lombok | wondersalmon\n6 Agost 2015 7 Agost 2015 / wondersalmon\t/ Deixa un comentari\nRinjani trekking 3days/2nights\n2 Agost 2015 5 Agost 2015 / wondersalmon\t/ Deixa un comentari\n6am, nerviós i comprobant per milèssim cop si he fet bé la motxils,em deixo res,etc… Massa temps sense fer trekking de varis dies i més encara de muntanya real!!!!\nUn bon esmorzar, entrem a la furgo i cap a sembilan. Hi ha dues portes d’entrada al volcà, Senaru i Sembilan. La majoria fa com naltros, de Sembilan a Senaru. Com acabes a Senaru, el millor doncs és contractar allí. Tot i que uns dies després i estant a les Gili, m’assebento que al contrari del que diuen a tot arreu, des d’allí els preus són molt més econòmics que comprant dirextament a Senaru (s’haurien de veure, això sí, les condicions, però sembla m’hauria estalviat mig milonet de inris, que no és poc!!!)\nCap a les 07:30 i després de recollir els nostres porters i el nostre guia, arribem a les oficines del parc, on ens fan entrar les nostres dades i l’entrada ja és pagada. Tornem una mica enrere i ens deixa el cotxe on comença el caminet, amb la tonteria són ja les 08:30 més o menys.\nComença el camí en un pla sabanós (n’hi diuen sabana per la falta d’arbres) durant unes 2 horetes fins que arribem al pos number 2. Aquí parem nosaltres i moltes persones més,femun reposet i esperem que els nostres porters ens facin el dinar. Com a tots els llocs de parada, la quantitat de plàstic i basura és horrorosa i em fa repensar haver vingut. Afortunadament, els nostres guies recullen i porten tot el plàstic que fem servir,deixant només matèria orgànica (segons ells, lo de la terra torna a la terra. Totalment d’acord però no sé jo si un espai tan petit pot resoldre la resolució i desaparició de tanta matèria orgànica,sort que els milers de monos hi ajuden).\nNo sembla pas tan alt\nEls portejadors amb 30 kg sobre i flipsflops\nPujant poc a poc\nPos 2 o lloc de dinar\nA partir d’aquí el camí ja fa més forta pujadeta i acabem fent uns 1000 m de desnivell des del pos 2, arribant prop del cràter a uns 2700 metres. A l’arribada la imatge no pot ser més desoladora i indignant. Està tot ple a reventar de tendes de campanya i sobretot de merda (plàstic infinit). Pensava hi hauria gent però no pas tanta. Això no ajuda gaire a disfrutar la natura, la veritat.\nAqui comença la forta pujadeta\nArribem ja al campament\nSi sembla que ja hi som\nMonmos recollidors de basura a la boira\nPassem la tarda per aquí, veient com va arribant gent i més gent i els núvols segueixen cobrint-ho tot, però com el guia ens diu cap ales 17:30 els núvols tornen a baixar i ens deixen una bonica estampa de tot plegat. Sopar i dormir d’hora, que hem de llevar-nos a les 02:30am.\nPer sobre el mar de núvols\nLlac del cràter des del campament\nEs va fent fosc\nFocs per fer calor\nEstem dormint prop de vàries tendes amb indonèsics que han vingut a fer el cim. Malauradament, ja que són molt sorollosos i no respecten gens el descans de la resta (jo tinc la teoria que com ells dormen sota qualsevol circumstància, no són conscient que cridant poden despertar a la resta). El grupillo es desperta a les 00:30 per començar a pujar=-O i ja no hi ha manera de tornar a dormir entre fred i sorollsmi la incomoditat típica d’una tenda.\nA les 02:45, sota una lluna plena preciosa, amb un fred de collons i sense res a la panxa, comencem a ascendir camí. Primer hi ha una part molt curta d pujada forta fins al cràter real, després un fàcil caminet de pujada durant una horeta i escaig i una última hora i mitja de muerte total, per un camí molt pitjor que la tartera del pedraforca, molt i molt inclinat de forma sostinguda i on per cada dues passes en baixes 1 i mitja i n’avances només mitja. Ajunta això a un camí estret i amb caiguda per banda i banda, sense menjar, mort congelat i de fosc i pots imaginar lo desgraciat que et sents fent això.\nEl primer tros és una merda perquè ens ajuntem unes 300 persones a la vegada i hi ha gent molt lenta. Ja sabeu que seguir el pas dels altres i no poder pujar al teu és horrorós. Afortunadament, poc a poc anem jo, la joanna i el guia avnçant i ens posem a l’avançada. Només faltaria que en l’última duríssima hora a sobre haguéssis de lidiar amb centenars de persones pel mig.\nQuan estem a punt d’arribar, amb el nostre guia un km més avall i recordant que porto algo de menjar, ens oarem i menjem una mica… Entre l’alçada a més de 3500 metres, la duresa del camí i no haver menjat res i haver caminat més de 2 hores,clar que no podiem més. La sorpresa ve quan veiem que ens hem parat a potser 5 min del destí… Podria haver estat una estona abans.\nQuana arribem al cim potser hi ha unes 10-15 persones. Els indonesis que s’han llevat ultrad’hora i alguns motivats com nosaltres. Ens posem capes i més capes d’abric, guants, totel que podem. Tot i ser al tròpic,als 3700 m fa mooooolt fred de nit. Quan sembla que comença la sortida del sol, comença a arribar molta més gent. Total, que acabem essent unes 100 persones a dalt. Quan veiem això, la quantitat de gent que encara puja i després de disfrutar del panorama (maco, sí,però res espectacular) decidim baixar per l’agobio d’estar en un lloc taaaant petit amb tanta gent.\nCara de fred,son,cansament...\nSom al ciiiiim\nCràter amb volcà i llac intern. Al fons bali\nEnsenysmt on sóc\nSunrise views 1\nSunrise views 2\nSunrise views 3. Tot això es gent encara pujant\nLa baixada, ja de dia, sense fred, esfa molt més divertida. Amb la tartera aquesta que només has de fer veure que patines i baixes fàcilment, arribem en un santiamén avaix. Descobrim que des del cràter les vistes eren igual de maques que des del cim i amb molta menys gent. Consell pel que no vulgui pujar només pel sol fet de fer el cim. Quedeu-vos a la zona del cràter i no pujeu fins a dalt,disfrutareu com monos i sense agobios de tanta gent,no us haureu de llevar tan d’ hora i no farà taaaaant fred. Les vistes comprenen l’illa de lombok on som, Sumbawa i el seu volcà, un volcà de Bali i el propi cràter del Rinjani amb el seu volcanet actiu interior.\nQuan arribem cap a les 08:30 a la tenda de baix i esmorzem un fantàstic banana pancake i un entrepà. Ara toca seguir baixant per un camí més similar las nostres,amb moltes pedres però molt còmode, cap al llac,al fons del cràter. Passem per unes magnífiques valls i això sí que és disfruable, tot i que es fa cansino i arribem morts a baix. Sort que unes hot springs ens esperem i ens banyem durant més d’una hora fins que la pell sembla una pansa arrugada. Quan acabem ja tenim el dinar a taula. Ja només queda tornar a pujar a la part de dalt del cràter de l’altre cantó per un altre camí molt bonic i xulo.\nBonica vall baixant\nQuan arribem a dalt la zona està molt p!ena així que comencem a baixar una mica ja fins que trobem un lloc on acampar. Allí esperem fins que es fa fosc i sopem. Aquí som sols i podem disfrutar més que no pas quan estàvem amb tanta gent. Hi ha menys merda i el lloc és més bonic. Això sí,avbui no es descubreix i la humitat és molt més elevada, per tant el fred està assegurat.\nFent de sireno\nJa al tercer dia tocs baixar infinit durant uns 2000 metres de desnivell, però per camins molt amables i per dins la selva, que ens tapa el sol i la calor extrema. Cap a les 11 ja som a baix, ens recullen i ens porten fins al nostre destí, on em trobaré amb en Manel per agafar el vaixell que ens portarà a les illes Gili, a disfrutar d’un merescut descans.\nEn resum, per la gran quantitat de gent que hi puja i tenint en compte el preu (que no et pots estalviar gaire ja que ho pots fer sense guia però està prohibit fer-ho sense porters) jo no ud recomano gens la experiéncia. La merda que hi ha al camí no ajuda a disfrutar del moment. Si tot i així ho feu, com a recomanacions: anar només amb pórter i sense guia; portar molta roba d’abric; recollir tots els plàstics i desfets que creeu; no mirar la merda que hi ha; i no pujar al cim sinó quedar-se a veure les vistes des del cràter a mig camí….\nJo no lo volveria a hacer….\nLes nostres vides es separen ( per uns dies) a Lombok\n30 Juliol 2015 3 Agost 2015 / wondersalmon\t/ Deixa un comentari\nDoncs sí, arribem a Lombok i ens separem. Així, el blog ara serà en primera persona singular. Com sempre, jo tiro a la muntanya i pujar el segon volcà més alt d’Indonèsia s’ho mereix. Els sibilings decideixen anar a les platges del Sud, però això ja ho explicaran ells.\nPer fi, compartim avió amb blancs, no com fins ara on tot eren locals arreu. Hi ha un bus públic que va de l’aeroport a la capital. Com és de tarda, fer seguit fins el meu destí, Senaru, serà impossible. Així doncs hauré de fer parada a Mataram, una ciutat lletja com el general indonèsic. El bus em deixa a una terminal pròpia, una mica més aprop que la terminal de busos però tot i així, on Déu va perdre les espardenyes… com sempre, la gent agobiant x agafar un taxi i un jalan jalan com a resposta. Camino,camino i res de res. Quan porto fet uns 3 km per fi trobo una senyal d’hotel, per un carreró. El lloc està molt bé i net, però al carrer hi ha un grup de gosso assassins que m’han espantat. L’habitació és un pèl cara per una sola persona però entre l’absència d’oferta, que es fa fosc i els gossos assassins al carrer, decideixo quedar-me.\nAl matí següent torna a tocar jalan jalan fins la terminal de busos, lluny i apartada a més no poder. De camí, però,em trobo un baksero que no fa bakso, sinò una mena d’arròs com el del gado-gado fet dins plátan, amb fideus i uns polvos, un brou i katsup. Boníssim. Intento demanar el nom a l’home però no hi ha manera.\nUns 15 min després i a punt d’arribar a l’estació de bus, un minibus d’aquests ronyosos i destartalats a més no poder (de lo més destartalat del viatge, que ja és dir) em demana on vaig. Com no, és el meu. En un seient tant estret que ni síndrome del turista es pot tenir, rodejat de locals carregats de tot i que em miren alguns rient i altres de mal rotllo, comencem camí.\nQuan 1hora després de sortir veig que hem fet uns 2 km, està tot dit. Would be a veeeeery loooooong way. Passem per vàries cases x carregar bidons de benzina ( veure com hi fumen a sobre és molt encoratjador), gallines i caixes de tot tipus. Afortunadament, quan sortim de ciutat la cosa comença anar més ràpida i cap a les 12 arribo a Anyar, el poble on en principi he d’agafar un bemito fins a Senaru, el meu destí final.\nQuan arribo, però, només hi ha milers de motocicleros agobiants que volen portar-me amb ojek. Em diuen no bemo, i no me’ls crec, però quan començo a parlar amb els botiguers i em diuen el mateix, em plantejo pujar caminant. Compro aigua i dinar, però de camí m’ho repenso. Anar amb ojek és odiós; però són 10 km de camí, fa una calda tremenda i m’esperen 3 dies de caminada xunga. Finalment em deixo portar. Com no, em deixen ja a un hotel i un lloc concret perquè agafi el grup de guies allà.\nDe camí a Senaru\nPositiu, no és una companyia sinó que és del rinjani trekking centre, com el lloc oficial. On ofereixen els tours més bàsics però a la vegada més barats. Prefereixo anar amb ells que amb una companyia orivada, i més sentint que n’hi ha algunes que maltracten als guies i als porters més encara… M’ofereixen el què pensava pagar pel trekking, inclús una mica menys, i dormir aquesta nit em surt gratis i el transport de sortida també. Això és fantàstic. En principi hem de ser 4 persones.\nAixí, he arribat a les 12:30 i a les 13:00 ja ho tinc tot fet. Si quan de pagar i fer serveis es tracta, són més eficients que ningú. El preu del trekking és força car i abusiu, però com dic ho esperava encara pitjor després de llegir internet. Són finalment 2 milions de inris, uns 140€ per persona, per 3 dies/2 nits dormint en tenda, amb un guia i un porter que et oorta menjar i cuina. Però tothom diu que val taaaant la pena que… per algo és la pasta a vegades.\nEm diuen que hi ha unes boniques cascades prop del poble. Cap allà em dirigeixo i com sempre, quan menys ho esperava, em surt algú donant-me un tiquet d’entrada i demanant 10000 inris. No perdonen res aquesta gent.\nSegueixo per un bonic camí al voltant d’arrossars i amb un canal al costat, molt ben cuidat i maco. Encara no m’ho puc creure!!!! En uns 20 minuts arribo a la cascada. Lo millor és que n’hi ha una altra. La majoria de gent va amb guia i com hi ha força camins els segueixo una mica, però resulta súperfàcil. Segueim altra vegada uns canals d’aigua molt bonics i ben fets (no vull ser dolent, però cosa dels holandesos?) i finalment hem d’atravessar 2 o 3 vegades un riu que arriba fins als genolls oer arribar fins a la cascada. Llàstima que no porto el banyador, un cop allà hi ha molta gent banyant-se…\nCamí entre arrossars\nCascada number 1\nCascada number 2\nRelajo a la room\nEl camí de tornada es fa encara més fàcil. Ara toca vegetar una mica, disfrutar de les vistes i fer la bossa per demà, no cal dur-ho tot. A les 7 ens reunim el grup, que finalment és de 2 persones… 2 s’han rajat. El preu es queda igual, així que no ens queixem. Ens expliquen la ruta, que sembla prou dura, i ens donen detalls. No caldrà ni dur el sac de dormir, ja el porten per mi. Això és fantàstic…\nDesprés d’això i tot i que no tinc gaire gana, i no m’agrada sopar al lloc on dormo per això de diversificar l’inversió local del guiri, em quedo a sopar per conèixer una mica la companya de trekking amb la que estaré 3 dies. És una noia americana de nova york (no parem de trobar americans que ens trenquen els estereotips, però suposo que és perquè són els que viatgen i volen veure món). Està estudiant dietètica i aprofita un orograma de la seva escola que cada estiu si va a treballar (fer pràctiques) a l’extranger, l’hi paguen el viatge. Està treballant en temes de nutrició durant la maternitat i infantesa. Aprofita els caps de setmana per sortir i veure món i aquest toca pujar al Rinjani. Viu a Mataram i em confirma que és una ciutat horrorosa i sense res a fer.\nDemà hem de matinar per començar el viatge… esperem tornar vius!!!!


Centre educativo *\nPersona de contacto del centro educativo con la Comisión Organitzadora del concurso\nNombre idea *\nImpacte positiu i transformadora per al territori\nEn cas que sí, explica per què.\nInnovadora (no existeix encara al territori)\nSostenible (és susceptible de convertir-se en un projecte real i viable)\nFomenta l’economia col·laborativa, l’economia del bé comú o l’economia circular.\nÉs una idea que aprofita els recursos del territori (sostenibilitat social i/o sostenibilitat medi a\nMillora la qualitat de vida de les persones (persones en risc d’exclusió social: persones amb discap


O_la_laTV está en un chat público\n#Cam2Cam Prime #El rey de la sala #HD+ #sexo anal #mamada #follar #garganta profunda #tocar coño #frotarse #mamada #juego anal #correrse #sexo oral #desnudarse #follar duro #eyaculación #besar #chatear #masturbación #disfrutar #venirse en la cara #bailar #chupeteo anal #lamer #show en webcam #masaje #hacer el amor #bdsm #venirse adentro #sexo oral #correrse en la boca #sexo anal #toqueteo anal #fumar #lamer las bolas #parejas follando #chupar #trío #juego con dildo #follar coño #chupar las bolas #eyacular #eyacular #rebotar #sexo con los pies #correrse en el ano #del culo a la boca #sentarse en la cara #tentar #mostrar #fisting #chupar #lamer coño #lovense #chica con chica #doble penetración #soñar #eyaculación #toqueteo #sexo con dildo #lamer las tetas #facial #cunnilingus #dildoing #follar el coño #correrse en las tetas #venirse en la vagina #comer coño #follar chicas #cuarteto #follar las tetas #masaje asiático #tragar #estirar #eyaculación #lamer el ano #comer coño peludo #amordazar #ohmibod #compartir semen #dominación femenina #no follar #Juegos #maquinas de follar #sexo grupal\nHello everyone, my name is Julia :* I go to groups and private) Follow my Twitter in my profile) 2626\n#cuarteto#mamada#comer coño peludo#Cam2Cam Prime\nfor a good mood 9410 tk\n#eyaculación#maquinas de follar#tentar#venirse en la vagina\n#garganta profunda#toqueteo#follar coño#HD+\nHi guys ! PLAY WITH ME PUBG 200 ! Enjoy the time with me)LOVENSE works from your tips! FULL NAKED 4278\n999 to squirt 94 0 905\n#doble penetración#masturbación#dominación femenina#HD+\nI want to show u something ;))) 5555 Help me buy lovence))) 3914: to target\nShow with toy 4499))) lovense work from 2 tks! pussy 133, tits 101, naked 199, orgasm 303, orgasm with dildo in pussy 60\n#correrse en la boca#masturbación#frotarse#desnudarse\n#lamer las bolas#correrse en la boca#correrse en el ano#masturbación\n#disfrutar#mostrar#hacer el amor#lovense\nchat de AliceWhiteXX\nHello) Fuck pussy 2 fingers left - 92 If you want right now - private)\n#parejas follando#correrse en el ano#follar#estirar\n#soñar#dominación femenina#Juegos#Cam2Cam Prime


dblp: M. Gares\nMohamed Ali Belaïd, Ahmed M. Nahhas , M. Gares, K. Daoud, Olivier Latry :\nLeakage current effects on N-MOSFETs after thermal ageing in pulsed life tests. Microelectron. J. 45(12): 1800-1805 (2014)\nMohamed Ali Belaïd, M. Gares, K. Daoud, Olivier Latry :\nPerformance drifts of N-MOSFETs under pulsed RF life test. Microelectron. Reliab. 54(9-10): 1851-1855 (2014)\nMohamed Ali Belaïd, M. Gares, K. Daoud, Philippe Eudeline:\nFailure analysis of hot-electron effect on power RF N-LDMOS transistors. DTIS 2012: 1-6\nS-parameter performance degradation in power RF N-LDMOS devices due to hot carrier effects. Microelectron. Reliab. 51(9-11): 1551-1556 (2011)\nMohamed Ali Belaïd, K. Ketata, Karine Mourgues, M. Gares, Mohamed Masmoudi, Jérôme Marcon:\nReliability study of power RF LDMOS device under thermal stress. Microelectron. J. 38(2): 164-170 (2007)\nMohamed Ali Belaïd, K. Ketata, M. Gares, Karine Mourgues, Mohamed Masmoudi, Jérôme Marcon:\nComparative analysis of RF LDMOS capacitance reliability under accelerated ageing tests. Microelectron. Reliab. 47(1): 59-64 (2007)\nM. Gares, Mohamed Ali Belaïd, Hichame Maanane, Mohamed Masmoudi, Jérôme Marcon, Karine Mourgues, Philippe Eudeline:\nStudy of hot-carrier effects on power RF LDMOS device reliability. Microelectron. Reliab. 47(9-11): 1394-1399 (2007)\nMohamed Ali Belaïd, K. Ketata, Mohamed Masmoudi, M. Gares, Hichame Maanane, Jérôme Marcon:\nElectrical parameters degradation of power RF LDMOS device after accelerated ageing tests. Microelectron. Reliab. 46(9-11): 1800-1805 (2006)\nM. Gares, Hichame Maanane, Mohamed Masmoudi, Pierre Bertram, Jérôme Marcon, Mohamed Ali Belaïd, Karine Mourgues, C. Tolant, Philippe Eudeline:\nHot carrier reliability of RF N- LDMOS for S Band radar application. Microelectron. Reliab. 46(9-11): 1806-1811 (2006)\nM. Gares, Hichame Maanane, Mohamed Ali Belaïd, Mohamed Masmoudi, Jérôme Marcon, Karine Mourgues, Pierre Bertram, Philippe Eudeline:\nImpact de la Temperature sur la Fiabilite des Composants rf Ldmos de Puissance. CCECE 2006: 382-385\n[j8] [j7] [c2] [j6] [j5] [j4] [j3] [j2] [j1] [c1]\n[j8] [j7] [c2] [j6]\n[c2] [j6] [j3] [j1] [c1]\nlast updated on 2021-08-19 00:28 CEST by the dblp team


Semana Internacional de Música de Cámara » Historia\nLa Setmana Internacional de Música de Cambra sorgeix, segons Rosa Navarro Alemany en el seu estudi “La Setmana Internacional de Música de Cambra: Evolució i anàlisi”, el 1981 a Montserrat, gràcies a la iniciativa de D. Salvador Seguí, com a conseqüència d’una sèrie de condicions que van propiciar seu naixement en aquest municipi.\nEntre ells, l’arrelament i la vinculació que des de sempre havia mantingut Montserrat amb la música per mitjà de la Banda de Música, l’Escola Municipal de Música i la Càtedra ambulant de violí i violoncel. El 1996 la direcció tècnica de la SIMC passa de Salvador Seguí a Vicente Campos, el seu deixeble i director del Conservatori de Castelló. La presidència de la SIMC recau en l’alcaldia de la localitat. Tots dos han treballat en coordinació amb la regidoria de cultura qui participa de manera directa en la preparació i promoció de l’esdeveniment.\nDes de primera hora, tant l’Ajuntament de Montserrat com la Unió Instructiva Musical de Montserrat han donat suport aquest projecte aportant recursos. Des de 1981, edició rere edició, s’ha millorat l’oferta, aconseguint crear un producte cultural únic. Per aquesta raó ha estat necessari buscar patrocinadors i col·laboradors fora de l’administració pública local.\nA partir de 2015 s’inicia una nova etapa en l’organització de la SIMC i com a mostra d’això és la creació i incorporació a la mateixa del Consell de Cultura en què es troben representades les diferents entitats culturals del municipi així com membres significatius i de reconegut prestigi professional en el camp de les arts.


hot33-guia-distancia | CIFP Juníper Serra\nHOT33 Tècnic Superior en Guia, informació i assistències turístiques\nCICLE GRAU SUPERIOR - A DISTÀNCIA\nRD 1255/2009 BOE núm. 215, 05/09/2009\nCurrículum Ordre EDU 393/2010 20/01 BOE núm. 49, 25/02/2010\nProporcionar els coneixements necessaris per a la formació de professionals capaços de comercialitzar les destinacions turístiques, crear productes turístics de base territorial, assistir i guiar grups i gestionar serveis d’informació turística.\nAquest professional exerceix la seva activitat en el sector turístic, entès aquest en el seu sentit més ampli, la qual cosa inclou tot tipus d’esdeveniments, terminals de viatgers i empreses de transport, a més de les àrees turístiques tradicionals, com a destinacions i punts d’informació entre uns altres. Està a més capacitat per a la creació i implantació de plans i activitats de desenvolupament locals, lligats al mateix sector.\nEs tracta tant de treballadors per compte d’altri com a pròpia, incloent la possibilitat d’ocupar llocs en administracions públiques o ens de característiques similars (consorcis, patronats, etc.).\n1560 hores distribuïdes setmanalment en els mòduls següents:\nDestinacions turístiques (1) (2) (3)\nRecursos turístics (2)\nServeis d’informació turística (3)\nProcessos d’assistència i guia\nDisseny de productes turístics (*)\nSegona llengua estrangera (alemany) (2)\n*. Per cursar aquest mòdul abans s’han d’haver superat els mòduls: 0383 — Destinacions turístiques i 0384 — Recursos turístics\nFormació en centres de treball i Projecte d’agències de viatge i gestió d’esdeveniments.\n400 hores de 0391 — Formació en centres de treball en el primer trimestre del tercer curs. (convocatòria no ordinaria de setembre)\n40 hores de 0388 — Projecte de guia, informació i assistències turístiques en el primer trimestre del tercer curs. (convocatòria no ordinaria de setembre)\nGuia en emplaçaments de bens d’iinterès cultural.\nPromotor/a turístic/a .\nTècnic/a d’empresa de consultoria turística .\nAgent de desenvolupament turístic local .\nHostessa/Assistent en mitjans de transporte terrestre o marítim.\nAsisstent en terminals (estacions, ports i aeroports ) .\nEncarrregat/da de facturació en terminals de transport.\nAssistent en fires, congressos i convencions .\nEncarrregat/da de serveis en esdeveniments


Notícies anarquistes de més de 50 col·lectius catalans 🏴 Anarquia.cat Dos policies ordenen esborrar una imatge a una fotoperiodista i l’amenacen amb una sanció – Anarquia Catalunya 🏴\nDos policies ordenen esborrar una imatge a una fotoperiodista i l’amenacen amb una sanció\nCom cada setmana durant el darrer any i mig, la fotoperiodista Mireia Comas era al barri de Ca n’Anglada de Terrassa, on està documentant la situació de joves en situació administrativa irregular. I com passa des de fa uns mesos, el passat 30 de juny, una dotzena d’agents antiavalots de l’ARRO dels Mossos d’Esquadra es van desplegar al passeig 22 de juliol per fer un control. Comas, que assegura que la majoria de vegades aturen i identifiquen joves d’origen marroquí, va apropar-s’hi per prendre alguna imatge. Dos agents van ordenar-li i insistir que esborrés la fotografia i van acabar amenaçant-la de denunciar-la per desobediència a l’autoritat.\nQuan va treure al càmera, de seguida se li va apropar un agent per identificar-la i Comas va lliurar el carnet del Sindicat de la Imatge UPIFC i el DNI. “Vaig subratllar que estic col·laborant amb el Diari de Terrassa, però el policia em va tractar molt malament, molt amenaçador, i em va exigir que esborrés la fotografia”, denuncia. Després de corroborar la documentació, el mosso va recriminar-li que ja havia estat detinguda per atemptat contra l’autoritat, un fet del qual va ser absolta el desembre passat.\nEls agents utilitzen el registre de les seves dades als fitxers policials, així com el fet de no haver “demanat permís” per impedir a Comas fer la seva feina. Durant la conversa, li recriminen en diverses ocasions que no vulgui esborrar la fotografia, quan la llei no ho empara. Segons l’advocada penalista, Laia Serra, “hi ha una part de llegenda urbana” en l’aplicació de la Llei de protecció de la seguretat ciutadana, coneguda com a llei mordassa, i “una part d’abús per part dels cossos policials”: “S’utilitza la zona de grisos per intentar abusar i menystenir la funció periodística i coaccionar perquè s’eliminin fotografies”.\nL’article 36.23 de la llei mordassa, aprovada el 30 de març de 2015, parla d’”ús no autoritzat d’imatges o dades personals o professionals d’autoritats o membres de les forces i cossos de seguretat” i no pas de la presa d’imatges, i estableix que la utilització de les imatges, és a dir, la seva publicació, representa una infracció greu “si pot posar en perill la seguretat personal o familiar dels agents i de les instal·lacions protegides o posar en risc l’èxit d’una operació, amb respecte al dret fonamental a la informació”.\nLa Instrucció 13 especifica que “no constitueix infracció la mera presa d’imatges o el tractament de les dades dels agents si no representa un risc o perill per a ells, les seves famílies, les instal·lacions o les operacions policials”\nDavant certa ambigüitat de quan la presa d’una imatge genera un perill o posa en risc la seguretat dels agents, es va dictar la Instrucció 13, el 17 d’octubre de 2018. Recorregut pels sindicats policials i validada per l’Audiència Nacional espanyola, el text especifica que “no constitueix infracció la mera presa d’imatges o el tractament de les dades dels agents si no representa un risc o perill per a ells, les seves famílies, les instal·lacions o les operacions policials”. Alhora, contempla la possibilitat d’identificar la persona que hagi pres les imatges, amb objectiu de procedir, si escau, a l’exercici de les actuacions oportunes per salvaguardar els drets dels actuants, o a la seva sanció administrativa o penal”.\nConeixedora de la llei, Mireia Comas és conscient que “et poden identificar per si a posteriori es fes un mal ús de les fotos, però t’han de deixar treballar. El que penalitza la llei mordassa és el mal ús de la fotografia”. Així és com ho trasllada als agents: “És il·legal fer esborrar una foto”. L’advocada Serra matisa que en tot cas, si es considerés que algú ha estat prenent imatges que poden comportar una infracció, l’agent hauria d’identificar, consignar la intervenció dels equips, remetre-ho al jutjat i fer constar en l’acta d’intervenció el motiu, però en cap cas, esborrar la foto.\nDes de l’entrada en vigor de la norma fins al 31 de desembre de 2019, els cossos de seguretat de l’Estat espanyol van interposar 1.009.729 sancions —563,3 milions d’euros—, però aquesta xifra no té en compte l’actuació de la policia catalana, que entre l’1 d’octubre de 2017 i el 10 d’abril de 2019, en va incoar 54.858, segons un informe del departament d’Interior, lliurat a la CUP.\nL’afectada, que va ser amenaçada amb una denúncia per desobediència a l’autoritat, assegura que presentarà una denúncia. Des de l’UPIFC, Xavier Subias confirma que “és una cosa recorrent que demanin que esborrem fotos i amb a llei mordassa s’ha agreujat”, tot i que “no tenen cap potestat i malgrat que tinguem acords amb el departament d’Interior”.\nPrimera sanció per enaltiment del feixisme a l’estat espanyol: multen amb 4.000€ dos participants de la marxa ultra de Benimaclet El Banc Sabadell i el fons d’inversió Cerberus amenacen d’expulsar una vintena de famílies de dos barris de València Una imatge per la història: una pancarta a Bellvitge contra el desviament del Llobregat amb el segell de l’Ajuntament del Prat “És indignant que vinguin més policies que bombers quan crema una fàbrica com aquesta” El Síndic de Greuges vol que s’arxivi la sanció per fer una roda de premsa sense permís a Salt Una plataforma veïnal demana aturar les obres que amenacen el patrimoni natural i històric de Sant Pere de Vilamajor Absolen la fotoperiodista Mireia Comas Un multimilionari de la llista Forbes es nega a oferir lloguer social a una dona amb dos fills Querella contra dos mossos per buidar l’ull d’una manifestant amb un tret de bala de foam Una conversa enregistrada amb un mòbil a la comissaria de la Policia Nacional a Girona mostra dos agents intimidant un catalanoparlant que es negava a renunciar als seus drets lingüístics Envien a judici 27 policies nacionals espanyols i un guàrdia civil per lesions durant l’1-O a Girona i Aiguaviva Els jutges ordenen el restabliment de les visites als interns del CIE de Barcelona


07-20-2010, 09:16 PM #3\n07-20-2010, 10:06 PM #4\n07-20-2010, 10:45 PM #5\n07-21-2010, 01:05 AM #6\n07-21-2010, 03:36 AM #7\n07-21-2010, 04:53 AM #8\nLast edited by Tony Vannelli; 07-21-2010 at 04:53 AM. Reason: bad forum code\n07-21-2010, 07:49 AM #9\nLast edited by Dave Drawdy; 07-21-2010 at 07:51 AM.\n07-22-2010, 12:16 PM #10\n07-22-2010, 12:55 PM #11\nLast edited by Glen C.; 07-22-2010 at 12:58 PM.\n07-22-2010, 01:00 PM #12\n07-22-2010, 06:43 PM #13\n07-22-2010, 07:41 PM #14\n07-22-2010, 08:11 PM #15\n07-22-2010, 11:29 PM #16\nLast edited by Glen C.; 07-23-2010 at 04:41 AM. Reason: syntax and typos\n07-23-2010, 04:06 AM #18\n07-23-2010, 04:06 AM #19\nLast edited by k.moralee; 07-23-2010 at 04:16 AM. Reason: replacing vitriol for diplomacy (cheers Glen)!\n07-23-2010, 07:28 AM #20\n07-23-2010, 02:18 PM #21\n07-23-2010, 05:11 PM #22\n07-24-2010, 01:14 PM #23\n07-26-2010, 02:54 PM #24\n07-27-2010, 04:23 PM #25


Tango (tr. per vn, vla y piano) de Isaac Albéniz (Partitura) - Tritó Edicions\nTango (tr. per vn, vla y piano) Isaac Albéniz (1860 - 1909) (bio autor) 4.7/5 (3 opinions) Preu: 7,38 € Disponibilitat:\nInstruments:Piano d'acompanyament, Violí, ViolaFormació:Quartet de families diversesGèneres:Música Clàssica, TangoFormat:Partitura i partsNivell:Intermig/AvançatÈpoca:Música del Segle XX----Compositor:Isaac Albéniz (1860 - 1909) (bio autor)Instrumentació:v/vla-pfEditorialOxford University PressNúm. Pàgines:4ISBN9780193551350Referència:DP03192 Opinió d'altres usuaris\nTango (tr. per vn, vla y piano)\nPreu: 7,38 € Afegir al cistell\nPreu per als dos:\t17,78 €\nAfegir al cistell\tTango (tr. per vn, vla y piano)\tde Isaac Albéniz 7,38 €\nVarsovianaJosep BrocàPreu: 4,58 €Afegir al CistellPreludiosDaniel Fortea(1)Preu: 8,01 €Afegir al CistellTres divertimentsXavier Boliart(1)Preu: 12,97 €Afegir al CistellPiano MusicErnesto LecuonaPreu: 24,02 €Afegir al Cistell\nIniciBotigaPartituraTango (tr. per vn, vla y piano) Truca'ns 933 426 175 Notícies i blog


Convocatòria per al Torneig d’Innovació Social, EIBI Tournament\nEl Torneig d’Innovació Social, creat per l’Institut del Banc Europeu d’Inversions (EIBI) al 2012, és la iniciativa emblemàtica del seu Programa Social. El Torneig pretén fomentar la producció d’idees innovadores i identificar/recompensar oportunitats que impliquin beneficis substancials per a la societat o demostrin ser model de les millors pràctiques amb resultats tangibles i flexibles respecte a la seva escala d’aplicació . Té per objecte la creació de valor social en relació amb la lluita contra l’exclusió social.\nEls projectes poden pertànyer a una àmplia gamma de sectors, des de l’educació i la sanitat fins a l’entorn natural i urbà, en els que es recorre a noves tecnologies, nous sistemes i nous procediments. Les millores en aquests sectors són vitals per a l’èxit empresarial, i la innovació social podria tenir un impacte social substancial. Al 2013 es va incloure un Premi de Categoria Especial amb l’objectiu de donar major rellevància a l’entorn natural i urbà. Al 2015, el Premi de Categoria Especial anirà destinat a projectes que abordin les qüestions d’igualtat d’oportunitats, amb un èmfasi especial en persones amb discapacitat.\nPot presentar-se a aquesta convocatòria qualsevol entitat legalment constituïda amb seu a la Unió Europea\nData límit de presentació proposta 21-03-2015\n43, boulevard J.F. Kennedy\nTelèfon: (+352) 43 79 75000\nWeb Enllaç web (http://institute.eib.org/programmes/social/social-innovation-tournament/ ) - EIB.Institute eib.org\nEl pressupost estimat per aquesta convocatòria és de 60.000 euros\nElaborat per 27-02-2015


2015 Conveni de col·laboració entre Barcelona Activa, Gremi d'Hotels de Barcelona, Diputació de Barcelona i Deloitte Consulting S.L. per al desenvolupament de la pimera edició del programa futurisme Barcelona Activa, S.A.; Gremi d'Hotels de Barcelona; Diputació de Barcelona; Deloitte (Firma)\n2006 Conveni de col·laboració entre els titulars dels programes públics de televisió digital terrestre local del canal múltiple 26, referència TL01B, amb denominació "Barcelona", i la Xarxa Audiovisual Local -X.A.L.-, relatiu als aspectes comuns i, especialment, a la gestió del canal múltiple Ajuntament de Barcelona; Ajuntament de l'Hospitalet de Llobregat; Ajuntament de Badalona; Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet; Ajuntament de Sant Adrià de Besòs; Xarxa Audiovisual Local, S.L.\n2010 Conveni de col·laboració relatiu a la encomana de gestió entre Barcelona Activa SAU, 22 Arroba Barcelona SAU i Barcelona d'Infraestructures Municipals SAU, pel desenvolupament de les accions en matèria de promoció econòmica de Barcelona Barcelona Activa, S.A.; 22@bcn, S.A.; Barcelona d'Infraestructures Municipals, S.A.\n2013 Conveni entre el Departament de Salut, el Consorci Sanitari de Barcelona, l'Agència de Salut Pública de Catalunya, l'Ajuntament de Barcelona i l'Agència de Salut Pública de Barcelona per al finançament i desenvolupament dels serveis de salut pública a la Ciutat de Barcelona Generalitat de Catalunya; Consorci Sanitari de Barcelona; Agència de Salut Pública de Catalunya; Ajuntament de Barcelona; Agència de Salut Pública de Barcelona\n2013 Conveni de col·laboració entre l'Ajuntament de Barcelona i l'Àrea Metropolitana de Barcelona per a la consolidació institucional de la xarxa Medcitiés i l'Organització de l'Assemblea General Constitutiva Ajuntament de Barcelona; Àrea Metropolitana de Barcelona\n2012 Conveni entre el Districte de Sant Martí i el Patronat Municipal de l'Habitatge de Barcelona per l'encàrrec d'obra de construcció i adequació de dos locals d'equipaments al carrer Josep Pla, 174-178 i Pere IV, 455-457, de Barcelona Districte 10. Sant Martí; Patronat Municipal de l'Habitatge de Barcelona\n98 Ajuntament de Barcelona\n52 Generalitat de Catalunya\n8 Sports tournaments\n125 Collaboration agreements


Relat "A la corda fluixa"\nInici > detall del relat: A la corda fluixa\nDes que t’he conegut, he perdut el nord. Encara no entenc ni com ha passat. Cap dels dos ho buscàvem, però l’atzar ha esdevingut el nostre aliat. T’has introduït en la meva grisa vida i has aconseguit acolorir-la. Amb desfici, esgarrapem unes hores a les pròpies agendes per tal de poder magrejar els nostres cossos. Necessitem recuperar el desig que la inèrcia de la convivència dels respectius matrimonis havia deixat en estat de letargia.\nCom l’amic imaginari dels infants, m’acompanyes en la meva quotidianitat, malgrat que contínuament vagi esborrant les proves de la teva existència: elimino les trucades al mòbil, esborro els correus... Però, mentre vagarejo pels carrers, el vent, amb complicitat, em repeteix xiuxiuejant les teves paraules. I els porus de la pell recorden les carícies que m’has dibuixat.\nCap dels dos desitgem res més, ni res menys. Aquesta relació clandestina tan sols ens serveix per a donar sentit a les nostres vides. No ens plantegem cap ruptura, ni cap trencament, ni cap canvi. De moment, hem decidit mantenir aquesta situació tot el temps que puguem. No desitgem fer mal a ningú, ni fer-nos-en a nosaltres mateixos. Som conscients, però, que anem balancejant-nos per una corda fluixa i que la inestabilitat de la realitat pot fer que algú en surti perjudicat. Acceptem el risc.\nAhir vespre, mentre l’Andreu estava mirant una de les avorrides pel·lícules de l’oest, tu i jo anàvem intercanviant-nos missatges pel xat. Paraules que ens excitaven i transmetien allò que necessitem escoltar per sentir-nos éssers vius. I entre bromes i insinuacions, vàrem concretar la nostra imminent cita.\nAvui tinc un sopar amb els companys de l’oficina i no hi aniré. Tu i jo hem quedat en un dels llocs habituals. Al passatge de l’Est, aquell carrer sense sortida on m’esperes mal aparcat. Pujaré al cotxe, deixant fora els remordiments i el sentiment de culpabilitat, per a dirigir-nos a aquella habitació de cites que, cada vegada més, gaudim com a nostra.\nSurto de casa en direcció cap al sud de la ciutat, com hauria de fer per reunir-me amb la gent de la feina. Més endavant, adreçaré el camí. Camino amb lleugeresa, amb la bossa ben a prop del meu cos, esperant la vibració del mòbil que m’anuncia la teva arribada. Normalment, arribes abans d’hora.\nSona un mòbil. És el de la meva dona. Se l’ha deixat avui que, precisament, té un sopar amb els companys de feina. Potser li envia un missatge la Mireia. A veure...\n“Ja he arribat, rateta.”\nVinc i vaig[Ofensiu]\nMaria Sanz Llaudet | 13-04-2011\nPerquè sabia que hi ha una continuació que vas presentar al Repte i que no he volgut rellegir fins posar-me en situació i copsar els sentiments de la protagonista en iniciar la vivència. El que més m'agrada d'aquest relat és la descripció de la situació i de les emocions que hi plasmes, sense que hi hagi ni una sola ombra de judici moral. També, les frases encertades que ens faciliten l'empatia vers aquesta il.lusió per retrotrar complicitats i sensacions que el temps i la quotidianitat acaba marcint. Hi ha també un rerefons en el relat, que convida acompanyar i comprendre encara més la situació, i és quan expreses que la protagonista renúncia als remordiments. De fet, no hi ha el propòsit de trure-li res a ningú, no hi ha el desig de renunciar al que ja té, a la vida que comparteix amb una altra persona, sinó que "sent" que hi ha més per oferir i per rebre.\nUn relat excel.lent, Núria. Et felicito, de debó.\nI vaig a llegir la continuació, que ara ja estic en línia directe :-)\nDes de la primera liniea m'he enganxat al relat com si d'un gelat de xocolata es tractes...per acabar-se aixi, com realment moltes de les histories furtives s'acaben...deixant de sent furtives..\nI si no s'hagues deixat el mobil...encara continuarien besant-se amagats?\nGracies per les teves paraules!\nsigbar | 28-01-2011 | Valoració: 10\ndels meus principis has fet que em posés de banda dels furtius enamorats, que sentís amb ells l'exitació d'allò que és nou per segona vegada, que m'enlairés entre les papallones que a la protagonista li surten de l'estómac, per fer-me tocar de peus a terra de cop i volta amb la paraula final: "RATETA". Moltes "facilitats" Núria, un relat realment bó.\nUn títol encertadíssim![Ofensiu]\nNonna_Carme | 28-01-2011 | Valoració: 10\nCrec que ,en el fons, els protagonistes gaudeixen amb aquestes situacions tan properes al risc del descobriment i els fan augmentar" l'adrenalina."\nTan útils que són els mòbils i a vegades...\nNo em cansaria de dir-te que escrius de meravella, Núria.\nUna historieta molt aconseguida,[Ofensiu]\nsembla totalment real, fins i tot m’ha semblat presenciar l’escena tan be relatada que està, no hi manca cap detall, records, missatges, desitjos..., una meravella però finalment el descuit posa de manifest la infidelitat.\nUna llàstima, o una sort.\nUn relat divertit que has descrit amb gran habilitat.\nEl final no té pèrdua.\nNo sé si dir pobre Andreu o pobre rateta !!\nJa vaig llegir el teu relat quan tenia un altre títol que ara mateix no recordo. Aquest em sembla molt millor i respecte al contingut crec que has fet un retrat molt fidel de la realitat , ha ha!\nJa m'imagino la cara de la prota veient el mòbil a caseta i la del seu home, també.\nMolt ben escrit, molt àgil de llegir i una ambientació excel·lent.\nQue passis un BON NADAL i un ANY NOU de pel·lícula ( no cal que sigui de l'oest, però!)\nCollons, ens ha agafat! Quina enganxada! Ai rateta! Que t'ho havia dit, que el politò del teu mòbil era massa cridaner, que et delatava. Que canviessis Charles Aznavour per Shakira i el Waka-Waka!!!\nBon Nadal, Núria GRRRRRauuu! Arg!\nbrins | 21-12-2010 | Valoració: 10\nAmb l'oració que escrius per introduir el relat, " Des que t'he conegut he perdut el nord", ja aconsegueixes tres importants objectius: acomplir el tema proposat en el Repte, resumir el sentiment de la protagonista, i crear un clima d'intriga que demanarà al lector una atenció constant. El final, encertadíssim, és un gran fermall que augmenta encara més la qualitat del text.\nEt felicito pel relat, Núria, i et desitjo que passis un NADAL molt feliç.\nÉs curiós com hem utilitzat en el mateix sentit dos dels punts cardinals en els nostres dos relats: és clar que són "lugares comunes" expressions molt usades per tothom i que han esdevingut referents universals. En fi, esperem no perdre el nord mirant pel.lícules de l'Oest.\nM'ha agradat molt el teu relat: per la manera com l'has desenvolupat, aportant una intriga que injustament eclipsa els altres elements del text. Com ara, la utilització acurada de tots els recursos estilístics d'un relat de gènere. L'ambientació doncs és excel.lent i et va portant a través de frases agudes, explicatives, clares i contundents cap al final, un final de barretada perquè amb l'orientació que porta el lector no s'espera un truncament tan ràpid i brutal de les maniobres clandestines (tan ben descrites i recreades) dels amants. Chapeau!\nEspero que les nostres relacions (literàries) es reprenguin amb normalitat a partir d'ara\nUna història... com moltes![Ofensiu]\nNúria Niubó | 19-12-2010 | Valoració: 10\nÉS clar que m'ha agradat el relat, i molt, Núria, molt. És una història que ja entra dins la quotidianitat, reviure la il.lusió, i qui no ho desitja! Com m'agradaria ser-ne protagonista!\nTambé és cert que la fatalitat del desenllaç ha de portar conseqüències, tots ho sabem.\nUn relat engrescador i ben portat ja que essent el tema evident no deixa en cap moment de mantenir-nos l'atenció i el gust per la lectura.\nIl·lusió a la corda fluixa[Ofensiu]\naurora marco arbonés | 09-12-2010 | Valoració: 10\nHas escrit un relat on crec que més d'una persona s'hi sentirà reflectida. Potser no perquè això li passi en realitat, sinò pel desig de tornar a sentir com vibra el seu cos al contacte d'unes mans que s'anomenen il·lusió. La protagonista de la història viu la situació amb delit, però el cuc del sentit de traïció sura per sobre amb un cert sentiment de fatalitat.\nEl relat està escrit d'una manera impecable. M'encanta tornar-te a comentar.\nTal com t'han dit en algun comentari, penso que l'ús de la paraula "rateta" per tancar el relat li dóna moltíssima força. M'agrada molt com està escrit, transmet molt bé el que sent la protagonista. L'únic "però": jo treuria el "A veure..." previ a la frase final. Penso que quedaria més contundent encara.\nUn relat molt ben orientat![Ofensiu]\nUnaquimera | 07-12-2010 | Valoració: 10\nComentari de la jutgessa del Repte 444:\nUn relat urbà, que no surt de la ciutat, i que, segons crec, juga una mica a fet i amagar...\nVull dir que, per un costat, les paraules que l’autora ha decidit posar en boca de la protagonista exposen una situació prou clara, ben delimitada i reflexionada, però per un altre costat, entre mot i mot s’escola una vibració, un batec, un neguit, no sé com dir-ho... com un somriure involuntari en mig del rostre de qui intenta parlar seriosament.\nExtremadament coherent al llarg de tot el monòleg, la dona sense nom transmet una sensació de resignació, de distància respecte a la situació que està vivint, és cert.\nPerò en mig de la formalitat racional amb què es descriuen acords, circumstàncies i límits, es percep una il•lusió de criatura trapella que aconsegueix la complicitat de qualsevol, a més a més de la del vent.\nUn cop aconseguida aquesta complicitat, els fets i els moviments s’exposen amb claredat, sense excessos, i van preparant el desenllaç sense fer decaure la narració.\nQuan arriba el final, l’espai i el signe ens indiquen que canviem de registre: en efecte, tot i que el mòbil serveix de connector entre les dues parts, hem fet un gir important, hem retrocedit del carrer a casa i som “en camp contrari”, per dir-ho d’algun mode.\nI, al meu parer, la pedra de toc d’aquest relat rau en la darrera paraula, aquell diminutiu juganer, afectuós i divertit alhora, que serveix de contrapès al drama probable que pot originar en arribar als ulls a què no anava destinat.\nA partir d’aquí, el final queda obert a múltiples possibilitats... i el lector imagina, imagina, imagina... :-0\nMolt ben plantejat, Núria... i molt suggeridor!\nReComentari de re-lectora i relataire\nAra que l'he tornat a re-llegir, encara li he trobat més encerts!\nT'envio una abraçada confiant en què t'encerti de ple,\nDes que t'he conegut...[Ofensiu]\nbruNa | 06-12-2010 | Valoració: 10\nQuan l'he llegit m'he divertit molt! La veritat és que és una escena molt habitual... massa! M'encanta perquè és àgil i entretingut. El final és boníssim.\nPobre marit i pobre dona... jeje.\nGràcies una vegada més per comentar-me! La veritat és que mai havia estat tant inspirada ni havia experimentat un sentiment tant profund, i les paraules van sorgir soles! Ja som a Decembre i segueixo pensant el mateix.\nPer cert, m'encanta la frase; "Des que t'he conegut, he perdut el nord."\nAi, rateta, rateta...[Ofensiu]\nFrèdia | 05-12-2010\nQuan el vaig llegir al repte, vaig pensar que era molt versemblant, tan real com la vida mateixa. Caminar per la corda fluixa (el títol està molt ben trobat, més que l'original) té aquests perills. No et vols fer mal ni fer mal a ningú, però hi poden haver imprevistos, com deixar-se el mòbil, per exemple. Un relat molt amè, molt ben explicat i amb un bon final. Felicitats, Núria!


Triplet català a la primera prova de la Copa d'Espanya d'Escalada de Dificultat - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nLa Selecció Catalana d’Escalada Esportiva ha participat a la primera de les proves de la Copa d’Espanya d’Escalada de Dificultat que ha tingut lloc a Saragossa aquest cap de setmana amb uns resultats brillants en totes les categories.\nDissabte al matí es va fer la prova classificatòria, per a la qual els equipadors van muntar una via molt progressiva amb un desplom molt físic, tècnic i de preses mitjanament bones i petites. A la tarda es van fer les finals, on els equipadors van muntar una via molt exigent sobre grans volums i petites preses, amb un recorregut molt desplomat on predominava la resistència. Ramonet va ser l’únic escalador en arribar a fer el top i completar la via.\nRamon Julián “Ramonet” (Grup Excursionista de Manlleu) ha liderat el podi en la categoria absoluta masculina, seguit de Víctor Esteller (Unió Excursionista de Sabadell) i Marco Jubes (Associació Esportiva Deu Dits). En la categoria absoluta femenina, l’escaladora de la Selecció Catalana Helena Alemán (Centre Muntanyenc de Sant Llorenç), va quedar en segon lloc. D’altra banda, Marta Palou (Club Excursionista Ascensiones Guiadas) va fer el quart lloc; Maria Cartró (CEUETL), el sisè; i Marina Valencia (Centre Excursionista de Rubí), el setè. També cal esmentar que Carlos Catari (Grup Excursionista Manlleu) va aconseguir una novena posició de la general.\nPodi català també en Sub 16 femenina\nEn categoria Sub 16 femenina les catalanes van conquerir el podi sencer, amb la 1a posició de Maria Monllor (Unió Excursionista de Sabadell), la 2a de Rut Casas (Grup Excursionista de Manlleu) i la 3a d’Olívia Marsella (Unió Excursionista de Sabadell). En la categoria masculina, David Romero (Associació Excursionista Catalunya de Reus) va fer el 5è lloc, Guillem Monsech (Associació Esportiva Via Boulder) el 6è; Pere Borrell (Unió Excursionista de Sabadell) el 10è, i Rai Suñé (Unió Excursionista Urgellenca) el 13è.\nA la categoria Sub 18, Marta Palou va fer top i va aconseguir la victòria en la seva categoria, i Marina València va quedar la 4a. En masculí, Pau Jover (Unió Excursionista de Sabadell) va quedar classificat en segona posició, mentre que Àlex Hernández (Club Esquí Berguedà SE) va quedar 5è; tots dos escaladors van ser els únics en completar el top de la via. En la mateixa categoria Adrià Placer (Club Excursionista Madteam) va quedar 7è i Giol Macià (Centre Excursionista de Terrassa) 10è.\nFinalment, en la categoria Sub 20 femenina, Paula Alsina (Grup Excursionista de Manlleu) també va aconseguir la victòria.\nFoto: Darío Rodríguez / Desnivel\nRamonet – Foto: Darío Rodríguez


Sant Boi, esperit jove – Lluïsa Moret i Sabidó\nTu ets aquí: Inici1 / Sant Boi, esperit jove\nHem dedicat el número de febrer del Viure Sant Boi a parlar dels joves i les joves de Sant Boi.\nLes persones joves no ho tenen fàcil actualment. La crisi económica els ha complicat molt l’accés al món laboral, l’emancipació i les possibilitats de tirar endavant els seus projectes de vida.\nPer això, a l’Ajuntament estem atents a les seves necessitats. Estic convençuda que hem de mantenir els esforços i incrementar els recursos destinats, en especial, a potenciar la formació i els estudis dels joves de la ciutat, perquè la preparació i la millora del nivel educatiu són garantía de més oportunitats en el futur.\nL’ocupació, l’habitatge, la salut o la prevenció de la violencia són altres temes importants en què treballem per oferir serveis als joves i garantir la igualtat d’oportunitats.\nSi encara no el coneixeu, us convido a visitar el Servei d’Informació Juvenil El Punt (a Can Massallera), que és el nostre punt de referencia per a tot el que té a veure amb els joves, i a llegar l’ampli reportatge que hem publicat al Viure Sant Boi\nViure Sant Boi, Febrer 2016


El partit coincideix amb la jornada de mobilitat elèctrica patrocinada per Endesa - Regió7\nCom va passar ahir a Badalona, avui tant al Nou Congost com al Palau Blaugrana es viurà la que s'anomena Jornada de mobilitat elèctrica. Endesa, amb el suport de KIA, té la intenció d'acostar als aficionats la mobilitat sostenible d'una manera més propera a tots els aficionats del bàsquet.\nAlberto Fernández, el director general de comunicació d'Endesa, explica que «tant el bàsquet com la mobilitat elèctrica són dues de les grans apostes de la companyia. A més, l'esport ens permet que poguem apropar-nos a la gent de forma més familiar i amable. D'altra banda, ara pretenem que el cotxe elèctric arribi a la vida de les persones d'una forma natural. Es diu que el cotxe elèctric serà una solució per al futur, però la veritat és que ja és una solució de present per a molts usos. Disposa encara d'un nivell de penetració baix, en termes absoluts, però les xifres que hi ha de matriculacions van pujant de forma exponencial i, en definitiva, el vehicle elèctric està quallant a Espanya»\nEntre les iniciatives que s'han organitzat en aquesta jornada de mobilitat hi ha un sorteig amb un guanyador, que serà el VEP (Very Electric People), que serà recollit a casa seva amb un eNiro, l'últim model 100% elèctric de KIA, i serà qui gaudirà, juntament amb un acompanyant, del partit des d'una ubicació privilegiada.\nD'altra banda, en el partit entre el Baxi i l'Andorra hi haurà un concurs de tirs amb un premi molt especial: el guanyador podrà gaudir una setmana de l'eNiro 100% elèctric. I el nen que, abans del matx, lliura la pilota als àrbitres ho farà en un minicotxe teledirigit per ell.


IB3 | El tancament de Pachà deixa en greus problemes econòmics la Fundació Natzaret\nEl tancament de Pachà deixa en greus problemes...\nPortada > societat > El tancament de Pachà deixa en greus problemes econòmics la Fundació Natzaret\nEl tancament de Pachà deixa en greus problemes econòmics la Fundació Natzaret\nL'entitat cerca solucions i no descarta vendre o edificar els seus terrenys del passeig Marítim de Palma\nDesprés que el grup Cursach hagi renunciat a l’antiga discoteca Pachà, la Fundació Natzaret confirma que ha quedat en una situació molt delicada. El patronat de la Fundació està presidit pel bisbe de Mallorca. Li llogava el local a l’empresari des de fa anys. No han volgut aclarir quants doblers cobraven exactament a l’empresari però sí confirmen que el tancament de la discoteca els ha provocat greus problemes econòmics.\nLa Fundació és propietària d’aquests terrenys, que consten de 15.635 metres quadrats en total. No descarten vendre’ls o edificar-los com a solució. Els jardins de Nazaret i la possessió quedarien excloses d’aquesta operació, ja que estan declarats Bé d’Interès Cultural.\nSegons confirma l’Ajuntament de Palma, aquest projecte estaria condicionat a la modificació del Pla especial de reforma interior del Terreno, que es va aprovar inicialment el 2017, i que redueix l’edificabilitat a la zona.\nEl grup Cursach va decidir renunciar a la llicència de Pachà a causa de les greus irregularitats que va detectar l’Ajuntament de Palma a les instal·lacions de la discoteca. En canvi, assegura que està reparant les irregularitats detectades al seu gimnàs Megasport. El Consistori va fer-hi una inspecció el mes de novembre i va enviar un informe amb diverses irregularitats als jutjats que investiguen les presumptes activitats irregulars de l’empresari de l’oci nocturn.


Berga formarà part del patronat que gestiona la Universitat de Vic | Aquí Berguedà\nBerga formarà part del patronat que gestiona la Universitat de Vic\nBerga formarà part del patronat de la Fundació Universitària Balmes (FUB) que és l’òrgan que gestiona la Universitat de Vic. Berga serà part de la gestió d’aquesta universitat juntament amb Manlleu, Ripoll i Olot, dins els plans del centre osonenc d’estendre’s a les comarques veïnes. L’acord no comporta que l’Ajuntament de Berga hagi de fer cap aportació econòmica, però obre la porta a què la ciutat pugui acollir en el futur alguns estudis universitaris. En cap cas es crearia allò que es podria anomenar Universitat de Berga, però la ciutat podria acollir un centre vinculat a la Universitat de Vic que oferís alguns estudis concrets.\nL’alcalde de la ciutat, Juli Gendrau, ha explicat al programa “Berguedà Matí” de Ràdio Berga que, de moment, encara no se sap quan serà efectiu l’ingrés dels quatre municipis al patronat. Segons l’alcalde, podria ser qüestió d’alguns mesos, ja que ha calgut fer una modificació dels estatuts per fer possible l’entrada. Gendrau preveu que una de les primeres conseqüències d’aquest acord podria ser que Berga acollís algun curs d’estiu de la Universitat de Vic, com ja es fa amb la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) de Manresa, amb la qual s’organitza la Universitat Catalana d’Estiu de la Natura, o amb els Juliols de la Universitat de Barcelona.\nAvui l’alcalde de Berga, Juli Gendrau, juntament amb els alcaldes d’Olot, Lluís Sacrest; de Manlleu, Pere Prat; i l’alcaldessa de Ripoll, Teresa Jordà visitarà la Universitat de Vic, s’ha reunit amb la rectora, Assumpta Fargas i l’alcalde de Vic, Josep Maria Vila d’Abadal, per parlar d’aquest tema i visitar les instal·lacions del centre universitari.


LA LLÀNTIA MÀGICA DE TUTANKAMON 2. AYNÉ I LÓPEZ, EVA. 9788418427251 LLIBRERIA LA PLOMA\nVista previa: LA LLÀNTIA MÀGICA DE TUTANKAMON 2


El director comercial de la CCMA diu que Sanchis i Gordillo van autoritzar l’emissió dels anuncis de l’1-O | ACN | Barcelona | Política | El Punt Avui\nEl director comercial de la CCMA diu que Sanchis i Gordillo van autoritzar l’emissió dels anuncis de l’1-O El director comercial de la CCMA diu que Sanchis i Gordillo van autoritzar l’emissió dels anuncis de l’1-O El director comercial de la CCMA diu que Sanchis i Gordillo van autoritzar l’emissió dels anuncis de l’1-O El director comercial de la CCMA diu que Sanchis i Gordillo van autoritzar l’emissió dels anuncis de l’1-O + El director comercial de la CCMA diu que Sanchis i Gordillo van autoritzar l’emissió dels anuncis de l’1-O E-mail\nBarcelona - 22 març 2019 20.39 h\nMartí Patxot admet davant la jutgessa que va tenir dubtes sobre la legalitat de la campanya i que la va considerar de pagament\nEl directiu ha declarat aquest divendres al Jutjat d’Instrucció 13 de Barcelona acompanyat d’altres càrrecs de la corporació\nEl director de màrqueting de la CCMA, Martí Patxot, aquest divendres a la Ciutat de la Justícia de Barcelona ACN.\nEl director comercial de la CCMA diu que Sanchis i Gordillo van autoritzar l’emissió dels anuncis de l’1-O El director comercial de la CCMA diu que Sanchis i Gordillo van autoritzar l’emissió dels anuncis de l’1-O El director comercial de la CCMA diu que Sanchis i Gordillo van autoritzar l’emissió dels anuncis de l’1-O El director comercial de la CCMA diu que Sanchis i Gordillo van autoritzar l’emissió dels anuncis de l’1-O El director comercial de la CCMA diu que Sanchis i Gordillo van autoritzar l’emissió dels anuncis de l’1-O E-mail\nEl director comercial i de màrqueting de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA), Martí Patxot, ha assegurat aquest divendres al Jutjat d’Instrucció número 13 de Barcelona que els responsables últims de l’emissió dels anuncis sobre l’1-O van ser els directors de Catalunya Ràdio i Televisió de Catalunya, Saül Gordillo i Vicent Sanchis, respectivament. D’aquesta manera, ha volgut treure’s la possible responsabilitat penal per haver permès la seva emissió.\nLa jutgessa ha pres avui declaració a Patxot com a investigat, després de fer-ho l’1 de març amb Gordillo i Sanchis. Fonts jurídiques han explicat que el directiu ha respost a les preguntes de la Fiscalia i la seva defensa. Segons les fonts, ha recordat que ell mai va rebre cap requeriment del Tribunal Constitucional (TC) espanyol.\nLes mateixes fonts han recordat que la primera fase de l’anunci, del 4 al 6 de setembre, era sobre el dret de participació; la segona, del 7 al 12, ja parlava del referèndum i les urnes; i la tercera, del 15 al 29 de setembre, explicava com s’havia de votar. Tot i que el requeriment del TC va arribar el 7 de setembre a centenars de càrrecs públics, el tribunal no va fer cap advertència a la CCMA sobre l’emissió dels anuncis, que es van emetre amb normalitat fins a finals de mes.\nEn aquest sentit, ha explicat que en la primera fase ell no va tenir cap dubte sobre la seva emissió, i es va emetre automàticament. En la segona fase, ja va tenir algun dubte, i per això va fer les consultes, per correu electrònic, a Gordillo i Sanchis. Segons ell, els anuncis es van emetre una vegada tots dos li van donar el vistiplau.\nSanchis, que avui ha acompanyat Patxot a declarar juntament amb altres directius de la CCMA, va defensar en la seva declaració que “no hi va haver desobediència”, tenint en compte que hi havia documents que indicaven el que havien de fer. Segons la seva interpretació van complir amb el que marcaven. De fet, va dir que ell mai havia vetat cap anunci i que tampoc ho va fer en aquella ocasió perquè creia que l’anunci era informatiu i no desobeïa el requeriment del Constitucional espanyol. Per la seva banda, Gordillo va dir que la responsabilitat dels anuncis no és del cap de continguts de l’emissora, que és el seu càrrec, sinó de Patxot.\nBuscant la malversació\nEn el marc de la investigació, la magistrada ha reclamat a la CCMA registres de l’emissió dels anuncis invocant a la participació al referèndum emesos en dates prèvies a l’1-O. En la versió gràfica, l’anunci mostrava unes vies de tren i la llegenda Has nascut amb la capacitat de decidir, hi renunciaràs?.\nL’emissió d’aquests anuncis és un dels objectes de debat també al judici oral que se segueix al Tribunal Suprem contra líders polítics i socials de l’independentisme. Fiscalia i acusacions fan servir aquesta qüestió amb l’objectiu de demostrar que van cometre un delicte de malversació.


Estudiar a l'Institut | Institut Superior de Liturgia de Barcelona\nPer què estudiar a l'ISLB?\nL'Institut de Litúrgia ad instar facultatis de l'Ateneu Universitari Sant Pacià de Barcelona t'ofereix unes condicions molt favorables en un entorn pensat per poder presentar-te una oferta formativa de qualitat amb professors especialitzats que estaran sempre a prop teu en aquest recorregut.\nA més, trobaràs aspectes que fan de l'ISLB un lloc incomparable per a formar-te:\nL'Institut de Litúrgia és l'únic d'aquestes característiques que imparteix les classes en llengua castellana.\nDuem a terme un servei de formació litúrgica a nivell universitària, en el marc de l'Espai Europeu d'Educació Superior, amb reconeixement civil a l'Estat espanyol, posant l'accent en la teologia litúrgica i en la seva pedagogia.\nVinculats al Centre de Pastoral Litúrgica de Barcelona, oferim una formació especialitzada que cultiva l'art de celebrar (ars celebrandi) com a forma de viure i transmetre la litúrgia.\nEls nostres estudis de teologia litúrgica, d'història de la litúrgia i de pastoral litúrgica ajuden a pensar i celebrar una litúrgia viva, significativa i participativa segons els principis fonamentals de la constitució Sacrosanctum Concilium del concili Vaticà II i els documents de la reforma litúrgica.\nTenim una especial sensibilitat i dedicació cap a Amèrica Llatina i Àfrica, com a fruit d'una aposta missionera de l'Arxidiòcesi de Barcelona. En aquest sentit, tenim un conjunt d'alumnes realment internacional, que arriba fins i tot des d'Àsia.\nHi trobaràs un equip de professors altament competent i rebràs una formació personalitzada.\nL'ambient de fraternitat sacerdotal entre tots els actors de l'ISLB, una acollida pastoral i ajuda per finançar els estudis.


Portada > Perfil de contractant > ADJUDICATS > Altres > Concurs per l'adjudicació mitjançant procediment obert de l'arrendament de locals comercials propietat de l'Ajuntament de Badia del Vallès i mitjançant concessió administrativa de domini públic\nL'Ajuntament de Badia del Vallès treu, mitjançant concurs d'arrendament, 16 locals comercials dels quals 6 disposen de soterrani i 2 d'altell. L'activitat a instal·lar en aquests locals serà exclusivament comercial.\nConcurs per l'adjudicació mitjançant procediment obert de l'arrendament de locals comercials propietat de l'Ajuntament de Badia del Vallès i mitjançant concessió administrativa de domini públic ( 23 )


Preinscripció escola - P3\nAquesta setmana ha iniciat el període de preinscripció per al segon cicle d'educació infantil a les escoles. Anteriorment, l'escola Santa Marina, ens donava els documents i nosaltres us els feiem arribar. Aquest any és una mica diferent ja que cada família cal que formalitzeu la preinscripció de manera telemàtica.\nPròximament us informarem del calendari i les instruccions per a la preinscripció a la llar d'infants del curs 2021 - 2022.\nQue tingueu una bona mona!\nMaterial: ABRIL 2021\nRevisar la muda i la gorra per sortir al jardí\nNovetats al jardí\nMoltes felicitats Leo!!!\nRevisió del NOFC, un dels documents interns de Centre\nREFLEXIÓ 5 - LES RELACIONS AMB LES FAMÍLIES\nFELICITATS A TOTS ELS PARES, PAPES I PAPIS !\nPORTES OBERTES - CURS 2021 - 2022\nCalendari Mes d'agost 2021


En marca un Punt d'Atenció a l'Emprenedor (PAE) a Santa Coloma: Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet\nEn marca un Punt d'Atenció a l'Emprenedor (PAE) a Santa Coloma\n22/10/2014 Notes de premsa\nAquest servei tramitarà la constitució d’una empresa mitjançant un sistema electrònic, àgil, còmode i totalment gratuït.\nL'alcaldessa de Santa Coloma, Núria Parlon, acompanyada pel vicepresident primer i president delegat de l’Àrea de Desenvolupament Econòmic Local de la Diputació de Bacelona, Ferran Civil (a l'esquerra), i pel Tinent d’alcalde de Promoció Econòmica i Ocupació de l’Ajuntament de Santa Coloma i president de Grameimpuls, Carles Combarros (a la dreta).\nSanta Coloma de Gramenet, a 22 d’octubre de 2014.- L’alcaldessa de Santa Coloma de Gramenet, Núria Parlon ha presentat aquest migdia als mitjans de comunicació la implantació a la ciutat d’un nou servei, el Punt d’Atenció a l’Emprenedor (PAE). El PAE facilita la tramitació de la constitució i legalització d’una empresa a les persones emprenedores mitjançant un sistema electrònic, ràpid, eficient i gratuït que a Santa Coloma de Gramenet gestionarà per encàrrec de l’Ajuntament l’empresa municipal Grameimpuls a través del seu Servei de Foment Empresarial.\nA l’acte han participat també, Carles Combarros, tinent d’Alcalde de Promoció Econòmica i Ocupació i president de Grameimpuls, i Ferran Civil, vicepresident primer i president delegat de l’Àrea de Desenvolupament Econòmic Local de la Diputació de Barcelona. La iniciativa PAE neix d’un conveni de col·laboració que va subscriure la Diputació de Barcelona amb el Ministeri d’Indústria, Energia i Turisme al setembre de 2013 per establir aquest servei a la província de Barcelona.\nL’alcaldessa de Santa Coloma ha destacat a l’acte que “amb aquest nou servei, gràcies a la complicitat de les administracions, facilitem la creació d’empreses i posem a l’abast de la ciutadania una nova eina que en un context de crisi com l’actual fomenta una sortida de l’atur com és l’autoocupació”. Núria Parlon ha afegit que “aquest servei no entra en competència amb les gestories sinó que les complementa” i que les previsions apunten que “unes 50 empreses podrien constituïr-se a Santa Coloma cada any fent servir el punt PAE”.\nTambé Carles Combarros ha assenyalat que les persones que sol·licitin ser ateses pel Punt d’Atenció a l’Emprenedor “disposaran d’informació jurídica, coneixeran els avantatges fiscals, seran assessorats sobre quins tipus d’ajuts i incentius són aplicables als seus projectes empresarials, tindran informació sobre el règim de la Seguretat Social i altres temes d’interès general com el finançament, la contractació laboral o la cooperació empresarial”.\nEl Punt d’Atenció a l’Emprenedor compleix les recomanacions de la Directiva de Serveis Europea de 2005, afavorint l’eliminació d’obstacles legals i administratius per incrementar l’activitat empresarial i s’integrarà com un pas imprescindible, en el camí de la implantació d’una finestreta única que segons l’alcaldessa “es posarà en marxa abans de que acabi l’actual mandat”. La mesura té un cost zero ja que s’aprofiten les estructures d’atenció a l’emprenedor i l’empresa que té l’àrea de promoció econòmica municipal a través de Grameimpuls, que amplia d’aquesta manera la seva carta de serveis.


julianen: do you take this man\nJoshua Tunick firma el producte tan com escriptor com director, amb les dos en surt ben parat.\nUna petita festa d’amics i familiars el dia de la vigília del seu casament, una visita d’una antiga amiga inesperada, dona un tom a la festa i surten sobre la taula fets desconeguts que es poden quasi considerar com secrets dins la parella i la fa qüestionar-se certes coses cara al futur.\nPer sort de tots no hi ha millor solució que parlar les coses cara a cara i si hi ha amor i bona voluntat, tot s’arregla, tan senzill com això.\nDVD - DO YOU TAKE THIS MAN - 2016 - 7 /10 - http://www.imdb.com/title/tt4723724/\nPublicat per julianen a 23:35


2. LES GARANTIES FRONT L’ACTUACIÓ ADMINISTRATIVA: RECURSOS ADMINISTRATIUS, JURISDICCIÓ CONTENCIOSA ADMINISTRATIVA I RESPONSABILITAT PATRIMONIAL 2.1. La garantia no jurisdiccional: els recursos administratius. Concepte, classes i principis generals. 2.2. La garantia jurisdiccional: la jurisdicció contenciosa administrativa. Àmbit, extensió i límits. 2.3. Els recursos i el procés contenciós administratius. Els processos especials. 2.4. La garantia patrimonial: la responsabilitat patrimonial de les administracions públiques: principis i procediment.\n3. L’ACTIVITAT D’ORDENACIÓ, CONTROL I INSPECCIÓ. L’AUTORITZACIÓ ADMINISTRATIVA. 3.1. L’activitat d’ordenació i l’anomenada “activitat de policia administrativa”. 3.2. L’activitat de control i inspecció i el seu exercici. Les entitats col•laboradores de les administracions públiques. 3.3. L’autorització administrativa: concepte i evolució. 3.4. Classes, principis i règim jurídic de l’autorització administrativa. 3.5. Les mesures de simplificació administrativa: el registre d’ofici, la comunicació prèvia i la declaració responsable.\nProva d'avaluació 2,00 34,00 36,00\nSessió participativa 25,00 2,00 27,00\nSessió pràctica 6,50 1,00 7,50\nTutories de grup 2,50 1,00 3,50\nESTEVE PARDO, J. (2011). Lecciones de Derecho Administrativo. Madrid/Barcelona/Buenos Aires: Marcial Pons. Catàleg\nGAMERO CASADO, E. (coord.) (2008). Derecho administrativo para el ECTS: materiales docentes adaptados al proceso de. Madrid: Iustel. Catàleg\nTRAYTER, J.M. (2013). Derecho Administrativo. Parte general . Barcelona: Atelier Libros. Catàleg\nTRAYTER, J. M. (2008). Dret Administratiu I. Casos pràctics i materials docents . Barcelona: Atelier. Catàleg\nPer superar l’assignatura de Dret Administratiu II hi ha un únic sistema d’avaluació: l’avaluació continuada.\nGrups A i B (Grau DRET): L’activitat d’avaluació continuada consistirà en la realització de dues activitats o pràctiques obligatòries, a raó del 15% de la nota final cadascuna, i d’una prova escrita que valdrà el 70% de la nota final. La prova escrita constarà d’una part teòrica (40%) i d’una part pràctica (30%), que es faran en dies separats. Ambdues parts poden consistir en la reposta a preguntes breus o tipus test. Per superar la prova escrita caldrà aprovar ambdues parts.\nGRUPS A i B (Grau DRET): La pràctica obligatòria núm. 1 es farà en grups de 2 alumnes. La pràctica obligatòria núm. 2 es fara via electrònica, tipus test, com a exercici d'autoavaluació.\nEs comunicarà amb antelació suficient el dia de realització i correcció de les dues activitats obligatòries. En cas que un alumne no realitzi aquestes activitats, no se li contarà a la nota final el 15% o 30% corresponent.


SAM-AITC.- Decret núm. 2020-0004469.- Acceptar la documentació justificativa presentada per l'Ajuntament de Riudoms i reconèixer l'obligació de l'actuació concedia per la línia de subvencions del Pla d'Acció Municipal 2018 (PAM 2018). - Inici - Seu Electrònica Diputació de Tarragona\nSAM-AITC.- Decret núm. 2020-0004469.- Acceptar la documentació justificativa presentada per l'Ajuntament de Riudoms i reconèixer l'obligació de l'actuació concedia per la línia de subvencions del Pla d'Acció Municipal 2018 (PAM 2018).\nImprimeix SAM-AITC.- Decret núm. 2020-0004469.- Acceptar la documentació justificativa presentada per l'Ajuntament de Riudoms i reconèixer l'obligació de l'actuació concedia per la línia de subvencions del Pla d'Acció Municipal 2018 (PAM 2018).\ngener 2021, 08:26 CET


2009. 1. 7. 00:25 Social Network Services


Apartment Rovinj *LII * Rovinjsko Selo Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nApartment Rovinj *LII *Apartament-, Rovinjsko Selo, Rovinjsko Selo, Croàcia, 52210 - Veure al mapaNotable8,0Basada en 4 comentarisApartment Rovinj *LII *Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 17 fotos\nBen situat a la els paisatges, les platges, la cultura area de Rovinj ciutat, Apartment Rovinj *LII * us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartment Rovinj *LII * també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Rovinj. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha aparcament de cotxes. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Rovinj, faci de Apartment Rovinj *LII * la vostra llar.


Sopar anual de l\_'IDEC-Universitat Pompeu Fabra | UPF - BSM\nSopar anual de l\_'IDEC-Universitat Pompeu Fabra\nEl sopar anual que l\_'IDEC-Universitat Pompeu Fabra ofereix als membres del seu Patronat, del Consell d\_'Estudis i a les empreses patrocinadores i col·laboradores va celebrar-se el passat 30 de novembre. El convidat d\_'aquesta edició va ser el sotsgovernador del Banc d\_'Espanya, Sr. José Viñals. L\_'acte va ser presidit pel rector de la Universitat Pompeu Fabra i president de l\_'IDEC, Dr. Josep Joan Moreso, i va tenir lloc com ja és habitual a la seu de l\_'IDEC a Barcelona.\nEn la seva intervenció, Viñals va destacar que el procés de modernització del nostre país en el context europeu es pot valorar a la vegada des de les vessants positiva i negativa. Europa està creixent a un ritme del 2,5% i la inflació està continguda, tot i els preus de l\_'energia, bàsicament gràcies a les condicions favorables de finançament i a una destacable activitat comercial a nivell internacional. Aquest context afavoreix l\_'estabilitat mundial. Vist des d\_'un altre punt de vista, però, el creixement queda molt lluny del que gaudeixen altres països, com la Xina o els Estats Units. Europa pateix un problema estructural endèmic de creixement molt gran, que va més enllà de l\_'aspecte econòmic, que abasta també els àmbits social i polític, i que posa en dubte la seva capacitat d\_'adaptació a la globalització. Tot i que hi ha diferents teories que pretenen explicar aquesta situació, com la baixa demografia, la preferència dels europeus de dedicar més temps al lleure o les polítiques monetàries massa restrictives, cap dels fets no justifica la falta de creixement. La clau està en la baixa generació d\_'ocupació i la baixa productivitat. La distància creixent en productivitat respecte dels Estats Units no es deu pròpiament al ritme de la revolució tecnològica, que ha estat similar arreu, sinó que rau en els sectors no tecnològics. Les empreses europees, i en especial les del sector serveis, no han aprofitat la tecnologia per canviar les seves formes de fer i els seus processos. Finalment, l\_'absència d\_'adaptació es deu al fet que no es generen incentius perquè les empreses innovin.\nA nivell nacional les conclusions són les mateixes. Europa ha de tenir una agenda de reformes, per difícils d\_'implantar que siguin. Altrament, els països membres ens juguem l\_'èxit de l\_'ampliació de la Unió Europea i entra en qüestió l\_'estat del benestar. Tot i les possibilitats de futur, sense entendre els costos de no actuar serà difícil que Europa tingui joc en el panorama mundial que es dibuixa.


Sistemes monetaris de tradició carolíngia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: £sd)\nEls sistemes monetaris de tradició carolíngia son aquells que, tot i haver modificat substancialment les característiques monetàries fixades per Carlemany en el sistema monetari carolingi, mantingueren la seva terminologia i model comptable basat en la relació 1 ₤ :20 $ :240 đ. la terminologia derivada va ser adoptada a casi tota Europa occidental i les seves colònies (excepte en el cas castellà). Aquests sistemes foren substituïts al llarg dels processos de decimalització dels sistemes monetaris, iniciats a França el 1795, amb la creació del franc i finalitzat a Nigèria l'1 de gener de 1973, casi 1100 anys després de la seva creació.\nEls termes idiomàtics poden ser molt diversos, especialment entre els països llatins i germànics, malgrat estar fonamentats en el mateix patró:\nLlatí: 240 denarius = 20 solidus = 1 libræ\nCatalà: 240 diners = 20 sous = 1 lliura\nFrancès: 240 deniers = 20 sols = 1 livre\nItalià: 240 denari = 20 soldi = 1 lira\nPortuguès: 240 dinheiros = 20 soldos = 1 libra\nAnglès: 240 pence = 20 shillings = 1 pound\nAlemany: 240 pfennig = 20 schilling = 1 pfund\nAmb la descomposició de l'imperi carolingi, sorgiren noves entitats polítiques que o be havien heretat el caràcter sobirà precedent o l'anaren adquirint de manera més o menys ràpida i regulada; molts d'ells també frustraren aquest procés en quedar subsumits en entitats més poderoses que els incorporaren per vincles familiars, els infeudaren o els conqueriren. En definitiva, el final de l'imperi carolingi donà pas al feudalisme que, en la seva vessant estatal, es manifestà en un mosaic impressionant d'estats autònoms en distinta mesura, la majoria molt petits, que d'una manera molt fluida i dinàmica anaren canviant i evolucionant en sentit unificador o autònom segons els territoris; dinàmiques que finalment es resolgueren en un sentit centralitzador, al segle XII-XV a França i la Corona d'Aragó o al segle XIX amb les unificacions alemanya i italiana, tot i que encara subsisteixen alguns microestats romanents com Andorra, Liechtenstein, Luxemburg, San Marino...\nUna gran part d'aquests nous estats i senyories postimperials varen fer-se càrrec dels drets de la moneda i en general seguiren alguns dels paràmetres formals del model carolingi, modificant distints aspectes que anaren modelant sistemes intrínsecament molt diferents a l'original i que s'anaren succeint al llarg de més de mil anys d'història, tot i que amb certa coherència global segons el moment històric en que transitaven i els esdeveniments econòmics fonamentals, més o menys compartits pel context regional europeu, fins i tot més enllà dels límits estrictes de l'imperi carolingi, primer, i per àmplies zones del planeta colonitzades pels estats europeus occidentals del nord dels Pirineus (especialment Gran Bretanya, França i Països Baixos) i també per Portugal, més tard.\nLes causes d'aquests canvis tenen a veure amb la resolució de tensions més o menys intenses al llarg de la història, entre les que es poden citar:\nL'ambició d'obtenir el màxim benefici per part de la autoritat emissora, que precisa deteriorar-ne qualitat, i la necessitat de la població, especialment dels comerciants, de tenir una moneda solvent i funcional, que exigirà una bona qualitat. Conflicte que es resolgué amb la implantació del tribut del monedatge i/o distints mecanismes de control monetari per part de les corporacions territorials.\nLes crisis de disponibilitat o d'excedent de matèria primera, especialment metalls preciosos.\nEl desequilibri financer deficitari entre els costos de producció, causats per l'increment del preu de les matèries primeres i/o dels costos salarials dels moneders, i el valor intrínsec de la moneda resultant.\nLa impossibilitat de la moneda existent d'atendre la seva funció de mitjà de pagament per a mercaderies d'alt cost, que obligà a disposar d'una moneda de plata d'alt valor i a la reintroducció de l'or.\nLa necessitat de donar una nova identitat, en aparença i terminologia, a les monedes de valor alt per evitar confusions i que acabaren per relegar el diner, el valor més alt a l'alta edat mitjana, en darrer lloc del con monetari, en la majoria de llocs ja a la fi de la baixa edat mitjana.\nMolt més modernament, donar resposta a la fiduciarització.\nTots aquests factors i d'altres permeten diferenciar el model pròpiament carolingi, sobre una base de 434,8 g d'argent fi = 1 lliura, dels seus derivats entre els que podem arribar a trobar en el segle XX que en una lliura no hi hagi, ni estigui suportat, per un sòl gram d'argent.\nRestes terminològiques residualsModifica\nEn alguns països malgrat la decimalització, les monedes han conservat denominacions de tradició carolíngia encara que aquests noms són l'únic rastre conservat del model; la lliura esterlina i els penics britànics, són exemples actualment (2018) vigents.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sistemes_monetaris_de_tradició_carolíngia&oldid=25801855»\nDarrera modificació: 25 des 2020 a les 22:15\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 des 2020 a les 22:15.


La final del Mundial de Brasil, rècord televisiu del torneig | quinatele\nLa final del Mundial de Brasil, rècord televisiu del torneig\nL’AUDIÈNCIA DEL PARTIT VA SER L’EMISSIÓ MÉS VISTA DEL TORNEIG. TELECINCO ARRASA A CATALUNYA.\nLeo Messi no va poder aixecar la copa del món i l’Argentina va perdre la final a la pròrroga davant Alemanya.\nTot i l’eliminació de la selecció espanyola a la fase de grups, Telecinco ha tret rendiment de la compra dels drets d’emissió del Mundial de futbol disputat al Brasil. La cadena de Mediaset va assolir el rècord televisiu del torneig amb la final jugada ahir a l’estadi de Maracanà entre Alemanya i Argentina. El partit va assolir un espectacular 60,7% de quota de pantalla i 1.913.000 seguidors de mitjana, xifres que van apujar fins el 65% de share i els 2.153.000 espectadors durant la pròrroga. Com hem dit, aquestes dades van ser superiors a les aconseguides per Telecinco amb els partits de la selecció espanyola. Sense anar més lluny, l’enfrontament entre Espanya i Xile de la fase de grups i que va certificar l’eliminació de “La Roja” va tenir un seguiment del 54% de la quota de pantalla i 1.865.000 espectadors de mitjana. Amb aquest seguit de dades, Telecinco té més aprop repetir el lideratge mensual que ja va aconseguir el mes passat. Pel que fa a la resta d’opcions de la nit, cap d’elles va poder superar el 6% de quota de pantalla. Un exemple d’això, va ser el “30 minuts” d’ahir. El veterà programa de zàpping va assolir un 4,3% de share i 146.000 espectadors de mitjana.\nMarc Màrquez compta les curses disputades amb victòries. Ja en porta nou de nou.\nPel que fa a la resta d’opcions del dia, Telecinco va oferir amb èxit una altra proposta esportiva, en aquest cas, el G.P. d’Alemanya de MotoGP. La cursa, (novena del Mundial de Motociclisme) va assolir una altra dada espectacular: 40,6% de share i 643.000 espectadors de mitjana. Amb aquest seguit de dades, Telecinco té més aprop repetir el lideratge mensual que ja va aconseguir el mes passat.\nAUDIÈNCIES 13 DE JULIOL:\nEn un dia inhabitual, Telecinco va assolir el lideratge televisiu amb 20 punts de distància d’Antena3. TV3 per darrere de La1 i de Cuatro.\nEtiquetat Leo Messi, Mundial de Brasil 2014


Inici » Catàleg » TEATRO » El meu compte | Cistella | Fer comanda\nJOE ORTON TOT EL TEATRE II 24.50EUR\nTé una obra necessàriament breu –set peces teatrals, uns quants guions televisius, un diari i algunes novel·les incompletes–, però va influir molt en la literatura anglesa posterior a la generació dels Angry Young Men. Orton ens col·loca com a espectadors en una posició de voyeurs, encarant-nos a converses pujades de to i pràctiques escandaloses que, en l'època de l'estrena, s'haurien mantingut circumscrites a un àmbit privadíssim. Però sobretot, l'autor, en una declaració d'intencions clara sobre les llibertats sexuals, deixa que en la peça s'escolin aquí i allà desafiaments a la doble moral burgesa. L'estratagema amb què Orton, homosexual en una època que aquesta condició era malvista i perseguida legalment, canalitza la frustració davant una societat que vol controlar i posar límits als impulsos naturals. En aquest segon volum trobarem les obres: Pel forat del Pany (What the Butler Saw, 1969), El camp Erpingham (The Erpingham Camp, 1967), El criat fidel (The Good And Faithful Servant, 1970) i Jocs fúnebres (Funeral Games, 1970).\nAquest producte està en el nostre catàleg des de 13/09/2021.\nAviseu-me de les actualitzacions de JOE ORTON TOT EL TEATRE II\ndijous 23 setembre, 2021 33214502 peticions des de divendres 12 desembre, 2003


101. Milà, 11 d'abril de 2010\nDESPRÉS DEL CENTENARI, LA HISTÒRIA CONTINUA\nTot i que Milà és una de les ciutats més importants d’Europa, de moment no tenen una marató de categoria. Hi estan treballant i volen fer-la gran, però els queda molt camí per recórrer. De moment, l’han passat de la tardor a la primavera, i venen “la moto” que és la marató més plana i ràpida d’Itàlia. Potser no els falta raó, però jo, personalment, em quedo amb la de Florència sense pensar-m’ho dues vegades.\nEl cap de setmana, però, va sortir rodó, i al cap i a la fi vaig completar la primera marató de la segona centena, que era del què es tractava...\nVam arribar a Milà el divendres al matí i vam dedicar el dia al turisme i, evidentment, vam passar per la fira a buscar el dorsal. Estava situada en una carpa al davant del Castello Sforzesco, on ja començaven a muntar l’arc d’arribada de la marató i a instal.lar les barraquetes dels waters.\nAl vespre, havent sopat, vam tenir la sort de trobar-nos amb la colla de Banyoles, i això ens va donar la solució al problema que teníem per poder veure l’endemà el Madrid-Barça. Ells ja havien trobat un lloc per sopar i veure el partit, i, evidentment, ens hi vam afegir.\nEl dissabte vam fer el turista. Per començar, al matí vam anar a córrer uns 20 minuts al costat de San Siro, on el Barça ha de jugar pròximament en partit de Champions.\nDesprés vam voltar per la ciutat, bàsicament amb el bus descobert, aprofitant el bon dia que feia. És la manera de no caminar tant el dia abans de la marató.\nAl vespre ens vam trobar amb els amics de Banyoles al restaurant del carrer Fiore, un lloc amb molt ambient. Vam estar de conya. Erem 42, el número dels maratonians, i vam poder veure tot el partit en pantalla gran, mentre sopàvem. I, evidentment, amb el 0 a 2, la festa va ser completa!\nEl dia de la marató es va despertar molt diferent dels dos anteriors. Complint les previsions, el cel estava tapat, la temperatura havia baixat i feia un ventet amenaçador. Em vaig acomiadar de la Cris i vaig agafar el metro cap a la sortida, situada als afores de la ciutat, a la Fira de Milà. Lògicament, els vagons anàven plens de maratonians, i no vaig poder seure...\nEn arribar a la zona de sortida, s’havia intensificat el vent i la sensació de fred era molt alta. Les bosses s’havien de deixar als camions 50 minuts abans de la sortida, prevista per a les 9 i 20 minuts. No havia pensat a portar roba vella per llençar. En treurem la part superior del xandall per posar-me la vaselina, se’m va posar la pell de gallina i no em vaig veure en cor de quedar-me pràcticament una hora amb la samarreta de competició. Vaig decidir sortir amb la jaqueta del xandall posada, i donar-la a la Cris a la primera parada, prevista pel km 11. No ho havia fet mai, però sempre hi ha una primera vegada per tot, encara que sigui la marató 101...\nEm vaig situar a la sortida mentre sentia les indicacions de l’speaker per megafonia. Parlava de 7.000 corredors, però resulta que ficaven al mateix sac els de la marató, la mitja i la marató per relleus, que ells anomenaven “stafetta”. Vaig calcular que la marató completa la devíem córrer uns 5.000, però em sembla que vaig tirar molt llarg perquè després en la classificació final vaig veure que només hi havia 3.435 arribats...\nVa parlar per megafonia Orlando Pizzolatto, dues vegades vencedor de la marató de Nova York, que va dir que faria el seguiment de la marató en bicicleta, i vaig sentir que entre els participants en la marató per relleus hi havia el mític Giacomo Agostini, l’home que se les tenia amb Ángel Nieto en els mundials de motociclisme dels anys 70...\nVa arribar l’hora de la sortida. No tenia massa clar quina marca havia d’anar a buscar. El què era impensable era baixar de 3:30, que era la idea que tenia fa unes setmanes, perquè realment després de la marató de Barcelona (de fet, abans i tot) el meu entrenament no havia estat massa intens... Em ballava pel cap la idea de buscar mínima per anar a Boston el 2011, però tampoc no veia massa factible fer 3:35. Per fer-ho, tenint en compte que tenia quatre parades previstes amb la Cris i no volia renunciar-hi, semblava clar que havia d’anar pràcticament a 5 minuts al quilòmetre. Vaig pensar que ho provaria, sempre i quan no tingués la sensació d’anar ofegat.\nEn sortir feia molt vent. Les pancartes es movien molt, i vaig decidir ficar-me dins d’un grup nombrós per anar protegit. Vaig veure els globus de les llebres de 3:30 i em va semblar que seria ideal anar amb ells. Aviat, però, vaig veure que, com sol passar a tot arreu, anàven massa ràpids, ja que els quilòmetres saltaven a 4:50 o fins i tot a menys. Em va fer por i els vaig deixar marxar al quilòmetre 7.\nPel quilòmetre 10 vaig passar en 49:58, amb la meva habitual precisió. Estàvem davant de San Siro, l’estadi on el Barça haurà de jugar d’aquí a uns dies la semifinal anada de la Champions. Tot i que era molt d’hora, ja muntaven les paradetes amb les samarretes i bufandes del Milan, que havia de jugar a les 3 de la tarda contra el Catania.\nPassat el km 11 vaig veure la Cris, que em va fer la foto amb San Siro al fons. Vaig deixar-li la jaqueta del xandall, vam xerrar una mica, i després d’ingerir un gel d’hidrats i una ampolla de sals minerals, vaig tornar uns metres enrere per fer-me la foto amb San Siro al fons...però ja vestit de corredor, sense el xandall.\nVaig perdre més de dos minuts i ja em va semblar que seria molt difícil el 3:35. No anava malament, però tenia la sensació que no tenia un dia especialment brillant. Vaig començar a fer els quilòmetres uns segons per sobre dels 5 minuts i al pas per la mitja ja portava 1:48:18. Era evident que, per fer la mínima per Boston havia de fer la segona meitat més ràpida, i això, amb tres parades previstes, era pràcticament impossible.\nSense pressions, doncs, vaig arribar a la Piazza del Duomo, el lloc més cèntric de Milà, on la Cris em va fer una altra foto de postal. Em vaig aturar un minutet llarg i vaig tornar a arrencar.\nNomés cinc quilòmetres després em vaig tornar a trobar amb la Cris, una experta en el metro milanès, i a partir d’aquell punt, quilòmetre 29, vaig començar a notar unes molèsties al tendó d’aquil.les esquerre, que van anar a més. Sóc propens a la tendinitis d’aquil.les, i la temporada passada en vaig tenir al tendó dret. Per tant, vaig seguir amb molta prudència, ja molt a prop dels 6 minuts per quilòmetre.\nEl quilòmetre 36 era just al davant del nostre hotel...i allà hi tornava a haver la Cris amb la seva càmera. Evidentment, si hagués estat pitjor del tendó, la temptació de plegar, amb l’hotel allà mateix, hauria estat gran, però, afortunadament, el dolor del tendó era suportable i vaig continuar cap al Castello Sforzesco, mentre la Cris agafava el metro per última vegada.\nTot i el “Tío Aquiles”, que no estava convidat a la festa, vaig anar guanyant posicions, tot i que em va passar per sobre el grup de llebres de 3:45, que portaven un bon grupet de corredors al darrere.\nEls dos últims quilòmetres els vaig fer força ràpid i vaig aconseguir baixar de 3:50 sense cap problema. En concret, 3:48:43 de temps real. Això vol dir que vaig fer la mitja en 2:00:25. A mi això no m’agrada, però donades les circumstàncies ho vaig donar per bo. Els tres terços de la marató també mostren clarament la davallada de ritme: 1:12:07, 1:14:45 i 1:20:52.\nEl balanç final, però, no és dolent. La número 101 ja és al sac i vaig poder conèixer una marató nova, que pretén fer-se gran però que, de moment, té moltes mancances. El recorregut és pla, però hi ha molt poc ambient. Ni tan sols a la Piazza del Duomo hi ha animació, i, a més, se senten molts clàxons d’automobilistes enfadats durant molts trams del recorregut, i això, evidentment, és molt mal senyal. Tampoc l’asfalt és el millor per córrer i, tot i que no arriba als extrems de Roma, hi ha força trams de “pavés” i lloses molt dures. Potser aquí hi puc trobar l’explicació dels problemes d’aquil.les, perquè no crec que les Diadora Magnitude, que estrenava, hi tinguessin res a veure, ja que són realment còmodes, a part de molt boniques...\nHe corregut diverses maratons italianes, Torí, Roma, Florència, Milà... i crec que és la que menys m’ha agradat. De fet, vaig acabar valorant encara més la important transformació que està tenint la nostra marató, la de Barcelona, que sí que s’està convertint ràpidament en un referent europeu.


Actualitzada 20/08/2020 a les 21:29\nSovint, per no dir sempre, les dades oficials no reflecteixen l’autenticitat i amaguen la crua realitat que hi ha al darrere. No és que ho amaguin volgudament, vull creure, sinó que en determinats temes es fa difícil encara que aflori a la superfície i resta submergida en el fangar més execrable de la condició humana. Hi ha qüestions que es fan difícils de suportar.\nFaig aquesta afirmació després de llegir la notícia que el PS ha demanat en pregunta parlamentària sobre “l’augment altament preocupant” de la violència de gènere, sobretot en l’àmbit domèstic, que s’ha produït des de l’inici de la pandèmia i al llarg del confinament. Dades, intervencions dels serveis socials, recursos que s’hi destinen... i un llarg llistat que hauria de pretendre saber amb exactitud com de preparat n’està el Govern i si en té prou amb els recursos que hi destina per prevenir, per actuar i per donar suport a les víctimes de tan condemnable praxi.\nCom molt bé saben els professionals que hi treballen, les dades oficials de la resposta parlamentària seran unes xifres que no reflectiran la realitat del submón que s’hi amaga, per diferents raons que en aquest espai es faria llarg relatar; però de ben segur que les dades haurien de servir per conscienciar de la necessitat de fer polítiques transversals que a banda de l’imprescindible suport que han de rebre les víctimes de la violència de gènere i el càstig que haurien de tenir els agressors, passen també per reeducar mentalitats masclistes tant en el poder legislatiu com en el poder judicial i revisar protocols policials.\n“La gent que hi treballa???” va dir..Parles de “la gent que hi treballa” sense tenir ni idea de la realitat. Si vols la veritat, parla amb policies de patrulla i de les intervencions reals. La gran majoria de casos son parelles que es tusten ELS DOS. Però oh, quan arriba la patrulla la dona és la pobre víctima i després de pasar al batlle a ella se la compta en estadística de la maleïda parauleta “de gènere”, per més que ell tingui una mossegada a la panxa. Foteu totes al mateix sac de “víctima” que a les pobres dones que sí que ho son. Els policies que prenen denúncies, us poden parlar de les desenes de pares que no poden veure els seus fills, víctimes dels abusos de moltes dones i del sistema que les empara. Si vols parlar de xifres reals, parla de totes i quan parles de “la gent que hi treballa”, parleu amb algú més que les treballadores socials.\nHo has relatat perfectament, així és!\n#2 “La gent que hi treballa???”\nParles de “la gent que hi treballa” sense tenir ni idea de la realitat. Si vols la veritat, parla amb policies de patrulla i de les intervencions reals. La gran majoria de casos son parelles que es tusten ELS DOS. Però oh, quan arriba la patrulla la dona és la pobre víctima i després de pasar al batlle a ella se la compta en estadística de la maleïda parauleta “de gènere”, per més que ell tingui una mossegada a la panxa. Foteu totes al mateix sac de “víctima” que a les pobres dones que sí que ho son. Els policies que prenen denúncies, us poden parlar de les desenes de pares que no poden veure els seus fills, víctimes dels abusos de moltes dones i del sistema que les empara. Si vols parlar de xifres reals, parla de totes i quan parles de “la gent que hi treballa”, parleu amb algú més que les treballadores socials.\nEl que s'ha de fomentar no és la persecució del dolent, l'agressor etc, delatant al próxim y victimitzant a les dones, convertint-les en éssers fràgils i assistits, si no ensenyar la convivència, però sembla que és preferible castigar que educar i al final només aconseguirem una societat fragmentada, individualitzada, monitoritzada i vigilada.


Càritas d’Urgell obrirà a Balaguer un pis d’acollida transitori per a famílies necessitades – Comarques de Ponent\nCàritas d’Urgell obrirà a Balaguer un pis d’acollida transitori per a famílies necessitades\nCàritas d’Urgell obrirà un pis d’acollida transitori per a famílies necessitades a la ciutat Balaguer. Es tracta d'un pis molt cèntric que ha estat cedit per un particular a Càritas en les darreres setmanes i que es rehabilitarà per fer aquest acolliment. Es preveu que les obres de rehabilitació comencin aquest mes d’abril i estiguin acabades abans de l'estiu.\nCada família acollida per Càritas de manera transitòria en aquest habitatge s'integrarà en els programes socio-laborals de l'entitat, per tal de millorar la seva capacitació laboral i els recursos de gestió econòmica, familiar i social. L'objectiu de Càritas no és només fer un acolliment puntual, sinó també formar i donar eines que permetin a la família i als seus integrants retornar al mercat laboral i la inclusió social plena, i que puguin tornar a ser autònoms.\nCàritas fa una crida a empreses i particulars de Balaguer perquè col·laborin en l'adequació d'aquest pis.


MIL DeMONIoS: Viatge a Ngú, 3\nAllau 30 de desembre de 2010, a les 22:54\nDoncs bona entrada d'any pel blocaire reticent i que l'atur del 2011 sigui breu!\nLluís Bosch 30 de desembre de 2010, a les 22:57\nDoncs gràcies, en vida teva. I la veritat: quan hom es troba a l'atur no sap mai si desitja que sigui per poc o per molt temps. Deu ser cosa del caràcter mediterrani.\nmarta (volar de nit) 31 de desembre de 2010, a les 1:27\nGràcies pels bons desitjos i que el 2011 ens regali moltes històries.\nLila 31 de desembre de 2010, a les 9:45\nL'aturada professional, rai, serà curteta, segur... però no aturis les paraules! Que tinguis un 2011 de pel·lícula!\nLluís Bosch 31 de desembre de 2010, a les 10:13\nMarta: que el 2011 ens regalarà històries no ho dubtis, potser és una de les poques coses segures que tenim.\nLluís Bosch 31 de desembre de 2010, a les 10:14\nLila: segurament serà curta l'aturada, però igualment em posa negre que ens tractin així. Gràcies i... igualment!\nAlberich 31 de desembre de 2010, a les 10:20\nQue tinguis un bon any, segueixis penjant relats i que l'aturada et sigui ben curteta.\nLluís Bosch 31 de desembre de 2010, a les 10:21\nAlberich: només sé que seguiré penjant relats (suposo). Gràcies i bon any, igualment.\nPuigmalet 31 de desembre de 2010, a les 10:44\nMillor any 11, blocaire!\nLluís Bosch 31 de desembre de 2010, a les 10:47\nPuigmalet: doncs ídem per a tu, que també ets blocaire!\nMr. Aris 31 de desembre de 2010, a les 19:21\nBilal i Moebius? A la Cerdanya? Fent Metal Hurlant, segurament! Oui!\nNo et preocupis, aviat tindràs feina (cobrar no ho sé) el misteriós poble de Ngu fara que et truquin del Tercer Milenio i daltres!\nLluís Bosch 31 de desembre de 2010, a les 19:23\nAris: fa cosa d'any i mig vaig tenir un contacte breu amb aquesta gent del cuarto milenio, per un assumpte espiritista. Si tot va bé, el poble de Ngú apareixerà aviat documentat i fotografiat, i amb fantasma inclòs. Tot depèn de com em manegi jo de temps i d'editor de video.