la sort de la llengua també en les nostres comarques: si el català no se’n surt en les zones metropolitanes de Catalunya, patirà al rerepaís.\nEl vas, doncs, es pot veure mig ple o mig buit, però no podem limitar-nos a esperar passivament a veure com evoluciona tot plegat. Calen polítiques lingüístiques valentes i compromís ciutadà.\nPer cert, un altre aspecte que reflecteix l’EULP són els coneixements d’altres llengües: el 20,8% de les persones de la Catalunya Central de 15 i més anys afirmen saber parlar fluidament l’anglès, i el 7,4% el francès. És a dir: en un món globalitzat, no anem sobrats d’habilitats lingüístiques.\nTags: català, catalunya central, llengua


Acudits i anècdotes | L'escorxador - Part 2\nMujeres de blanco: vinyetes plenes d’humor negre\nEl quiosquet d’avui el dediquem a aquells que us agrada el bon humor. Avui va d’hospitals, infermeres, quiròfans i ganes de riure. “Mujeres de blanco” és una sèrie d’historietes de còmic firmades per Bercovici i Cauvin. A casa nostra només … Seguir llegint →\nCategories: Acudits i anècdotes, Ciències de la salut, El Quiosquet | Enllaç permanent\nNo t’oblidis de fer servir el CCO quan enviïs correus\nSegur que els carters confirmaran que el volum de cartes que s’envien en paper ha baixat en els darrers anys compassadament a la implantació del correu electrònic. Qui més qui menys té una adreça de correu electrònic, i encara que … Seguir llegint →\nCategories: Acudits i anècdotes, Noves tecnologies | Enllaç permanent\nAvui us volem presentar una nova xarxa social que permet conèixer “motxilleros” i gent a qui agrada conèixer món i viatjar per lliure. La idea és posar en contacte gent que vol viatjar a algun lloc amb gent que estigui … Seguir llegint →\nCategories: Acudits i anècdotes, Cultura | Enllaç permanent\nAvui, a quatre dies del dia de Nadal, volem compartir amb vosaltres un post publicat al Bloc de Lletres que ens sembla digne de fer-ne difusió:És una tarda de divendres qualsevol, entren per la porta de la Biblioteca de Reserva … Seguir llegint →\nCategories: Acudits i anècdotes, Biblioteca | Enllaç permanent\nLa carbassa té moltes varietats i funcions… Es pot cuinar de diverses maneres i a més és molt beneficiosa per la salut. També la podem veure en molts aparadors com a element decoratiu, però potser la carbassa més famosa és … Seguir llegint →


Actualizada 15/05/2020 a las 09:03\n© Kyei captura una pilota davant de Fuentes i Pérez.\n© Pensant en el futur\nAquesta representació s’adreça a joves, adolescents, que cursen el Batxillerat en col·legis i instituts, per tal que preguin consciència dels riscs inherents a la conducció de vehicles, preguin consciència de la pròpia seguretat i la dels altres, i perquè tinguin la voluntat de guiar el seu comportament en la llibertat i el respecte.\nEm van dir que, aquell matí, es van reunir al teatre un miler de noies i nois dels instituts de Cervera, de Guissona i de Calaf. Realment, feien goig de veure, i de sentir. Les rialles fresques, les empentes i els moviments enjogassats, plens de vitalitat, d’aquella munió de joves.\nDe tornada anava pensant què en serà de tot aquest grup de nois i noies. Què faran en el seu futur?, quins estudis seguiran?, quina professió escolliran?, continuaran a la Segarra?, marxaran i muntaran la seva vida en alguns altres llocs i les terres de la Segarra continuaran igual de desertes com ara?\nPerò, heus aquí, que pocs dies després, a tots ens ha caigut a sobre la declaració d’estat d’alarma per contenir la infecció pel Covid-19 i el confinament domiciliari obligatori. I aquesta situació s’ha anat allargant de quinze dies amb quinze dies.\nI ha passat Sant Josep, i Pasqua, i Sant Jordi, mentre els ondulants blats de les terres segarrenques creixien i passaven d’un formós verd intens a la maduresa daurada. I amb tot, així se’ns ha trencat el sistema de vida i han desaparegut els somnis.\nAmb tot això s’ha configurat una societat desfigurada per tapaboques, bufandes, guants i barrets (ai, si tornés el Sr. Esquilache, quina feinada tindria!). Ens saludem a distància; només parlem per\ni telèfon, hem perdut el gust dels macarrons que fa la padrina, i el ritual dels petons, encaixades i abraçades. Tot és molt trist.\nAra els dirigents ens diuen que comencem a caminar cap a una “nova normalitat” (cosa que recorda aquell caminar cap a la terra promesa). És clar que no anem pas a recuperar la normalitat perduda. Ens diuen que anem cap a una “nova”, i m’atreveixo a dir, desconeguda normalitat, que ningú sap com serà, en la qual serà obligatori mantenir l’anomenada “distancia social” (un concepte nou que ens ha portat la lluita contra el Covid-19), que allunya els uns dels altres.\nHe tornat a pensar en aquells joves de la Segarra. Avui no seria possible tornar-los a reunir per explicar-los amb imatges les conseqüències d’un accident de trànsit, de la imprevisió, de la imprudència, dels excessos, i com dolen els morts a la carretera. Avui, per començar, l’imposat distanciament fa impossible reunir mil joves en un teatre, i si ho féssim, seria una reunió trista, sense rialles, ni abraçades, ni corredisses.\nPerò de ben segur que aquesta “nova normalitat” de què ens parlen traurà del nostre entorn activitats, professions i maneres de ser i d’estar que ara veiem molt normals i tenim molt assumides. En aquest món “nou”, que ningú coneix, no ens relacionarem tal com ho fem ara. Vindran noves maneres de fer, s’imposaran nous comportaments socials, naixeran noves professions i oficis, tindrem noves tecnologies.\nEl confinament ens ha fet adonar de la fragilitat de la naturalesa humana, que ha reculat per frenar l’atac d’un virus microscòpic, mentre s’amagava sota un mantell teixit de por i desconfiança.\nAra tots haurem d’aprendre a conviure amb un nou perill, perquè és evident que no podrem foragitar el Covid-19, i tampoc podem estar amagats, i/o confinats, a casa indefinidament, i en aquesta nova societat postconfinament haurem de començar de zero i, primer de tot, ens caldrà recuperar la confiança. Confiança amb els altres, amb la societat, amb el futur, perquè n’hi ha.\nDesitjaria que aquelles noies i nois de la Segarra fossin els primers a bastir aquest futur “nou”, net, sense llast del passat, lliure de pors i solidari.