Cerca hotels a prop de Parc Güell\nMostra els 3 més populars Popular ara mateix a Barcelona Més venut Hola Hostal Napols 149-151 Dormitori mixt reservada fa 16 minuts, 39 segons\nHotel Nouvel Carrer de Santa Anna, 18 Junior Suite reservada fa 50 minuts, 32 segons\nSant Jordi Hostel Rock Palace Carrer Balmes 75 1 llit en 1 dormitori de 8 llits amb bany compartit (mixt) reservada fa 1 hora, 3 minuts, 16 segons\nArenas Atiram Hotel Capitán Arenas, 20 Habitació Doble reservada fa 1 hora, 3 minuts, 22 segons\nEuropark Hotel Aragó, 323-325 Superior reservada fa 1 hora, 23 minuts, 30 segons\nBarcelona és coneguda per llocs interessants com ara Parc Güell. Els visitants poden trobar les millors preus d'hotel a prop de Parcs públics - només a Agoda.com. Trobar l'hotel perfecte per a veure Parc Güell és fàcil amb Agoda.com, amb opcions com Hostal Dingdong Express i Click&Flat Gracia Apartments. El formulari de reserves segures online d'Agoda.com fa fàcil reservar hotels a prop de Parc Güell. Les útils eines de recerca i l'ampla informació d'hotels a la pàgina de ciutat de Barcelona fan fàcil trobar hotels disponibles. Amb més de 2 milions de comentaris de clients, més viatgers estan triant Agoda.com per reservar hotels a prop de Parc Güell.\nHotels a prop de Parc Güell el més proper\nAquesta vil·la presenta un entorn elegant i es troba al costat del parc Güell de Gaudí. Està envoltada de jardins d'ambient íntim i ofereix una piscina exterior de temporada, una terrassa i internet Wi-Fi gratuïta.\nLa Casa Vilaró ocupa un edifici catalogat, el primer edifici d'estil racionalista construït a Barcelona. Les habitacions estan decorades amb un estil contemporani i tenen vista sobre el jardí. Les 8 habitacions disposen d'aire condicionat, TV de pantalla plana i bany privat amb assecador i sabatilles. A més, l'establiment proporciona llençols i tovalloles.\nLa vil·la té vista sobre Barcelona i el mar i ofereix una terrassa moblada, una taula de ping-pong i una zona de barbacoa. A més, hi ha una biblioteca amb llar de foc, un menjador i una cuina equipada amb forn, microones, rentavaixella i rentadora-assecadora.\nL'establiment es troba a poca distància a peu de molts bars, restaurants i botigues. El centre de la zona bohèmia de Gràcia, ple de places agradables, és a 10 minuts a peu.\nLa Casa Vilaró està situada a 600 m de l'estació de metro de Vallcarca i a 9 minuts a peu de l'estació de metro de Lesseps. La plaça de Catalunya i la Rambla són a uns 15 minuts en metro.\nMolt bona atenció de la persona de...\nJosefina, 0 25 de setembre de 2016\nEl Factory House està situat a 200 m del parc Güell. L'establiment ofereix una terrassa panoràmica, una biblioteca, una bugaderia comuna i WiFi gratuïta a tot arreu.\nHi ha habitacions privades i dormitoris compartits amb aire condicionat. Els dormitoris compartits inclouen armariets, llums de lectura individuals i accés a banys compartits. Algunes habitacions privades tenen bany privat.\nEl personal del Factory House proporciona informació sobre els principals llocs d'interès i els mitjans de transport de Barcelona. Hi ha guardaequipatges gratuït.\nEl Factory House es troba a 200 m de l'animat barri de Gràcia. Els búnquers de la guerra civil situats al Carmel es troben a 1 km de l'alberg. A 12 minuts a peu hi ha la parada de metro de Lesseps.\nSituat a l'encantadora àrea de Gràcia, Guest House Parc Güell gaudeix d'una posició excepcional a la la cultura, compres, els paisatges de Barcelona. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Guest House Parc Güell, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, ascensor, cuina compartida per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, escriptori, aparell de televisió, plat de dutxa, banyera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Guest House Parc Güell.\nConvenientment situat a Barcelona, Holiday home Splendid Park Güell és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Holiday home Splendid Park Güell ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal.lacions de barbacoa, biblioteca, àrea de TV/saló compartit, cuina compartida. L'ambient de Holiday home Splendid Park Güell es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen solàrium, jardí, sala de jocs estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Holiday home Splendid Park Güell.\nDissenyat tant per oci com per negoci, Casa Drac està situat idealment a Gràcia; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Barcelona. L'hotel ofereix recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, visites turístiques, servei de llançadora per garantir el més gran comfort possible als seus clients. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, insonorització, articles de tocador, plat de dutxa, assecador de cabell per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Casa Drac no troba competidors en cap categoria.\nEl Mare de Déu de Montserrat està ubicat en un edifici modernista, a 5 minuts a peu del famós parc Güell. Aquest alberg ofereix dormitoris compartits, habitacions privades, jardins grans i un restaurant.\nTots els tipus d'allotjament inclouen calefacció i llits individuals o lliteres. Algunes habitacions disposen de bany privat i els dormitoris compartits tenen accés a un bany compartit.\nEl Mare de Déu de Montserrat té una sala de jocs amb taula de billar, WiFi gratuïta a les zones comunes, recepció 24 hores i un taulell d'informació turística sobre Barcelona.\nHi ha aparcament gratuït per a cotxes i autobusos i davant de l'establiment paren diversos autobusos públics que us permetran accedir al centre de la ciutat de Barcelona. A 5 minuts a peu trobareu la parada de metro de Vallcarca, que és a 4 parades de la plaça de Catalunya i de la Rambla.\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Guell Modern Apartment és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Barcelona. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Guell Modern Apartment asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, TV satèl•lit/cable, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Barcelona, faci de Guell Modern Apartment la vostra llar.\nBen situat a la els paisatges, compres, la cultura area de Barcelona ciutat, Easy Rentals Barcelona - Park Guell us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Easy Rentals Barcelona - Park Guell també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Barcelona. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, nevera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Barcelona, faci de Easy Rentals Barcelona - Park Guell la vostra llar.\nEl Bbarcelona Apartments Park Güell Flats ofereix WiFi gratuïta i es troba a Barcelona, a 200 metres de diverses botigues i 3 km de la Sagrada Família.\nL'apartament disposa d'aire condicionat, balcó, zona d'estar amb TV de pantalla plana, cuina amb forn, fogons i microones i bany amb dutxa.\nLa plaça de Catalunya i la Rambla es troben a uns 4 km. El Bbarcelona Apartments Park Güell Flats està situat a 5 km de l'estadi del Camp Nou i a 16 km de l'aeroport del Prat.\nAl visitar Barcelona, vosté es sentirà com a casa a Large Guell Apartments, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Large Guell Apartments, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Barcelona, faci de Large Guell Apartments la vostra llar.\nOferint allotjaments de qualitat al la cultura, compres, els paisatges districte de Barcelona, Hostel One Gaudi és una selecció popular tant per oci com per negoci. Tota l'emoció del centre de la ciutat és només a 3.3 km. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Hostel One Gaudi, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, bugaderia, fotocopiadora, impressora. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hostel One Gaudi no troba competidors en cap categoria.\nConvenientment situat a Barcelona, Estudio Maignon és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Estudio Maignon ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Estudio Maignon no troba competidors en cap categoria.\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Barcelona, Monrooms Barcelona Apartments és l'el·lecció perfecta. A 3.5 km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 2-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Monrooms Barcelona Apartments és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de taxi, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, visites turístiques. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Monrooms Barcelona Apartments és una selecció idònia per a la vostra estada a Barcelona.\nL'Hotel Travessera està situat a només 600 m del parc Güell de Gaudí, en una zona tranquil·la de Barcelona. Ofereix habitacions i apartaments amb aire condicionat i Wi-Fi gratuïta.\nEl Travessera està situat al costat de Gràcia, un barri molt popular, ple de botigues, bars i restaurants. És a 500 m de l'estació de metro d'Alfons X. A més, davant de l'hotel hi ha una parada d'autobusos que connecten amb el centre de la ciutat de forma regular.\nTotes les habitacions són lluminoses i funcionals i disposen de TV i bany privat amb assecador i articles de tocador. També hi ha apartaments amb una petita zona de cuina i zona d'estar.\nEl bufet d'esmorzar se serveix cada dia al menjador de l'hotel. La recepció és oberta les 24 hores. Al taulell d’informació turística hi trobareu informació sobre la ciutat.\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Catalonia Park Guell Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Barcelona. L'hotel és a 3 km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Parc de la Creueta del Coll, Finca Sansalvador, Parc Güell. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Catalonia Park Guell Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions. Entri en una de les 141 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), aire condicionat, calefacció, servei de despertador. Piscina exterior, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Catalonia Park Guell Hotel.\nSituat en el cor de Gràcia, Apartment Torrents de les Flors és un lloc ideal des d'on descobrir Barcelona. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Barcelona. Habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Apartment Torrents de les Flors sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Torrents de les Flors la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Barcelona.\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Click&Flat Gracia Apartments es troba a la zona de Gràcia de la ciutat de Barcelona. A només 0.2 Km del centre de la ciutat, la localització estratègica de l'hotel garanteix que els seus clients puguin accedir fàcil i ràpidament als punts d'interès locals. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Club Tenis de la Salud, Verdi Park, Teatreneu són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Click&Flat Gracia Apartments és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi, transport hotel/aeroport. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Click&Flat Gracia Apartments no troba competidors en cap categoria.\nBcnStop Parc Guell, ubicat a Gràcia, Barcelona, és una destinació popular per a viatgers. Situat només a 2.5 Km del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Amb les atraccions principals de la ciutat com Casa-Museu Gaudí, Casa-Museu Gaudí, Parc Güell a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització. El BcnStop Parc Guell, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. BcnStop Parc Guell és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Barcelona.\nSituat a l'encantadora àrea de Gràcia, Atic Gaudi-Gracia gaudeix d'una posició excepcional a la els paisatges, compres, la cultura de Barcelona. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Atic Gaudi-Gracia, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos visites turístiques, ascensor. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Atic Gaudi-Gracia és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Barcelona.\nEls millors hotels prop de Parc Güell\nApartment Torrents de les FlorsAtic Gaudi-GraciaBbarcelona Apartments Park Güell FlatsBcnStop Parc GuellCasa Drac\nCasa VilaróCatalonia Park Guell HotelClick&Flat Gracia ApartmentsEasy Rentals Barcelona - Park GuellEstudio Maignon\nFactory HouseGuell Modern ApartmentGuest House Parc GüellHoliday home Splendid Park GüellHostel One Gaudi\nHotel TravesseraLarge Guell ApartmentsMare de Déu de MontserratMonrooms Barcelona ApartmentsNew Charming & Quiet Park Guell Apartment


Manresa participa en la cloenda del cicle de passejades per a la gent gran A cent cap als 100 celebrada a Palau-solità i Plegamans - Ajuntament de Manresa\nManresa participa en la cloenda del cicle de passejades per a la gent gran A cent cap als 100 celebrada a Palau-solità i Plegamans\nUn grup de 38 manresans i manresanes va ser ahir a la població del Vallès Occidental per participar en un jornada que va aplegar a 1.180 de persones de diferents punts de Catalunya.\nTrenta-vuit manresans van participar ahir a la cloenda del cicle de passejades per la gent gran “A cent cap els 100” que es va celebrar a Palau-solità i Plegamans (Vallès Occidental). En aquesta ocasió, la delegació manresana va comptar amb l’assistència del regidor d’Esports de l’Ajuntament de Manresa, Jordi Serracanta.\nLa jornada, a la que van assistir unes 1180 participants, va oferir un ampli programa que va incloure una caminada de 5 km, un taller de marxa nòrdica, una activitat de moviment expressiu i, per acabar, ball i animació. Els participants provenien del grup de caminades dela Coordinadorade Jubilats i Pensionistes i d’alumnes de l’oferta esportiva municipal.\nEl cicle de passejades “A cent cap als 100” és una projecte promogut perla Diputacióde Barcelona que va néixer l'any 2001. Ofereix la possibilitat a les persones grans de conèixer diferents entorns geogràfics i de viure la natura d'una manera totalment adaptada a les seves possibilitats, amb uns recorreguts suaus i assequibles per pistes forestals o camins de muntanya en distàncies no majors de 10 km ni inferiors als sis. Un dels objectius principals s'adreça a fomentar les relacions interpersonals i de grup. Enguany han participat en aquesta activitat 65 municipis de la província de Barcelona, amb una participació de 2.400 persones.\nDurant el curs 2017-18 s’han pogut realitzar quatre passejades pels diferents municipis del grup assignat, més una cinquena de Cloenda amb la participació de tots els municipis, que és la que s’acaba de celebrar. Aquest curs, Manresa ha participat amb el grup format pels municipis de Martorell, Sant Joan de Mediona i Caldes de Montbui, descobrint paratges nous i bonics.


El turista cultural fa visites superficials i de poc temps | Imma Bosch | GIRONA | Economia | El Punt Avui\nEl turista cultural fa visites superficials i de poc temps El turista cultural fa visites superficials i de poc temps El turista cultural fa visites superficials i de poc temps El turista cultural fa visites superficials i de poc temps + El turista cultural fa visites superficials i de poc temps E-mail\nGIRONA - 21 octubre 2014 2.00 h\nEl turista cultural fa visites superficials i de poc temps\nUn estudi de la UdG revela que un 69% dels turistes que vénen a Girona visiten la catedral i que triguen deu minuts a recórrer-la\nAhir va tenir lloc la segona sessió de les jornades ‘Gir 180 graus'\nNúria Galí, durant la presentació de l'estudi de la UdG i alguns dels ponents de les jornades d'ahir. MANEL LLADÓ.\nEl turista cultural fa visites superficials i de poc temps El turista cultural fa visites superficials i de poc temps El turista cultural fa visites superficials i de poc temps El turista cultural fa visites superficials i de poc temps El turista cultural fa visites superficials i de poc temps E-mail\nLes visites culturals que fan els turistes solen ser superficials, hi destinen poc temps i utilitzen itineraris recurrents, segons va assegurar ahir la professora de la Universitat de Girona Núria Galí en la segona sessió de les jornades Gir 180 graus. El turisme cultural del futur, que es va celebrar a l'auditori Palau de Congressos de Girona i que estava organitzada per la Fundació La Ciutat Invisible. Galí anomena aquest tipus de turisme fast look –fent una comparació amb el consum ràpid fast food–. I, com a exemple, Galí va presentar l'estudi que la UdG va elaborar l'any passat entre els turistes que van visitar la ciutat i que van acceptar portar un GPS. El treball concreta que el 72% dels turistes que visiten Girona ho fan per primera vegada i que, malgrat que la ciutat té molts pols d'atracció, els principals espais que es visiten són cinc: la catedral (68%), el passeig arqueològic (67,4%), la muralla centre (52,4), la muralla nord (50,6) i Sant Feliu (50,2%). I, a més distància, ja hi ha els Banys Àrabs (39,8%) i Bonastruc ça Porta (39,1%), entre d'altres. I, tot i que la catedral és un dels principals punts d'atracció de la ciutat, el turista només destina poc més de deu minuts a visitar-la. I aquest poc temps no és excepcional, perquè a veure el passeig arqueològic es destinen uns set minuts; a la muralla centre, uns deu minuts; a Sant Feliu,17 minuts; als Banys Àrabs, sis minuts, i a Bonastruc ça Porta, 21 minuts. Totes aquestes dades han variat poc d'un treball que també va fer la UdG el 2003.\nGalí va assegurar que per al turista, un “cop fotografiat el monument, perd la seva utilitat”, perquè el turista “arriba, mira, admira i se'n va”. La professora de la UdG va fer un seguit de propostes per aconseguir potenciar els “nodes secundaris”, que passarien, entre d'altres, de la contemplació estètica a la creació de continguts i d'experiències i a potenciar els visitants recurrents.\nEn les jornades d'ahir, també hi va participar Antonio Paolo Russo, professor de la Universitat Rovira i Virgili, que va parlar dels paisatges urbans en el postturisme. Va assegurar que hi ha dos tipus de paisatge, “els espais destinats només a turistes i els espais duals per a turistes i residents”, malgrat que “en espais urbans contemporanis hi ha turistes i residents que comparteixen no només espai, sinó la mateixa activitat”. “El turista no busca una realitat fingida, sinó fer activitats típiques del lloc que visita”, va dir.\nL'alcalde de Santiago der Compostel·la entre els anys 1983-1986 i 1987-1998, Xerardo Estévez, que va parlar sobre la nova gestió turística de les ciutats monumentals, va explicar que per marcar tendències les ciutats han de tenir una actitud activa i no passiva i que les ciutats “són com un teatre: els monuments són l'escenari; els serveis, l'atrezzo, i els veïns i turistes, els actors”. Per a Estévez l'única manera de gestionar un monument saturat és limitar-ne l'accés.\nEn el decurs de les jornades, també hi han participar Zulli Salázar, presidenta de la Corporación Turismo Cartagena de Indias, i Sabina Von Greyerz, responsable de la marca Turisme d'Estocolm. També Marien André (professora de la UB), Josep Carreras (president de l'Associació d'Hostaleria, Turisme i Restauració de Girona), Jaume Marín (gerent del Patronat de Turisme Costa Brava Girona), Miquel Gotanegra (president de l'Associació de Càmpings), Joan Roca (director del Museu d'Història de Barcelona), Martí Sabrià (gerent de Costa Brava Centre) i Joan Maria Viader (arquitecte).\nHem de tractar els turistes com a residents temporals. Cal reflexionar sobre el que estem fent\nGERENT DEL PATRONAT DE TURISME COSTA BRAVA GIRONA\nHi ha una falta de simbiosi entre els promotors culturals i els professionals del turisme\nPresident de l'Associació de Turisme de Girona\nEl Punt Avui. Girona 21-10-2014, Pàgina 38


Muntanyisme hivernal | Fundació Escolta Josep Carol\nInici » Muntanyisme hivernal\n12 febrer, 2014 - 08:15\nUn dels potencials de l’escoltisme és el fet de concebre la natura com a un dels llocs especialment idonis per a l’educació integral de les persones. Probablement la majoria de records significatius que tenim de l'etapa al cau està relacionat amb els campaments, envoltats de rius, arbres i estrelles. La meteorologia estiuenca ofereix moltes possibilitats a l’hora de fer cims, rutes, gimcanes al riu, bivac però...quan arriba l’hivern, ens hem de tancar als locals i oblidar-nos de fer muntanya?\nEnguany l’Escola FORCA ha preparat una formació específica sobre el muntanyisme hivernal, amb l’objectiu de recordar-nos les nombroses activitats que podem fer a l’hivern en contacte amb la natura i oferir als caps els coneixements necessaris per dur-les a terme sense por. Infants i joves poden aprendre a gaudir d’una muntanya nevada mitjançant una ruta en raquetes, la pràctica de l’esquí de fons o bé de l’alpí, els jocs de neu, els descensos en trineu o la construcció d’iglús, entre d’altres.\nEls continguts treballats en aquesta formació despertaran un munt d’idees per experimentar algunes pràctiques poc habituals a l’agrupament amb gran potencial educatiu. D’altra banda, el muntanyisme hivernal comporta un riscos –com qualsevol activitat- que cal conèixer i prevenir, per tant, el protocol PAS, la utilització d’ARVA són alguns dels mecanismes de seguretat que també treballarem.\nLa setmana passada es va impartir la part teòrica i el cap de setmana vinent es realitzarà una sortida pràctica a la Vall de Núria. Esperem que els alumnes en surtin satisfets i seguim fent molt escoltisme i muntanyisme hivernal en el futur.


Víctor Sánchez: "El Barça és molt fort, però se li pot fer mal segur"\nEl migcampista de l'Espanyol celebra que el derbi al Camp Nou arribi "en bon moment" per a la plantilla, després de dues victòries seguides entre Lliga i Copa\nEFE Sant Adrià del Besòs 04/12/2014 16:41\nEl migcampista de l'Espanyol Víctor Sánchez ha afirmat que el Barça, rival de diumenge al Camp Nou, "és un rival molt fort, però se li pot fer mal segur", a més de recordar que en aquesta temporada el conjunt blaugrana ha tingut més problemes de l'habitual.\n"Al principi ho guanyaven pràcticament tot, però és cert que a casa van tenir algun partit en el qual van patir més del compte fins a avançar-se al marcador. També van perdre contra el Celta, quan habitualment no cedeixen partits a casa", ha comentat el futbolista, que ha reconegut les dificultats en els derbis.\nEl migcampista ha confessat que el Barça és un equip que no se'ls dóna bé i els costa molt. En aquest sentit, ha subratllat la necessitat de fer-se forts en defensa: "Hem de ser seriosos fins al minut 90. A Bilbao amb poc ens van marcar tres gols. Si un equip com el Barça de cada dues ocasions aconsegueix un gol, ens matarà".\nLa recepta és evitar que els de Luis Enrique se sentin tranquils a la gespa. "Sabem que han de tenir un mal dia i que no se sentin còmodes. Hauran de guanyar cada pilota. Si ho aconseguim segur que podrem aconseguir alguna cosa bona", ha analitzat el futbolista.\nNingú al vestidor blanc-i-blau renuncia a res. "Guanyar o puntuar seria un cop moral espectacular", ha dit. Víctor Sánchez, de tota manera, ha recordat les dificultats de l'Espanyol per vèncer a domicili: "No hem donat la talla en gairebé cap partit, encara que ara és un bon moment per canviar-ho".\nLa dinàmica de l'equip és positiva després dels últims resultats. "Hem canviat la ratxa, ho necessitàvem. Portem dues victòries seguides entre Lliga i Copa després de cinc partits sense guanyar. El derbi arriba en bon moment. Tant de bo aquesta vegada ens puguem endur els tres punts", ha explicat el migcampista.


La insulina és una hormona que té efectes importants sobre el metabolisme i altres funcions de l'organisme. La insulina fa que les cèl·lules del fetge, dels músculs i del teixit adipós agafin la glucosa de la sang, que aquesta sigui emmagatzemada en forma de glicogen al fetge i als músculs i que s'aturi l'ús del greix com a font d'energia. Quan el nivell d'insulina és baix o nul, la glucosa no és captada per les cèl·lules del cos i aquest comença a utilitzar el greix com a font d'energia, per exemple, mitjançant la transferència de lípids del teixit adipós al fetge per tal de mobilitzar-los com a font energètica. Per tant, el nivell d'insulina és un mecanisme central de control metabòlic, alhora que la seva situació també és utilitzada com un senyal de control d'altres sistemes del cos, com ara la captació d'aminoàcids per les cèl·lules. També té diversos efectes anabòlics a l'organisme.\nLa insulina és utilitzada en medicina per tractar algunes formes de diabetis mellitus, ja que aquesta malaltia apareix quan el control dels nivells d'insulina no funciona correctament. Els pacients amb diabetis mellitus tipus 1, que no la produeixen, depenen de la insulina externa per a la seva supervivència, la qual s'acostuma a injectar per via subcutània. Els pacients amb diabetis mellitus tipus 2, en canvi, són resistents a la insulina, per la qual cosa en poden patir deficiències més relatives. Aquests pacients poden necessitar eventualment insulina quan altres medicaments no aconsegueixen controlar adequadament els nivells de glucosa en sang.\nLa insulina és una hormona peptídica formada per 51 aminoàcids i té un pes molecular de 5808 Da. Es produeix als illots de Langerhans, al pàncrees. El nom prové de la paraula insula, que significa “illa” en llatí.\n1.Preproinsulina (Lguia, B cadena, C cadena, A cadena); proinsulina consisteix BCA, sense\n2.L plegament espontani\n3.Cadenes A i B unides per ponts sulfurs\n4.Guia i la cadena C són tallades\nLa seva estructura varia lleugerament entre les diferents espècies animals. La d'origen porcí és de les més semblants a la dels humans.\n3 Síntesi, alliberament, efectes fisiològics i degradació\n3.4 Transducció de senyals\n3.5 Efectes fisiològics\n5 Malalties i síndromes\n6 Com a medicament\n6.1 Administració de la insulina\n6.2 Classes d’insulina\n6.2.1 Insulina d’acció ultrarràpida\n6.2.2 Insulina d’acció ràpida\n6.2.3 Insulina d’acció intermèdia\n6.2.4 Insulina d’acció lenta\n7.1 Descobriment i caracterització\n7.2 Premis Nobel\nLa proinsulina, precursora de la insulina, és codificada pel gen INS, localitzat al cromosoma 11p15.5.\nS'han identificat una varietat considerable d'al·lels mutants en la regió que codifica el gen.\nHi ha diverses seqüències reguladores a la regió promotora del gen de la insulina humana, on s'uneixen els factors de transcripció. En general, les caixes A s'uneixen als factors Pdx1, les caixes E als NeuroD, les caixes C als MafA i les seqüències anomenades elements de resposta al cAMP s'uneixen als factors de transcripció CREB. També existeixen silenciadors que inhibeixen la transcripció.\nLes seqüències reguladores i els seus factors de transcripció pel gen de la insulina.\nelement regulador negatiu (NRE) receptor glucocorticoide, Oct1\nZ (superposat a NRE i C2) ISF\nC2]] Pax4, MafA(?)\nCAAT enhancer binding (CEB) (parcialment superposada a A2 i C1) -\nDins dels vertebrats, hi ha molta similitud entre els tipus d'insulina. La insulina bovina difereix de la dels humans en tres residus d'aminoàcids i la porcina només en un. Fins i tot, la d'alguns tipus de peixos és suficientment semblant per ser clínicament efectiva en humans. La insulina d'alguns invertebrats, com la del nematode Caenorhabditis elegans, és molt semblant a la humana, té efectes similars a les cèl·lules i es produeix d'una manera força anàloga. Al llarg del temps evolutiu, la insulina ha estat fortament conservada, cosa que suggereix el seu caràcter central en el control metabòlic dels animals. El pèptid C (producte del desdoblament de la proinsulina), però, difereix molt més entre les espècies; es tracta també d'una hormona, però d'una de secundària.\nL'estructura de la insulina. A l'esquerra hi ha representat el model de boles del monòmer de la insulina, que és biològicament actiu. El carboni està en verd, l'hidrogen en blanc, l'oxigen en vermell i el nitrogen en blau. El dibuix de la dreta representa l'hexàmer de la insulina, és a dir, la forma com s'emmagatzema. La cadena A és la de color blau, mentre que la cadena B s'ha representat de blau cyan. El groc representa els ponts disulfur i les esferes de color magenta són els ions de zinc.\nLa conformació estructural de la insulina és essencial per a la seva activitat com a hormona. La insulina és produïda i emmagatzemada a l'organisme com un hexàmer (unitat de sis molècules d'insulina), mentre que la seva forma activa és el monòmer, és a dir, la molècula d'insulina sola. L'hexàmer és una forma inactiva que presenta estabilitat a llarg termini i serveix per mantenir protegida i alhora fàcilment disponible la insulina, ja que en forma monomèrica és altament reactiva.\nA l'aparell de Golgi, la proinsulina és enviada a l'interior de vesícules secretores i d'emmagatzematge riques en Zn2+ i Ca2+, on es formen espècies hexamèriques de la proinsulina amb dos àtoms de zinc per cada hexàmer de proinsulina: (Zn2+)2(Ca2+)(Proin), que posteriorment és convertit en l'hexàmer d'insulina (Zn2+)2(Ca2+)(In), gràcies a l'acció d'enzims proteolítics i amb la producció de la proteïna C.\nLa conversió entre la forma hexamèrica i monomèrica és una de les característiques fonamentals de les fórmules d'injecció de la insulina, ja que l'hexàmer és molt més estable que el monòmer, la qual cosa és desitjable des d'un punt de vista pràctic. No obstant això, el monòmer és la forma més reactiva de l'hormona perquè la seva difusió és molt més ràpida, ja que la difusió d'una partícula és inversament proporcional a la seva mida. Si el medicament reacciona ràpidament, no cal que les injeccions precedeixin els àpats per hores, cosa que dóna als diabètics una major flexibilitat en el seu horari diari. Alguns preparats d'insulina tenen variacions en almenys dos aminoàcids per tal que quan sigui injectada tingui menor tendència a formar agregats hexamèrics i la seva acció sigui ràpida.\nSíntesi, alliberament, efectes fisiològics i degradació\nLa insulina és produïda al pàncrees i alliberada quan es detecta algun dels diversos estímuls que existeixen, que inclouen la ingesta de determinades proteïnes i de glucosa, les quals passen a la sang a partir dels aliments digerits. Molts hidrats de carboni produeixen glucosa i per això fan augmentar els nivells de glucosa en sang, de manera que s'allibera insulina. Després, a les cèl·lules diana s'inicia un senyal de transducció que comporta l'augment de la captació de glucosa i el seu emmagatzematge. Finalment, la insulina secretada es degrada i finalitza la resposta.\nLa insulina està sotmesa a nombroses modificacions posttraduccionals al llarg de la seva producció. La producció i la secreció són força independents; la insulina produïda s'emmagatzema abans de ser secretada. Tant el pèptid C com la insulina madura són biològicament actius. En aquesta imatge, els components de la cèl·lula i les proteïnes no estan a escala.\nAls mamífers, la insulina és sintetitzada a les cèl·lules beta dels illots de Langerhans del pàncrees. Aquest òrgan és primordialment una glàndula exocrina, ja que conté d'un a tres milions d'illots de Langerhans constituïts en un 60-80% per cèl·lules beta, mentre que la part endocrina només representa un 2% de la seva massa total.\nA les cèl·lules beta, la insulina se sintetitza a partir de la molècula precursora proinsulina, gràcies a l'acció dels enzims proteolítics, coneguts com a convertases prohormones (PC1 i PC2), així com l'exoproteasa carboxipeptidasa E. Les modificacions de la proinsulina consisteixen a eliminar la regió del centre anomenada pèptid C i deixar lliure els seus extrems C-terminal i N-terminal. Aquests extrems lliures, que tenen 51 aminoàcids en total i formen les cadenes A (21 aa) i B (30 aa), s'uneixen per mitjà de ponts disulfur. Encara que el pèptid C va ser descobert després que les cadenes A i B, la seqüència primària de la proinsulina és B-C-A.\nLa producció endògena d'insulina està regulada en diverses etapes al llarg de la via de síntesi:\nEn la transcripció del gen de la insulina\nEn l'estabilitat de l'ARN missatger.\nEn la traducció de l'ARN missatger.\nEn les modificacions post-traduccionals.\nS'ha demostrat que la insulina i les proteïnes que hi estan relacionades també es produeixen al cervell i que els nivells reduïts d'aquestes proteïnes estan vinculats a la malaltia d'Alzheimer.\nLes cèl·lules beta dels illots de Langerhans alliberen la insulina en dues fases. La primera fase de l'alliberament es desencadena ràpidament com a resposta a l'augment dels nivells de glucosa en sang. En la segona fase s'elimina de forma més lenta la insulina de les vesícules recent formades, que s'activen independentment dels nivells de sucre.\nLa descripció de l'alliberament de la primera fase és el següent:\nLa glucosa penetra en les cèl·lules beta a través del transportador de glucosa GLUT2.\nLa glucosa provoca que tingui lloc la glucòlisi i el cicle respiratori, on es produeixen molècules d'ATP per processos oxidatius.\nEls canals de potassi (K+) dependents dels nivells d'Adenosina trifosfat|ATP i, per tant, dependents dels nivells de glucosa en sang, es tanquen i la membrana de les cèl·lules es despolaritza.\nCom a conseqüència de la despolarització, els canals de calci (Ca2+) regulats per voltatge s'obren i el calci entra a les cèl·lules.\nL'increment del nivell de calci provoca l'activació de la fosfolipasa C, que trenca el fosfolípid de membrana fosfatidil inositol 4,5-bifosfat en inositol 1,4,5-trifosfat i diacilgricerol.\nL'inositol 1,4,5-trifosfat (IP3) s'uneix als receptors proteics de la membrana del reticle endoplasmàtic. Això permet l'alliberament de calci del reticle endoplasmàtic a través dels canals IP3, de manera que la concentració de calci a l'interior de la cèl·lula encara augmenta més.\nQuan l'increment de calci intracel·lular és prou significatiu, s'allibera la insulina que prèviament ha estat sintetitzada i emmagatzemada a les vesícules secretores.\nAquest és el mecanisme principal per alliberar insulina. A més, part d'aquest alliberament acostuma a produir-se amb la ingesta d'aliments, no només amb la ingesta de glucosa o hidrats de carboni, i les cèl·lules beta són també influenciades d'alguna manera pel sistema nerviós autònom. Els mecanismes de senyalització que controlen tots aquests vincles encara no s'entenen completament.\nExisteixen altres substàncies que també estimulen l'alliberament d'insulina: els aminoàcids de les proteïnes ingerides, l'acetilcolina alliberada per les terminacions del nervi vague (sistema nerviós parasimpàtic), la colecistoquinina llançada per les cèl·lules enteroendocrines de la mucosa intestinal i el pèptid insulinotròpic dependent de glucosa (GIP). Els tres aminoàcids alanina, glicina i arginina actuen de forma similar a la glucosa i alteren el potencial de membrana de les cèl·lules beta. L'acetilcolina provoca l'alliberament a través de la fosfolipasa C, mentre que la colecistoquinina actua a través del mecanisme de l'adenilat ciclasa.\nEl sistema nerviós simpàtic, a través de l'estimulació dels receptors adrenèrgics alfa 2, com ho demostren els agonistes de la clonidina o la metildopa, inhibeix l'alliberament d'insulina. No obstant, cal assenyalar que l'adrenalina que circula activarà els receptors beta 2 de les cèl·lules beta dels illots pancreàtics per promoure l'alliberament d'insulina. Això és important perquè els músculs no poden beneficiar-se de l'increment de glucosa en sang que resulta de l'estimulació adrenèrgica (augment de la gluconeogènesi i la glicogenòlisi amb baixos nivells d'insulina en sang: actuació del glucagó) si no és que la insulina és present per permetre la translocació GLUT-4 als teixits. Per tant, a partir de la innervació directa, la noradrenalina inhibeix l'alliberament d'insulina a través dels receptors alfa 2 i, a continuació, l'adrenalina circulant que prové de la medul·la suprarenal estimularà els receptors beta 2 i promourà així l'alliberament d'insulina.\nQuan el nivell de glucosa es redueix al valor fisiològic normal, l'alliberament d'insulina per les cèl·lules beta disminueix o s'atura. Si pel contrari el nivell és força inferior al nivell normal, s'alliberen hormones hiperglucèmiques que forcen l'alliberament a la sang de la glucosa emmagatzemada a les cèl·lules, especialment de la glucosa emmagatzemada en forma de glicogen al fetge. L'hormona més important encarregada d'aquesta funció és el glucagó, que se sintetitza a les cèl·lules alfa dels illots de Langerhans del pàncrees. Mitjançant l'augment de glucosa en sang, aquests hormones hiperglucèmiques prevenen o corregeixen la hipoglucèmia, que posa en perill la vida de l'individu. L'alliberament d'insulina és fortament inhibit per l'hormona de l'estrès noradrenalina, per la qual cosa és molt habitual que durant períodes d'estrès la glucèmia augmenti.\nL'alteració de la primera fase de l'alliberament d'insulina es fa evident a la prova de tolerància a la glucosa, on es demostra una substancial elevació dels nivells de glucosa en sang durant els trenta primers minuts, un marcat descens durant els seixanta minuts següents i, de nou, un ascens constant als nivells de referència en les següents hores.\nAl pàncrees, l'alliberament de la insulina oscil·la en un període de 3 a 6 minuts.\nFins i tot durant la digestió, generalment una o dues hores després d'un àpat, l'alliberament d'insulina des del pàncrees no és continu, sinó que oscil·la en un període de 3 a 6 minuts, passant de generar una concentració d'insulina en sang de més de 800 pmol/l a menys de 100 pmol/l. Això és així per evitar la regulació baixa dels receptors d'insulina de les cèl·lules diana i per ajudar al fetge a extraure insulina de la sang. És important tenir en compte aquesta oscil·lació quan se subministra medicació estimulant d'insulina, ja que el més ideal és aconseguir aquesta concentració oscil·latòria d'insulina a la sang, no una concentració elevada i constant. Tot i així, no es pot esperar que amb tots els mètodes s'obtingui un mecanisme tan precís. Llavors, pot ser aconseguit lliurant la insulina rítmicament a la vena portal o trasplantant les cèl·lules dels illots al fetge. Es té l'esperança que en un futur bombes d'insulina facin front a aquesta característica.\nHi ha proteïnes transportadores especials a les membranes cel·lulars a través de les quals la glucosa de la sang pot entrar a la cèl·lula. Aquests transportadors estan, indirectament, sota el control de la insulina en sang en determinats tipus de cèl·lules del cos, com per exemple les cèl·lules musculars. Els nivells baixos d'insulina circulant, o la seva absència, evitaran que la glucosa entri a les cèl·lules, com passa en la diabetis tipus 1. No obstant això, és més habitual que es produeixi una disminució en la sensibilitat de les cèl·lules per la insulina (característica de la diabetis tipus 2), fet que comporta una disminució en l'absorció de glucosa. En qualsevol cas, hi ha “fam cel·lular”, pèrdua de pes, a vegades de forma extrema. Encara que no és gaire habitual, en alguns casos el defecte es troba en la secreció d'insulina per part del pàncrees. En qualsevol cas, però, l'efecte és característic i el mateix: nivells elevats de glucosa en sang.\nL'activació dels receptors d'insulina és conduïda als mecanismes cel·lulars de l'interior, cosa que afecta directament la captació de glucosa, ja que es veu alterat el nombre i el funcionament de les molècules proteiques de la membrana cel·lular que transporten la glucosa a l'interior de la cèl·lula. Els gens que especifiquen les proteïnes que formen el receptor de la insulina en les membranes cel·lulars han estat identificats, així com l'estructura de l'interior de la secció de la membrana cel·lular i, ara, finalment, després de més d'una dècada, l'estructura més externa de la membrana del receptor (uns investigadors australians van comunicar la seva tasca el 2006).\nPrincipalment, hi ha dos tipus de teixits que són influenciats per la insulina, pel que fa a la captació de glucosa: les cèl·lules musculars (miòcits) i les cèl·lules del teixit adipós (adipòcits). Les primeres són importants a causa del seu paper central en el moviment, la respiració, la circulació, etc., mentre que els adipòcits ho són perquè són els responsables d'acumular l'excés d'energia dels aliments per futures necessitats. En conjunt, representen aproximadament dos terços de totes les cèl·lules d'un cos humà normal.\nEfecte de la insulina en la captació de la glucosa i el metabolisme. La insulina s'uneix al seu receptor (1, el qual inicia l'activació de moltes proteïnes en cascada (2). Això inclou: translocació del transportador Glut-4 a la membrana plasmàtica i flux de glucosa cap a l'interior de la cèl·lula (3), síntesi de glicogen (4), glicòlisi (5) i síntesi d'àcids grassos (6).\nLes accions de la insulina a nivell global en el metabolisme humà inclouen:\nControl de la captació cel·lular de certes substàncies, sobretot glucosa en els músculs i el teixit adipós (representen dos terços de les cèl·lules del cos).\nAugment de la replicació de l'ADN i la síntesi de proteïnes a partir del control de la captació d'aminoàcids.\nModificació de l'activitat de nombrosos enzims.\nLes accions de la insulina a les cèl·lules són:\nAugment de la síntesi de glicogen. La insulina provoca l'emmagatzematge de la glucosa en les cèl·lules del fetge i dels músculs en forma de glicogen; nivells baixos d'insulina fan que les cèl·lules del fetge converteixin el glicogen en glucosa i l'excretin a la sang. Aquesta és l'acció clínica de la insulina, que és directament útil per reduir els nivells de glucosa en sang, com en la diabetis.\nAugment de la síntesi d'àcids grassos. La insulina força als adipòcits a captar els lípids de la sang, que són transformats en triacilglicèrids; la manca d'insulina provoca l'efecte invers.\nAugment de l'esterificació d'àcids grassos. Fa que els adipòcits facin més greixos d'èsters d'àcids grassos (triacilglicerols); la manca d'insulina provoca l'efecte invers.\nDisminució de la proteòlisi, és a dir, disminució de la degradació de proteïnes.\nDisminució de la lipòlisi. Redueix la transformació dels lípids emmagatzemats als adipòcits en àcids grassos que van a la sang; la seva manca té l'efecte invers.\nDisminució de la gluconeogènesi. Fa disminuir la producció de glucosa a partir de substrats que no són sucres, especialment al fetge (la majoria de la insulina endògena que arriba al fetge no en surt mai més); la manca d'insulina fa augmentar la producció de glucosa a partir d'una gran varietat de substrats en el fetge i en altres llocs.\nDisminució de l'autofàgia. Disminueix el nivell de degradació dels orgànuls danyats. Determinats nivells (postprandial) inhibeixen l'autofàgia completament.\nAugment de la captació dels aminoàcids que circulen per la sang; la seva manca n'inhibeix l'absorció.\nAugment de la captació de potassi; la manca n'inhibeix l'absorció. Si a causa de la insulina augmenta la captació cel·lular de potassi, disminueix el nivell de potassi en la sang.\nTo muscular arterial. Força la relaxació de les parets musculars de les artèries, de manera que augmenta el flux sanguini, principalment en les microartèries; la manca d'insulina fa reduir el flux, ja que permet que aquests músculs es contreguin.\nAugment de la secreció d'àcid clorhídric per les cèl·lules parietals de l'estómac.\nUn cop la molècula d'insulina ja s'ha acoblat al receptor i ha efectuat la seva acció, pot ser alliberada de nou al medi extracel·lular o degradada per la cèl·lula. Normalment, la degradació implica l'endocitosi del complex del receptor de la insulina, seguida per l'acció de l'enzim encarregat degradar-la. La majoria de les molècules d'insulina són degradades per les cèl·lules del fetge. S'ha estimat que una molècula d'insulina produïda endògenament per les cèl·lules beta pancreàtiques es degrada una hora després del seu llançament inicial a la circulació, aproximadament (vida mitjana de la insulina: 4-6 minuts aproximadament).\nEncara que la majoria de les cèl·lules poden utilitzar altres fonts d'energia, com els àcids grassos, les neurones depenen de la glucosa. Les neurones no necessiten la insulina per absorbir la glucosa, a diferència dels teixits muscular i adipós, i tenen al seu interior quantitats molt petites de glicogen emmagatzemat. El glicogen emmagatzemat als hepatòcits (el dels músculs no) pot convertir-se en glucosa que és alliberada a la sang quan hi ha insuficiència o absència de glucosa provinent de la digestió El glicerol que forma part de l'estructura dels triacilglicèrids també pot ser utilitzat per produir glucosa destinada a la sang.\nL'escassetat de les fonts de glucosa i la manca significativa d'aquesta pot manifestar-se de forma dramàtica en el deteriorament del funcionament del sistema nerviós central, essent possible l'aparició de marejos, problemes en la parla i pèrdues de consciència. Els nivells de glucosa baixos es coneixen amb el nom d'hipoglucèmia i, en cas que es produeixi pèrdua de consciència, coma hipoglucèmic ( a vegades s'anomena “xoc d'insulina” perquè és l'agent causal més comú). Les causes endògenes de l'excés d'insulina (com un insulinoma) són força estranyes. La immensa majoria de vegades que un excés d'insulina indueix hipoglucèmia són per causes iatrogèniques o accidentals. Hi ha hagut alguns casos d'assassinat, intent d'assassinat o suïcidi que s'han basat en una sobredosi d'insulina, però la majoria dels xocs d'insulina són deguts a un error en la dosificació de l'hormona (per exemple, 20 unitats d'insulina en lloc de dos) o altres factors no previstos (no menjar tant com s'esperava, fer més exercici del previst, imprevistos de la cinètica de la insulina injectada).\nLes possibles causes de la hipoglucèmia són les següents:\nInsulina externa (normalment injectada per via subcutània).\nHipoglucemiants orals (per exemple, qualsevol de les sulfonilurees, o drogues similars, les quals inciten l'alliberament d'insulina des de les cèl·lules beta com a resposta a un nivell de glucosa en sang determinat).\nLa ingesta de substituts del sucre baixos en hidrats de carboni per part de persones no diabètiques o que pateixen la diabetis tipus 2. Els estudis en animals mostren que aquests poden desencadenar la secreció d'insulina, encara que en quantitats molt més petites que els sucres, segons un informe publicat a la revista Discover, l'agost de 2004, pàgina 18. (Aquesta no pot ser una causa d'hipoglucèmia en els pacients que presenten diabetis tipus 1 perquè no es pot estimular la producció d'insulina endògena, ja que no n'hi ha).\nHi ha diverses condicions en què la pertorbació d'insulina és patològica:\nDiabetis mellitus: terme general per referir-se a tots els estats caracteritzats per la hiperglucèmia.\nTipus 1: el mateix sistema immunològic de l'organisme destrueix les cèl·lules beta del pàncrees i, per tant, inactiva la producció d'insulina.\nTipus 2: les cèl·lules que requereixen la insulina per absorbir la glucosa són resistents a l'hormona. Aquesta síndrome és causada per múltiples factors que són una combinació de la influència de la susceptibilitat genètica i la influència dels factors ambientals. L'obesitat, l'edat i la manca d'activitat física són alguns dels factors influents més coneguts, alhora que aquesta forma de diabetis s'hereta amb facilitat.\nAltres tipus d'intolerància a la glucosa.\nInsulinoma: tumor de les cèl·lules beta pancreàtiques que produeix excés d'insulina o hipoglucèmia reactiva.\nSíndrome metabòlica. És una malalta que actualment, encara no està clar si els signes tenen una única causa tractable o són el resultat dels canvis corporals que condueixen a la diabetis tipus 2. La pressió arterial elevada, la dislipidèmia (alteracions en les formes de colesterol i altres lípids sanguinis) i l'increment de la cintura (almenys en les poblacions dels països desenvolupats) són algunes de les característiques més habituals. La causa fonamental pot ser la resistència a la insulina de la diabetis tipus 2, que fa disminuir la resposta a la insulina en el teixit muscular i adipós, bàsicament. És molt comú que sorgeixin problemes d'hipertensió arterial, obesitat, diabetis tipus 2 i malalties cardiovasculars.\nSíndrome de l'ovari poliquístic (SOP). És una síndrome complexa que apareix en les dones en edat reproductiva que es caracteritza per anovulació i excés d'andrògens. És present en molts casos de resistència a la insulina la SOP.\nCom a medicament\nActualment, la insulina “humana” biosintètica es fabrica per a ús clínic generalitzat mitjançant la utilització de tècniques d'enginyeria genètica que es basen en la tecnologia de l'ADN recombinat. Recentment, els investigadors han aconseguit introduir el gen de la insulina en plantes per tal de produir-hi l'hormona, concretament en càrtam. Es preveu que aquesta tècnica redueixi els costos de producció.\nExisteixen diverses versions modificades lleugerament de la insulina humana que, si bé tenen un efecte sobre els nivells de glucosa en sang com si fossin còpies exactes, han estat dissenyades per tenir alguna característica diferent en l'absorció o la duració de l'acció. Normalment s'anomenen “anàlegs de la insulina”. Per exemple, la insulina “lispro” no presenta un efecte de retard en l'absorció com la insulina regular i comença a tenir efecte en tan sols quinze minuts. Per tant, utilitzar-la no requereix la planificació prèvia i necessària en altres tipus d'insulina que fan efecte força temps més tard de la seva administració (fins i tot després d'hores). Un altre tipus d'insulina, com la insulina glargina, té un millor alliberament. Presenta un efecte continu i regular durant tot el temps que està activa, a diferència dels pics i caigudes dels efectes d'altres tipus, el qual es manté durant un període de 18 a 24 hores.\nAdministració de la insulina\nLa insulina no es pot prendre per via oral com la gran majoria de medicaments perquè es trenca en fragments, com passa gairebé amb totes les proteïnes que s'introdueixen en el tracte gastrointestinal, de manera que es perd la seva activitat. S'han fet algunes recerques per trobar la manera de protegir l'hormona del tracte digestiu i poder-la així administrar per via oral o sublingual. Si bé experimentalment, diverses empreses tenen ara diferents fórmules en assaigs clínics que, si tenen èxit, podrien ser comercialitzades d'aquí a uns anys.\nAra per ara, la insulina s'injecta per via subcutània amb xeringues amb agulla d'un sol ús, bombes d'insulina o amb injeccions preparades (denominades vulgarment bolígraf o ploma) amb agulla (l'agulla es pot utilitzar com a màxim 3 o 4 vegades) que es poden utilitzar més d'un cop.\nPer fer una correcta administració de la insulina cal tenir en compte:\n- La insulina s’ha d’administrar al teixit subcutani.\n- Si la injectem directament al múscul, l’absorció és més ràpida i pot provocar hipoglucèmies.\n- Si la injectem just sota la pell, l’absorció és més lenta, provoca més dolor i pot ocasionar una reacció immunològica.\n- Zones d'injecció. Les zones del cos més indicades per injectar la insulina són:\n- L’abdomen. S’han de deixar 4 dits al voltant del melic. L'absorció en aquesta zona és més ràpida. Recomanable amb insulines ràpides i lispro.\nPer conservar el teixit subcutani en bon estat, és aconsellable dividir la zona d’injecció en quatre parts imaginàries amb què caldrà fer rotació setmanalment.\n- Els braços. Part superior externa, deixant 4 dits per sobre el colze i 4 dits per sota l’espatlla.\nL'absorció és mitjana i es recomana amb insulines ràpides i lispro.\n- Les cuixes. Part superior externa deixant 4 dits per sota l’engonal i 4 dits per sobre el genoll.\nL'absorció és més lenta. Recomanable amb insulines intermèdies i lentes.\n- Les natges. S’han de deixar 4 dits per sota dels malucs.\nL'absorció encara és més lenta. Recomanable amb insulines intermèdies i lentes.\nLa diferent vascularització local de les zones esmentades pot fer variar el temps d’absorció de la insulina; per tant, és recomanable utilitzar la mateixa zona (braç dret/esquerre, cuixa dreta/esquerra...) a la mateixa hora del dia. És convenient deixar 1 cm aproximadament entre una punxada i l’altra. Fa temps, les agulles eren molt llargues i era recomanable fer un plec a la pell a l'hora de punxar, amb un angle de 45°. Ara, disposem d’agulles de 8 mm quepermeten punxar la insulina amb un angle de 90° en persones amb un pes normal, i també de 5 mm per a les persones primes, nens o esportistes amb molta massa muscular i poc teixit subcutani.\nInsulina d’acció ultrarràpida\nEls anàlegs de la insulina són una classe d’insulina modificades molecularment que permeten canviar l’inici d’acció o la durada. L’inici d’acció d’aquestes insulines és als 10-15 minuts després de l’administració, i el punt màxim d’activitat és als 30-90 minuts. Arribant a durar entre 3 i 4 hores.\nInsulina d’acció ràpida\nTambé s’anomena insulina cristal·lina. L’inici d’acció és als 30-60 minuts de l’administració, i el punt màxim d’activitat és a les 2-3 hores. Amb una durada màxima de 5-7 hores. S’utilitza per en els àpats.\nInsulina d’acció intermèdia\nO insulina basal. S’afegeix protrombina a la insulina humana per tal d’alentir el temps d’absorció, fent que la duració sigui de 10 a 13 hores. L’inici de l’efecte és a l’1-2 hores després de l’administració. El punt màxim d’acció apareix a les 4 – 7 hores.\nInsulina d’acció lenta\nÉs anàleg de la insulina intermèdia. La durada màxima és de 24 hores.\nDescobriment i caracterització\nL'any 1869, Paul Langerhans, un estudiant de medicina de Berlín, estava estudiant amb microscopi l'estructura del pàncrees quan va identificar alguns grups de teixits estranys escampats per l'òrgan. La funció d'aquests grups de cèl·lules, més tard coneguts amb el nom d'illots de Langerhans, era desconeguda, però Edouard Laguesse, més tard, va suggerir que potser produïen secrecions que eren importants en la regulació de la digestió. El fill de Langerhans, Archibald, també va ajudar a entendre aquesta funció reguladora.\nEl 1889, el físic polonès-alemany Oskar Minkowski, amb la col·laboració de Joseph von Mering, va extreure el pàncrees d'un gos sa per comprovar la seva suposada participació en la digestió. Uns dies després, el cuidador del gos va adonar-se que les mosques s'alimentaven de l'orina del gos, per la qual cosa van analitzar-la i hi van trobar sucre. Aquesta va ser la primera relació que es va establir entre el pàncrees i la diabetis. El 1901, Eugene Opie va establir d'una forma clara la relació entre els illots de Langerhans i la diabetis: “La Diabetis Mellitus [...] és causada per la destrucció dels illots de Langerhans i només es produeix quan aquests estan en part o totalment destruïts”. Abans de la seva tasca, era evident la relació entre el pàncrees i la diabetis, però no es coneixia el paper dels illots.\nDurant les dues dècades següents, es van dur a terme diversos intents per aïllar allò que els illots secretaven. L'any 1906, George Ludwig Zuerzer va tenir un cer èxit extraient pàncrees de gossos, però no va ser capaç de continuar la seva feina. Entre el 1911 i el 1912, E.L. Scott, de la Universitat de Chicago, va utilitzar extractes aquosos de pàncrees i va observar una lleugera disminució de la glucosúria, però no va ser capaç de convèncer el seu director del valor de la seva feina. Israel Kleiner va demostrar efectes similars a la Universitat de Rockefeller l'any 1919, però la seva investigació va ser interrompuda per la Primera Guerra Mundial i ja no la va reprendre mai més.\nNicolae Paulescu, professor de fisiologia de la Universitat de Medicina i Farmàcia de Bucarest, va ser el primer científic que va aconseguir aïllar la insulina, la qual va anomenar “pancrein”. Va publicar el seu treball l'any 1921. Romania va patentar l'ús de les seves tècniques, però no en va resultar cap ús clínic.\nL'octubre de 1920, el canadenc Frederick Banting estava llegint un article de Minkowski quan va concloure que era l'excés de les secrecions digestives que Minkowski havia estudiat en un principi el que col·lapsava la secreció dels illots i impedia que s'efectués una extracció amb èxit. Llavors, va apuntar en una nota: “lligar els conductes del pàncrees del gos. Mantenir-lo viu fins que es produeixi una degeneració que deixi els illots. Intentar aïllar la secreció interna d'aquests illots i alleujar la glucosúria”.\nLa idea era que la secreció interna del pàncrees, que suposadament regulava el sucre de la sang, podria ser la clau per al tractament de la diabetis. Banting, que era un cirurgià amb experiència, sabia que si es lligaven certes artèries es podria induir l'atròfia de la major part del pàncrees deixant intactes els illots de Langerhans. La seva teoria era que podria aconseguir un extracte relativament pur dels illots un cop s'hagués degenerat la resta del pàncrees.\nLa primavera de 1921, Banting va viatjar a Toronto per explicar la seva idea a J.J.R. Macleod, un professor de fisiologia de la Universitat de Toronto, per demanar-li si podia utilitzar el seu laboratori per comprovar la seva idea. Primer es va mostrar escèptic, però finalment va accedir a deixar-li el seu espai del laboratori mentre ell era de vacances a l'estiu. A més, va subministrar-li deu gossos pels seus experiments i dos estudiants de medicina perquè l'ajudessin al laboratori, Charles Best i Clark Noble. Com que Banting només en necessitava un, van jugar-se a cara o creu qui l'ajudaria la primera meitat de l'estiu i qui ho faria la segona. Best va guanyar i va escollir el primer torn. Desafortunadament per Noble, Banting va decidir quedar-se amb Best tot l'estiu i, fins i tot, més tard va compartir amb ell la meitat dels diners del Premi Nobel i gran part del mèrit del descobriment de la insulina. Potser si aquell dia Noble hagués guanyat el joc de cara o creu la seva carrera hauria estat totalment diferent. El mètode de Banting va consistir a lligar una espècie de cadena al voltant del conducte pancreàtic i, quan ho va examinar setmanes després, les cèl·lules digestives del pàncrees havien mort i havien estat absorbides pel sistema immunològic, deixant milers d'illots. Llavors, van poder aïllar un extracte dels illots, els quals produïen el que ells anomenaven “isletin”, actualment coneguda com a insulina. Finalment, van provar l'extracte en els gossos. Banting i Best van aconseguir mantenir viu tot l'estiu injectant-li l'extracte cru que havien preparat. Li van donar el nom “Alpha”. L'eliminació del pàncrees en animals de laboratori imita bàsicament la diabetis, ja que augmenten els nivells de glucosa en sang. El gos va poder mantenir-se viu perquè els extractes, que contenien insulina, li disminuïen els nivells de glucosa en sang.\nBanting i Best van presentar el seu treball a Macleod quan va tornar a Toronto a finals de 1921, però ell va assenyalar errors en el disseny experimental i va suggerir que es repetissin els experiments amb més gossos i amb un equipament millor. Ell mateix els va facilitar un laboratori en millors condicions, i va començar a pagar a Banting un sou per la seva investigació. Com que unes quantes setmanes després la segona tanda d'experiments també va tenir èxit, aquell mateix novembre Macleod va ajudar-los a publicar els seus resultats de forma privada a Toronto. No obstant això, van necessitar sis setmanes per extreure la insulina (isletin), la qual cosa els feia endarrerir. Banting va suggerir que podien provar d'utilitzar el pàncrees fetal d'un vedell, ja que aquest encara no ha desenvolupat les glàndules digestives. La idea va funcionar i un cop solucionat el problema, el següent esforç va ser la purificació de l'extracte. El mes de desembre de 1921, Macleod va convidar el bioquímic James Collip perquè els ajudés en aquesta tasca i, en un mes, l'equip se sentia preparat per fer un test clínic.\nL'onze de gener de 1922, Leonard Thompson, un diabètic de catorze anys que s'estava morint a l'Hospital General de Toronto, va rebre la primera injecció d'insulina. Com que l'extracte era força impur, Thompson va experimentar una reacció al·lèrgica severa i les següents injeccions van ser cancel·lades. Durant els dotze dies següents, Collip va treballar de forma exhaustiva per millorar l'extracte de pàncrees, i el dia 23 es va injectar la segona dosi, que va tenir un èxit rotund, no només perquè no hi van aparèixer efectes adversos, sinó perquè van aconseguir eliminar completament la glucosúria pròpia de la diabetis.\nEls nens que morien de cetoacidosi diabètica es mantenien en grans sales, sovint amb més de cinquanta pacients en una sala, amb la majoria d'ells en estat de coma, mentre els familiars esperaven la mort inevitable. Banting, Best i Collip, però, en un dels moments més dramàtics de la medicina, van anar llit per llit d'una sala injectant el nou extracte purificat. Abans que arribessin a injectar la dosi a l'últim nen que s'estava morint, els primers ja van començar a despertar-se del coma.\nTot i així, Banting i Best no van treballar mai a gust amb Collip i aquest últim va abandonar el projecte poc després.\nDurant la primavera de 1922, Best va millorar les seves tècniques fins al punt que podien ser extretes grans quantitats d'insulina, segons la demanda, però la preparació continuava essent impura. L'empresa “Eli Lilly and Company” ja havia ofert ajuda no gaire després de la primera publicació de 1921. Van acceptar l'oferta a l'abril i, al mes de novembre, gràcies a Lilly van ser capaços de produir grans quantitats d'insulina altament refinada, pura. Poc després, la insulina va ser posada en venda.\nLa insulina purificada provinent de fonts animals va ser l'únic tipus d'insulina disponible pels diabètics fins que la recerca mèdica va avançar en el camp de la genètica. L'estructura dels aminoàcids de la insulina va ser caracteritzada durant els anys cinquanta. Més tard, a començaments dels seixanta, es va produir la primera insulina sintètica simultàniament en dos laboratoris: el Panayotis Katsoyannis de la Universitat de Pittsburgh i el Helmut Zahn de RWTH Aachen University.\nDins el camp de l'enginyeria genètica, la primera insulina sintètica “humana” va ser produïda per Herbert Boyer l'any 1977 en un laboratori, amb la utilització d'E. Coli. Boyer va fundar una associació amb Genentech. L'any 1982, Eli Lilly va impulsar la venda de la primera insulina humana biosintètica que es trobava disponible comercialment sota la marca Humulin. Actualment, la majoria de la insulina que s'utilitza arreu del món és insulina “humana” recombinada (biosintètica) o els seus anàlegs.\nEl 1923, el comitè dels Premis Nobel va reconèixer l'extracció pràctica de la insulina a un equip de la Universitat de Toronto i va premiar dos homes: Frederick Banting i J.J.R. Macleod. Van ser premiats amb el Premi Nobel de Fisiologia o Medicina per descobrir la insulina. Banting va compartir el seu premi amb Best i Macleod va fer el mateix amb James Collip, ja que no van trobar bé que no se'ls mencionés. La patent de la insulina va ser venuda a la Universitat de Toronto per un dòlar.\nSorprenentment, Paulescu ja havia realitzat una feina pionera que va ser ignorada pels membres del comitè. Per això, Ian Murray, professor de fisiologia de l'Anderson College de Glasgow (Escòcia), cap del departament de Malalties Metabòliques d'un important hospital de la ciutat, vicepresident de l'Associació Britànica de Diabètics i membre de la Federació Internacional de Diabetis, es va encarregar de corregir aquest error històric que perjudicava Paulescu. En un article per the Journal of the HIstory of Medicine and Allied Sciences, issue 1971, va escriure:\n“S'ha donat un reconeixement insuficient a Paulescu, el distingit científic de Romania, ja que quan l'equip de Toronto va iniciar la seva recerca, ell ja havia extret amb èxit del pàncrees l'hormona antidiabètica i havia provat la seva eficàcia en la reducció de la hiperglucèmia en gossos diabètics”.\nMés tard, Murray va afegir:\n“Recentment, en un comunicat privat, el Professor Tiselius, cap de l'institut Nobel, ha expressat que la seva opinió personal és que Paulescu era igual de digne de rebre el premi de 1923”.\nL'estructura primària de la insulina va ser determinada pel biòleg molecular britànic Frederick Sanger, qui va ser premiat amb el Premi Nobel de Química el 1958. Cal afegir que va ser la primera proteïna seqüenciada.\nEl 1969, després de dècades de treball, Dorothy Crowfoot Hodgkin va determinar la conformació espacial de la molècula, l'estructura terciària, mitjançant estudis de difracció de raigs X. Va ser premiada el 1964 amb el Premi Nobel de Química pel desenvolupament de la cristal·lografia.\nRosalyn Sussman Yalow va rebre l'any 1977 el Premi Nobel de Medicina pel desenvolupament de l'assaig radioimmunològic per la insulina.\n↑ Bell GI, Pictet RL, Rutter WJ, Cordell B, Tischer E, Goodman HM «Sequence of the human insulin gene». Nature, 284, 5751, March 1980, pàg. 26–32. 10.1038/284026a0. 6243748.\n↑ Melloul D, Marshak S, Cerasi E «Regulation of insulin gene transcription». Diabetologia, 45, 3, 2002, pàg. 309–26. 10.1007/s00125-001-0728-y. 11914736.\n↑ Jang WG, Kim EJ, Park KG, Park YB, Choi HS, Kim HJ, Kim YD, Kim KS, Lee KU, Lee IK «Glucocorticoid receptor mediated repression of human insulin gene expression is regulated by PGC-1alpha». Biochem. Biophys. Res. Commun., 352, 3, 2007, pàg. 716–21. 10.1016/j.bbrc.2006.11.074. 17150186.\n↑ Dunn MF «Zinc-ligand interactions modulate assembly and stability of the insulin hexamer -- a review». Biometals, 18, 4, August 2005, pàg. 295–303. 10.1007/s10534-005-3685-y. 16158220.\n↑ Steiner DF, Oyer PE «The biosynthesis of insulin and a probable precursor of insulin by a human islet cell adenoma». Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A., 57, 2, February 1967, pàg. 473–480. 10.1073/pnas.57.2.473. 335530. 16591494.\n↑ Gustin N. «Researchers discover link between insulin and Alzheimer's». EurekAlert!. American Association for the Advancement of Science, 07-03-2005. [Consulta: 1 gener 2009].\n↑ de la Monte SM, Wands JR «Review of insulin and insulin-like growth factor expression, signaling, and malfunction in the central nervous system: relevance to Alzheimer's disease». J. Alzheimers Dis., 7, 1, February 2005, pàg. 45–61. 15750214.\n↑ Steen E, Terry BM, Rivera EJ, Cannon JL, Neely TR, Tavares R, Xu XJ, Wands JR, de la Monte SM «Impaired insulin and insulin-like growth factor expression and signaling mechanisms in Alzheimer's disease--is this type 3 diabetes?». J. Alzheimers Dis., 7, 1, February 2005, pàg. 63–80. 15750215.\n↑ 10,0 10,1 10,2 10,3 10,4 Hellman B, Gylfe E, Grapengiesser E, Dansk H, Salehi A «[Insulin oscillations--clinically important rhythm. Antidiabetics should increase the pulsative component of the insulin release]» (en swedish). Lakartidningen, 104, 32-33, 2007, pàg. 2236–9. 17822201.\n↑ Bergamini E, Cavallini G, Donati A, Gori Z «The role of autophagy in aging: its essential part in the anti-aging mechanism of caloric restriction». Ann. N. Y. Acad. Sci., 1114, October 2007, pàg. 69–78. 10.1196/annals.1396.020. 17934054.\n↑ William C. Duckworth, Robert G. Bennett and Frederick G. Hamel «Insulin Degradation: Progress and Potential». Endocrine Reviews, 19, 5, 1998, pàg. 608–624. 10.1210/er.19.5.608. 9793760.\n↑ 15,0 15,1 Ian Murray «Paulesco and the Isolation of Insulin» (PDF). Journal of the History of Medicine and Allied Sciences, 26, 2, 1971, pàg. 150–157. 4930788.\n↑ Wright JR «Almost famous: E. Clark Noble, the common thread in the discovery of insulin and vinblastine». CMAJ, 167, 12, December 2002, pàg. 1391–6. 137361. 12473641.\n↑ Goro, Fritz «First Man-made Protein in History». Life. Time, Inc. [New York, NY], 56, 08-05-1964, pàg. 47 [Consulta: 2 novembre 2009].\n↑ Federwisch, Matthias. Insulin & Related Proteins – Structure to Function and Pharmacology. Dordrecht, Netherlands: Kluwer Academic Publishers, 2002, p. ix. ISBN 1-4020-0655-1 [Consulta: 2 novembre 2009].\n↑ 20,0 20,1 Tof I. «Recombinant DNA technology in the synthesis of human insulin». Little Tree Publishing, 1994. [Consulta: 3 novembre 2009].\nInspired by Insulin Article escrit pel pare d'un nen diabètic.\nFrederick Sanger, Nobel Prize for sequencing Insulin\nImatges sobre l'administració de la insulina a Google


Liban restaurant – Coq au vin\nCategoria: Liban restaurant\nEstreno el primer post totalment negatiu en aquest blog! No sempre les crítiques positives que rep un restaurant són les que s’adeqüen a la realitat…i això em va passar amb el restaurant libanès Liban. Grans expectatives per un menjar sense sabor, el shawarma de vedella sec, i molt d’enciam i tomàquet per guarnir uns plats…


LA CASA DELS RATOLINS. EL SAM I LA JÚLIA SE'N VAN DE PÍCNIC. SCHAAPMAN, KARINA. Libro en papel. 9788417059606 La caixa d'eines


Barça - Club Patí Vic: Triomf històric! (8-0)\nEls blaugranes aconsegueixen el rècord de victòries consecutives en una mateixa edició de l'OK Lliga: 24\nEl Barça ha aconseguit una victòria que passarà a la història. Després de vèncer per 8-0 el Club Patí Vic, els blaugranes assoleixen la 24a victòria consecutiva en una mateixa edició de l'OK Lliga, rècord absolut de la competició. D'aquesta manera, els d'Edu Castro superen el registre que va aconseguir la secció durant la temporada 1983-1984, amb 23 triomfs consecutius.\nAmb els deures fets a temps. El Barça ha sortit molt endollat al Palau Blaugrana i ben d'hora ha obert la llauna Joao Rodrigues, després d'una assistència de Bargalló des del darrere de la porteria. Cinc minuts després, Nil Roca ha culminat un contraatac després que Matias Pascual recuperés la possessió. Sense temps per pair els dos gols, Ignacio Alabart s'ha sumat a la festa golejadora amb un brillant xut exterior de pala.\nNovament, una altra recuperació a camp propi, ha propiciat el quart de la nit, aquest cop de Pau Bargalló, que no ha perdonat des d'un lateral de l'àrea. Un minut després, Joao Rodrigues ha aconseguit el seu doblet per tancar el 5-0 abans del descans.\nNo afluixen en el segon temps\nA la represa, el guió de partit no ha estat gens diferent. El domini de la possessió ha fet que les ocasions blaugrana comencessin a arribar, i també els gols. Pablo Álvarez ha anotat el 6-0 definint a la perfecció una acció de combinació amb Alabart. Joao Rodrigues ha arrodonit el seu gran partit amb un hat trick, després d'insistir en la rematada a l'interior de l'àrea i superar el porter visitant Masoliver. Instants després, Álvarez ha tornat a veure porta rematant, des del segon pal, per tancar, ja de manera definitiva, el marcador amb un contundent 8-0.\nD'aquesta manera, el triomf coral del Barça li permet mantenir-se al capdamunt de la classificació de l'OK Lliga amb 72 punts i 24 triomfs, tots de manera consecutiva.\nClub Patí Vic, 0\nBarça: Aitor Egurrola, Pau Bargalló, Sergi Panadero, Helder Nunes, Joao Rodrigues –cinc inicial–, Matias Pascual, Pablo Álvarez, Nil Roca, Ignacio Alabart.\nClub Patí Vic: Ernest Burgaya, Jaume Molas, Jassel Oller, Antoine Le Berre, David Montero –cinc inicial–, Masoliver, Arnau Parcerisas, Nil Genero, Arnau Font.\nGols: 1-0, Joao Rodrigues (min 3); 2-0, Nil Roca (min 8); 3-0, Ignacio Alabart (min 11); 4-0, Pau Bargalló (min 17); 5-0, Joao Rodrigues (min 18); 6-0, Pablo Álvarez (min 31); 7-0, Joao Rodrigues (min 42); 8-0, Pablo Álvarez (min 45).\nÀrbitres: Josep Antoni Ribo i Alberto López. Han amonestat amb dues targetes blaves el blaugrana Nil Roca. Faltes: 6-9.


Adhesius de marca des de 0,03 € | Camaloon\nAdhesius de marca\nCamaloon, el vostre fabricant d’adhesius\nHeu arribat al lloc adequat per a la producció dels vostres adhesius. Us oferim diferents formes, materials i formats, en funció de l’ús que vulgueu donar als vostres adhesius personalitzats:\nRodó i ovalat\nQuadrat i rectangular\nTallat a troquel\nTallat a carn mitjana\nAcabats metàl·lics i colors Pantone\nT’oferim les millors eines per fer els teus adhesius\nTecnologia d’avantguarda i una eina de creació en línia per obtenir resultats perfectes.\nPer què crear adhesius de marca?\nSi teniu una botiga que ven diverses marques o voleu promocionar la vostra pròpia marca, crear adhesius personalitzats és una de les millors maneres de promocionar-la.\nA Camaloon, podeu personalitzar els adhesius de la vostra marca com vulgueu. Promocioneu la vostra marca de manera ràpida i senzilla personalitzant adhesius . En primer lloc, trieu els formats que millor reflectiran la vostra imatge: etiquetes autoadhesives , adhesius de cotxe, adhesius de polièster, adhesius de vinil personalitzats . A continuació, podeu afegir els colors, els patrons i els acabats necessaris i, amb uns quants clics, els adhesius de la vostra marca estaran a punt per ser produïts. També són fàcils de distribuir i s’adhereixen a tot tipus de suports. Ràpidament trobareu que gaudireu d’una gran visibilitat mitjançant la impressió dels vostres adhesius de marca.\nDemaneu-nos una mostra per obtenir una visió general dels nostres diferents tipus d’adhesius. Teniu una visió general de la qualitat, impressió, gruix i acabats dels nostres models d’adhesius per personalitzar.


cat devon rex: perfil complet, història i cura\nEl Devon Rex cridarà la vostra atenció amb els seus ulls oberts i les orelles triangulars, però us robarà el cor amb la seva juguesca antics i la seva natura sociable. A part de les seves característiques facials cridaners, aquests felins petites presenten una capa fina i ondulada que presenta una àmplia gamma de colors i patrons. A partir d'una mutació natural a principis dels anys seixanta, aquests gats han estat descrits com fora del món per la seva aparença i els seus antics.\nLlargada: De 18 polzades de llarg\nPes: De 6 a 9 lliures\nAbric: Abric curt i ondulat de textura fina\nColor del abric: Àmplia gamma de colors incloent varietats sòlides, tabby i ombrejades\nColor d'ulls: Difereix de l'ambre, l'aigua, el blau, el coure, el verd, l'or, l'avellana, els ulls estranys\nEsperança de vida: De 9 a 15 anys\nCaracterístiques del Devon Rex\nHistòria del Devon Rex\nVa ser àmpliament acceptat que aquesta raça de gat tingui el seu origen a la regió de Devonshire, a Anglaterra, el 1960. Una gossa domèstica de pèl curt, aparellada amb un gat tom tomà amb un rígol peculiar a la capa. La brossa resultant va produir un gatet recobert i que va ser notat immediatament per la seva pell única i anomenat Kirlee.\nCreient que el gat compartia un gen de pèl arrissat comú amb la raça de gats Cornish Rex, Kirlee va ser criada a gats femenins de Cornish Rex en un esforç per produir gatets que compartissin les mateixes qualitats de pelatge de la raça Cornish Rex. Tot i això, les parades només produïen gatets amb abrics rectes. Més tard es va descobrir que una altra mutació gènica és la responsable de la capa ondulada única i de les orelles triangulars de conjunt baix que fan del Devon Rex una raça pròpia.\nEs va desenvolupar un programa de reproducció més reeixit per preservar la mutació natural que porta Kirlee. El 1968, el primer gat Devon Rex va ser importat als Estats Units i el 1979 la raça va rebre el reconeixement oficial de l'Associació Cat Fanciers.\nEl Devon Rex fins i tot ha tingut un impacte en la cultura pop. Es rumoreja que el director Steven Spielberg es va inspirar per crear fora d’aquest món personatges de pel·lícules com E.T. i Yoda basat en la seva mascota personal, un gat Devon Rex.\nAvui dia, el Devon Rex està disponible per a reproductors de renom a tot el país. Tot i això, la raça encara és prou inusual per convertir el cap i és una elecció única per a un membre de la família felina.\nCare Devon Rex\nEstigueu disposats a donar-li a aquest gat una mica d’amor. El Devon Rex és un gat sociable que és més feliç en companyia d’humans o d’altres animals. Tot i que no són tan vocals com algunes races, aquests gats seran definitivament vistos i escoltats amb una personalitat activa i un comportament vocal per obtenir la seva atenció i, potser, una delícia.\nLes seves personalitats sortints els fan adeptes a l’aprenentatge dels trucs, però la seva naturalesa una mica desconcertant pot dificultar la seva canalització d’energia. Cal tenir paciència i persistència, però la recompensa és un gat ben entrenat capaç de realitzar trucs entretinguts. Proveu la formació dels clics per ensenyar al vostre gat a venir, seure, agitar i molt més. Aquest entrenament pot reforçar el vincle entre tu i el teu gat, alhora que proporciona una estimulació mental molt necessària per a aquesta raça intel·ligent.\nProporciona-li un munt de joguines i perxes i pals d’escalada adequats perquè el gat el gaudeixi. Aquesta raça és especialment coneguda per cercar llocs excel·lents durant el temps de joc o el temps de descans, així que tingueu en compte quan prepareu la vostra llar per a un Devon Rex.\nAmb un abric prim i gairebé nu, de vegades, aquests gats agraeixen posar-se en contacte amb vosaltres o amb un altre amic felí. Són particularment socials amb altres animals, per la qual cosa, quan s’introdueixen i es socialitzen correctament, no és estrany veure’ls acollir-se amb altres mascotes domèstiques, inclosos els gossos. Tant si teniu altres mascotes com si no, assegureu-vos de proporcionar un llit suau on el vostre Devon Rex pugui trobar un lloc còmode per mantenir-se calent.\nEl Devon Rex requereix una preparació mínima assistida per humans. Com que la capa de la raça només té pèls escarpats que són propensos a trencar-se, el millor és evitar que es raspalli el gat. En lloc d'això, podeu netejar suaument la pell del vostre gat amb un drap humit setmanalment. Una preparació excessiva per part del vostre gat o del vostre gat pot provocar pegats calbs.\nTot i això, no us penseu que aquests gats són massa fràgils. En lloc d'això, descobrireu que un Devon Rex saludable té un cos magre i muscular amb cames llargues i atlètiques. El curt abric i les característiques destacades fan que el coll i el pit semblin òssims, però aquest gat és un potent saltador i et mantindrà als dits dels peus.\nUna cosa per vigilar és una acumulació de cera de l'orella. Pot ser que haureu de netejar-vos regularment dins de les orelles del vostre gat per assegurar-vos que la acumulació de cera no quedi afectada o comence a contenir brutícia i bacteris.\nTot i que aquesta raça no es coneix per malalties excessives per a la salut, hi ha diverses condicions en les que heu d'estar en alerta. El Devon Rex de vegades pateix luxació patel·lar (genolls relliscats) i displàsia de maluc.\nAltres malalties genètiques també inclouen la miopatia de Devon Rex. Es tracta d’una malaltia heretada que sol produir símptomes entre les 3 setmanes i els 6 mesos d’edat. Implica debilitat muscular, afectant sovint els músculs del cap i del coll. S'ha desenvolupat una prova genètica per identificar si un gat té el defecte genètic responsable de la malaltia.\nA causa del pelatge curt i el pelatge prim de la raça, el Devon Rex es veu més fàcilment per l'extrem meteorològic. Tingueu cura de minimitzar l'exposició del vostre gat a la llum directa del sol per evitar cremades solars. Aquests gats també han de protegir-se de les temperatures fredes. Per aquests motius, els gats de Devon Rex funcionen millor quan es mantenen com a mascotes interiors.\nMolts propietaris d’un Devon Rex us diran que aquests gats són aficionats al menjar. No deixeu que l’alimentació humana esdevingui la base de la dieta del vostre felí. En lloc d'això, assegureu-vos que alimenteu un aliment per a gats de qualitat per a un control efectiu del pes i una salut continuada.\nÉs molt important que no supereu el vostre gat. El Devon Rex és conegut per anar a grans llargs per batre un sandvitx des del taulell o per fer-te una picada del sopar, semblant al comportament de captació que mostren molts gossos. Eviteu fer els esforços persistents del gat i ofereu només delícies amb moderació.\nAbans de decidir afegir un Devon Rex a la vostra família de pells, assegureu-vos de investigar a fons la raça. Els reproductors de reputació us poden proporcionar una excel·lent visió de si aquest gat és el felí adequat per a vosaltres.\nTambé us pot interessar aprendre més sobre aquestes races similars de gats: