A casarse con el alma. Urban de Vargas. de Urban de Vargas (Disc) - Tritó Edicions\nA casarse con el alma. Urban de Vargas. Urban de Vargas (1606 - 1656) No hi ha cap opinió. Sigues el primer.\nPreu: 16,94 € Disponibilitat:\nFormat:CDGènere:Instrumental, Cambra, Música colonial llatinoamericanaÈpoca:Música del Barroc----Compositor:Urban de Vargas (1606 - 1656) Intèrprets:Nova Lux Ensemble Josep Cabré, dirección - Ivette González, Abenauara Graffigna, Rocío de Frutos, sopranos - Beatriz Aguirre, mezzo-soprano - Sergi Moreno-Lasalle, alto - Jorge Juan Morata, Víctor Sordo, tenores - Xosé Antonio Hoyos, Elier Muñoz,Durada:59 minNúm. CDs:1Any d'edició:2010Segell discogràfic:Academia Musical de IndiasReferència:DD01270Contingut:1. A la fiesta más solemne (Villancico al Santísimo, ôGallegoö, a 6)\n2. Kyrie Eleison (de la Missa Secundi Toni, a 8 y órgano)\n3. Gloria in excelsis Deo (de la Missa Secundi Toni, a 8 y órgano) 4. A casarse con el alma (Villancico al Santísimo, a 4) 5. Credo in unum Deum (de la Missa Secundi Toni, a 8 con órgano) 6. Hoy hace el segundo asuero (Villancico al Santísimo, a 4) 7. Qué será que se ha puesto (Villancico al Santísimo, a 4 - Instrumental) 8. Sanctus (de la Missa Secundi Toni, a 8 con órgano) 9. Elevatio: adjuva nos, Deus (Motete para el Miércoles de Ceniza, a 12 con ministriles y bajo contínuo) 10. Benedictus - Hosanna (Canto llano y Missa Secundi Toni, a 8 con órgano) 11. Agnus Dei (de la Missa Secundi Toni, a 8 con órgano) 12. Viva la bizarría (Villancico al Nacimiento, a 4) Opinió d'altres usuaris\nA casarse con el alma. Urban de Vargas.\nPreu: 16,94 € Afegir al cistell\nAfegir al cistell\tA casarse con el alma. Urban de Vargas.\tde Urban de Vargas 16,94 €\nXavier Montsalvatge. Orchestral WorksXavier MontsalvatgePreu: 15,73 €Afegir al CistellSouvenir de Barcelone: Música per a guitarra de Sor, Bosch, Tàrrega, Llobet, Pujol, Trepat...Fernando SorFrancisco TárregaEmili PujolCarles TrepatJaume BoschPreu: 14,52 €Afegir al CistellThomas Viloteau. Romàntic. Música para guitarra del RomanticismoFernando SorFelix Mendelssohn-BartholdyNiccolò PaganiniLuigi LegnaniPreu: 14,52 €Afegir al CistellAla Voronkova. Salut d’AmourJohann Sebastian BachEdvard GriegPablo SarasateAntonín DvorákEdward ElgarPreu: 14,52 €Afegir al Cistell\nIniciBotigaDiscA casarse con el alma. Urban de Vargas. Truca'ns 933 426 175 Notícies i blog


Ferran Sanchis Gandia | Pàgina 1 | Música festera | Música de Moros i Cristians\nInici / Ferran Sanchis Gandia\nInici / Compositors de música festera / Ferran Sanchis Gandia\nFerran Sanchis Gandia\nDedicat a al Societat Musical “San Francisco de Paula” de Bolbaite.\nDedicada a Sergio Gil i Rafael Penadés amb motiu del seu càrrec d'Ambaixador i Banderer 2013 per la Comparsa Asturs d'Ontinyent. Regal de la seua escorta.\nDedicada a José Vizcaíno Borreda i Mari Carmen Martínez Vidal, Ambaixador i Banderera Cristians d'Ontinyent 2016 per la comparsa Mariners.\nKustaa el fontano\nDedicada a Gustavo Brotons Gómez, Primer Tro 2019 de la comparsa Fontanos d'Ontinyent, de part de les seues filles Adriana i Helena i de la seua dona Elena.\nFilla del Ferro\nDedicada a Elena Sanz, 1r Tro 2019 de la Comparsa Almogàvers d'Ontinyent, de part de la seua família i del seu home.\nAlonso Mestre Filaner\nDedicada a José Alonso Mollá, membre de la comparsa Mossàrabs d'Ontinyent.\nDedicada a Carolina Conejero Salinas, Capitana Cristiana 2012 per la Comparsa Estudiants d'Ontinyent.\nSax Francesc Cerdà Elda Agost Altea la Vella Benidorm Dolçaina Muro Ontinyent Villena Albaida Alcoy Xirimita Altea Cocentaina Xixona Alcoi Bocairent L'Olleria El Raconet Fester Manuel Carrascosa Exaltació La Vila Joiosa Mutxamel


Nits d'Estiu als Museus Visita teatralitzada "Sumpta" https://www.ordino.ad/agenda/nits-destiu-als-museus-4 https://www.ordino.ad/logo.png\nVisita teatralitzada "Sumpta"\nQuan? 04/08/2021 de 20:00 a 23:00 (Europe/Andorra / UTC200)\nTelèfon de contacte +376 836908\nActivitat gratuïta. Places limitades. Reserva prèvia obligatòria


7.500 km contra la fibrosi - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n7.500 km contra la fibrosi\nMés d'un miler de persones fan voltes al castell de Cardona en una jornada solidària\ndavid bricollé | cardona 30.05.2016 | 07:21\nParticipants a la caminada i cursa pel camí del castell arxiu particular\nMés de 5.000 voltes al camí del Castell, uns 7.500 quilòmetres recorreguts en total -a falta d'un registre final definitiu- són les distàncies que van sumar els 1.100 caminadors i corredors que van prendre part en la jornada per recaptar fons per lluitar contra la fibrosi quística que va tenir lloc a Cardona. Per cada persona i volta s'aconseguien 10 cèntims aportats per patrocinadors que es destinen a l'Associació Catalana de la Fibrosi Quística per avançar en investigació i tractaments.\nLa iniciativa, batejada amb el nom d'El salí de Cardona, la promovia per segon any consecutiu la família de Marcel Jódar, un nen d'un any i mig del poble afectat per la malaltia. El seu pare, Sergi Jódar, valorava ahir el resultat de la diada com tot un èxit, ja que als participants a les voltes al castell s'hi van afegir 1.300 persones més que van prendre part en les iniciatives paral·leles organitzades. Per exemple, es van fer 93 baixades amb tirolina, que també suposaven una aportació econòmica d'un patrocinador. A més, es van vendre 1.500 samarretes de la campanya.\nCatalana de la Fibrosi Quística


La lectura en veu alta – Lectura en Veu Alta\nLa lectura en veu altaedicio2019-02-14T10:58:06+01:00\nper practicar l’entonació, el ritme, les pauses i la fonètica,\nper afavorir la comprensió lectora,\nper ser generadora de debat,\nper treballar alguns aspectes gramaticals,\nper afavorir l’ampliació de lèxic i vocabulari,\nper prendre consciència de l’organització de la informació.\nModalitats de lectura en veu alta\nLectura dramatitzada: Permet la intervenció de més d’un alumne i la lectura dels fragments corresponents a un narrador i diferents protagonistes de la història.\nLectura comunicativa: Lectura individual d’un text que els altres no tenen. Potencia la capacitat d’escoltar de la resta del grup.\nLectura avaluativa: Lectura en veu alta d’un text determinat per avaluar-ne després determinats aspectes: la velocitat, l’entonació, la correcció, el ritme, la fonètica…, permet assenyalar els aspectes concrets de la lectura que cal millorar.\nDominar les destreses per a una lectura expressiva correcta\nControlar el procés lector per a assegurar una lectura correcta d’allò que diu el text (preparar-se la lectura, mantenir l’atenció, saber què s’ha de fer davant de paraules difícils…).\nLlegir en públic textos diversos, amb expressivitat, captant l’atenció, amb l’entonació, el ritme i la velocitat adients en cada cas, controlant el procés de lectura.\nDominar les destreses per a la comprensió del que es llegeix\nPer a dominar les destreses necessàries a fi de garantir la comprensió del que es llegeix es poden tenir en compte els punts següents:\nTreure profit de les imatges i altres indicis que acompanyen un text o fer servir la imaginació quan en manquen, per a assegurar-ne la interpretació.\nFer resums, síntesis o ampliacions, sobretot quan es tracta de textos expositius i quan hi ha la intenció de fer aprenentatge a partir de la lectura.\nLocalitzar en un text habitual (llibres de la biblioteca, textos escolars, diccionaris, enciclopèdies, revistes, anuncis, pàgines electròniques…) els paràgrafs o apartats que ofereixen la informació més interessant, la més completa o la més important per assolir l’objectiu.\nIdentificar l’estructura d’un text, les seves parts, fixant-se en els paràgrafs, en la manera com es connecten les idees, en la seva seqüència.\nIdentificar els senyals diversos (semàntics, lèxics, sintàctics, gràfics…) i treure’n profit.\nFer servir les corresponents estratègies per a buscar el tema i la idea principal de textos habituals per a fer-ne un resum general i obtenir-ne una comprensió global.


preguntar-li polly: 'No puc deixar d'obsessionar-me per trobar amor!' - Consell\nPhoto: Hai Nguyen / EyeEm / Getty Images\nLa majoria de les persones que em coneixen bé probablement em dirien un 'monogamista en sèrie'. Durant la major part del meu institut i tots els meus anys universitaris, vaig estar en relacions compromeses, incloses dues relacions de dos anys durant la universitat. La meva última ruptura va ser molt difícil per a mi. Ens posàvem en contacte amb els altres postgrau, però poc abans de la data de trasllat, va acabar la relació. Un any i una mudança a East Coast, estic totalment sobre ell i he estat solter tot aquest temps, però segueixo obsessionant-me amb la possibilitat de trobar algú nou amb qui connectar-me. I no en el tipus de 'oh, què passa si', més d'una manera que m'envia a conflictes de mínims extrems i de pensaments negatius a causa d'una mala vida de cites i sentint-me al voltant de tot això desesperat. Em sento pensant constantment quan i on vaig a conèixer al següent noi i esperant alguna acció coqueta a cada esdeveniment o sortida a la qual participi. Sóc conscient que faig això i ho detesto, però no puc parar.\nCites a Nova York és una brossa absoluta per a tothom, però sento que agreujo la situació generalment merda, perquè tendeixo a tenir molta esperança quan em trobo amb algú nou (tot i el meu millor judici), i després em frustraré amb mi mateix quan les coses inevitablement es descomponen. una mala manera. Sé que no sóc l’únic que tracta un llarg període de canvis perduts i dates dolentes, així que per què sento que m’haguessin produït de manera important? Hi ha una desconnexió entre el meu cervell lògic que sap que estic creant el problema obsessionant-me per trobar-me amb algú i el meu cervell emocional que comença a rebentar-se a les costures tan bon punt comencen a coquetejar amb un noi nou. M’agradaria molt trobar una tranquil·litat en què el meu desig per quelcom de gran no vingui amb una tristesa i una decepció intenses per la falta de les grans coses. No tinc ni idea per on començar, però. Com em puc convertir en una dona soltera contenta, que no necessita cap home?\nVol deixar de cuidar\nBenvolguts vol deixar de tenir cura,\nT’importa l’amor perquè l’has tingut, ho has sentit i t’ha portat la felicitat durant molt de temps. Però potser tenir cura de l’amor també és part de qui ets. Potser creieu en l’amor. Potser aquesta creença no és només una part casual i incidental de vosaltres, només un accident de naixement i influència cultural, un pastís de rom-coms dolents, somnis i aquesta idea comuna que la vostra vida no comença fins que algú no us abraça per qui ets. Potser va més profund que això.\nÉs fàcil tractar la vostra creença en l'amor, com ara una falla o un fracàs personal en aquests dies, especialment quan viviu a Nova York. Tothom vol dir-vos que hi ha molt pocs homes directes disponibles, i els que estan disponibles són amos de l’univers que es preocupen més per la seva gran ascendència a la realització monetària o creativa que no pas a la simple connexió humana. O bé et diuen que no hi ha nois calents i, fins i tot, els que són moderadament bé només daten de supermodels. Nova York és un lloc on les persones són alhora alhora obertes i preparades per participar i plenes d’amor per la humanitat i també una mica precipitades i transaccionals i disposades a reduir tots els humans a una sèrie de trets positius i negatius, potencial financer, talent brut i el capital social. I la gent de Nova York valora les habilitats socials gairebé gairebé paralitzants. Si ets una mica incòmode, això és bonic, però si dius massa i encerteu-vos i aneu a la mar d’una manera o una altra, sereu ràpidament tractats com una mena d’estranys carnavals humans que no val la pena prendre’s seriosament. .\nAixí que quan parleu d’amor a Nova York, també podríeu parlar de màgia o bruixeria o d’il·luminar-vos els cabells al foc perquè les estrelles s’alinein correctament. Ets un ximple fixant-vos en alguna cosa que no podeu controlar.\n'Et surt de les teves mans', li diuen. 'T'han fotut, tots som fotuts. Accepta-ho.'\nPerò suposo que teniu una creença real en l’amor que us apassiona. I si intenteu allunyar-vos d’aquesta creença, si intenteu actuar com si no sou vosaltres, si intenteu deixar anar el vostre idealisme i acceptar el destí com un altre humà que es veurà tallat en diversos trets bons i dolents i reduït a la suma dels vostres valors, vistos per aquests freds comptables emocionals, només es convertirà en una mena de desgavell, descarat embolic, que es troba dient que és dura i que no necessita nòvio, però que demana restes d’amor a tot arreu. ella se’n va. No sereu neguitós perquè no sou dèbil i necessària i patètic. Seràs així perquè desautoritzes alguna cosa que t'importa. L’amor t’importa.\nEns obsessionem quan intentem convèncer-nos de no importar-nos per alguna cosa que realment ens preocupa profundament. Com més et castiguis per tenir cura de l'amor, més naufragi et causarà. Es trobarà tan desesperat. Us trobareu tan neuròtics i necessitats. I no crec que una creença en l'amor hagi de ser equiparada a la desesperació o al neurotisme o a la necessitat de la forma que sol estar a la nostra cultura. Aquest és un dels aspectes més desafiants de ser una dona amant de l’amor i que creu en ell: les persones consideren que l’abraçada profundament de la connexió humana és una espècie d’infecció virulenta que poden atraure. Això no podria ser menys cert. La seva creença en l’amor és el reflex d’alguna cosa pura i forta i esperançadora dins de tu.\nÉs fàcil no pensar-ho quan la majoria dels nois semblen inclinats a l’hora de fer-los saber que la vostra intensitat et fa dèbil i poc atractiu. Però heu d’aprendre a deixar de lluitar qui sou. Voleu compartir la vostra vida amb algú altre. Ho sabeu perquè ho heu fet. I ara que esteu sols, no hauríeu de tractar de convertir-vos en el tipus de dona que diu: 'No necessitem cap home i mai ho farem!' una vegada i una altra (estimo i admiro tant aquesta senyora, però no sou vosaltres). Hauríeu d’intentar convertir-vos en el tipus de dona que diu “crec en l’amor tant que no em conformaré amb menys de la veritable cosa puto”.\nAixò no vol dir que no us conformareu amb menys que l'home perfecte, per descomptat. Perquè creure en l'amor com a adult madur que ha estat enamorat i haver-se compromès abans significa voler creure en dues persones imperfectes que es miren i, malgrat totes les decepcions inevitables, malentesos i incomprensions, creure en els altres. Ja saps per experiència que pots treballar amb algú que tingui defectes. No us preocupa això. El que heu de saber és que no acceptareu menys del que us mereixeu, només per amor a la vostra vida. Aquesta és la trampa en què cauen molts de nosaltres apassionats de l'amor. I part de ser aquest embolic desagradable que demana restes consisteix en no confiar realment en que no us conformareu amb el que podeu obtenir. (I per ser justos, això és part del que fa que els homes es preocupin, la sensació que una dona vol signar-los abans que fins i tot els conegui bé. Perquè a una dona a qui no li importa qui dimoni estàs al principi, la culparà. tu per no ser el noi que imaginava que érem quan et va conèixer.)\nPer tant, heu de donar la benvinguda als vostres sentiments de solitud en lloc de prendre-los com a senyal que sou dèbil i patètic. És normal sentir-se sol Visc al mig d’un circ d’home de tres anells i, a vegades, encara em sento sol. Heu de reconèixer que totes les persones disposen de REGULARS moments de tristesa, ràbia i desesperació, i que només són part de ser un animal complet. L’única diferència entre vosaltres i els altres animals és que us heu enganxat per tenir aquests sentiments i, després, us calmeu explicant-vos una història sobre com algú us estalviarà de no tornar-vos a sentir així.\nSi voleu creure en l’amor i no fer que us destrueixi, heu de resoldre no prendre les paraules d’altres persones i el vostre propi enyorança privada i barrejar-les entre elles per formar una gran filosofia lletja de vosaltres mateixos com a captaire que té alguna cosa profundament equivocada. ella. Heu d'explicar per què creieu en l'amor tant i per què mereixeu tenir la vostra passió per l'amor en lloc d'intentar ocultar-lo sempre. Heu de sentir-vos còmodes amb la profunditat de la vostra necessitat i l’enyorança, reconeixent-la com l’energia que manté artistes, escriptors i filòsofs aportant més bellesa al món. Heu de veure que sentir les coses tan apassionadament com si ho feu és una força, no una debilitat. No sentir res és real debilitat, però d’alguna manera encara es recompensa la gent. Coneix aquesta salsa feble i els xefs de salsa feble que serveixen a nosaltres i fingim que és saborós.\nEn lloc d'això, vull que imagineu que heu conegut a un noi a qui li agrada veure les noves solucions El vaixell amorós. Imagineu que no us ho explicarà directament a la porta i quan trobeu una col·lecció de vuit volums d'episodis digitalment remasteritzats de El vaixell amorós al seu apartament, es posa tot estrany i defensiu. Aleshores, l’endemà, us escriu un correu electrònic de dues pàgines sobre com és en realitat un espectacle totalment bo i qualsevol que no pensi que no ho sap, no sap res, i només fa publicitat del seu propi desconeixement. Al final de la seva carta diu una cosa així com: 'Mira, no és com si estigués al voltant mirant El vaixell amorós cada nit, a mi no m’importa tant, em ve de vegades veure vuit o nou episodis seguits i si creieu que això em fa brut, ni tan sols sé què dir. Suposo que en podem parlar en algun moment. O no. El que sigui. Però parlem aviat independentment, d'acord? ' Aleshores, et fa missatges de text cinc minuts més tard: 'Et va agradar el tema Vaixell d’amor? Sentir-me super estrany. Quan podem parlar ?? !!! '\nAixí, òbviament, llavors suprimiries el número del telèfon.\nPerò imagina’t aquest escenari alternatiu: et trobes amb un noi a qui li encanta veure reincorporacions antigues El vaixell amorósi una part de vosaltres és com 'Bruta, quin és el vostre perjudici que us agraden les jugades de moralitat de l'època dels anys 80, dissenyades a mida per atreure la gent de classe mitjana a un estupor sentimental que només els va impedir despertar-se amb el brutal racista. realitats de la vida sota el seu dur però encantador vaquer, Ronald Reagan? ' Però no se’n va de seguida. I el noi et somriu perquè pot veure que penses que és un puto monjo, però per alguna raó no està preocupat per això.\nA continuació, treu un episodi digitalment remasteritzat i et mostra el fascinant que és: el capità Stubing és com aquest patriarca suau però lleugerament arcaic, que dóna poder sobre la alegre població d’alcoholitzants i que es desmunten amb els asses rodons en fons minúsculs. piscina. Tot i que aquesta parella té una crisi matrimonial i aquesta altra dama encara no li ha dit al seu promès que mor, perquè vol simplement fantasmar-lo i estalviar-li el dolor (una història adequada als anys 80 dels mentiders patològics com patriotes moralment superiors!), és una bogeria perquè el barman Isaac només continua barrejant begudes! La directora de creuers Julie segueix organitzada i alegre amb el seu petit porta-retalls premut al pit! Vicki, la seva filla de poca lentitud, segueix dient que una merda ingènua com si el món no estigui a punt d’esclafar-la com una bestiola! Les plomades i suculentes carpes sense cap cap lligat continuen rebotant! I això Vaixell amorósamorós et diu que només hi ha alguna cosa calmant sobre aquest tipus de tenacitat, aquell nivell d’escapisme enganxós a aquesta, aquella sorprenent capacitat de suspendre la seva incredulitat indefinidament. No és de què es tracta un vaixell de creuer? Una suspensió de la incredulitat de la mida dels gratacels, en què un patriarca benèfic però sempre vistós controla la realitat? Vull dir, quina gran metàfora del nostre actual mòdic racista autoritari racista morònic, amirite?\nfaldilla d’estiu 2015\nTan. Potser podríeu pensar dues vegades abans de fotre immediatament aquest home, que és racional i bo. Però, mentre tornaves a caminar cap al teu apartament, la gent del carrer et semblaria molt més interessant i plena de promeses. Somriuríeu al conductor del taxi que cridava al ciclista per no pegar-li la puta cabina i al ciclista demanant disculpes, i el conductor del taxi es murmura 'No hi ha gran cosa, tingueu cura'. Sentiria empatia, emoció i acceptació a totes les cèl·lules del teu cos, gairebé com si estiguessin realment enceses. Aquella interacció entre el cabdell i el ciclista no semblaria un altre xoc de voluntats, tant com una mena d’intercanvi humà dolentament imperfecte amb perdó mutu.\nI l'endemà, potser no podreu aconseguir-ho Vaixell d’amor- alliberar-te freak del cap.\nAixí doncs, això és el que vull que facis. Vull que siguis igual que aquell fill d’un cavall marí que excava estralls. SI T’ESTIMA ALGÚ, PROP.\nPosseir-lo et dóna força. Et dóna poder. Et dóna opcions. Perquè, fins i tot si estimes alguna cosa dolenta, com la beguda, moltes coses, fins que et caigui a la cara, realment no tindràs cara a qui ets i per què encara mereixes existir i sentir amor i ser lliure fins que no facis front. molt estimes el que estimes. Per molt que admireu dones que no volen o necessiten homes, no voldríeu convertir-vos en elles, perquè convertir-les en això suposaria apartar-vos de la sensació de ser lliures i vives i activades per tot el maleït món. Aquesta és la sensació que obté quan t'honoreu, confieu en vosaltres mateixos i feu lloc a on us trobeu.\nDefinir per si mateix per què creus en l’amor i escriure’l i dir-ho en veu alta (tot i que sabràs que molta gent probablement s’entendrà malament i fins i tot fugirà de por!) T’ajudarà molt. Per descomptat, les primeres vegades que dius que creus en l'amor, demanem disculpes i respostes i preguntaran si està bé. (Imaginem les primeres dones que van trobar aquestes Vaixell d’amor episodis i després corrien per la seva vida. Però el rebuig no és personal. Hi ha qui l'odi quan t'importa qualsevol cosa.) Però, a la sisena o setena vegada, expliques les teves creences i posseeixes el que estimes en veu alta, no necessitaràs tantes paraules i no assumiràs moltes temps explicant i no demanem disculpes per res. Pot ser que sigui una mica defensiu durant un temps, però amb el temps el teu focus real serà inspirar altres persones a tenir les seves passions tant com heu après a tenir la vostra.\nFaràs de Nova York un lloc millor per viure. Ni tan sols exagero.\nAixí, sigui com aquell tiet fantàstic que els ulls diuen a la teva: 'A bord, t'esperem!' Sigui un somriure obert en una costa amable, que sigui! I si trobeu aquest tipus, potser li donareu l'oportunitat. Potser no deixareu d’ignorar els seus textos fins a respondre-los perquè no podeu deixar de pensar en ell i no esteu segur del perquè, però voleu esbrinar-lo. I quan aneu al seu lloc i us ofereix una beguda afruitada amb un paraigua que s’hi enganxa, us sentireu una mica conscient de si mateix i us preguntareu si és prou fantàstic per a vosaltres. Però també direu a vosaltres mateixos: 'Déu meu, aquest tipus pot ser que tingui alguna cosa!'\nTindràs una beguda afruitat i, de sobte, et sentirà investit, i això et farà sentir por i preocupat i una mica malalt. Però no us sentireu avergonyits i no us perdreu. Recordareu que la part de vosaltres que us preocupa és la part més bona de tots.\nPer què les supersticions ajuden els esportistes a millorar\nJohnny Depp finalment pagarà la liquidació de divorci d'Amber Heard\nEl nou documental de la BBC afirma que Trump va continuar models a partir dels 17 anys\nAquestes fotos de la primera visita de Malia i Sasha Obama a la Casa Blanca us faran realment nostàlgics\nAquí teniu una novetat: una nova agència de modelatge per a noies de sis a deu anys


Els fets han passat al jutjat social número 1 de la capital del Baix Camp, i han generat molta controvèrsia\nper Tarragona Digital divendres, 15 de febrer 2019 - 18:20h\nLa magistrada del jutjat social número 1 de Reusva obligar un testimoni a treure's el llaç groc que dui a la solapa si volia declarar. Segons el que aquest home ha explicat a Efe, va accedir al mandat per no causar problemes a la denunciant a favor de la qual havia de declarar, però la situació es va fer constar en acta. El cas, totalment allunyat de qüestions polítiques, feia referència a un impagament de sou.\nReus Justícia Procés Català Baix Camp


Tallers de sensibilització al Centre Obert del Molí de Vent | Centres Oberts de Vilanova i la Geltrú\n← Els petits anem a terra!\nSeguim aprenent amb Montessori al Tacó →\nThis entry was posted in General and tagged Centre Obert, Experiències, General, Inclusió, Molí, Taller. Bookmark the permalink.


Camil Ros: Tot està per fer, i tot és...\nEl dia 31, la mosca dependenta farta de treballar, va anar al caixer automàtic per treure diners, i en acabar va treure el comprovant per veure el saldo que li quedava, quina va ser la sorpresa: un missatge de la botiga a on treballava: per acord del consell dels i les ministres el salari mínim a partir d’avui és de 1000 €, alguna cosa deu començar a canviar va cridar, mentre pensava que faria amb 400€ més al mes, tots els problemes fossin així, arreu ressonaven crits d’alegria igual als seus .\nMentre pensava que faria amb els diners, va rebre dues trucades de les seves cosines segones, una trucada de la mosca palestina i l’altre de la mosca jueva, per primer cop des dels anys 60 les dues van tenir la mateixa opinió i alegria, per fi la pau sense marxa enrere, l’acord que posa fi a la repressió, la lluita armada i la presó, es comparteix Jerusalem creant un estat judeo-palestí per la ciutat, i Palestina recupera tots els territoris ocupats, fins i tot els musulmans van celebrar amb cava l’acord i els jueus ortodoxos van anar al barber a retallar-se la barba.\nLa mosca patriotico-constitucional-espanya una, en la postal de Nadal, escrita en cristiano a part de desitjar-li bones fetes, li escriu una nota: esto se acaba el PSOE y el PP estan de acuerdo en revisar la constitución del 78 para reconocer el derecho a la autodeterminación de las naciones de l’estado español, solo nos quedara Ceuta y Melilla.\nL’Ambaixadora als EEUU, reenvia el comunicat oficial de la Casa Blanca en que George Bush, raona que es dona de baixa dels evangelistes conservadors americans i quan plegui de President es donarà d’alta a l’Islam i com a mostra de fe l’any que bé farà la peregrinació a la Meca, seguint els passos i camins de Malcom X.\nQuan arriba a casa hi ha un missatge de veu al telèfon fix, que està ple de pols de no utilitzar-lo, feia molt temps que no escoltava la veu de la mosca cosina germana seva que treballava en el departament de vacunes de l’Organització Mundial de la Salut, han trobat una vacuna gratuïta que eradicarà la SIDA, l’únic problema és que té uns danys col·laterals molts forts: neix una nova malaltia sense medicació possible com a mínim en els propers 5000 anys. La malaltia expandeix una plaga fulminant que destrueix totes les bactèries que creen la violència i l’abús de poder, amb conseqüències irreparables, eradica d’arrel totes les guerres i expandeix la pau i la fraternitat entre les persones i els pobles d’arreu del món i part de l’estranger.\nDe sobte es va despertar d’una llarga migdiada en el seu sofà marró, mai les bombolles del gin tònic li havien produït un somni tant meravellós, llàstima que fons un somni. Tot seguit va enviar un sms als amics i amigues blocaires o no, conegudes i coneguts, a on diu: bon any, tot està per fer i tot és possible, només cal que convertim els somnis en realitats.


Avís legal - Carns Trias\nAmb la finalitat de complir amb la legalitat vigent i atorgar seguretat i confiança a tots els seus usuaris, els informem, en virtut de la Llei 34/2002 de Servicios de la Sociedad de la Informació i de Comerç Electrònic, que aquesta pàgina Web és propietat de CARNS TRIAS SL Carrer Bassa del Cànem, 62 – 17820 Banyoles, amb de C.I.F. nº B17497058\nPer a qualsevol consulta o proposta, contactar-nos a l’e-mail info@carnstrias.com o trucant al telèfon 972 57 34 74\nL’accés a la nostra pàgina web per part de l’usuari és gratuït i està condicionat a la lectura prèvia i acceptació íntegra, expressa i sense reserves d’aquestes CONDICIONS GENERALS D’ÚS, vigents en el moment de l’accés, que demanem que es llegeixin detingudament. Si l’usuari no està d’acord amb aquestes condicions d’ús, tindrà que abstenir-se d’utilitzar aquest portal i d’operar en ell.\nEl subministrament de dades personals i la compra de productes mitjançant el nostre portal requereix una edat mínima de 14 anys, o en el seu cas, disposar de capacitat jurídica suficient per contractar.\nTots els continguts, textos, imatges i codis font són propietat d’CARNS TRIAS S.L. o de tercers a qui s’ha adquirit els seus drets d’explotació, i estan protegits pels drets de Propietat Intel·lectual i Industrial.\nL’usuari únicament té dret a un ús privat dels mateixos, sense ànim de lucre, i necessita autorització expressa d’CARNS TRIAS S.L. i del titular dels drets per a modificar-los, reproduir-los, explotar-los, distribuir-los o qualsevol dret pertanyent al seu titular.\nCARNS TRIAS S.L. és una marca registrada, i està prohibida la seva reproducció, imitació, utilització o inserció d’aquestes marques sense la nostra autorització.\nL’accés a la nostra pàgina web es gratuït i no necessita subscripció o registre previs. No obstant això, per fer ús de determinats serveis i per a la compra dels nostres productes és necessari registrar-se, omplir formularis i abonar els productes adquirits. Aquests casos seran identificats degudament a la pàgina web, amb fàcils indicacions per registrar-se i/o, en el seu cas, comprar productes.\nL’usuari haurà d’accedir a la nostra pàgina web d’acord amb la bona fe, les normes d’ordre públic, aquestes condicions generals d’ús. L’accés al nostre lloc web es fa sota la responsabilitat pròpia i exclusiva de l’usuari, que respondrà en tot cas dels danys i perjudicis que causi a tercers o a nosaltres mateixos.\nL’usuari té expressament prohibida la utilització i obtenció dels serveis i continguts oferts en aquesta pàgina web per procediments diferents als estipulats en aquestes condicions d’ús i, en el seu cas, en les condicions particulars que regulin l’adquisició de determinats productes.\nTenint en compte la impossibilitat de control respecte a la informació, continguts i serveis que continguin altres websites als que es pugui accedir mitjançant els enllaços que la nostra pàgina web posa a disposició de l’usuari, comuniquem que CARNS TRIAS S.L. queda eximida de qualsevol responsabilitat per danys i perjudicis de tota classe que puguin derivar per la utilització d’aquestes pàgines web alienes a la nostra empresa per part de l’usuari.\nCARNS TRIAS S.L.es reserva el dret unilateral i sense previ avís de donar de baixa a qualsevol usuari que l’organització entengui que ha vulnerat les condicions que regeixen l’ús de la nostra pàgina web, sense que l’usuari tingui dret a reclamació de cap tipus per aquestes accions.\nCARNS TRIAS S.L.es reserva el dret d’exercitar les accions legals oportunes contra aquells que vulnerin les presents condicions generals d’ús, acceptant l’usuari que la no indicació d’aquestes accions no constitueix una renúncia formal a les mateixes, restant aquestes vigents fins als terminis de prescripció de les infraccions.\nPosant a disposició de l’usuari aquesta pàgina web, volem oferir-li tota una sèrie de serveis i continguts de qualitat, amb la màxima diligència en la prestació d’aquests serveis i continguts i en els mitjans tecnològics utilitzats. No obstant això, no responem davant la presència de virus o altres elements que d’alguna forma puguin fer malbé el sistema informàtic de l’usuari.\nL’usuari assumeix l’exempció de qualsevol responsabilitat d’CARNS TRIAS S.L. per causes de força major, incloses les fallades tecnològiques pròpies o alienes derivades de l’estat actual de la tecnologia.\nL’usuari té prohibit qualsevol tipus d’acció sobre el nostre portal que origini una excessiva sobrecàrrega de funcionament als nostres serveis informàtics, així com la introducció de virus, o instal·lació de robots, o software que alteri el normal funcionament de la nostra web o, en definitiva, pugui causar danys als nostres sistemes informàtics.\nL’usuari assumeix tota la responsabilitat derivada de l’ús de la nostra pàgina web i es l’únic responsable de tot efecte directe o indirecte que es derivi sobre la pàgina web, incloent, de manera enunciativa i no limitativa, tot resultat econòmic, tècnic o jurídic advers, a més de la defraudació de les expectatives generades pel nostre portal, i l’usuari està obligat a mantenir indemne a CARNS TRIAS S.L. per qualsevol reclamació derivada, directa o indirectament, dels fets.\nCARNS TRIAS S.L. queda exonerada de responsabilitat per qualsevol reclamació respecte als drets de propietat intel·lectual dels articles i imatges publicades al seu portal, i no garantitza l’exactitud, veracitat i vigència dels continguts d’aquesta pàgina web, ja siguin propis, de tercers, o enllaçables a altres websites, quedant totalment exonerada de qualsevol responsabilitat derivada de l’ús dels mateixos.\nTotes les imatges dels nostres productes publicades a aquesta pàgina web tenen caràcter exclusivament orientatiu, a efectes de facilitar a l’usuari la seva identificació i descripció. En conseqüència, el producte final adquirit pel client pot diferir de la imatge ofert en la pàgina web.\nCARNS TRIAS S.L .queda exonerada de qualsevol responsabilitat derivada de qualsevol reclamació, inclòs el pagament d’honoraris a advocats per les demandes i reclamacions originades per tercers per l’incompliment per part de l’usuari de les nostres condicions d’ús, accés i política de privacitat, o qualsevol altra reclamació per l’incompliment de la legislació vigent.\nTot el relatiu a la nostra pàgina web es regeix exclusivament per las lleis de l’Estat espanyol. En el cas de que es produeixi qualsevol tipus de discrepància o diferència entre les parts en relació a la interpretació i el contingut d’aquesta pàgina web, totes les parts es sotmeten, amb renúncia expressa a qualsevol altre fur, als jutjats i tribunals de Barcelona.


L'Ajuntament de Sabadell insta Solvia a netejar un solar de la carretera de Bellaterra on els ciutadans abocaven deixalles i runa | Ràdio Sabadell\nL'Ajuntament de Sabadell insta Solvia a netejar un solar de la carretera de…\nEl solar és molt visible des de l'accés a Sabadell per la C-58 | Google Maps\n04.06.2019 18:12 Marc Serrano\nL'Ajuntament de Sabadell ha obligat l'empresa propietària d'un solar del carrer del Torrent dels Frares —la immobiliària Solvia, fins fa poc del Banc Sabadell— a netejar-ne els prop de cinc metres cúbics de brossa i runa que s'hi havien anat abocant, incloent-hi restes de fibrociment. Els treballs de retirada de tot aquest material, que suposava un perill per a la salut pública, i el tancament del recinte amb tanques de formigó —les anomenades New Jersey— ha finalitzat en les últimes hores.\nEl terreny és molt visible des de l'accés a Sabadell per la C-58. Se situa entre la carretera de Bellaterra i el passeig de Sant Pau de Riu-sec, prop del nou portal Sud de la ciutat, si bé no en forma part directament, i es podria destinar, en el futur, a usos de serveis. L'acumulació de deixalles ha estat fruit de la manca de control social del solar, i havia generat efecte crida.\nEl regidor d'Espai Públic en funcions de l'Ajuntament de Sabadell, Xavi Guerrero, ha explicat a Ràdio Sabadell: "Quan ens trobem en espais així, passen coses, i, a més a més, tenen un efecte crida. Si jo hi vaig i hi deixo uns mobles i els altres veuen que no ha passat res, els altres també van a deixar-hi els mobles o les uralites o les restes d'obra, i això és el que ens havia passat en aquest espai: que estava obert, estava disponible i poc controlat, i, en un moment donat, s'ha acabat omplint, i, a més a més, d'una manera molt ràpida, de runa de gent que l'ha anat a deixar allà i així s'estalviava pagar diners per llençar-la".\nL'ajuntament va emetre un informe sobre la situació del solar i va requerir a Solvia que el netegés per restablir-ne la salubritat. Guerrero elogia la col·laboració de Solvia per resoldre el problema: "Han col·laborat molt bé. Nosaltres ja els hem dit...; de fet, ja està fet: hem posat uns New Jersey, que són aquestes separacions de formigó, perquè no torni a passar. Ells, de seguida que ho van saber, molt ràpid, han procedit a retirar la runa. Això té un procediment administratiu que és més o menys lent, que no s'hi pot fer res, però, dintre de la lentitud del procediment administratiu, penso que tothom ha actuat prou ràpid, i Solvia, també".\nLes tasques de neteja s'han iniciat arran de l'ordre directa per part de l'ajuntament al propietari del terreny. El govern local ha instat Solvia a posar-hi tanques metàl·liques per extremar-ne la seguretat.


Lloguer de cotxes convertibles a Bury St. Edmunds, Regne Unit. Reservi avui! – Rentalcars.com\nAlquiler de Coches Lloguer de cotxes convertibles Regne Unit Bury St. Edmunds\nLloguer de cotxes convertibles a Bury St. Edmunds\nOmpli el formulari per trobar els millors preus en cotxes convertibles a Bury St. Edmunds\nRentalcars.com es el nom comercial de TravelJigsaw Societat Limitada registrada a Anglaterra i Gal•les (Numero: 05179829) a l’adreç a 100 New Bridge Street, London, EC4V 6JA. ID: 18A7B


- Cicle de sortides Els camins de l’exili, edició 2019. 80 aniversari de la fi de la Guerra Civil (3)\nInici > Detalls - Cicle de sortides Els camins de l’exili, edició 2019. 80 aniversari de la fi de la Guerra Civil (3)


Gerard abans de visitar el Reus: “Volem continuar la bona ratxa de resultats” - FC Barcelona\nHomeFutbolBarça BNotíciesGerard abans de visitar el Reus: “Volem continuar la bona ratxa de resultats”\nGerard abans de visitar el Reus: “Volem continuar la bona ratxa de resultats”\nEl tècnic del filial ha parlat del rival d’aquest diumenge, el Reus Deportiu, abans de l’últim entrenament amb tots els jugadors disponibles a la Ciutat Esportiva El mateix diumenge se sabran els 16 jugadors que viatjaran cap a la capital del Baix Camp\nGerard López creu que el seu equip per treure un bon resultat de Reus / VÍCTOR SALGADO-FCB\nEl filial ja suma sis partits consecutius sense conèixer la derrota, fet que li ha permès escalar posicions a la taula. Aquest diumenge, però, s’enfronta al segon classificat, el Reus Deportiu (17 hores / Esport 3), que està enratxat després de guanyar 0 a 3 i 3 a 0 els seus últims dos compromisos.\nSeguir amb la mateixa tònica\nEl tècnic del filial, Gerard López, ha atès a Barça TV i www.fcbarcelona.cat com a prèvia del partit d’aquest diumenge on ha dit que: “Arribem amb una bona ratxa de resultats i volem continuar-la”. “El Reus Deportiu és un bon rival, sens dubte un dels favorits per estar a dalt, són molt competitius”, afegia el de Granollers. Finalment, Gerard López deia: “Hem d’intentar mantenir la porteria a zero i a les segones parts aprofitar que el partit es trenca més. La solidesa defensiva és un punt fort nostre”. Gerard també ha tingut bones paraules per a l’entrenador rival: “Conec el seu míster, i el Natxo González és un bon entrenador amb molta experiència en aquesta categoria, per això encara són més favorits per estar a dalt a la classificació”.\nPRÈVIA – Volen continuar amb la bona dinàmica\nEmpat a l'últim suspir al camp del líder (1-1)


L'escola sobre rodes!: Cursa Solidària\nAbans que res, donar-vos les gràcies per la vostra col.laboració a la Cursa Solidària organitzada per Save t'he Children.\nEns complau informar-vos que entre tots, hem aconseguit recaptar la quantitat de 1890'13€!!!\nEsperem que amb la nostra ajuda, milers de xiquets i xiquetes d'Etiòpia tinguin accés a aigua potable, una alimentació adient i educació.\nMoltíssimes gràcies a tots i cadascun dels participants i patrocinadors!\nLa Comissió Esportiva\nPublicado por ESCOLA SOBRE RODES en 13:45\nEtiquetas: #femescola!, aprender a aprender, Aprendre a aprendre, Autoestima, Compartir, Educació, Educació Física, Esport, Famílies, Fem esport!, Motivació, Recomanem!, Solidaritat, Treball en Equip, Valors\nAnònim 20 de febrer de 2017 a les 18:07\nI'm very happy beacause have collected a lot of money for the children.\nAnònim 13 de març de 2017 a les 12:48\nHola Celia, sóc Natalia, aquest missatge l'he escrit a l'escola.\nM'alegre de haver recollit tots els diners que hem recaptat a la carrera solidaria i de haver ajudat als xiquets més menuts a escalfar per a la carrera. Tots els diners que hem recaptat ha sigut gràcies a l'esforç de tots els xiquets i dels familiars.Va ser molt emocionant!!!!


La retallada de vols de Ryanair provoca les primeres cancel·lacions per Setmana Santa - El Gerió Digital\nEn alguns casos els hotelers registren pèrdues de fins a 16.000 euros\nDimecres, 23 de febrer de 2011 20:03h\nRyanair ha anunciat que eliminarà 18 rutes des de Girona\nEl sector hoteler de les comarques gironines ja han començat a patir les conseqüències de les cancel·lacions de vols de Ryanair. Alguns turistes provinents d'Alemanya, Holanda, el Regne Unit, Itàlia i França han començat a cancel·lar les reserves pel que fa la Setmana Santa i també per la temporada d'estiu.\nLes xifres recollides per la federació indiquen que les pèrdues són de tres a quatre habitacions diàries, i fins i tot, alguns hotelers parlen de pèrdues de valor entre 3.000 i 16.000 euros, depenent de les característiques de cada establiment. La major part d'aquestes cancel·lacions les pateixen els hotels de la Costa Brava Centre, l'Alt Empordà i la Selva Marítima just en el moment de començar la temporada forta de treball.\nPer això, des de la Federació d'Hostaleria es reclama al Govern que arribi a un acord amb la companyia de baix cost per evitar que anul·li vols des de l'aeroport de Girona. 'Els hotelers estan molt preocupats per la situació ja que estem en moments de crisi econòmica i abans de la temporada turística', recull un comunicat de la federació.\nLa Federació d'Hostaleria de les comarques gironines representa deu gremi i té un total de 1.500 empreses associades.


Urgell | Municipis Catalans\nLa comarca de l'Urgell està situada a la plana de Lleida, al mig de les terres de Ponent, a la Depressió Central Catalana i a una altitud mitjana de 350 metres.\nComprèn 20 municipis, 3 entitats municipals descentralitzades i 20 pobles agregats, amb una extensió de 586,91 km2 i un total de 37.396 habitants ( febrer 2012). Té tres important nuclis que la vertebren i que aglutinen bona part de l'activitat econòmica: Agramunt, Bellpuig i Tàrrega. La capital de la comarca és Tàrrega.\nL'Urgell és una terra planera inclinada cap a ponent on destaquen les planes, que s'esglaonen d'est a oest i els tossals modelats pels rius i les rieres. Els rius que creuen la comarca són el Corb, el Sió i el d'Ondara.\nEl canal d'Urgell s'encarrega de portar aigua a totes les terres de regadiu i es creu que la construcció del Canal Segarra Garrigues pugui fer arribar l'aigua a la resta de terres de la comarca que la necessitin.\nEl clima mediterrani continental manifesta forts contrastos entre l'hivern i l'estiu.\nL'Urgell és una comarca oberta, amable i cordial que dóna la benvinguda a tothom que la vulgui conèixer i posa a la seva disposició tota la informació i els recursos per fer-ho.\nTé una gran varietat de recursos naturals, culturals i humans que fan que sigui difícil definir-la en poques paraules. Per això us convidem que us hi passegeu a través d'aquesta pàgina web. Si sou urgellencs o ja l'heu visitat alguna vegada encara podreu aprendre i trobar alguna cosa que potser desconeixíeu. I si pel contrari, encara no heu estat mai en aquesta comarca, potser a partir d'ara ens visitareu per conèixer aquestes terres plenes d'història, cultura i tradició.\nLimita al Nord-Oest i al Nord amb La Noguera, a l'Est amb La Segarra, al Sud-est amb La Conca de Barbarà, al Sud-Oest amb Les Garrigues i a l'Oest amb El Pla d'Urgell.\nS'hi diferencien clarament tres subcomarques molt delimitades. Al nord, la ribera del Sió, amb Agramunt com a població principal. La ribera d'Ondara, amb un paisatge segarrenc amb Tàrrega, com a centre destacat i capital comarcal, i a l'est, la plana de l'Urgell, amb Bellpuig, com a població important.\nUna de les divisions clàssiques que distingeixen les zones urgellenques són les conques dels tres rius que hi ha; el Sió, el d'Ondara i el Corb. Els rius són menuts i es perden en algunes zones pels aiguamolls i les terres de reg. En aquest sentit els pobles estan ordenats gradualment a la dreta i a l'esquerra dels rius.\nEl Sió és el riu més cabalós i ple de vida. És l'únic que conserva la seva conca ben dibuixada i definida des de que neix a les terres altes de la Segarra, fins que mor al riu Segre, prop de Balaguer.\nA l'altre costat, trobem el riu d'Ondara que és el més petit que travessa la comarca. La seva conca queda sovint desdibuixada per contínues filtracions i punts de surada que provoquen inundacions sobtades enmig de camins, cases o conreus. Neix a la Segarra i s'introdueix lentament a l'Urgell pel Talladell, poble agregat de Tàrrega. El riu és perceptible als termes de Tàrrega, Vilagrassa i Anglesola.\nLa ribera del riu Corb, a la banda sud de la comarca, és l'altra zona diferenciada. Aquest riu deu el seu nom a les múltiples giravoltes que fa i desfà al llarg del seu camí. Travessa la zona urgellenca més boscosa i abrupta i les comarques veïnes de la Segarra, les Garrigues, la Conca de Barberà i el Pla d'Urgell. Els paisatges i els silencis que es descobreixen a la conca del Corb fan de les seves contrades una de les més interessants de la zona.\nEl blat, la civada, l'ordi, les oliveres, la vinya i els ametllers constitueixen els conreus principals durant segles.\nAmb l'arribada del canal d'Urgell es transformen les terres seques en terres riques i regades gràcies a l'aigua que porta. S’introdueixen els conreus d'alfals, d'arbres fruiters com les pomeres, les pereres o presseguers i també peus de vinya americans.\nEls conreus de secà evolucionen i milloren la seva producció. La tercera part de les terres de la comarca són regades pel canal d'Urgell.\nLa propietat de la terra és molt repartida i són minoria les explotacions que reclamen el treball de més d'una família, almenys tot l'any. Només en determinades èpoques és necessària més mà d'obra de fora. Més de la meitat de les terres heretades són conreades pels seus propietaris, una altra part treballada a mitges i una minoria cedida en arrendament.\nVa sorgir com un complement a l'agricultura i per cobrir les seves necessitats alimentàries. El corral sempre estava adjunt o prop de la casa . Les gallines, els conills, les ovelles o les cabres pasturaven per les terres properes i les mataven per alimentar-se o es menjaven els ous o la llet. Més tard, del superàvit que tenien van començar a vendre-les i fer-ne grans explotacions. Arribaren els ramats d'ovelles o cabres, les granges de conills , de porcs, de pollastres o de vedells.\nL'Urgell no ha estat mai una comarca molt industrial. Una de les activitats industrials més antigues és la dels teixidors, que en els temps medievals es constituïren en gremis. N'hi havia a Agramunt i a Tàrrega.\nA mesura que s'anà repoblant la comarca es bastiren un gran nombre de molins hidràulics, vora els rius Corb, Sió i d'Ondara, en llocs com Maldà, Sant Martí de Riucorb o Tornabous. Amb la força de l'aigua del riu es movia el molí i feien farina.\nLa tradició ha arribat fins als nostres dies amb grans indústries dedicades al torró, la xocolata i altres productes dolços.\nEls cantirers de Verdú començaren al segle XIII i crearen autèntiques dinasties familiars arreu fins al segle XVII. La ceràmica negra tenia moltes qualitats per conservar la frescor de l'aigua i encara avui dia és molt apreciada.\nA l'actualitat les grans empreses es troben a les poblacions grans com Tàrrega, Bellpuig i Agramunt, als grans polígons industrials. Cal dir que en poblacions més petites com per exemple Anglesola, Castellserà o la Fuliola hi ha petits polígons industrials que ja comencen a estar ocupats per grans empreses que donen vida i treball a aquestes poblacions perquè les despeses i els permisos són més barats.\nEl topònim de l'Urgell prové d'Urtx, que vol dir fonts abundoses. Aquest nom ve de l'antic comtat pirinenc, els titulars del qual deixaren el nom de la seva família en conquerir aquestes terres vers el segle XI.\nLes restes que trobem dels primers pobladors són peces de sílex de l'època del neolític i les trobem a la vall del Corb, el Cercavins i la ribera del Sió.\nAl segle V aC apareixen els ibers deixant la seva empremta en poblats com el Molí d'Espígol a Tornabous o els Estinclells a Verdú.\nLa civilització romana deixa mostres valuoses de la seva presència en els mosaics d'una vila senyorial a Puigverd d'Agramunt, dues columnes i capitells a Vilagrassa o dues làpides sepulcrals a Castellsalvà, dins el terme de Belianes.\nLa presència musulmana a l'Urgell s'ha pogut identificar gràcies als grans carreus que van deixar-hi sobre el riu d'Ondara en el seu pas per Anglesola o a la vall del Corb en el seu pas per Nalec.\nVers el segles XI i XII es produeix l'expansió jueva a Catalunya i a les terres cistercenques. La relació entre jueus i els grans centres monàstics: Poblet, Santes Creus i Vallbona de les Monges no es contraposaren mai i fins i tot hi hagué una raonable col·laboració. Els jueus s'establien en llocs orientats cap al comerç, en zones de confluència de camins. Eren grans coneixedors del comerç, l'economia i l'artesania i els habitants d'aquestes comarques s'enriquiren dels nouvinguts. A l'Urgell s'establiren a Tàrrega i Agramunt.\nA mitjan segle XV les diferències existents entre els comtes, els reis i els migrats interessos socials dels homes de la Generalitat acabaren d'arrodonir el descontentament crònic de la Catalunya Vella.\nEl 20 de juny de 1462 s'inicià a la comarca el primer enfrontament de la guerra civil, la qual durà 10 anys i deixà arruïnades les terres de l'Urgell.\nEls Borbons envaïren l'Urgell i molta gent de la comarca fugí cap a altres zones fins que l'arxiduc Carles conquerí la comarca. Més tard Felip V tornà a ocupar l'Urgell. Catalunya hagué de pagar les conseqüències de la seva postura contra els Borbons i l'11 de setembre del 1714 començaren les repressions.\nEl segle XIX portà grans canvis a la zona. Després d'un seguit de guerres contra els francesos i els anglesos va córrer la veu que les tropes franceses envairien el país.\nA partir del 1833 la monarquia espanyola acceptà la Constitució de Cadis i també quedaren abolides les senyories i els delmes, encara que es respectés la propietat dels senyors. Entre el 1835 i el 1837 i com a conseqüència de les desamortitzacions de Mendizàbal s'ocuparen els monestirs, es dispersaren les comunitats religioses i es calà foc a nombroses dependències de signe religiós i l'Estat disposa la venda de les propietats i els béns de l'església. El monestir de Vallbona de les Monges, el de la Bovera, el de Vallsanta i el del Tallat i totes les parròquies de la comarca de l'Urgell tenien moltes hectàrees de terreny en propietat. Amb la desamortització s'oferia al pagès la possibilitat de transformar-se en propietari de les terres que conreava. Moltes propietats de l'església passaren a mans d'uns quants senyors o gent benestant, però també d'uns quants pagesos petits.\nL'arribada del canal d'Urgell el 1862 va beneficiar els pobles situats a la zona de regadiu. També va arribar el ferrocarril el 1860, la llum elèctrica el 1884, el telèfon, els equipaments municipals, etc. La comarca es començava a recuperar després de tants segles de decadència, guerres i misèries.\nCap al 1900 l'esclat de la Renaixença catalana i barcelonina, impulsada per la burgesia, aviat va arribar a l'Urgell. Es crearen moltes institucions, societats, grups, corals...\nDesprés de la guerra civil, amb una postguerra plena de limitacions i misèries, la situació internacional afavorí el rellançament del país amb la industrialització i la mecanització agrícola. Entre els anys 1957 i 1975 arribà un autèntic creixement econòmic malgrat el retard.\nAlgunes dites dels pobles de l'Urgell:\nA Castellserà si pots anar-hi avui, no esperis a demà.\nVal més Torrefeta que Castellserà.\nA la Fuliola rosten la cassola.\nA Guimerà bona terra per sembrar.\nA Mafet tot ho fan ben fet.\nA Agramunt comerciants i a Tàrrega comediants.\nAl Tarròs mengen arròs.\nHi trobem els següents municipis: Agramunt, Anglesola, Belianes, Bellpuig, Castellserà, Ciutadilla, la Fuliola, Guimerà, Maldà, Nalec, els Omells de na Gaia, Ossó de Sió, Preixana, Puigverd d'Agramunt, Sant Martí de Riucorb, Tàrrega que n'és la capital, Tornabous, Vallbona de les Monges, Verdú, Vilagrassa\nInformació extreta de http://www.urgell.cat/, http://www.municat.gencat.cat/; http://ca.wikipedia.org/.\nVideo de l'Urgell de la sèrie de TV3 "Catalunya des de l'aire"\nGentilici ........: Urgellenc, urgellenca\nDites: Els urgellesos tenen tres masses: massa terres, massa amos, massa vicis.\nA Agramunt comerciants i a Tarrega comediants.\nA Bellcaire són gent d'aire; a Bellmunt són gent de bé; a Linyola fan tabola i a Castellserà, també.


Ho van confirmar dissabte passat al Rebrot, l'Aplec de Joves dels Països Catalans, tal com ja va explicar Llibertat.cat. En el marc de l'acte polític que es va celebrar a Berga, la Coordinadora de Joves de l'Esquerra Independentista (CAJEI) va assegurar que el procés de confluència amb Maulets, el jovent independentista revolucionari, segueix endavant.\nLlibertat.cat us ofereix el discurs sencer que va pronunciar Nora Miralles, una de les portaveus de la CAJEI al Rebrot i que va dedicar íntegrament al procés de confluència amb Maulets.\n20/07/2010 15:14 Política\nTal com ja va esbossar al parlament del Rebrot de l'any passat, la CAJEI ha refermat un any més la seva intenció de fusionar-se amb Maulets. Tot i que la CAJEI hi va dedicar tota la seva intervenció, cap parlament de Maulets va mencionar en cap moment la fusió.\nUna portaveu de la CAJEI va llegir un manifest en el qual va defensar la unitat entre CAJEI i Maulets argumentant que "la unitat juvenil no és un caprici de ningú, és una responsabilitat envers les generacions que entraran a formar part de la sectorial juvenil en els propers anys" i va afirmar que "no hi ha millor llegat per deixar a aquestes futures militants que una organització juvenil única, forta i ben organitzada".\nDiscurs íntegre de Nora Miralles, una de les portaveus de la CAJEI\nVolem començar, com no, felicitant als companys i companyes de Maulets per muntar aquest nou Rebrot, que ja és el 9è.\nJa fa un any, en aquest mateix poble, posàvem públicament les bases del procés que ens ha de conduir a formar una sola organització juvenil al si de l'Esquerra Independentista.\nRecordo perfectament el que les companyes de la CAJEI -i sé que també moltes de Maulets- sentíem llavors. Recordo incertesa i certa por. Por del fracàs, por que els prejudicis mutus ho engeguessin tot enlaire. Però també vivíem el procés amb molta il·lusió. Amb la il·lusió, ni més ni menys, de les qui som conscients de la magnitud del que hem iniciat.\nHem iniciat un procés d'unió imparable, en què el jovent esdevingui el present -i no només el futur- de l'Esquerra Independentista. I el millor que podem fer pel moviment -en present- és arrelar la lluita de l'EI als barris, viles i ciutats del nostre país. Perquè el socialisme es construeix des de la base, barri a barri, poble a poble. I nosaltres ja només podem fer-ho unides.\nAixí doncs, d'il·lusionades en seguim, però -sincerament- crec que si hi ha quelcom que sentim ara és -sobretot - convenciment.\nI aquest convenciment no és pas gratuït. Al llarg d'aquest darrer any, des del Rebrot passat, hi ha hagut passes fermes en forma de treball conjunt, petits gestos -que semblaven no tenir gaire importància- que ens han fet acostar-nos, tot i que no sé fins a quin punt en som totes conscients. Parlo, per exemple, del munt de manifestos -sobretot antipatriarcals, però també, per exemple, sobre la presidència europea- que hem signat conjuntament. Parlo dels nombrosos cartells on hem aparegut juntes, i recordo especialment -per la seva trascendència- el cartell juvenil unitari de l'Onze de Setembre passat. Parlo de l'1 de maig a la població valenciana de Canals, on vam decidir -no només muntar un acte juntes- sinó convidar altres joves organitzades.\nPenso també a Manresa, i la seva decisió d'unir-se en un sol nucli local, prioritzant les necessitats del jovent manresà a qualsevol diferència. Parlo també d'altres barris i pobles, amb presència de Maulets i de les notres AJ, que a poc a poc es van acostant. I penso, inevitablement, en el meu barri -la Sagrada Família-, on es dóna aquesta situació, perquè hi visc i, també, perquè a poc a poc va esdevenint un exemple més de treball conjunt. És cert que hi queda molta feina a fer, però és increïble veure de tan a prop com ens anem animant a fer cada vegada més coses plegades: actes, formació, setmanes de lluita. Fins i tot gestos tan mancats -aparentment- d'importància, com fer una pancarta o una cervesa juntes o haver encartellat d'una tirada els cartells d'aquest aplec i els de l'Assemblea de Joves del barri, em fan estar segura que anem pel bon camí.\nÉs clar que tampoc no són tot flors i violes, que queda encara molta desconfiança fruit del desconeixement mutu. I que no podem enganyar-nos pensant que el pitjor ja ha passat, perquè el més difícil vindrà els propers mesos, el proper any. Però estic segura que aquesta maduresa que ens aporta la militància, aquesta maduresa que ens ha portat a voler-nos unir en la lluita comuna per la llibertat del nostre poble, ens farà també afrontar els sacrificis que totes dues organitzacions haurem de fer perquè això surti bé. Ja sabiem, quan ho vam començar, que no seria gens fàcil, però cal ser molt conscients que la unitat juvenil no és un caprici de ningú.\nÉs un compromís que hem pres, és la nostra responsabilitat envers les generacions que entraran a formar part de la sectorial juvenil en els propers anys. Perquè no hi ha millor llegat per deixar a aquestes futures militants, que una organització juvenil única, forta i ben organitzada!\nUna experiència local de fusió: el JEI\nL'Assemblea de Joves de Manresa i Maulets es van fusionar l'any passat donant com a resultat el Jovent de l'Esquerra Independentista (JEI). La mateixa pàgina web mostra: AJM + Maulets = JEI, una experiència local del que la CAJEI i Maulets té en ment de projectar a nivell nacional des de fa molts mesos.\nLa JEI manifesta la voluntat que aquest procés d’unitat juvenil que hi ha a Manresa "es faci efectiu a la resta de barris, pobles i ciutats dels Països Catalans; perquè creiem que només amb la força d’un jovent unit podrem aconseguir els nostres objectius".\nDiscurs d'Eudald Calvo al Pi Jove en representació de Maulets\nParlament de la CUP al Pi Jove\nCom cada any ens trobem aplegats al voltant del Pi de les Tres Branques. Aquest any, però, és diferent de tots els anteriors. És el primer any que podem afirmar sense por d'equivocar-nos que el procés d'alliberament del poble català ha començat de forma definitiva i irreversible. Ara, més que mai, és ja imparable. Ja s'ha traspassat la línia vermella, centenars de milers de catalans tenen clar que només un canvi profund en l'estructura política, econòmica i social pot redreçar l'actual situació de somnolència i renúncies. I només la independència pot conduir a aquest horitzó. Aviat, sí aviat, recuperarem les llibertats robades aquell 11 de setembre de 1714 per l'exercit hispano-francès, capitanejat pel Borbó Felip V.\nEl procés va començar amb l'espurna del 13 de setembre a Arenys de Munt, i s'ha anat escampant per pobles, viles i ciutats en les diferents conteses fins culminar, amb la manifestació del passat 10 de juliol, en allò que molts ja sabíem: la via autonomista és morta i enterrada.\nAquesta marea independentista, però, no hagués estat possible sense la prodigiosa fàbrica d'independentisme anomenada Tribunal Constitucional. A cada vomitada del tribunal milers d'autonomistes es tornaven independentistes, de manera que cada cop que s'apel·lava a la "indisoluble unidad de la Nación Española", aquesta més soluble es tornava.\nLa CUP sempre ha tingut molt clar que no serà la Constitució, ni els Estatuts d'autonomia, ni les institucions que emanen dels ordenaments jurídics espanyol i francès qui dotarà de drets polítics els nostre país. Si una majoria vol la independència, no hi haurà qui la pari, diguin el que diguin les lleis. L'Estatut espanyol d'autonomia ha estat sempre condemnat al fracàs perquè malgrat les veus que s'omplien la boca d'autogovern, seguim sota la tutela absoluta i absolutista de l'estat espanyol i francès i submergits en un constant desgast nacional, lingüístic, polític, cultural, econòmic..\nAquesta falsa democràcia immensament tacada de corrupció; la del Palau de la Música, del cas Pretòria, del cas Casinos, de l'especulació immobiliària... no la volem. La dignitat i la fermesa del poble català és la que passa per ultratjar els símbols i lleis de l'estat opressor. Fora tots el seus símbols!, fora les banderes espanyoles i franceses dels nostres ajuntaments!, fora els quadres imposats!, fora el seu exèrcit! i fora la seva policia! Prou de fer-nos prometre una constitució i un estatut que ens ofega i esclavitza com a poble!\nLa situació nacional és convulsa: el territori rep agressions cada dia, la precarietat laboral és un fet quotidià, les injustícies i les desigualats que la societat capitalista produeix no cessen d'oprimir-nos amb més i més virulència. El país demana a crits que seguim treballant des de tots els àmbits possibles per assolir una plena llibertat nacional i social. Sí, també social, perquè necessitem enterrar l'opressió que ens ofega com a classe, i és per això que la CUP aposta per la transformació social. Per plantar-nos i dir que ja n'hi ha prou d'explotació, d'esclavatge i d'opressió.\nDes de l'àmbit municipal, la CUP de Berga construeix des de la base una via des d'on lluitar dia a dia pel nostre alliberament. Perquè és només la CUP, l'única via possible des d'on organitzar l'espai de ruptura democràtica necessària per trencar amb els estats opressors. Actuant amb estratègia i amb l'objectiu sempre ineludible de la Unitat Popular.\nAquesta és una feina tossuda i resistent que lluny de cansar-nos ens esperona a treballar més, amb més profunditat i amb més tenacitat. Ara bé, també estem subjectes als reptes i els perills de la política institucional que no podem obviar, com ara la pèrdua d'intensitat de treball en equip. Però hem de mirar de mantenir la il·lusió i la intensitat de treball inicials per no caure en el parany de la rutina que ens imposa l'administració.\nLa política institucional per si sola no ens portarà a aconseguir els nostres objectius de llibertat, ni segurament transformarà la societat tal com la somiem. Però també ho és que per aconseguir-ho caldrà que utilitzem totes les eines, tots els mitjans dels que disposem i és innegable que el principal front, per molts que en tinguem, és el polític. És des de la pràctica política que es fan realitat projectes escrits i reescrits mil i una vegades. En aquest sentit, la lluita municipalista ha obert una escletxa per on avançar i és això el que ens ha d'animar a no desistir per aconseguir bastir fermament el projecte de la CUP a Berga. Per seguir tirant-lo endavant, totes i tots sou necessaris. Perquè una altra manera de fer política és i serà possible a Berga.\nTot a punt pel Rebrot\nMaulets presenta el cartell del Rebrot 2010\nEl Rebrot 2010 escalfa motors amb la publicació de textos del I Certamen Jove de Literatura Social\nRecull de fotografies i vídeos del Rebrot i de l'Aplec del Pi de les Tres Branques\nCentenars de persones reivindiquen la unitat dels Països Catalans davant del Pi de les Tres Branques\nEl Rebrot s'acomiada amb un balanç positiu


Moler i farbar | Besplatni Mali Oglasi Srbija\nZanati: Moler i farbar\n19. Sep 2019. 17:29\n28. May 2019. 09:07\n11. Apr 2019. 20:53\n20. Mar 2019. 16:27\n04. Feb 2019. 21:32\nMolersko - Gipsarski radovi\n17. Jan 2019. 12:56\nHitno potreban farbar u stolarskoj radionici, Železnik\n08. Dec 2018. 22:02\nZanati\toglas Moler i farbar\toglas Stara Pazova\n08. Dec 2018. 21:58\npribor za krecenje\n13. Oct 2018. 14:51\nMoleraj i house popravke\nZanati\toglas Moler i farbar\toglas Pančevo\n05. May 2018. 08:49\n19. Mar 2018. 15:32\nZanati\toglas Moler i farbar\toglas Niš\n19. Mar 2018. 15:31\n19. Mar 2018. 15:29\n05. Feb 2017. 06:32\nAdaptacije stanova, kuća, ključ u ruke\nZanati\toglas Moler i farbar\toglas Smederevo\n05. Jan 2017. 13:56\nZanati\toglas Moler i farbar\toglas Obrenovac\n12. Aug 2016. 15:31\nMolerko Farbarski Radovi\n13. Jun 2016. 09:48\nPoslovi moleraj i fasade\nZanati\toglas Moler i farbar\toglas Smederevska Palanka\n1 2 3 > UKUPNO: 50 | PRIKAZ: 1 - 20


C driving license. Camper Hymer e690 very extensive from €99.00 p.d. - Goboony


Des de la Generalitat es considera que la Costa Brava té potencial per atraure al client de grans eslores perquè les instal·lacions portuàries tenen qualitat suficient. El projecte és una demanda del sector nàutic que ha sumat els ajuntaments de Palamós, Roses, Sant Feliu de Guíxols i Torroella de Montgrí, on hi ha els ports capaços d'albergar megaiots. També formen part de Costa Brava Yatch Club Ports de la Generalitt i el Patronat de Turisme Costa Brava-Girona.\nSegons dades del Govern l'impacte econòmic d'un iot és del 10% del seu valor. Un vaixell de 30 metres d'eslora, per exemple, fa una despesa diària d'entre 1.000 i 2.000 euros al dia i ocupa de forma directa entre 3 i 5 persones.\nCosta Brava Yatch Club neix a redós de la bona experiència del Costa Brava Cruises que ha permès sinergiese entre els ports de Roses i Palamós per captar nous creuers. Com en el cas d'aquesta marca, les grans eslores tindran un màrqueting conjunt amb un pla d'accions anual que preveu l'assistència a diverses fires internacionals.\nEl projecte arranca a la Costa Brava però l'objectiu és també ampliar-lo a la resta de marques costaneres del país ja que La Mediterrània és un pl d'atracció per a la nàutica de grans eslores sobretot a l'estiu.


L'ÀFRICA SALVATGE. TAYLOR, BARBARA. Libro en papel. 9788415430186 Librería Publics


L'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau /@EP\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha lliurat aquest dimarts les Medalles d'Honor de Barcelona a 25 persones i entitats proposades pel ple i pels consells de districte per la seva contribució al desenvolupament de la consciència ciutadana i els valors cívics a la ciutat.\nL'acte, que s'ha celebrat al Saló de Cent de l'Ajuntament, ha iniciat amb un minut de silenci per les víctimes de l'incendi d'aquest dimarts en un local presumptament ocupat de la plaça Tetuan de Barcelona on han mort quatre persones, dues menors.\nEn un acte que ha comptat amb representant de tots els grups municipals, moltes de les propostes han posat en valor la tasca dels premiats en la lluita contra la Covid-19, guardonant 18 entitats i col·lectius i set persones a títol individual, quart dones.\n"Aquesta pandèmia ens ha mostrat la importància de revisar el nostre model de desenvolupament social i econòmic i tenim la responsabilitat i l'oportunitat d´avançar cap a un nou model econòmic més just i sostenible", ha dit Colau, i ha afegit que això és una responsabilitat compartida i que la presència dels premiats era el millor exemple d'aquest compromís.\nLes cinc medalles a l'àmbit de ciutat han reconegut treballadors de l' Institut Municipal de Serveis Socials (IMSS) i de Transports Metropolitans de Barcelona (TMB), la Federació Catalana de Salut Mental, la Xarxa dels Drets dels Infants i la Coordinadora Residències 5+1.\n"Aquestes entitats representen l´esforç per protegir i garantir els drets de les persones i col·lectius que més han patit la pandèmia", ha dit l´alcaldessa, i ha destacat la seva lluita per la salut mental, per la preservació dels drets dels nens i per defensar el canvi de model de gestió dels centres per a gent gran.\nAixí mateix, ha valorat la tasca dels treballadors del transport públic i els serveis socials de la ciutat per la seva vocació de servei i compromís demostrat durant la crisi sanitària.\nLes altres 20 medalles s'han atorgat a proposta dels districtes i Colau ha destacat que entre els premiats hi ha entitats i persones que fan una feina imprescindible -en les seves paraules- per millorar la vida dels veïns de la ciutat, i en al·lusió a tothom els guardonats ha afegit: "És un orgull lliurar-vos aquestes medalles perquè representeu el millor de Barcelona".\nEn el cas de Ciutat Vella les medalles han estat per a l'equip femení de waterpolo del Club Natació Barceloneta, pels seus mèrits esportius i els valors que transmeten a favor de les dones, i per als treballadors dels cinc Centres d'Atenció Primària (CAP) del districte.\nL'Eixample ha distingit Hèlia Dones per la seva implicació amb l'apoderament de dones i Irene Beltran per visibilitzar les persones amb diversitat funcional; mentre que Sants-Montjuïc ha distingit el president de l'eix comercial Creu Coberta els últims 20 anys i vicepresident de Barcelona Comerç, Lluís Llanas, i la Fundació Mans a les Mans per la seva implicació al districte.\nLes Corts ha premiat Dolors Estivill per donar suport a persones en procés de dol i al menjador social El Pa de Sant Oleguer; mentre que Sarrià-Sant Gervasi ha distingit el Teatre La Gleva per la seva militància cultural i Flora Miserachs per la seva implicació a millorar Sarrià.\nPer part seva, Gràcia les ha atorgat al Club d'escacs Tres Peons pels seus 50 anys dedicats als escacs i a Víctor Nubla -a títol pòstum- per la seva tasca en diferents àmbits, com la música i l'escriptura.\nHorta-Guinardó ha premiat Carmel Comerç per treballar pel comerç de proximitat i casals comunitaris del districte per enfortir la comunitat; per la seva banda, Nou Barris ha guardonat la Unió de Comerciants del Passeig Fabra i Puig 'Fabra Centre' i el Club de Futbol Montañesa, dedicat a la formació esportiva des de 1927.\nSant Andreu les ha atorgat a Magdalena Juvé, per la seva tasca a l'Associació de Dones Pal·las Atenea i a Grup d'Amics Gais (GAG); mentre que Sant Martí les ha concedit a Miquel Mateu, per la seva vinculació al món associatiu i a l' Associació de Veïns i Veïnes de la Verneda-Via Trajana, per la seva tasca de més de 60 anys per millorar les condicions de vida del veïnat.\nL'acte ha conclòs amb una altra intervenció de Colau, que ha destacat que en els anys de mandat la ciutat ha viscut situacions molt complicades, però que té l'"orgull" de poder dir que en cadascuna d'aquestes situacions sempre ha vist una ciutat que ha donat el millor de si sense dubtar-ho, en les seves paraules.\nBarcelona persones entitats proposades\naquest dimarts Medalles dHonor\nBarcelona Ada Colau lliurat\nAda Colau lliurat aquest


SENSE DATA LÍMIT: d’octubre 2009\nTot canvia, res no resta igual en aquest equilibri natural que la Humanitat destorba tan sovint, tot està en constant moviment en un món canviant del que creiem ser amos i senyors quan només conformem una petitíssima partícula d’un entramat perfecte , d’un univers tan complex que segurament mai desxifrarem del tot.\nSi, som petits comparats amb la immensitat del Planeta, per no dir del que l´envolta. Insignificants i alhora destructius. Però jo no he nascut arbre, no soc pedra, no soc mar. Soc persona, ésser viu com tants altres d’una espècie que no considero superior però que al cap i a la fi, és a la que pertanyo. I què puc fer doncs? Pensar globalment, si, ser conscient d’aquesta petitesa i intentar canviar tot allò que ens fa desmereixedors de gaudir d’uns recursos generosament posats al nostre abast? Em preocupa reflexionar sobre tot plegat i mai decidir-me a viure en harmonia amb els meus pensaments. Perquè fa ràbia, i sé que no és el camí, pensar que si no hem de fer res a nivell individual, potser seria millor viure, com la immensa majoria, en la ignorància i la total desídia.\nBy Ondeiamar a les 12:07 Cap comentari:\nFins quan aquesta por irracional a mirar enrere en algun moment d’un futur incert i adonar-me’n que m’he perdut el món. Per què? Quan no puc desitjar més, quan la vida em somriu? Com evitar pensar més enllà d’un present que gaudeixo dia rere dia? Les arrels que ens nodreixen, ens lliguen a la terra i, malgrat que ens alimenten, ens impedeixen moure’ns. Viure el món en moviment o mirant al cel entre el fullatge d’unes branques? En aquest bosc ple de vida, no hauria de buscar més.\nBy Ondeiamar a les 13:07 Cap comentari:\nEL COST D´UNA VIDA\nAvui llegia que el 80% de les morts sobtades podrien evitar-se amb un anàlisis genètic. Em pregunto llavors per què no es realitza aquest anàlisis. Algú dirà que el cost és elevat i que no interessa. Sento parlar en termes econòmics referint-me a un tema tant angoixós com pot ser la mort d’un fill però tots sabem que malauradament en aquest mon, a nivell empresarial (i l’estat és una empresa, no ho oblidem) els diners ho mouen tot. Però, és realment tant elevat aquest cost? Deixant un moment de banda el dolor que pot provocar a uns pares la pèrdua d’un nadó, pensem: a quants tractaments psicològics, quants fàrmacs i remeis hauran de destinar-se a pal·liar aquest dolor?\nEm ve a la ment el cas d’una coneguda que fa poc m’explicava que portava molts anys tractant-se de dolor musculars. Més de 10, en concret, de tractaments, de recuperacions, d’analítiques, de pastilles. Un simple test de intolerància alimentària va treure a la llum que la ingesta de certs aliments era el que li provocava aquests dolors. 300 euros la broma. pagats de la seva butxaca evidentment (i ben gastats, imagino). De veritat algú a la Seguretat Social pensa que 300€ és car comparats amb el cost de 10 anys de tractaments? No sé qui gestiona el Sistema, de veritat, però realment el tema prevenció no el te gaire en compte. Crec que mirar a curt plaç a l’hora de destinar uns diners a una prova, tot i que costi 300€, és un gran error. No és més una inversió que no pas una pèrdua? I jo, no soc empresària. Però no cal no?\nBy Ondeiamar a les 9:52 Cap comentari:


ROSES VERMELLES: AL MEU PARE\nels bons records mai s'esborren.\nAquests dies vaig molt atrafegada i entro poc a l´ordenador.\nQue guapo que era el teu pare.\nEs deia Federic oi?\nAra el tens el Cel i segur que desde allà et protegeix.\nsegur que t'acomapanya en més d'un moment i encara et dóna, a la seva manera, algun bon consell\nUn molt bon record!!!!!!!!!!!! estimada amiga. El meu se'n va anar fa 4 anys i encara fa mal recordar.\nsempre dic que las personas que estant en el nostre record i en la nostra memoria no ens han deixat, restan per sempre amb nosaltres.\nUn abraçada tendra\nNos dicen que nadie muere del todo mientras que alguien le recuerde, pero yo echo de menos al mío, y tu al tuyo.\nCreo que es lo único que podemos hacer.\nTirar de los recuerdos y sacar lo mejor que nos dieron, sus enseñanzas, ejemplos y cariño.\nOjalá dejemos lo mismo en nuestros hijos.\nSort n'hi ha que els records sempre van amb nosaltres.\nUna entrada preciosa y emotiva.\nDoncs gracies per dirmno en el meu blog.\nResulta que el teu pare es deia Gabriel com el meu marit.\nque per cert encare celebra el Sant el 24 de Març.\nEl cabut no es vol cambiar per el 29 de Setembre i es clar no el felicitan.\nEs tan bello tu sentimiento que incluso en catalán te he entendido, no ha hecho falta ni traducirlo.\nQue bien suena "te amo" en "te estimo".\nBello Pakiba, sencillamente bello.\nles persones que hem estimat ens queden a dins per sempre... continuem estimant. Un record molt tendre.\nAl meu perfil trobaràs la meva adreça de correu, si m'envies un mail, et podré reenviar el permís per a participar al blog de les Itineràncies poètiques. Fins aviat!\nAi noia.. Hi ha persones que per més anys que passin, sempre estaran vives en els nostres cors!\nSegur que el teu pare estaria molt satisfet sabent que el tens tan present.\nla verdad es que el cariño a un ser querido, no se borra con el paso de los años.\nEs precioso que se lo dediques a tu padre.\nGràcias a tots per el vostre cariyo.\nLas persones que hem estimat encare que es vagin sempre estan presents a la teva vida i no es borra mai el seu amor.


EL MÓN INTERIOR DE LA DONA AL PARANIMF. VEU Revista Cultural de la Universitat d'Alacant\nEL MÓN INTERIOR DE LA DONA AL PARANIMF\nEl pròxim 5 de març, dins dels actes del 8 de Març, Dia Internacional de la Dona, es representarà, a les 20.00 h i al paranimf de UA, Las mujeres y el mar, del poeta grec Yannis Ritsos, dirigida per Antonio González Beltrán, de La Carátula. L'obra ha sigut concebuda com un espectacle coral, ple de força i poesia, sobre el món de la dona, que compta amb Trinidad González en el paper principal.\nLas mujeres y el mar es presenta al públic com una reflexió sobre el món interior de la dona, quins són els desitjos i problemes de les dones que apareixen en la seua obra?\nEn el text de Ritsos, aquestes dones parlen de la solitud, de la llunyania, de l’entrega, del seu poder, de la seua força. Són dones plenes i la seua visió del món és global, naturalment des de la particularitat i la quotidianitat del seu petit món, que és el de totes les dones. Per això, no és només un retrat de dones de pescadors, és sobretot un retrat de la dona, en el seu sentit més ampli. D’altra banda, es tracta d'un personatge coral, amb els matisos variats que cadascuna de les cinc actrius imprimeix. Els personatges de la xiqueta i de la Grisa són els únics individualitzats per l'autor.\nQuina posició simbòlica hi ocupa el mar? De quina manera es contraposa als personatges?\nLa mar és còmplice i rival, la contrincant a què cal vèncer o amb la qual aliar-se. És font de vida i de mort. És l'origen i la fi de tot. És la força dels seus homes, però també la seua debilitat. És la presència constant i ineludible dels seus destins inexorables.\nQuins són els grans temes de què parla l'obra?\nEls dos temes fonamentals del teatre universal: la vida i la mort. També el de l'amor, però no en el sentit líric, sinó en el sentit natural, espontani, en què arrela amb la vida mateixa, i amb la mort, d'una manera cíclica, en una roda sense fi.\nParle'm del lloc on se situa l'acció.\nL'acció se situa en un lloc inconcret. Podria ser un ampli pati de veïnes, a la mar. Simbòlicament, podríem parlar d'una plataforma marina, prop de la platja, fins i tot d'una illa on estan les dones sense possibilitat d'eixida. Només una xiqueta entra i ix de l'espai, perquè representa el futur, l'esperança. La Grisa, que representa la continuïtat en la lluita vital, sorgeix d'elles, del personatge coral.\nQuant a l’escenografia, quins són els reptes d'aquesta obra?\nVolíem fer visible la presència de la mar. En un primer estadi del muntatge, vam pensar fins i tot a col·locar una plataforma sobre una platja, sobre l'aigua. Vam haver de traslladar la idea a un escenari convencional i el resultat va ser una plataforma de fusta, amb un masteler mòbil que s'alça en un moment determinat. Les dones estan envoltades de velam.\nL'obra és de Yannis Ritsos, un poeta grec de gran prestigi, però per què va escollir aquesta obra de la seua producció teatral per a dur-la a escena?\nEl primer que em va cridar l’atenció va ser la bellesa del text. En el nostre repertori no és rar trobar textos de poetes: Miguel Hernández, Carlos Edmundo de Ory, León Felipe, Walt Whitman... Després de la bellesa del text, hi ha la seua profunditat temàtica.\nPer què es considera aquesta obra de teatre social?\nPerquè tot i ser un text poètic, és també una arenga, una crida a les dones perquè mantinguen la seua lluita quotidiana i, sense perdre el contacte amb la realitat, sàpien utilitzar l'altura de mires, les ales de la seua condició femenina.


Vaixella Camping Costa Rica 4 persones - Micasaconruedas.com\nVaixella Magic per 4 comensals.\n4 plats plans 25 cm diam\n4 bols 17,5 cm diam\n4 plats de postres / cereals 17 cm diam\n4 tasses de 300 ml.\nRealitzada en melamina d'alta qualitat.\nNo es resistent a Microones.\nLa millor relació qualitat / preu.


Licampa 1617 sl se alía con The Music Republic para la gestión como\nLicampa 1617 sl se alía con The Music Republic para la gestión como operador de Casal España Arena de València\nDavid Sánchez, de The Music Republic y Víctor Sendra, de Licampa./ EPDA\nLicampa 1617 S.L., sociedad patrimonial de Juan Roig creada expresamente para construir un Arena sostenible en la ciudad de València, y The Music Republic a través de la empresa "Arena Alive S.L." crean la empresa València 5 Estrellas S.L." para la gestión integral como operador de l futuro Casal España Arena de València recinto cubierto de referencia nacional e internacional para la celebración de eventos deportivos, culturales y de entretenimiento. València 5 Estrellas S.L. será la sociedad operadora, responsable de gestionar el recinto y sus instalaciones complementarias como sus futuros servicios, además de trabajar en los distintos acuerdos con promotores proveedores de servicios y resto de especialistas del sector. Esta nueva empresa será la encargada de desarrollar las estrategias para conseguir que Casal España Arena de València se convierta en un recinto para la celebración de un gran n ú mero de eventos ofreciendo grandes experiencias a sus usuarios y contribuir así a posicionar tanto a València como a la Comunitat Valenciana como un referente en entretenimiento. Uno de los grandes objetivos de la sociedad será el de generar espacios y productos que complementen los ya existentes en la ciudad y en los que los promotores, tanto locales nacionales como internacionales, puedan celebrar acontecimientos deportivos y de entretenimiento de diverso tipo y distintos formatos al tiempo que hacerlo sostenible económicamente. Víctor Sendra, Director Gerente de Licampa 1617 S . valora de forma muy positiva este acuerdo "pues se cumple un hito más, y muy importante de este proyecto que nos permite avanzar en la gestión del recinto con unos socios especializados en gestión y crea ción de experiencias musicales y de entretenimiento y en traer referentes de primer nivel a la Comunitat Valenciana además de compartir la visión de lo que queremos para Casal España Arena de València. Tenemos un largo camino por recorrer y estamos muy ilusionados en crear el equipo que nos ayudará a lograr el éxito de este proyecto tan importante para València y por el que tanto apuesta el Mecenazgo de Juan Roig Por otro lado, The Music Republic crea la sociedad Arena Alive S.L. destinada en exclusiva para su alianza con Licampa 1617 S.L. en Casal España Arena de València. David Sánchez, CEO de The Music Republic considera que: Es una grand í sima oportunidad para la ciudad de València y para España poder contar con el primer Arena diseñado para albergar todo tipo de eventos culturales, deportivos y corporativos de estas magnitudes y prestaciones convirtiéndolo en un espacio atractivo tanto para los usuarios finales como para el máximo número de promotores de eventos. La ciudad de Val è ncia podrá albergar muchos eventos que hasta la fecha no tenían cabida en la ciudad por falta de espacios especializados para este tipo de acontecimientos. Estamos muy contentos y agradecidos de poder participar en la gestión de este gran proyecto junto a Licampa 1617 S.L. formando parte del Mecenazgo de Juan Roig Con el esfuerzo de todos estamos convencidos de que conseguiremos convertir el recinto en un referente" Características de Casal España Arena de València Este Arena, que surge gracias a la colaboración público privada y cuyas obras comenzaron en junio de 2020 se sitúa en las calles Ángel Villena, Bomber Ramon Duart y Antonio Ferrandis (junto a L'Alqueria del Basket y el Pavelló Font de San Lluís) ocupará una superficie total construida de aproximadamente 47.000 metros cuadrados y contará con una capacidad máxima de 15.600 espectadores en modo basket y de 18.600 en modo concierto. Además, el proyecto contempla la construcción de un aparcamiento subterráneo y parte en altura con aproximadamente 1.300 plazas, la construcción de forma anexa de la nueva sede del Valencia Basket Club, una sala multiusos para múltiples disponibilidades de 1.200 metros cuadrados, zonas de restauración, amplia oferta de localidades, terrazas y zonas premium. Asimismo, está prevista la construcción de infraestructuras complementarias que dinamicen el barrio, como un nuevo y moderno espacio para el colegio "Les Arts", cuy as obras comenzaron a mediados de noviembre y un parque público con zonas verdes. Licampa\n1617 Casal España Arena de València Licampa 1617 Casal España Arena de València se enmarca dentro del\nMecenazgo del proyecto Legado de Juan Roig y, como el resto de iniciativas que componen este Legado, como Marina de Empresas, Fundación Trinidad Alfonso Valencia Basket y L'Alqueria del Basket, entre otras, persigue compartir con la ciudad de València y la Comunitat parte de lo mucho que de ella recibe. Para este proyecto, la sociedad tiene previsto invertir más de 220 millones de euros procedentes de su patrimonio personal.


Cuino ergo sum: de setembre 2019\nGaltes de porc al vermut de Reus amb pastís milfulls de patata i formatge. Jus d'octobre 2015 (Domaine la Rune, Talairan, AOP Corbières)\nLes galtes, siguin de porc o de vedella, és dels meus talls predilectes de carn.\nAvui proposo una recepta amb unes de porc en què, com a novetat, estan filetejades tot i que conserven l'ós al mig. En farem una cassola, amb un guisadet senzill i bastant tradicional, en què buscarem aromes que ens proporcionarà el vermut de Reus. El vi negre, el deixarem per a més endavant, quan vulguem un plat més contundent.\nMaridarem amb un vi negre que ens agrada força i que és força vesàtil: el Jus d'Octobre, que ens vam endur de la visita que vam fer al celler Domaine la Rune, al bell mig de les Corbières, a França.\n- Filets de galtes de porc\n- 1 branca de romaní\n- 3/4 de got de vermut\n- 1 got d'aigua\n- Mica de xocolata\n- Mica de canyella\nPer al milfulls de patata i formatge de cabra:\n- Mantega fosa\n- Pebrots del padrón\nPrimerament, salpebrem i enfarinem les galtes per marcar-les, a continuació, en una cassola amb una mica d'oli, que haurem començat a aromatitzar amb l'all encamisat i la branca de romaní.\nUn cop marcades, les reservem.\nAllí mateix, hi posarem la ceba tallada ben menuda, que salarem immediatament per afavorir que es vagi cuinant i perdent l'aigua. Quan sigui mínimament marró, hi afegim la pastanaga. Deixem cuinar.\nHi posem mel, hi espolvorem una mica de canyella, hi posem la fulla de llorer i desglacem amb el vermut.\nReintroduïm la carn prèviament marcada, i acabem mullant amb aigua. Salpebrem, tapem i deixem coure durant aproximadament 1 hora.\nA continuació, quan la carn sigui ja bastant tova, la retirem i passem la salsa pel xinès.\nSeguim coent la carn amb la salsa ja neta.\nCorregim de sal, reduïm o no en funció de la textura que desitgem (a mi m'agrada que napi) i la rematem amb una mica de xocolata, que ens aportarà una mica de gust i de color, així com el greix que contribuirà a lligar una mica més.\nA banda, farem el milfulls de patata i formatge de cabra. Posem el motlle sobre paper sulfuritzat (també ho podem fer directament en una safata) i comencem a fer capes de patata tallades a mandolina. Sobre cada capa de patata, salpebrem i pinzellem amb mantega fosa. A mitja altura, fem una capa de formatge de cabra. I repetim l'operació amb més capes de patatata fins arribar dalt de tot del motlle. Una altra versió és en forma rodona com de bomba, recoberta de làmines de bacó, que també s'enforna.\nEnfornem a 180º durant uns 40 minuts, fins que el conjunt sigui ben tendre.\nNomés resta emplatar. La salsa, que n'hi hagi. De pastís, també.\nI de vi, evidentment que també. Omplim les copes del Jus d'octobre, cupatge de Carinyena, Sirà, Cinsault i Garnatxa. Sobretot afruitat, aromàtic, amb algun mentolat molt agradable. Fàcil de beure, molt honest i transparent.\nLa carn queda molt i molt tendre, així com gustosa, i la salsa té aquella complexitat del vermut que la fa tan bona i un punt peculiar, fora del comú.\nPublicat per Albert Aragay a 20:02 Cap comentari:\nParmigiana de carbassó\nTot i que la més típica o clàssica de les parmesanes és la d'albergínia, hem tingut ganes de donar-li una oportunitat a la de carbassó. I el resultat, déu n'hi dó, ja avanço que ha superat les expectatives. Tot i que no tingui la personalitat de l'albergínia, amb uns bons carbassons, ben gustosos, no tallats tan prims com papers de fumar, ben cuits però encara amb mossegada, juntament amb el formatge i el tomàquet...el resultat és igualment excel·lent.\n- 4 carbassons grossos\n- 50g formatge grana padano (o parmesà, o qualsevol d'altre sec)\n- 2 mozzarelles\nPer al sofregit / salsa:\n- 6 tomàquets pera\n- Mitja ceba\nPer fer la salsa, simplement hem de començar sofregint la ceba, tallada ben petita, com tota la resta d'ingredients. Quan estigui cuita, hi afegim l'all i, al cap de 4 minuts, ja podrem afegir l'herba aromàtica que vulguem (alfàbrega, en aquestc cas) i els tomàquets. Deixem reduir tota l'aigua de vegetació fins quedi tot ben concentrat. Reservem.\nPer als carbassons, els tallem al llarg a tires no gaire primes ni tampoc gaire gruixudes. L'objectiu és que ni es desfacin amb la cocció ni quedin crus. Els podem fer a la planxa, amb un raig d'oli, o bé al forn. En aquesta primera cocció, no cal pas que quedin totalment cuits perquè encara ens en faltarà la segona.\nProcedim al muntatge. Estenem una capa de salsa en una safata de forn, que cobrirem al seu torn amb tot un seguit de làmines de carbassó. I comencem a fer capes: salsa, formatge, carbassó, salsa, formatge, mentre anem salpebrant i posem també, si volem, alguna herba. Acabem l'útima capa amb salsa i formatge, perquè gratini i es fongui una mica per sobre del carbassó. L'aspecte visual, en la parmesana, també és ben important.\nEnfornem uns 25 minuts a 190º o bé fins que agafi el color que desitgem.\nEn fem porcions i ens disposem a gaudir de valent d'aqueta variant d'un clàssic de la cuina italiana: la parmigiana, no de melanzane, sinó en aquest cas de zucchine.\nPublicat per Albert Aragay a 19:37 Cap comentari:\nStrudel de figues i nous pecanes\nDesprés de l'èxit de l'anterior strudel (aquí, la recepta), ens hem tornat a animar a fer-ne un altre, en aquest cas d'una de les meves fruites favorites: les figues. I, per complementar-les una mica, amb fruita seca, concretament unes boníssimes nous pecanes. A diferència de l'anterior, de pasta filo, en aquest en farem nosaltres mateixos la massa.\n- 100ml aigua\n- Mig ou\n- Mitja cullerada d'oli\n- Pessic de sal\n- 500g figues\n- 25g sucre\n- 30g nous pecanes\n- 50g mantega\n- 70g pa ratllat\n- Mig ou per pintar\nPer a la massa, és tan senzill com posar tots els ingredients dins del bol i amassar fins que s'integrin i obtinguem una massa homogènia i que no s'enganxi pas a les mans. Reservem.\nPer al farcit, fonem en un cassó al foc la mantega i hi posem el pa ratllat fins que dauri i en tinguem com molles de pa. No podem deixar de remenar.\nEl resultat, el posem en un bol, on hi afegirem les figues tallades a vuitens, les nous trencades, la canyella i el sucre. Deixem macerar el conjunt.\nPer formar l'strudel, estirem la massa sobre un paper de forn o un drap amb l'ajuda del corró, sobre una superfície enfarinada. Ha de quedar tan fina com puguem i en forma rectangular. Al mig, hi posem el farcit.\nDobleguem els extrems perquè no surti el farcit i emboliquem.\nPintem amb mig ou i enfornem a 180º fins que dauri, durant uns 30 minuts.\nBoníssim, de debò.\nPublicat per Albert Aragay a 7:34 Cap comentari:\nLasanya tardorenca de botifarra, carbassa i bolets. Vi rosat Annat Sumoll (Heretat Mascorrubí, D.O. Catalunya)\nLa pasta fresca que ens va sobrar d'uns canelons (aviat, la recepta), la vam congelar i ara la recuperem per fer-ne lassanya, un platàs únic bastant espectacular sobretot quan li donem alçada i humitat en forma d'una beixamel que aparegui en cada capa...\nA més, amb aquest plat hem volgut fer-li un vestit a mida a l'Annat, el nou monovarietal Sumoll que l'any passat va treure Heretat Mascorrubí. El mateix Ernest Pérez, responsable del celler, em va recomanar fer-lo anar amb algun plat de pasta, i aquí el tenim. És clar que aquesta lassanya, tot i ser pasta, és moltes coses més (carn, làctics, bolets...) però aquest Sumoll ho ha aguantat bé i sobretot la frescor li ha anat genial.\nAnem a la recepta, que és d'allò més fàcil...\n- 3 botifarres amb pebre\n- 2 safates de bolets\n- 200g de carbassa\n- 80g mantega\n- 80g farina\n- 800ml llet\n- Pasta fresca (aviat, recepta. En qualsevol cas, són 100g de farina per cada ou i un pessic de sal).\n- Formatge Emmental\nLa carbassa, un cop pelada, la tallem a trossos d'un dit de gruix i la rostim a la planxa amb una mica d'oli o mantega, i de tant en tant l'anem tapant per afavorir-ne la cocció, ajudant-nos del mateix vapor que desprengui. Quan estigui toveta però al dente i un punt caramel·litzada, la retirem del foc i la reservem.\nSaltegem la carn esparracada, hi afegim els bolets, els saltegem també a foc fort i, finalment, desglacem amb un raig de conyac. Reservem.\nPer a la beixamel, imprescindible!, comencem fem un roux amb la mantega i la farina, que hem de coure. A continuació, ja podem incorporar en dos cops la llet una mica tèbia, i remenem amb les barnilles per evitar qualsevol grumoll. Salpebrem d'inici una mica (ja corregirem al final) i removem fins que tinguem la textura adequada (cal pensar que en refredar, espessirà més).\nFinalment, la pasta, un cop descongelada, l'estirem al 3 (3mm.), la porcionem i la bullim durant tot just un minut o minut i mig, l'estenem sobre un drapt de cuina per tal d'eixugar-la.\nAra ja podem muntar la lassanya, en el nostre cas, en una font de pyrex. Pintem la base amb una mica de beixamel. Per sobre, col·loquem tota una catifa de pasta. Al damunt, hi posem la meitat del farcit de botifarra amb bolets. Tapem amb trossets de formatge i amb formatge ratllat.\nCobrim amb pasta. Per sobre de la pasta, posem més bechamel i, damunt d'aquesta, repartim els trossos de carbassa. Hi posem també com abans formatge en trossos i ratllat.\nTapem amb una altra capa de pasta, tornem a posar bechamel, acabem de posar el farcit de botifarra i bolets, més formatge a trossos i ratllat, i cobrim amb la darrera capa de pasta, que naparem amb la resta de bechamel.\nPosem per sobre formatge ratllat i 10 minut al forn a 200º i 10 minuts més a la mateixa temperatura en mode gratinador.\nServim i a gaudir d'un plat per llepar-se els dits.\nTreiem de la nevera l'Annat i observem com el seu color rosat delicat es correspon amb el seu subtil nas de fruita vermella, i una entrada en boca agradabilíssima, fresca, de molt bona acidesa, que el fa excel·lent no només pera l'estiu (no ho dubto que ho sigui) sinó també per ara a la tardor, amb un plat com el que acabem de presentar.\nPublicat per Albert Aragay a 19:38 Cap comentari:\nGaltes de porc al vermut de Reus amb pastís milful...\nLasanya tardorenca de botifarra, carbassa i bolets...\nPastís - coca dacquoise d'ametlles amb figues i cr...\nScacciata d'albergínia i scamorza affumicata. Vi V...\nTimbal de careta de porc, llentia negra i salsa ra...\nCabdells farcits de careta de porc amb salsa ravig...\n5 recetas para enero fáciles y ricas\n5ª Mostra Internacional de Pastisseria de Sant Vicenç dels Horts\nKRIS KRAS BELGIAN IPA (CERVEZAS ARTESANALES)\nRestaurante Gresca / Gresca Bar // Barcelona\nMagdalenes amb un toc personal\nAmanida d'espaguetis de mar\nROSADA AMB SALSA DE TOMÀQUET I ALLIOLI NEGAT


Punta Chame Club and Resort - Cases per llogar a Bejuco, Panamá, Panamà\nNo és segur ni adequat per a nens (0-12) ni mascotes - Adult only location\nAllotjament a càrrec de Deborah And Wayne\nEden Prairie, Minnesota, Estats Units · Membre des de maig de 2010\nWe are Canadian Developers building according to North American standards. Our gated community is suited to North Americans and Europeans with the Classic Rock Bar flavor. Our executive homes are reasonably priced and provide full kitchen and 42" satellite TV service and free int…\nDescobreix altres opcions a Bejuco i els seus voltants\nMés llocs on allotjar-te a Bejuco:


Com escrivim expressions algebraiques? Versión del alumno\nExpressar el contingut d'un problema com una expressió algebraica Versión del alumno\nExpressar el contingut d'una frase com una expressió algebraica Versión del alumno\nExpressar el resultat d'una operació com un nombre decimal periòdic Versión del alumno\nPer a què es fan servir les expressions algebraiques? Versión del alumno\nQuè és una expressió algebraica? Versión del alumno\nTasca 1. X. Àlgebra. Repàs Tarea\nUna forma més senzilla d'escriure expressions algebraiques Versión del alumno