Una relació tensa | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nGoogle News Showcase, el nou servei de la multinacional nord-americana destinat a la informació de qualitat, permetrà que centenars de publicacions cobrin diners a canvi de permetre indexar-hi les seves notícies. En canvi, l'arribada d'aquest servei a Espanya penja d'un fil degut a la confrontació que fa temps que el gegant d'Internet manté amb els editors de premsa pel pagament d'una taxa per mostrar els continguts en el seu buscador. Tot apunta, però, que en els propers mesos la situació es podria desencallar.\nLa finalitat de Google News Showcase és, segons argumenten des de la companyia tecnològica, potenciar el periodisme de qualitat.\nGoogle començarà a pagar a diaris i a altres publicacions per indexar les notícies en el seu cercador. A través del nou servei Google News Showcase, la companyia tecnològica permetrà als editors publicar el seu contingut com més els agradi i pagarà a alguns d’aquests perquè els articles de pagament siguin gratuïts per als que no siguin subscriptors. La finalitat és potenciar el periodisme de qualitat.\nDe moment, ja s’han tancat acords de llicència amb més de dues-centes capçaleres de diversos països i s’està negociant amb moltes més.\nA Espanya, però, la situació és més complicada. Google i els editors de premsa mantenen una pugna que en un moment donat va propiciar el tancament de Google News com a conseqüència de l’aprovació de la llei de propietat intel·lectual. Capçalera s’ha posat en contacte amb molts dels actors d’aquest conflicte encara que, o bé han declinat participar o bé no han volgut que hi aparegués el nom. Les peces estan situades sobre el taulell i regna el tacticisme.\nA principi d’octubre, Sundar Pichai, CEO de Google, va anunciar una inversió de 1.000 milions de dòlars (uns 846 milions d’euros) destinada al nou servei de la companyia, el Google News Showcase. Es tracta d’un servei de notícies d’alta qualitat que Google compra a mitjans de comunicació de tot el món a través del nou programa de llicències. Segons el gegant nord-americà, beneficia “tant als editors com als lectors”, però els editors s’ho miren amb desconfiança.\nAquest és el cas del Centre Espanyol de Drets Reprogràfics (CEDRO). Un portaveu de l’entitat afirma que encara falta molt per concretar: “Estem acostumats a veure com es manegen xifres astronòmiques, si bé la lletra petita és una altra cosa. [...] La veritat és que tota ajuda al sector serà benvinguda i esperem que no estigui condicionada a altres factors o porti aparellada la impossibilitat de l’exercici del dret. Veurem quin percentatge d’aquests 1.000 milions es converteixen en pagaments per drets de propietat intel·lectual”.\nEl servei ja està disponible a Alemanya i Brasil i en els propers mesos es llançarà a l’Argentina, el Canadà, el Regne Unit, Austràlia, l’Índia, Bèlgica i els Països Baixos. A Espanya no arribarà degut a les discrepàncies que Google manté amb els editors sobre el pagament d’una taxa per promocionar les notícies dels mitjans de comunicació. En els propers mesos, però, està previst que es produeixin fets que han de desencallar la situació, com l’aprovació per part del Ministeri de Cultura de l’avantprojecte de llei sobre els drets d’autor i drets afins al mercat únic digital. Amb tot, cal que anem a pams.\nEl cànon polèmic\nL’origen de la polèmica es deu a la Llei de la propietat intel·lectual aprovada pel Partit Popular a final del 2014. Concretament, l’article 32.2 obliga empreses com Google (les de serveis electrònics d’agregació de continguts) a pagar una taxa per compartir les notícies dels mitjans de comunicació. Aquesta compensació econòmica –coneguda com Cànon aede (acrònim d’Associació d’Editors de Diaris Espanyols)– va ser exigida pels editors (però no de manera unànime), especialment per aede, entitat que es va refundar l’any 2017 per donar lloc a l’Associació de Mitjans d’Informació (ami), entitat que agrupa Prisa, Vocento i Zeta, entre altres. La seva justificació és que els agregadors s’estarien beneficiant de l’esforç dels editors sense retribuir de manera apropiada. En aquest sentit, la Llei recull que els mitjans tenen “el dret irrenunciable” a “percebre una compensació equitativa”.\nGoogle es va negar categòricament a acceptar aquestes condicions i va tancar Google News a Espanya. Segons Chartbeat, empresa dedicada al mesurament de trànsit en temps real per a llocs web, els mitjans digitals van perdre entre un 10 i un 15% de visites per causa del tancament de Google News. Segons l’informe Impacto del Nuevo Artículo 32.2 de la Ley de Propiedad Intelectual, elaborat per la consultoria NERA l’any 2015, es va fer més difícil per als lectors espanyols trobar i accedir a la informació, cosa que va suposar una pèrdua de 1.850 milions d’euros a l’any en l’excedent del consumidor.\nPer Alexandre López-Borrull, professor d’Informació i comunicació de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), el tancament de Google News “va ser contraproduent per al consumidor, en un moment en què la necessària pluralitat i dieta digital diversificada passa per consumir i llegir continguts de moltes fonts diferents. Caldria haver arribat a un acord”. Sis anys després de l’aprovació de la llei, s’estima que la taxa tan sols ha permès recaptar uns 50.000 euros. Només Upday, l’agregador digital de notícies del grup alemany Axel Springer, va acceptar pagar-los.\nUn portaveu de Google Espanya ha explicat a capçalera que “tal com està vigent la llei de Propietat Intel·lectual, no podem reobrir Google News a Espanya i, per tant, no podem llançar aquest producte [News Showcase] aquí”. També, CEDRO assegura que “no és un camí lògic supeditar un servei d’una empresa privada a l’eliminació d’un dret d’un col·lectiu. En aquest cas, una possible eliminació de la gestió col·lectiva obligatòria i de la “irrenunciabilitat” mantindrà una situació de desequilibri entre usuaris i titulars en el mercat dels continguts de premsa”.\nEl Parlament Europeu va legislar, el 2019, a favor dels drets afins amb l’aprovació de la Directiva sobre els drets d’autor en el mercat únic digital. L’objectiu és que les plataformes digitals remunerin els mitjans de premsa per la utilització dels seus continguts. França va aplicar immediatament la legislació europea i la justícia va obligar Google a “negociar de bona fe” els drets afins amb els editors. És a dir, els mecanismes per remunerar els mitjans per la publicació dels seus continguts.\nEn un primer moment, la tecnològica es va oposar al pagament argumentant que el valor que aportaven mostrant el contingut ja era suficient. Google va recórrer judicialment la decisió de l’Autoritat de la Competència de França, però el Tribunal d’Apel·lació de París va ratificar l’acord en base a la legislació vigent fruit de la transposició de la directiva europea. La conseqüència és que Google ha arribat a acords amb diversos editors francesos com Le Monde, Le Figaro o Libération per pagar-los una part dels seus ingressos per les publicacions que apareixen en els motors de cerca.\nAquests pagaments es realitzen en funció de la contribució de l’editor a la informació política i generalista, el volum diari de publicacions, l’audiència mensual a Internet i l’ús de continguts a través de Google. Els acords també preveuen que els signants es beneficiïn de Google News Showcase.\nEl desenllaç d’aquest litigi ha estat aplaudit per associacions d’editors de revistes i diaris de la Unió Europea, ENPA i EMMA, que veuen amb bons ulls que s’obligui Google a negociar amb la premsa. CEDRO considera que “el cas d’Espanya és diferent, en la mesura que ja comptem amb una legislació que posa les bases per a un model més eficient i equilibrat a través de la gestió col·lectiva obligatòria”.\nL’estratègia del gegant d’Internet ha estat la de tancar acords individuals amb mitjans. “Possiblement, Google ha après d’alguns errors del 2014 i 2015 amb el tancament abrupte de la plataforma [Google News], i anirà incorporant llicències concretes amb algunes editorials, fet que potser trencarà l’estratègia de negociació unitària dels editors”, afirma López-Borrull. Per exemple, a Alemanya, només ha signat amb Spiegel Group, editor del diari Der Spiegel. A Espanya, aquest modus operandi ha dividit els editors. D’una banda, alguns mitjans han iniciat negociacions amb Google, però AMI i CEDRO s’oposen als acords individuals. En canvi, aposten per la “gestió col·lectiva obligatòria” per evitar el risc que només es puguin beneficiar alguns editors en detriment dels altres. D’aquesta manera, consideren que es garanteix la igualtat de tots els editors en la defensa del valor dels continguts enfront de les grans plataformes.\nGoogle Espanya considera que “els editors han de tenir la llibertat de permetre que els serveis en línia es vinculin al seu contingut, i tant els serveis en línia com els usuaris han de poder compartir enllaços i extractes breus”. Ara bé, CEDRO insisteix en el “sistema de remuneració just, transparent i equitatiu per l’ús de continguts de qualitat, articulat a través de la gestió col·lectiva obligatòria i de la ‘irrenunciabilitat’ del dret”. Segons CEDRO, que assegura anar a l'una amb altres associacions com AMI, ARI, ARCE i Conteqtia, “aquest sistema ha demostrat la seva validesa com l’única manera de garantir que tots els titulars obtenen una remuneració per l’ús dels seus continguts”.\nEn aquest moment, sembla que la partida està encallada; però s’ha de produir un fet que permeti nous moviments. Es tracta de la transposició de la Directiva sobre els drets d’autor en el mercat únic digital que està preparant el Ministeri de Cultura a través de l’avantprojecte de llei sobre els drets d’autor i drets afins en el mercat únic digital. Així, doncs, la pilota ara és al terrat de l’Estat. De moment, Cultura no ha elevat cap proposta al Consell de Ministres i no se sap si es farà una transposició directa o es mantindran especificats. Tenen temps fins al 7 de juny. Ja veurem com acaba aquesta polèmica.


EL LABERINT DELS ESPERITS. RUIZ ZAFON, CARLOS. 9788466423854 Llibreria Carrer Major\nVista previa: EL LABERINT DELS ESPERITS


Institut Els Pallaresos | XCBT_12 Xarxa de Competències Bàsiques\nArxiu de la categoria: Institut Els Pallaresos\nUn carnaval de cinema (La veu de l’alumnat)\nPublicat el 23 d'abril de 2019 per vvillena@xtec.cat\nDesprés de tractar la planificació, la metodologia, la implementació, el producte final i l’avaluació, en aquest darrer article abordarem la veu de l’alumnat.\nMalgrat el canvi a treballar per projectes multidisciplinaris i competencials, no hem fet cap adaptació per recollir les valoracions de l’alumnat. Hem utilitzat el qüestionari anònim que fa tot l’alumnat, cada trimestre, per valorar condicions per l’aprenentatge. Volem poder comparar resultats amb altres promocions. En aquesta feina estem i encara és aviat per treure conclusions. I no és gens fàcil pel caràcter multidisciplinari del projecte.\nTenim clar que l’enquesta és un recurs potent de reflexió sobre l’aprenentatge. Una mica de metaavaluació i un mica de reflexió al servei de l’autoregulació i el fet d’aprendre a aprendre.\nL’enquesta es contesta dues setmanes abans de l’avaluació (formulari Google). Es treballen els resultats a l’aula, amb cada docent/s i amb el turor/a, cada grup ha de preparar una reflexió per exposar-la en una sessió presencial que diem “avaluació 1”. Els delegats/des de cada grup, per nivells, exposen les seves conclusions a l’equip docent, es produeix debat i es prenen compromisos.\nDelegades i delegats de 1r d’ESO exposant, a l’equip docent, les conclusions de l’enquesta.\nEn aquest document es poden veure les respostes a algunes de les preguntes del qüestionari. Hi ha quatre taules per pregunta que corresponen a cada un dels quatres grups de 1r d’ESO.\nHem seleccionat les preguntes que considerem especialment significatives per estimular la reflexió per a la millora. Fan referència a la preparació de les activitats d’aprenentatge (fig.1), la intel·ligibilitat de les explicacions dels docents (fig.2), els criteris d’avaluació (fig.3), l’ajuda dels docents (fig.4), el clima d’aula pel treball (fig.5) i l’autoconcepte d’esforç (fig.6). L’enquesta acaba amb dues preguntes valentes, una valoració global del docent i una casella oberta a qualsevol comentari (anònim).\nDesprés de tractar la planificació, la metodologia, la implementació, el producte final i l’avaluació, aquest és el darrer article per documentar un dels projectes desenvolupats amb l’acompanyament i orientacions del curs de la Xarxa de Competències Bàsiques del Tarragonès, en l’edició del curs 2018-19.\nPublicat dins de Institut Els Pallaresos, La veu dels alumnes\t| Etiquetat com a Un carnaval de cinema\t| Deixa un comentari\nUn carnaval de cinema (avaluació)\nPublicat el 8 d'abril de 2019 per vvillena@xtec.cat\nDesprés de tractar la planificació, la metodologia, la implementació i el producte final, en aquest article abordarem l’avaluació.\nTot comença per acotar els àmbits, dimensions i competències d’un projecte que vol ser multidisciplinari i amb docència i avaluació col·legiada.\nDesprés ve la concreció de les activitats que permeten avaluar un aprenentatge competencial.\nUna avaluació que volem formativa i, especialment, formadora. Els instruments que ho faciliten han estat Moodle, quadern competencial, CoRubrics i EDpuzzle.\nFull de càlcul del “Quadern competencial” on es vinculen competències i activitats.\nHa estat un canvi important la utilització dels formularis que genera CoRubrics. Quan es fan les presentacions de les memòries dels diversos grups, tots anem avaluant (alumnat i docents). Després tot-hom farà també l’autoavaluació.\nRúbrica utilitzada amb el complement CoRubrics de Jaume Feliu.\nDesprés de llegir aquesta articles de Jaume Feliu i de Mariana Morales, ens plantegem incorporar les rúbriques d’un sol punt.\nDesprés de tractar la planificació, la metodologia, la implementació, el producte final i l’avaluació, en el pròxim article abordarem la veu de l’alumnat.\nPublicat dins de Avaluació, Institut Els Pallaresos\t| Etiquetat com a Un carnaval de cinema\t| Deixa un comentari\nUn carnaval de cinema (producte final)\nPublicat el 5 d'abril de 2019 per vvillena@xtec.cat\nDesprés de tractar la planificació, la metodologia, la implementació, en aquest article abordarem el producte final.\nEl producte final és una representació de carnaval en el festival del centre, davant de tot l’alumnat i començant els primers. La representació ha de combinar el cant, el ball i les disfresses, recreant una pel·lícula d’abans d’ells nàixer.\nEn aquesta primera edició no ens hem plantejat cap col·laboració externa. En pròximes edicions no descartem fer una representació “preestrena” als centres de primària.\nEl model de producte és el mateix pel que fa al format de representació i molt lliure en els continguts.\nNo només poden triar entre diverses possibilitats de contingut, sinó que poden triar entre les seves propostes (la pel·lícula, la cançó, l’escena a representar, la coreografia i les disfresses)\nTotes aquestes decisions es vehiculen amb una decisió col·lectiva a la vista de les propostes de grup.\nUn producte final que és compartit amb tot el centre.\nEns agrada enfocar-ho com a producte final beta: funcional però obert a les millores.\nI sense oblidar el gaudi dels moments més lúdics per celebrar els aprenentatges fets.\nEn pròxims articles abordarem l’avaluació i la veu de l’alumnat.\nPublicat dins de Institut Els Pallaresos, Producte final\t| Etiquetat com a Un carnaval de cinema\t| Deixa un comentari\nUn carnaval de cinema (implementació)\nDesprés de tractar la planificació, la metodologia, en aquest article abordem la implementació del projecte de carnaval.\nEl procés de recerca es produeix en dos moments. Una primera acció de recerca de la pel·lícula per després presentar-la a la tria col·lectiva. Enllestida l’elecció, una segona acció de recerca per equips per confeccionar la memòria del projecte, amb uns continguts en part d’equip i en part col·lectius.\nLes solucions també són múltiples a dos nivells. Cada grup classe ha triat una pel·lícula de referència diferent. Cada grup tria la disfressa amb què participarà. Una tria que ha de conjuminar la preferència personal i el projecte col·lectiu compartit.\nTota la informació es treu d’internet (cercadors, webs de compra.. ) L’espai de trobada entre els coneixements previs i els nous és la memòria del projecte. Allà estan recollits els relats personals de carnaval (escolars i del poble), fent costat al projecte compartit pel grup classe en el marc de la celebració col·lectiva del centre.\nTotes les possibles relacions i la sistematització del nous coneixements queden recollits en la documentació de la memòria del projecte. La seva presentació i avaluació pública davant de la classe estan al servei de l’autoregulació de l’aprenentatge.\nL’esforç de fer confluir música, creació plàstica i moviment en un tot harmònic i estètic és el camí de la transferència de continguts i competències de les tres matèries (ViP, música i educació física)\nSuperar reptes desconeguts com la confecció de la roba i l’atretzzo de la disfressa, fer-ho cooperativament amb els companys i el professorat, son dels moments més entranyables dels aprenentatges d’aquest projecte.\nLa competència personal i social es desplega al participar a l’aula, al centre i a l’entorn de manera reflexiva i responsable.\nTambé la competència digital està present en l’ús de recursos de presentació, compartir documents (Google Education) i avaluar (CoRubrics)\nEl dossier de treball és el document de confluència de les evidències de l’aprenentatge, el treball, la reflexió, la creació i l’anticipació de l’avaluació.\nSovintejen les aturades d’avituallament. Després de la decisió inicial del tema, després dels primers assajos amb el tema musical ja enregistrat i, finalment, una reflexió de tancament amb propostes de millora a la vista l’enregistrament de l’actuació.\nUnes reflexions que, acompanyades de la celebració del èxits, serveixen de preparació per un nou repte on podem plantejar-nos, individual i col·lectivament, la millora de les nostres competències.\nLes reflexions sobre els aprenentatges i el resultat de l’actuació del carnaval ens serviran pel musical de tercer trimestre.\nEn pròxims articles abordarem el producte final, l’avaluació i la veu de l’alumnat.\nPublicat dins de Implementació, Institut Els Pallaresos\t| Etiquetat com a Un carnaval de cinema\t| Deixa un comentari\nSense perdre el nord (metodologia)\nPublicat el 2 d'abril de 2019 per vvillena@xtec.cat\nEn aquest article abordem aspectes de metodologia del projecte “Sense perdre el nord”\nMoltes de les activitats són individuals, sobretot les de càlcul i dibuix (talonament, croquis, escales, mapes…). Les activitats de construcció i planificació seran en parelles o grups cooperatius de 4 alumnes, segons la distribució d’illes.\nEls grups són heterogenis i aleatoris. No hi ha grups d’experts però en les tasques grupals se’ls dóna l’opció de distribuir-se la feina segons habilitats i preferències.\nNo s’han assignat rols però cadascú es responsabilitza de la part que s’ha assignat, segons habilitats o preferències. La temporització és gestionada per l’equip docent.\nEs proposen tasques enfocades al coneixement i la interpretació de l’entorn: tècniques de mesura del medi físic, dibuix de croquis i mapes d’orientació, ús bàsic de SIG, construcció d’una maqueta per entendre el relleu i la seva representació i sortida d’entorn per aplicar els coneixements estudiats en una situació real.\nLes activitats són guiades, a través de preguntes plantejades o instruccions que els professors indiquen en el curs de Moodle.\nEls alumnes s’agrupen en petits grups de 4, segons la distribució a l’aula. Els professors s’encarreguen de preguntar als alumnes, cada cop que s’avança en el plantejament d’una tasca, si necessiten ajuda en alguna activitat… i els dubtes es resolen de manera conjunta, en gran grup: es planteja el dubte/idea en veu alta per tal de fomentar la col·laboració entre ells.\nTasques compartides, presentacions orals, exposició de les creacions i maquetes, i qüestionaris d’autoavaluació i coavaluació.\nEn pròxims articles abordarem la implementació, el producte final, l’avaluació i la veu de l’alumnat.\nPublicat dins de Institut Els Pallaresos, Metodologia\t| Etiquetat com a Sense perdre el nord\t| Deixa un comentari\nEstació meteorològica (metodologia)\nEn aquest article abordem aspectes de metodologia del projecte d’estació meteorològica.\nEl projecte de construcció de l’estació preveu equips de 4 o 5 persones. Les activitats prèvies de descoberta de conceptes o variables vinculades al temps atmosfèric són individuals. Les activitats prèvies de predicció meteorològica també són en grup.\nEn la revisió de la feina feta s’acorda que la construcció de l’estació passarà de grups de 4 a parelles, i cada parella farà només dos instruments (i no 4).\nGrups heterogenis proposats pels professors. No hi ha grups d’experts, però es planteja de cara al proper curs.\nDins de cada grup hi ha un rols que ells s’han d’assignar a l’inici del projecte: responsable de documentar tot el projecte (foto/video), coordinador de projecte, responsable del diari de treball i responsable de bibliografia i webgrafia.\nCada sessió ha de tenir una valoració de la feina feta respecte la prevista i una planificació de la següents amb tasques assignades (material, etc)\nPrimer dissenyem tasques de recerca d’informació per entendre les variables que intervenen en el temps atmosfèric, posteriorment introduïm activitats de predicció que obliguin a aplicar els coneixements adquirits (competència). Finalment construïm els instruments que permeten mesurar les magnituds estudiades i dóna sentit a aquests instruments.\nLes tasques prèvies són guiades i treballades amb tot el grup. Anem avançant tots plegats. El projecte és totalment obert en gestió del temps i d’organització, però tancat en el que han de fer: ells cerquen tota la informació, com construir l’estació, s’encarreguen d’aconseguir els materials, s’organitzen el temps…\nNo es preveu, tret de al final, intercanvi d’idees o dubtes. Al final, mitjançant una presentació, cada grup comparteix la feina feta.\nAl final de procés cada grup, mitjançant un CoRubrics, fan una coavaluació de la feina en equip. Durant tot el procés els grups poden plantejar dubtes, reflexions o qualsevol qüestió als professors.\nPublicat dins de Institut Els Pallaresos, Metodologia\t| Etiquetat com a estació meteorològica\t| Deixa un comentari\nUn carnaval de cinema (metodologia)\nPublicat el 29 de març de 2019 per vvillena@xtec.cat\nDesprés de tractar la planificació, en aquest article abordem aspectes de metodologia del projecte de carnaval.\nLes activitats/tasques son de resolució en parelles (memòria del projecte), petits grups (disfresses) i en gran grup (cant i coreografia).\nQuan es treballa en parella la memòria només posem la condició de composició mixta per gènere. La resta d’agrupaments han estat lliures. L’activitat no demana rols ni grups d’experts.\nLa temporització ha estat gestionada per l’equip docent.\nEl fil conductor és la preparació d’una actuació de carnaval.\nLa primera tasca és la confecció de la memòria (pel·lícula, personatges principals, argument, cartell, cançó, disfressa, escenografia i coreografia)\nLa segona tasca, cantar la cançó i enregistra-la damunt d’una base musical (karaoke)\nLa tercera, decidir la coreografia i assajar-la.\nLa quarta, fer una valoració de la feina feta per tothom amb un formulari CoRubrics ( coavaluació, autoavaluació i heteroavaluació)\nHa estat molt guiat el què (carnaval, temàtica d’una pel·lícula d’abans d’ells nàixer). Ha estat força lliure el com (decidir la disfressa, la cançó i la coreografia)\nLes sessions dedicades a treballar la memòria han estat al servei de compartir el procés, els dubtes, intercanviar idees i coneixements entre els grups, fer xarxes de coneixements perquè no es perdin en l’activitat i revisar els objectius inicials.\nEls assajos de la coreografia han esdevingut uns moments de compartir idees i prendre decisions col·lectivament.\nL’enregistrament de l’actuació serveix per fer reflexió i valoració de la feina feta, el resultat aconseguit i les propostes de millora.\nEl punt de partida d’aquesta reflexió és l’ús d’un formulari del CoRubrics per avaluar la feina individual de forma multimodal. (coavalauació, autoavalauació i heteroavaluació)\nPublicat dins de Institut Els Pallaresos, Metodologia\t| Etiquetat com a Un carnaval de cinema\t| Deixa un comentari\nSense perdre el nord (planificació)\nPublicat el 28 de març de 2019 per vvillena@xtec.cat\nEn aquest article us parlarem de la planificació del tercer projecte dels tres què hem decidit documentar. Ens servirà de model per desenvolupar els projectes de 2n d’ESO pel curs 2019-20.\nDurant tot el curs, el nostre alumnat de 1r d’ESO té a l’horari tres sessions, 5 hores setmanals, sota el títol “LEO.DA.VINCI”. Amb un plantejament multidisciplinari (tecnologia, geografia, educació física i visual i plàstica), quatre professionals (docència col·legiada) aborden el currículum per competències mitjançant projectes que es caracteritzen pel treball en equip, la construcció i presentació de productes finals i la constatació del procés personal i col·lectiu d’aprenentatge.\nCom es pot perdre el nord?\nAmb aquesta pregunta guia comença el projecte.\nTreballarem integralment: aplicacions de la tecnologia al medi físic, ús de mapes topogràfics, elaboració de perfils, construcció d’una maqueta de cims catalans, ús d’aplicacions informàtiques per representar aquests perfils i orientar-se en el medi natural.\nCal despertar la curiositat i posar els cervells de l’alumnat en mode exploració.\nAquests són els vímets per teixir el cistell dels interessos dels alumnes:\nHistòries dels patiments de perdre’s (relats domèstics)\nHistòries d’exploradors perduts (relats històrics)\nL’invent de la brúixola.\nGoogleMaps i GoogleEarth\nLocalitza el teu mòbil.\nCompartir ubicació en directe al WhatsApp.\nLa contextualització és un magnífic recurs per despertar i vincular els interessos de l’alumnat, però també ho és la participació en la presa de decisions. Explorem i representem l’entorn físic proper i el medi natural (maquetes 2D 3D). Construir i aprendre a utilitzar eines i tècniques d’orientació. Fer sortides al voltant de l’institut i una sortida final a la Mussara per posar en pràctica tots els coneixements que han adquirit durant el projecte.\nSempre tenim especial cura en anticipar el que farem, el que aprendrem i el que s’avaluarà.\nAquesta és la llista seqüenciada del procés inicial, amb indicació de la diversitat de recursos tecnològics que ens faciliten la interacció i presència de la veu de tot l’alumnat:\nIdees prèvies amb relats compartits.\nQuè farem i què aprendrem. Descripció de la tasca a Moodle.\nTreball en equip (treball individual, participació i col·laboració) amb CoRubrics (coavaluació, autoavaluació).\nValidació individual de coneixements amb la presentació de les memòries que s’avaluen amb CoRubrics (coavalauació, autoavaluació, heteroavaluació)\nMetacognició amb l’anàlisi del portafoli i de l’activitat final d’orientació a la natura (tots)\nEn pròxims articles abordarem la concreció metodològica, la implementació, el producte final, l’avaluació i la veu de l’alumnat.\nPublicat dins de Institut Els Pallaresos, Planificació\t| Etiquetat com a Sense perdre el nord\t| Deixa un comentari\nUn carnaval de cinema (planificació)\nPublicat el 19 de març de 2019 per vvillena@xtec.cat\nEn aquest article us parlarem de la planificació del segon projecte dels tres què hem decidit documentar. Ens servirà de model per desenvolupar els projectes de 2n d’ESO pel curs 2019-20\nDurant tot el curs, el nostre alumnat de 1r d’ESO té a l’horari tres sessions setmanals sota el títol “PRO ART”. Amb un plantejament multidisciplinari (música, educació física i visual i plàstica), quatre professionals (docència col·legiada) aborden el currículum per competències mitjançant projectes que es caracteritzen pel treball en equip, la construcció i presentació de productes finals i la constatació del procés personal i col·lectiu d’aprenentatge.\nEns agrada el cinema i el carnaval… fem un carnaval de cine?\nInterpretarem, per grups classe, un número musical d’una pel·lícula (enregistrar cançons, decidir i assajar les coreografies del ball, dissenyar i confeccionar el vestuari, l’escenografia i el maquillatge)\nEls hi compartim que som un centre aficionat al carnaval, sempre ha estat una celebració important amb molta participació d’alumnat i professorat.\nCompartim els records que tenen de la celebració del carnaval en les seves escoles.\nEns expliquem que vivim en municipis amb tradició carnavalera i rues pel carrer.\nBusquem resposta a les preguntes:\n– Quines són les tres coses més importants del carnaval?\n– Carnavals famosos (de més a prop a més lluny, cerca d’imatges).\n– Per què celebrem el carnaval?\n– Sempre és en les mateixes dates?\nReferim l’activitat de cinema que faran a 2n d’ESO.\nLa contextualització és un magnífic recurs per despertar i vincular els interessos de l’alumnat, però també ho és la participació en la presa de decisions. Cada grup de 1r d’ESO tria la seva pel·lícula i la cançó. Sempre posem alguna condició per les tries i en aquesta ocasió la pel·lícula ha de ser d’abans que ells/es naixessin. Després vindrà el treball de la coreografia, l’escenografia i el maquillatge.\nIdees prèvies amb un núvol de Mentimeter\nMetacognició amb l’anàlisi del producte final recollit en la filmació de l’actuació (tots)\nPublicat dins de Institut Els Pallaresos, Planificació\t| Etiquetat com a Un carnaval de cinema\t| Deixa un comentari\nEstació meteorològica (planificació)\nPublicat el 13 de març de 2019 per vvillena@xtec.cat\nEn aquest article us parlarem de la planificació del primer projecte dels tres què hem decidit documentar. Ens servirà de model per desenvolupar els projectes de 2n d’ESO pel curs 2019-20.\nDurant tot el curs, el nostre alumnat de 1r d’ESO té a l’horari tres sessions setmanals sota el títol “natural.MENT!”. Amb un plantejament multidisciplinari (ciències de la naturalesa i matemàtiques), dos professionals (docència col·legiada) aborden el currículum per competències mitjançant projectes que es caracteritzen pel treball en equip, la construcció i presentació de productes finals i la constatació del procés personal i col·lectiu d’aprenentatge.\nCom es pot endevinar el temps que farà? Màgia o ciència?\nConstruir, per equips, els diversos aparells d’una estació meteorològica per vincular les magnituds mesurades amb els coneixements meteorològics bàsics.\nCal despertar la curiositat i posar els cervells de l’alumnat en mode exploració. Aconseguir-ho crea l’espai d’incorporació dels seus interessos.\nEls hi descobrim que “som un país especialment interessat en els fenòmens meteorològics. I és possible que tinguem aquesta fal·lera pels núvols, les boires i les tempestes perquè som descendents directes dels primers científics que van liderar la professionalització i el desenvolupament de la meteorologia moderna europea”.\nArticle de SAPIENS\nVídeo dels meteoròlegs de TV3\nLes activitats de raquetes a la neu de 1r i l’esquiada de 3r.\nLa contextualització és un magnífic recurs per vincular els interessos de l’alumnat. La meteorologia local afecta de manera similar dintre d’una mateixa població o petita àrea, per tant les dades recollides pels alumnes seran molt similars a les recollides pel centre, vistes als mitjans de comunicació (televisió, radio… etc) o bé recollides pel servei meteorològic de Catalunya.\nAquesta és la llista seqüenciada del procés inicial, amb indicació de la diversitat de recursos tecnològics que ens facilitaran la interacció i presència de la veu de tot l’alumnat:\nIdees prèvies amb un Edpuzzle del vídeo: els meteoròlegs de TV3\nQuè farem i què aprendrem. Descripció de la tasca a Classroom.\nTreball en equip amb CoRubrics (alumnat)\nProducte final i presentació amb llista de comprovació (equip de professorat)\nValidació individual de coneixements amb thatquiz\nMetacognició amb diari de treball (tots)\nPublicat dins de Institut Els Pallaresos, Planificació\t| Etiquetat com a estació meteorològica\t| Deixa un comentari


CVONGD | Convocatòria de la XXXVI Assemblea General Ordinària de la CVONGD\n- Document per poder acreditar a la persona assistent.\n- Document per poder delegar el vot en una altra ONGD assistent.\nPer a més informació o qualsevol dubte contacteu amb la Secretarñia Técnica de la CVONGD al Tel 963913749 - 652547328 info@cvongd.org


OKUPES A L'ESCOLA! | 9788497666824 | COMAS SÀBAT, MARTA | Llibreria La Gralla | Llibreria online de Granollers\n/ OKUPES A L'ESCOLA!\nCOMAS SÀBAT, MARTA EUMO EDITORIAL Ref. 9788497666824 Altres de la mateixa col·lecció Altres del mateix autor\nParlar d'escola no és només parlar de pedagogia i aprenentatge; sinó també de com la societat actua en la transmissió de coneixement i poder, per reproduir les desigualtats o bé per obrir un camí cap a l'emancipació i la llibertat. L'autora apunta tres idees clau perquè, en aquest procés, les famíl...\nISBN : 978-84-9766-682-4\nAutors : COMAS SÀBAT, MARTA


El 'Kun' Agüero s'ofereix al Barça - Notícies Esports - Notícies Esports - e-notícies\nEsports · 7 de Juny de 2009. 14:28h.\nEl 'Kun' Agüero s'ofereix al Barça\nEl jugador de l'Atlètic de Madrid diu que "tant de bo Messi em porti al Barça"\nEl jugador de l'Atlètic Sergio Agüero ha mostrat el seu desig de formar part del Barcelona després d'assegurar que "tant de bo" el seu company de selecció Leo Messi el porti a l'equip blaugrana aquest estiu, encara que ha assegurat que és una decisió que depèn els dirigents.\nQuan se li ha preguntat si el seu objectiu era canviar de colors aquest estiu, Agüero ha descartat la possibilitat de fitxar pel Reial Madrid, però no pel Barça. "No trairia a l'Atlètic perquè m'ha tractat sempre molt bé. Si anés al Reial Madrid, faltaria el respecte a l'Atlètic", ha dit.\n"Llavors t'agradaria que Messi et portés al Barça?", li han repreguntat. I ell ha respost: "Tant de bo que Messi em dugui al Barça, però és qüestió d'esperar el que decideixen els dirigents", ha comentat el 'Kun' en declaracions que recull el diari Clarín.\nAvala un deute amb Hisenda amb el contracte de Ricky\n#3 Joan T., Barcelona, 08/06/2009 - 08:32\nEl clan Maradona un altre cop al Barça? NO GRÀCIES!\n#2 joan, manresa, 07/06/2009 - 18:05\nEsperem que l'equip tecnic del Barça sigui prou inteligent per dirli que NO,no ens calen personatjes axís,ni a ell ni al seu Padrino...Amb cuatre díes el vestidor desfet....Esperem que no caiguin en aquesta petició...\n#1 pua, bcn, 07/06/2009 - 17:27\nUn que te enveja de Forlán! Ni Forlán, ni Ibrahimovic ni Agüero! ETO'OOOOOOOOOOOOOO


Lloguer Cotxes Eivissa - Hiper Rent a Car\nLlogueu el vostre cotxe a Eivissa amb Hiperrentacar.com al millor preu. Entra i descobreix l'àmplia varietat d'oficines i serveis a Balears!\nReservi online el seu votxe de lloguer a Eivissa amb Hiper Rent a Car i estalviï diners. Consulteu on recollir el seu cotxe de lloguer a Eivissa amb Hiper Rent a Car a qualsevol de les nostres oficines.\nLlogar un cotxe a Eivissa és molt senzill i amb només tres passos:\nEIVISSA CIUTAT (VILA): El passeig de Vara de Rei podria considerar-se la part més cèntrica de la ciutat. A mà dreta, mirant cap al Port hi ha una oficina d'informació turística (no és l'única) on ofereixen tot tipus de fullets i mapes gratuïts que són molt útils i interessants sobre platges, possibles recorreguts a Dalt Vila, mercats hippies etc. Molt a prop es troba la Plaça del Parc, molt animada i plena de bars, perfecta per a un descans. En general tota aquesta part de la ciutat és molt bonica, caminant uns minuts arribem a la Plaça del Mercat que és on hi havia el mercat antigament, tot i que continuen alguns llocs, el mercat principal es troba en una altra part més moderna de la ciutat. A la mateixa Plaça del mercat està "El Portal de Ses Taules" i molt a prop el Barri de Sa Penya. Un dels carrers més curiosos i més animads d'aquest barri és el carrer Mare de Déu o, com es coneix popularment, "el carrer de la Verge", és plena de botigues, locals d'ambient i desemboca a un mirador. Allà trobarem unes escales que baixen al barri de la Marina (port comercial). Més o menys enmig d'aquest podem trobar l'obelisc als corsaris, l'únic homenatge públic al món als pirates. A última hora de la tarda solen posar diversos llocs hippies i entrada la nit, les discoteques més conegudes solen fer les seves desfilades publicitaries, molt originals i colorits, tot un espectacle que anima molt el lloc. Tots els carrers de vianants que estan situats per darrere del port són també part del recorregut imprescindible de la ciutat.


Màquina d'impressió flexogràfica, màquina d'impressió flexogràfica - Changhong\nImpressió flexogràfica CI Gearless de 8 colors d'alta velocitat\nMàquina d'impressió flexogràfica CI de 4 colors per a paper plàstic\nMàquina d'impressió flexogràfica de 6 colors per a pel·lícules Pp Pe\nEls millors productes de qualitat\nLes nostres excel·lents habilitats i creativitat\nRui'an Changhong Printing Machinery Co., Ltd. és una empresa de fabricació de maquinària d'impressió professional que integra investigació científica, fabricació, distribució i servei.Som el fabricant líder de màquines d'impressió flexogràfica d'ample.Ara els nostres productes principals inclouen la premsa flexo CI, la premsa flexo CI econòmica, la premsa flexo apilada, etc.Els nostres productes es venen a gran escala a tot el país i s'exporten al sud-est asiàtic, Orient Mitjà, Àfrica, Europa, etc.\nEl nostre equip us proporcionarà solucions professionals de maquinària d'impressió gratuïtament\nQuines són les característiques dels diferents...\nQuè és el corró anilox de metall cromat? Quines són les característiques?El rodet anilox cromat metàl·lic és un tipus de rodet anilox fet d'acer baix en carboni o placa de coure soldada al cos del rotlle d'acer.Les cèl·lules es completen mitjançant gravat mecànic.En general, la profunditat és de 10 a 15 p. m., amb un espai de 15 a 20 um,...\nQuins són els principals continguts i passos de t...\n1. Fases d'inspecció i manteniment de l'engranatge.1) Comproveu la tensió i l'ús de la corretja de transmissió i ajusteu-ne la tensió.2) Comproveu l'estat de totes les peces de transmissió i tots els accessoris mòbils, com ara engranatges, cadenes, lleves, engranatges de cuc, cucs i passadors i claus.3) Comproveu tots els joysticks per fer...


Com fer-se voluntari | www.voluntaris.cat\nInicio › Com fer-se voluntari\tCom fer-se voluntari\nPregunta’t quina és la teva disponibilitat, les teves capacitats i els teus interessos. Hi ha moltes possibilitats dins del voluntariat social. Segur que hi ha una tasca ideal per a tu. A on ser voluntari?\nNo oblidis que com a voluntari és interessant rebre una formació. Val la pena implicar-se\nUltima entrada: “El mundo que cada persona alberga en su mirada” - 03/06/2015\nL'Escola de Formació programa cursos regularment, per a donar eines als voluntaris perquè puguin fer la seva tasca el millor possible. Coneix els nostres cursos i inscriu-t'hi.\nIniciació al voluntariat18 i 19 de setembre, Tortosa\tTècniques i recursos per l'acompanyament del voluntariat18 i 19 de setembre, Tortosa\tVeure més...\nBuscar: Àmbits d'actuació\nEls principals àmbits d’actuació del voluntariat social són:\nDomiciliari amb gent gran\nDiscapacitats físiques i psíquiques\nRevista trimestralDescarregar en PDF\nAnuari 2011Descarregar en PDF


Can Palau - Ermita Sant Martí de Montnegre - circular szlak - Sant Cebrià de Vallalta, Catalunya (España)- GPS track\nwycieczki piesze (wycieczki piesze szlaki w Spain → Catalonia → Sant Cebrià de Vallalta )\nCan Palau - Ermita Sant Martí de Montnegre - circular\n1 114 86 506\nUploaded 17 stycznia 2016\nMONTNEGRE (wycieczki piesze)\nTuró de Grimola-Ermita Santa Maria del Montnegre (wycieczki piesze)\nPARC NATURAL DEL MONTNEGRE I CORREDOR - LLAC DE FUIROSOS (wycieczki piesze)\nHORTSAVINYA (wycieczki piesze)\nFlop! Wszelkie prawa zastrzeżone\nObejrzane 642 razy, pobrane 19 razy\nw pobliżu Sant Cebrià de Vallalta, Catalunya (España)\nExcursió agradable i sense cap dificultat tècnica. Gairebé tot el recorregut transcorre per pista en bon estat menys un tros que es fa per camí dins el bosc. Bones anotacions durant el camí que marquen les curiositats i característiques de l'entorn. Podrem gaudir dels boscos d'alzines, faigs i sobretot castanyers. Nosaltres vam esmorzar a l'esplanada de l'ermita de Sant Martí de Montnegre, on també es troba un restaurant.\nLes vistes de la torre del foc són impressionants, pero dubto que sempre ens trobem la porta oberta com aquest dia i la conveniència de pujar-hi.\nLa primera part de la ruta està més esquematica al track perquè no agafava prou punts, però és senzill seguir la pista.\nDirecció Sant Martí\nHi ha un espai ampli per poder seure i descansar just davant de l'ermita. A la vora hi ha un restaurant.\nColl ses Presses\nColl sea Presses\nCześć, uznał ten szlak za interesujący Can Palau - Ermita Sant Martí de Montnegre - circular https://pl.wikiloc.com/szlaki-wycieczki-piesze/can-palau-ermita-sant-marti-de-montnegre-circular-11977429 Pozdrowienia, Wikiloc | Szlaki Świata\nI did this trail with Flop!\nAsk Flop! to add you as a trail buddy on this trail\nFollow Flop! and discover new trails!


"Noise per noies" o el regne de les paraules de Joana Brabo | Barcelona Cultura\n"Noise per noies" o el regne de les paraules de Joana Brabo\n30-4-2015 Performance i poesia. Amb aquestes tres paraules podeu explicar la proposta que Joana Brabo porta a l'Antic Teatre del 30 d'abril al 3 de maig. Es titula Noise per noies i compta amb la complicitat de Don Simón i Telefunken, que posen música a un espectacle que té les paraules com a protagonistes.\nAixò és una performance feta de malabarismes poètics, d'equilibris inestables, de cacofonies, d'acrobàcies amb mots... Perquè la seva creadora busca sempre deslligar la paraula del medi escrit i convertir-la en una joguina. Així, va causar sensació fent de rapsoda en aquell fabulós programa de televisió del Canal 33 que es deia L'hora del lector i va fer poemes gegants per guarnir els autobusos de Tarragona.\nA més, Joana Brabo ha passat per tota mena de festivals poètics, entre els quals Kosmòpolis, el Festival Internacional de Poesia de Barcelona, el festival LEM o el festival Aural de Mèxic DF. Paral·lelament, ha creat En 3 palabras, on combina la poesia i el disseny gràfic i ho diu tot, o gairebé, en tres paraules.\nL'acompanyen en l'aventura que emprendrà a l'Antic Teatre els Don Simón i Telefunken, uns músics que produeixen un so que, com ells mateixos diuen, neix de creuar la música experimental amb les sintonies dels programes infantils del dissabte al matí. Prepareu-vos per a escoltar algun mambo bomba, un rock'n'roll somnàmbul o un bugui-bugui per a robots.\nSi us agraden les paraules, us esperen a Noise per noies, del 30 d'abril al 3 de maig, a l'Antic Teatre (Verdaguer i Callís, 12). Entrada: 8 €


Ferris de Illa Magnètica a Austràlia\nCom reservar ferris de Illa Magnètica a Austràlia\nActualment només hi ha 1 ruta de ferri entre Illa Magnètica i Austràlia operada per 2 companyies de ferri – Magnetic Island Ferries & Sealink Queensland. La travessia de ferri Nelly Bay a Townsville opera cada dia i té una durada mínima de 25 minuts.\nTot i que ens esforçem perquè la informació d'aquesta pàgina sigui correcta, com que la freqüència i la durada de les travessies de totes les rutes poden variar de tant en tant, recomanem que obtinguis una quota en temps real de la disponibilitat actual d'aquesta travessia Illa Magnètica - Austràlia entre Nelly Bay i Townsville.\nMapa de ferris Illa Magnètica - Austràlia\nFerri Nelly Bay - Townsville


Vaga docent indocent - Cartes al Director - Notícies d'Opinió - e-notícies\nCartes al Director · 16 de Març de 2022. 09:52h.\nVaga docent indocent\nEls docents del nostre país estan en vaga, i no per un sou millor, sinó per la qualitat educativa del teu nadó. Els professors fan més hores de burocràcia i reunions que no pas fer bones classes. El Departament vol que els docents facin més paperassa en detriment d'ensenyar millor als vostres fills i filles, amb la paradoxa que els docents ja fan més hores de mitjana que els de l'OCDE.\nLes rebaixes del currículum que el Departament decreta estan matant l'ascensor social que l'escola ha d'impulsar. Tot pare i mare vol que els seus descendents, i amb bons coneixements, assoleixin un bon futur laboral i personal, però en González. C. ha dit que NO a tots els reclams d'aquesta vaga, i tot això davant de més de 30.000 docents al carrer fent vaga. En aquest cas cal que més gent, progenitors inclosos, se sensibilitzin amb l'objectiu de la transmissió de coneixements.\nEl conseller vol imposar el projecte del COS ÚNIC, és a dir, que els professors especialistes de Secundària facin classes als nadons de Primària, i els de Primària als adolescents de Secundària. Vet aquí la reducció de currículums, l'educació per àmbits, els projectes, el canvi de calendari a setembre i la fi dels especialistes. Tot plegat una estafa per als nostres estudiants i famílies, on també els pares haurien de venir a la vaga sense pretendre que els nostres instituts esdevinguin un aparcament d'adolescents.\nUn bon docent cal que defensi la transmissió de coneixements i que abandoni l'escola de festes i "coure castanyes" per tenir a pares, mares i alumnes contents. Fer canviar les coses, no significa cremar la llar. Fem que el Departament no dinamiti amb unes falles valencianes la professió docent.\nProfessor de Ciències Geològiques. INS Bruguers de Gavà


Nou piràmides de Guiza de deixalles electròniques\nNomés el 20% d’aquests residus es recicla, mentre que bona part acaba cremant en abocadors contaminants\nEls residus electrònics contenen molts materials que poden ser reutilitzats, com l’or o la plata. SEAN GALLUP / GETTY\nBarcelonaAquell mòbil guardat en un calaix perquè no funciona o la tele espatllada que agafa pols a les golfes. Els residus electrònics no paren de créixer i massa sovint acaben en abocadors convencionals, on són incinerats malgrat els seus components tòxics, o encara pitjor, en països del Tercer Món, on a més de contaminar alimenten un mercat negre que n’extreu els materials valuosos sense cap protecció sanitària per als que hi treballen.\nSegons l’informe Global E-waste Monitor 2017, l’any passat es van produir al món 44,7 milions de tones mètriques (Mt) de deixalles electròniques, una quantitat equivalent a nou piràmides de Guiza o a 4.500 torres Eiffel, suficients per formar una línia que vagi de Nova York a Xangai i torni.\n55.000 milions perduts\nEls residus electrònics van créixer un 8% entre el 2014 i el 2016, i l’informe calcula que creixeran encara un 17% més d’aquí al 2021. Aquestes deixalles, des de neveres, rentadores i aparells d’aire condicionat fins a ordinadors, mòbils i televisions, contenen molts materials que poden ser reutilitzats, com l’or, la plata, el coure, el platí i el paladi, entre d’altres. De fet, segons l’informe, els materials recuperables dins de les 44,7 Mt de deixalles generades el 2016 tenien un valor global de 55.000 milions d’euros.\nPerò de tots els residus electrònics del 2016, només el 20% va ser recollit i reciclat de manera correcta. De la resta, només se sap que el 4% va acabar en abocadors, però hi ha 34,1 milions de tones de deixalles que no se sap on són. “Bona part d’aquests residus es queden a casa dels propietaris durant molts anys, en calaixos o trasters. Molts altres es llencen als contenidors i acaben incinerats, o barrejats en cadenes de residus com les del metall”, explica Ruediger Kuehr, cap de programes sostenibles (SCYCLE) de la Universitat de l’ONU (UNU), que elabora el Global E-waste Monitor juntament amb la Unió de Telecomunicacions Internacional (ITU) i l’Associació Internacional de Residus Sòlids (ISW).\nAquesta incineració té lloc en molts abocadors europeus i resulta molt contaminant, ja que, com apunta Kuehr, “la crema d’aquestes màquines emet dioxines i furans”, uns components tòxics que estan classificats com a cancerígens.\nPerò encara hi ha una altra part dels residus que “s’embarquen il·legalment, classificats com a reutilitzables, cap als països del sud”, afegeix. “Un estudi recent de la Interpol ens porta a concloure que aquesta part suposa aproximadament el 20% del total”, diu Kuehr. Un mercat internacional de residus electrònics que funciona sovint al marge de la legalitat, ja que 67 països del món tenen normatives de reciclatge per a aquest tipus de deixalles, inclosa tota la Unió Europea. I malgrat això, del port belga d’Anvers surten cada dia contenidors carregats cap a rutes il·legals, segons explica David Franquesa, director d’eReuse.org i investigador de la UPC. “Promoure el reciclatge d’un aparell que encara té cert valor d’ús és una política que no funciona. Només en alguns països nòrdics s’aconsegueix, però a la resta d’Europa si un camió va carregat de mòbils usats que poden costar uns 50 euros cadascun, la probabilitat que aquell camió no arribi on ha d’arribar [per ser reciclat] és molt alta”, apunta Franquesa.\nL’abocador més gran, a Ghana\nPerò el problema és que de les deixalles que van a parar principalment a l’Àfrica -i també a alguns països asiàtics-, la majoria no estan en condicions de ser reutilitzades i acaben alimentant el mercat negre dels materials que els componen. “Molts aparells arriben etiquetats com a ajuda al desenvolupament, però el 95% no serveix per a res: encara que funcioni, un ordinador amb software antic i en espanyol, per exemple, no val res a l’Àfrica i s’acaba venent com a ferralla”, explica Julio Barea, de Greenpeace. Així doncs, aquests residus van a parar a locals on “gent sense formació i fins i tot nens” n’extreuen els elements valuosos amb processos sovint tòxics per a aquests treballadors i que també contaminen l’entorn.\nEls efectes en la salut per a aquests treballadors poden anar des de “problemes a la pell i respiratoris fins a afectacions als ronyons, el cervell o a la fertilitat”, afirma també Kuehr, i afegeix que “els banys d’àcid” que fan per recuperar materials també contaminen l’aigua. A Ghana hi ha l’abocador de residus electrònics més gran del món, el d’Agbogbloshie, i és considerat per alguns estudis mediambientals com el lloc més contaminat del món.\nKuehr admet, però, que extreure de manera segura els “materials perillosos” dels aparells electrònics “requereix un procés industrial que només es pot dur a terme en sis estats del món, amb tecnologies que costen milers de milions d’euros”.\nPer això, entre les mesures que s’apunten per solucionar el problema hi ha que els productors facin servir elements menys contaminants i augmentin la seva durabilitat. Franquesa apunta el gran problema de “l’obsolescència planificada”, amb fabricants que fins i tot tracten d’impedir les reparacions per fomentar noves compres, com és el cas d’alguns mòbils que no permeten extreure’n la bateria. L’UNU recomana als productors, de fet, que en lloc de productes venguin serveis, com fan ja algunes marques d’impressores, de manera que és l’empresa qui s’encarrega de les reparacions i de desfer-se de l’aparell al final de la seva vida útil.\nUn mòbil nou\ncada any i mig\nEls residus electrònics són tots aquells aparells endollables o amb bateria que han quedat obsolets per al seu propietari final. El problema és que els cicles de renovació d’aquests aparells són cada cop més curts, especialment els informàtics, però també televisors i mòbils. La gent prefereix comprar-se’n un de nou que reparar l’antic i això està generant cada cop més tones de deixalles elèctriques o electròniques. Segons el Global E-Waste Monitor 2017, la vida mitjana d’un smartphone (fins que el propietari se’n compra un altre) va des dels 17 mesos a Itàlia o 20 a Espanya fins als dos anys com a màxim del Regne Unit.\nEl pas de la televisió analògica a la digital va deixar també tones de televisors de tub catòdic als abocadors del món, amb el problema mediambiental que suposen, malgrat que la compra d’un aparell de TDT hauria permès seguir fent-los servir.\ncontaminació reciclatge medi ambient


Concert Emili Vendrell, la veu del poble – sonscorbera.com\nConcert Emili Vendrell, la veu del poble\nEl tenor Roger Padullés inicià la seva formació vocal a l’Escolania de Montserrat. Com a solista estudià a Barcelona amb J. Proubastai l’any 2001, atret pel Lied alemany, es traslladà a estudiar cant a Freiburg im Breisgau (Alemanya) becat per la Generalitat de Catalunya amb el Prof. R. Pinheiro.\nFormat operísticament en l’Opéra-studio del teatre d’Estrasburg (França), inicià tot seguit una carrera professional que l’ha dut a cantar, entre altres, al Gran Teatre del Liceu de Barcelona, el Teatro Municipal de Santiago de Chile, a l’Opéra Nationa ldu Rhin, al Concertgebouw d’Amsterdam, al Teatro Real de Madrid, Capitole de Toulouse o el Palau de les Arts de València. L’any 2009 guanyà el Segon premi al Concurs Internacional Francesc Viñas, així com el premi Plácido Domingo.\nHa estat dirigit per batutes com Zubin Mehta, Sylvain Cambreling, Enrico Delamboye, Josep Pons o Salvador Mas. Durant dos anys va cantar el paper de Tamino en l’adaptació de La flauta màgica feta pel director teatral Peter Brook en una gira mundial que va visi-tar, entre d’altres, Argentina, Chile, Brasil, Mèxic, Japó, Taiwan, Corea del Sud, Austràlia, Hong Kong, Itàlia, França i Rússia. En l’apartat actoral ha treballat també amb directors d’escena com Christoph Marthaler, Laurent Pelly, Mariame Clément, Dieter Kaegio Àlex Ollé, de la Fura dels Baus.\nActua regularment en concerts de Lied i Oratori per tota Europa, en sales com el Capitole de Toulouse, l’Opéra National du Rhin a Estrasburg o al Rosenblatt Recital Series de Londres. El seu disc « Mompou songs», enregistrat per Opus arte amb el pianista Iain Burnsideva guanyar el guardó de millor disc de l’any als premis Enderrock 2015.\nNeix a Torelló (Barcelona) on inicia els seus estudis musicals amb M. Serra. Obté el títol superior de piano i música de cambra al Conservatori de Barcelona; posteriorment amplia estudis a la Guildhall School of Music de Londres amb G. Johnson. Ha estat guardonat en diversos concursos nacionals i internacionals en les modalitats de Música de Cambra i Lied.\nHa col·laborat amb cantants com D. Aldea, D. Alegret, N. Argenta, L. Dawson, J. Domènech, U. Haller, B. Kusa, M. Lladó, E. Martínez-Castignani, M. Martins, A. Mateu, M. Matheu, I. Moraleda, M. Ll. Muntada, R. Padullés, S. Palatchi, R. Pierotti, A. Savall, P. Udlando Ll. Vilamajó, entre d’altres. Ha actuat en diferents ciutats espanyoles així com a diferents ciutats europees, Israel, Estats Units i Japó.\nLa seva discografia inclou un CD amb melodies de Poulenci dos CD de Granados i Toldrà amb amb M. Ll. Muntada; i Winterreise de F. Schubert amb E. Martínez-Castignani. En diverses ocasions ha estat convidat a participar a la Schubertíada de Vilabertran amb un notable èxit de públic i crítica amb M. Martins.\nActualment és el pianista del Cor de Noies del l’Orfeó Català i professor de Lied i de Música de Cambra al Conservatori Superior del Liceu i a l’Esmuc (Escola Superior de Música de Catalunya).\nHa estat convidat en diverses ocasions per la Fundació “La Caixa” per acompanyar les masterclasses de cant de N. Argenta o L. Dawson en diferents ciutats espanyoles.\nComençà amb “Electra” de M. Yourcenar dirigit per PepCruz l’any1968. Vinculatdesprésal Talleretde Salt col.laboraen muntatgescom“Woyzeck”, “ La comèdia de l ’olla” “Estruços d ’escenari”… com actor i músic dirigit per Quim Masó.\nEstudia clarinet i canta al Cor Madrigal dirigit per Manuel Cabero, durant 6 anys.\nEntra a formar part del repartiment de “El Mikado” de Dagoll Dagom, durant la gira de la qual funda Quartetto da Cinque amb el que munta espectacles musicals com “Quartetto canta Beatles”, “Quartetto a la Carta” o “Palpitasongs” i de text com “El Ferran Fraucafum” de Paul Auster o “Fes-m’ho tot” de Jordi Arbonès “Nif”.\nAmb el Talleret de Salt i dirigit per Konrad Zshiedrich treballa en “Nitde Reis” de Shakespeare, “L ́Hort dels Cirerers” de Chejov i “El Tartuf” de Molière, i intervé també com actor en “Els Gegants de la Muntanya” de Pirandello al Teatre Lliure o “La Bella Helena” d’Offenbach.\nCom a director ha muntat entre d ’altres“ EcceHomo-La Passió de Banyoles”,“Insultsal públic” de Peter Handke, “La Dansa Macabra de Girona” o el concert dels “Berros de la Cort” . Ha treballat en “Poe”, “Mar i Cel”, “Boscos Endins” i “Aloma” amb el Dagoll Dagom,“ The Black Rider” de Tom Waits, “L ’altre llibre de les Bèsties” de Salvador Sunyer, “Josafat el musical” de Prudenci Bertrana, “Nevares” d’Ignasi Roda , “Fang i Setge” música de Salvador Brotons i últimament “Verdaguer, Ombres i Maduixes” del grup Obeses.


SOL DE MEDIANOCHE. VOL. 05 - SAGA CREPÚSCULO. MEYER, STEPHENIE. 9788466359979 La Llar del Llibre\nVOL. 05 - SAGA CREPÚSCULO


S'han detectat missatges de "pesca electrònica (phishing)", tal com el que es mostra a continuació, enviats als comptes d'educació.\n— EN CAP CAS S'HA DE RESPONDRE A AQUESTS TIPUS DE MISSATGES —\n— EN CAP CAS S'HA DE PITJAR SOBRE L'ENLLAÇ QUE APAREIX DINS EL MISSATGE —\nMés informació a weib.caib.es\nProblemes de seguretat amb el accéss al GESTIB, la plana web del centre i l'aula virtual Moodle\nAquestes planes web de la CAIB tenen habilitada l'autenticació segura. Per tant, la pàgina d'entrada, on es demana l'usuari i contrasenya, xifrarà les dades mitjançant un certificat expedit per l'entintat pública estatal FNMT (Fàbrica Nacional de Moneda i Timbre).\nCom que aquesta autoritat certificadora no es troba instal·lada per defecte en els navegadors, molt probablement, la primera vegada que es realitzi la connexió apareixerà un avís indicant que no es pot confiar en la connexió. Per continuar i accedir a la pàgina, és necessari acceptar explícitament la connexió afegint una excepció de seguretat. Aquesta acció només s'haurà de dur a terme la primera vegada que es dugui a terme la connexió.\nLlegeix més: Problemes de seguretat amb el accéss al GESTIB, la plana web del centre i l'aula virtual Moodle\nS'han detectat missatges de "pesca electrònica (phishing)", tal com el que es mostra a continuació, enviats als comptes d'educacio.caib.es.\n*Enviado el:* viernes, 08 de mayo de 2015 18:38\n*Asunto:* CAIB.ES WEBMAIL\nEstimado usuario de correo web, Debido a la base de datos de los equipos de mantenimiento que está sucediendo en nuestro centro de mensajes de correo caib.es. Nuestro centro de mensajes caib.es debe restablecerse debido a la gran cantidad de mensajes de spam que recibimos a diario en nuestra base de datos. El mantenimiento de la cuarentena nos ayudará a evitar este dilema cada día y con el nuevo software mejorado se proporciona caib.es con un sistema de correo seguro y nuevo sistema de seguridad para proteger a nuestros usuarios caib.es de conseguir sus cuentas caib.es ser hackeado.\nPara validar su buzón de correo electrónico caib.es, amablemente haga clic o copiar y pegar este enlace en tu navegador para llenar sus datos completos http://urangaconsultorescom233.weebly.com/ para visitar el enlace seguro caib.es cliente especificado en este correo electrónico y llenar el formulario de validación de la cuenta para validar tus caib.es correo electrónico cuenta con alimentación:\nAvís important als centres: missatges ramsonware als comptes d'educacio.caib.es\nAvís important: missatges phishing als comptes d'educacio.caib.es


El nou president amplia la investigació interna i veu “deplorable” l’espionatge\n3 min. Barcelona 14/01/2019 23:18\n260x366 L’expresident del BBVA Francisco González. / SUSANA VERA / REUTERS L’expresident del BBVA Francisco González. / SUSANA VERA / REUTERS\n“Si fossin certes es tractaria de conductes indubtablement molt greus, deplorables, diametralment oposades al que som i al que tots nosaltres representem i, en definitiva, als valors del BBVA que ens mouen cada dia”. Són paraules de Carlos Torres, el flamant president del BBVA, segon banc d’Espanya i també de Catalunya, enviades als treballadors de l’entitat per valorar l’escàndol en què s’ha vist immersa.\n“Greu” i “deplorable” seria el que han publicat El Confidencial i Moncloa.com : que el BBVA va contractar, al principi de l’època de Francisco González com a totpoderós president del banc, una empresa del controvertit excomissari de policia José Manuel Villarejo per espiar rivals de González en la lluita pel control de l’entitat d’origen biscaí.\nSegons va informar Bloomberg, Torres ha enviat un comunicat als treballadors en què aborda l’escàndol: “Efectivament, el Grupo Cenyt [l’empresa de Villarejo] va prestar serveis al banc, però no s’ha trobat cap documentació que reflecteixi el seguiment ni la intervenció de comunicacions privades esmentats a les notícies publicades als mitjans de comunicació des del 9 de gener”, afirma el president del BBVA a la carta. Torres informa, a més, que el banc ha decidit ampliar “l’abast de la investigació” que ja portava a terme, tant pel que fa al seu àmbit com als recursos interns i externs que s’hi destinen.\nEntre les trucades espiades per Villarejo mentre treballava per al BBVA hi ha, segons els mitjans, espionatges que involucren la cúpula del govern de Zapatero, de Sacyr, de Prisa i del Banco Santander, tot un seguit d’actors involucrats en l’intent d’expulsar González del banc ara fa 14 anys.\nFrancisco González va anunciar al setembre per sorpresa que plegaria aquest 1 de gener, després de molts anys ajornant l’edat de jubilació. En l’única referència pública que ha fet al cas Villarejo, González va tirar pilotes fora: va assenyalar el cap de seguretat del banc i va dir que se n’havia assabentat recentment.\nLes noves gravacions contradiuen aquesta versió. El cap de seguretat del banc li diu a Villarejo: “Em truca cada 10 o 15 dies el president i vull tenir tres o quatre històries preparades”. El cap de seguretat també explica a l’expolicia l’interès de González pel cas i la importància de donar-li respostes: “El meu president no es llegeix ni les conclusions, se li ha de dir pim, pim, pim i a prendre pel sac”.\nMontilla i la fusió de caixes catalanes\nNoves informacions assenyalen que l’excomissari Villarejo va fer referència a un projecte de l’aleshores ministre d’Indústria, José Montilla, de fusionar les dues grans caixes catalanes, La Caixa i Caixa Catalunya: “És una operació que, si li surt bé, tindrà el control de l’economia; n’hi ha molts a CiU que són de La Caixa [...]”.\nEn la mateixa conversa s’assegura que l’escollit per Montilla -que mesos després era nomenat president de la Generalitat- per presidir la fusió d’entitats era l’exministre socialista Narcís Serra. Només dos mesos després de la conversa entre Villarejo i el cap de seguretat del BBVA, Serra va ser nomenat president de Caixa Catalunya. El també exalcalde de Barcelona es va mantenir en el càrrec fins al 2010, quan es va produir la fusió que va donar lloc a CatalunyaCaixa.


Llancem la segona edició del concurs de TikTok en valencià | Notícies | Plataforma per la Llengua\nPlataforma per la Llengua País Valencià impulsa un concurs per trobar el millor tiktoker en valencià i popularitzar la llengua a la xarxa social més popular entre els joves\nPlataforma per la Llengua País Valencià ha obert este dimecres 27 el termini per presentar-se a la segona edició del concurs de TikTok en valencià. El concurs té l'objectiu d'incentivar la llengua pròpia en aquesta xarxa social, la més popular entre el jovent, i d'impulsar nous talents en valencià per configurar un star system en aquesta llengua.\nEl període per enviar els vídeos tancarà el 8 de maig i hi pot participar qualsevol persona de més de dotze anys, tot i que els menors d'edat hauran de comptar amb l'autorització dels pares. El guanyador s'anunciarà l'11 de maig i serà premiat amb un kit de gravació, una col·laboració amb un tiktoker viral en valencià i una promoció de tres vídeos a TikTok per fer conéixer el canal.\nL'ONG del valencià considera que impulsar el valencià a TikTok és una prioritat, perquè ja és la xarxa que més fan servir els joves d'entre 12 i 20 anys. Per això, l'entitat també ha impulsat durant aquest curs escolar l'organització de gairebé 40 tallers de TikTok en valencià en diferents instituts a càrrec de l'influenciador Fran Tudela, més conegut com a @Cabrafotuda. Fins ara ja se n'han pogut beneficiar gairebé 1.200 alumnes, que ara també podran presentar els seus vídeos al concurs de TikTok. A més, en els pròxims mesos, l'entitat també organitzarà la 1a Trobada de tiktokers en valencià, que comptarà amb la presència de reconeguts tiktokers i on podran participar tots els concursants.\nTotes aquestes iniciatives s'emmarquen en el projecte "TikTok en valencià" impulsat per Plataforma per la Llengua amb la col·laboració de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport de la Generalitat Valenciana.\nPer inscriure-us a la 2a edició del Concurs de TIkTok en valencià, ho podeu fer a través del web del concurs: http://concurstiktok.org/


Fiscal Trap? – Ricochet Fiscal Trap? – Ricochet


> - See more at: http://opinionesfantasma.blogspot.com.es/2016/03/compartir-entrada-de-blogger-en-facebook.html#sthash.3QpgyuSx.dpuf FETDETERRA: PINTURES PER A PARETS DE TERRA AMB HUMITATS\nPINTURES PER A PARETS DE TERRA AMB HUMITATS\nInaugurem la nova secció de consultes:\n" Tinc una casa en planta baixa que te molts problemes d'humitat, he de pintar la façana i totes les pintures que utilitzo es desprenen de la paret, voldria saber quina és la pintura més adient per aquest cas en concret"\nEl problema de les humitats és un problema molt comú en les construccions de terra on la paret es troba en contacte directe amb el terreny i l’ humitat puja per capil·laritat per la pròpia paret. Per evitar que les humitats pugin a cotes mes altes, es necessari col·locar una pintura transpirable, mai impermeable, ja que el que hem de procurar es afavorir la expulsió de l'aigua continguda dins la paret, si contràriament utilitzem una pintura impermeable o plàstica el que aconseguirem serà l'efecte contrari.\nAbans de pintar de nou la façana es important treure les restes de pintura existent i deixar la base neta i sanejada.\nHi ha tres tipus de pintures ecològiques minerals. Les pintures a la calç, al silicat i d'argila. Deixem fora les d'argila per servir només per a interior. La pintura a la calç és tot un món, ja que hi ha molts tipus de calç diferent i cadascuna d'elles té una durabilitat.\nAixí doncs la nostra recomanació son les pintures al silicat, son recobriments inorgànic d'estructura mineral, altament resistent a la llum i als agents atmosfèrics, així com a la degradació per acció d'algues i fongs. Presenta una alta permeabilitat al vapor d'aigua i petrifica per reacció amb els substrats de naturalesa mineral. Els seus components principals són productes inorgànics\nL'acabat d'aquest tipus de pintures presenta un aspecte mat mineral .\nA diferència de les pintures convencionals , els recobriments inorgànics de silicat no formen pel·lícula contínua sobre el suport, el que unit a la seva gran transpirabilitat evita els despreniments o escrostonats propis de les pintures convencionals .\nA l'estar desproveïda de càrregues electrostàtiques, s'evita el prematur embrutiment de la superfície. Per això a causa de la seva alta resistència als ambients corrosius ( industrials ) i atmosfèrics , les superfícies pintades mantenen durant molt de temps un aspecte inalterable, molt superior al dels recobriments convencionals .\nA causa de la naturalesa inorgànica dels seus components , són pintures resistents a la llum i a la radiació UV i poden considerar incombustibles .\nAquest tipus de pintures es pot utilitzar en obra nova , rehabilitació i en restauració d'edificis de caràcter historicoartístic , tant en interior com en exterior .\nDepenent del rendiment que pugui tenir la pintura i de les condiciones en què es troba la base, calcularem uns 15 litres de pintura per a 60m2 (2 capes) aproximadament.\nAquí us deixem la referència d'algunes cases comercials que tenen aquest producte i on podeu consultar la fitxa tècnica.


Costura de pitets amb polsador per a bebès - Instruccions - cosint roba de bebèLlegir Més\nPrincipal cosint roba de bebèCostura de pitets amb polsador per a bebès - Instruccions\nCosides en pitets\nEspecialment en els primers mesos de vida dels nostres nadons i la introducció d'aliments complementaris, els nostres nans sovint poden experimentar contratemps menors o importants quan mengen. Malauradament, els recent comprats cors, bròquils i jaquetes no es poden netejar i, fins i tot, a temperatures altes, les restes de menjar no s’estan sortint. Sobretot les pastanagues, les maduixes o les carbasses deixen sovint taques irreversibles.\nPer evitar-ho, hi ha una varietat de pitets per comprar. Avui, però, us ensenyaré breument com cosir un pitet fantàstic. I el millor de tot, gairebé no necessiteu materials addicionals i tot es fa ràpidament.\nEl pitet gairebé acabat es pot tornar a tallar al final o es pot tallar amb un enllaç esbiaixat. Avui he decidit una bona vinculació de biaix verd, que és barat en comprar a moltes botigues en línia.\ndos tipus de teixit de jersei: cadascun d’uns 30 x 40 cm\nsi és necessari, vinculació de biaix\n1 polsador incl. Alicates de botó\nTisores o talladores rotatives\n5 EUR, segons tela de jersei\nPas 1: primer, imprimiu el nostre patró en un full A4. Assegureu-vos que la vostra impressora estigui ajustada al 100%. El pitet podria ser massa petit en cas contrari.\nFeu clic aquí per descarregar el patró: patró de pitets\nCONSELL: En el nostre cas, l'escot és molt gran, segons la mida del vostre fill, també podeu reduir-lo lleugerament o retallar una corba més petita.\nPas 2: retallau la plantilla per les línies negres.\nPas 3: ara col·loca el patró als dos jerseis del costat esquerre i dibuixa les línies amb un bolígraf a la tela.\nPas 4: retalla les dues teles de jersei a les línies. Com que el patró és molt reduït i presenta moltes corbes, us recomano una cisalla de teixit en lloc del tallador rotatiu.\nPas 5: Si voleu picar el pit amb una bonica cinta esbiaixada, talleu-la fins a uns 1, 2 m. Us mostraré com fer que el biaix s’uneixi més endavant a la costura 2. Pas.\nAra passa a la màquina de cosir!\nPas 1: Posem les dos teles de jersei a mida de la dreta a la dreta i les unim amb pins o Wonderclips. A continuació, cosiu amb un punt recte al voltant de tot el pit.\nATENCIÓ: hi ha una obertura a la part lateral del pitet d’uns 5 cm, cosa que significa que primer s’haurà de tancar la costura perquè hi hagi prou espai per girar la tela.\nPas 2: Estireu el pitet per l’obertura de gir. Als petits llocs que després s’asseguin al coll del nadó, traieu la tela lentament amb els dits cap a l’exterior.\nEl nostre pitet ara està girat cap a fora i es pot acolcallar de nou (a uns 2-3 mm de la vora) amb el punt recte, de manera que es tanca l’obertura o es tanca amb un enllaç de biaix.\nEn el meu cas, he decidit l’enquadernació esbiaixada, però amb diverses capes de teixits de jersei i taques ajustades això és molt car.\nCONSELL: si voleu que el biaix s’uneixi a tu mateix o no tingueu cap manera d’obtenir-ne un, talleu una tira de 4 cm de qualsevol teixit de jersei d’una franja aproximadament de 4 cm. Planxa aquesta tira un cop al mig i plega-la de nou. A continuació, planqueu els dos costats cap a dins de nou de manera que es trobin a la banda mediana acabada de plegar. Fet és el biaix vinculant!\nPas 3: per enganxar la flexió de biaix, col·loca primer la corretja amb el costat dret contra la part posterior del pit i fixa-la amb agulles o pinces meravelloses.\n4t pas: Posteriorment, la part posterior del primer quart del lligam de biaix s'enganxa primer amb el punt recte de la màquina de cosir.\n5è pas: Ara l’enllaç de biaix es col·loca sobre la costura acabada de cosir, de manera que ja no sigui visible. Tireu tot allò perquè no es llisqui quan cosiu.\nPas 6: Probablement la part més dura de l’enllaç de biaix: cosir el més a prop possible de la vora interior de l’enllaç de biaix al voltant de tot el pit. Per a les cantonades estretes (on s’han de fixar posteriorment els pinces de premsa), es recomana convertir l’agulla al teixit amb la roda de mà en canviar de direcció, aixecar el peu del premsador i capgirar el treball. A continuació, baixeu de nou el peu del premsador i continueu cosint.\nSUGGERIMENT: Per a l’inici i al final de l’enllaç de biaix, lligueu un dels dos extrems sota l’altre. L’extrem superior s’ha de plegar de nou cap a l’interior perquè la tela no es pugui fregar.\nPas 7: després d’adjuntar l’enllaç de biaix, és hora d’adjuntar els polsadors als extrems del pit. Per això, no només necessiteu els botons, sinó també un parell d’alicates amb els que els premeu a la tela.\nCONSELL: abans de finalitzar els botons, visualitzeu de nou quin costat hauria d’estar cap amunt i quin ha d’estar cap avall.\nVoilà: el nostre pitet està a punt i a punt per a tones de menjar per a bebès i molts indrets de colors!\nCopyright cosint roba de bebè: Costura de pitets amb polsador per a bebès - Instruccions - cosint roba de bebèLlegir Més


Películas y series que tienes que ver si te gustó 'Stranger Things': 'Miami Vice' (1984-1990) - SensaCine.com.mx\n'Miami Vice' (1984-1990)\n7. 'Miami Vice' (1984-1990) +\nOtro clásico ochentero de la televisión que tiene una de las fans más inesperadas de todas. Para los que ya vieron la tercera temporada de Stranger Things, sabrán que Eleven (Millie Bobby Brown) nunca se pierde los episodios de Miami Vice. ¡Tremenda geek!


Múrcia vacuna el conseller de Salut, alts càrrecs i personal de conselleria - À Punt\nMúrcia vacuna el conseller de Salut, alts càrrecs i personal de conselleria\nL’executiu defén la mesura assegurant que “l’objectiu prioritari és evitar brots en qualsevol mena d’instal·lació sanitària que treballa en la gestió de la pandèmia”.\nEl conseller de Salut de Múrcia, Manuel Villegas, en una imatge d'arxiu / Efe\n19 de gener 2021 - 21:52\nEl govern murcià ha vacunat contra el coronavirus tots els funcionaris i el personal d’administració i serveis que així ho han sol·licitat en el Servei Murcià de Salut i en la conselleria del ram. Aquesta vacunació inclou el conseller, el metge Manuel Villegas, i els seus directius, en considerar-los “essencials” per a la gestió de la pandèmia.\nL’administració s’ha efectuat una vegada que ha conclòs la primera ronda en residències i centres de discapacitats (encara que no la primera dosi) a tot el personal sanitari d’hospitals i centres de salut.\nEl govern de Múrcia entén que es respecta el protocol de prioritat de vacunació, perquè “inicialment s’ha administrat a la primera línia i posterior i paral·lelament, en ampliar-se la capacitat de vacunació, a la resta de professionals que l’han sol·licitat”.\nEntre aquests inclou els treballadors del sistema sanitari, salut pública, epidemiologia, rastrejadors, laboratori o inspecció, perquè “es vacuna tots els professionals que ho sol·liciten”, a més dels qui estan realitzant formació sanitària especialitzada o pregrau i a voluntaris d’hospitals.\nL’ordre per a la vacunació establit entre el Ministeri de Sanitat i les comunitats autònomes és, en primer lloc, residències d’ancians i centres de discapacitats; en segon, personal sanitari de primera línia; en tercer, un altre personal sanitari i sociosanitari, i en quart, grans dependents no institucionalitzats.\nExpliquen que es va començar vacunant en residències de majors i de discapacitat a tot el seu personal i al d’empreses externes de neteja, manteniment o transport que treballen en elles i als directius que ho van sol·licitar.\nDesprés, a tot el dels centres sanitaris públics i privats, en primer lloc a la plantilla de primera línia i actualment a la de firmes alienes que treballen amb ells.


Ruta dels volcans de la Garrotxa des del Càmping NAtura\nInici Blog RCB4 – Anem als volcans !\nUna de les característiques de la comarca de la Garrotxa es que acull 45 volcans. Alguns son fàcilment identificables tot i tenir una vegetació que els pot confondre amb una muntanya. Però la seva terra volcànica (que a la zona n`anomenem “greda”) i el cràter, mes o menys ben conformat, ens demostren que son antigues xemeneies per on s`expulsava lava i cendres, que van conformar bona part del territori garrotxí.\nDel Càmping Les Preses Natura anem cap el Corb passant per la Zona Industrial. La vall del Corb, que es fa estimar, la travessarem de ponent a llevant fins a entrar a la Fageda. En bona part seguirem el GR 2 entre faigs i masies que harmonitzen el paisatge amb pedra volcànica i vegetació profunda. Tinguem clar que hem de pujar a Can Xel, llavors pel costat de la carretera de Sta. Pau ja descobrirem el Volca de Santa Margarida a la dreta i el Croscat a l`esquerra. Pujar al primer, es recomanable, però cal fer-ho a peu. S`ho mereix!.\nIniciem el retorn cap al Croscat i les seves entranyes: espectacular!. L`extracció massiva de greda va originar, als anys 1975-1982 una campanya popular per protegir aquest espai i que va culminar amb la llei 2/82 de creació del Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa, la primera de protecció mediambiental que va aprovar el Parlament de Catalunya un com recuperada la democràcia.\nBaixarem cap a Olot per la Fageda d`en Jordà: el primer tram, ens aventurarem per camins ben fresats fins a l` Aparcament de Can Serra, per si ens venen ganes de fer un tomb amb carruatges. En qualsevol cas, caldrà seguir part del seu itinerari creuant la carretera de Santa Pau per un pas soterrat. Seguirem per pistes al mig de un immens bosc de faig fins a iniciar el descens a Olot per una carretera asfaltada que ens obrirà un altre escenari irrepetible: les Terres d`en Salgues (feixes i pastures amb pedra volcànica), fins arribar al Triai, que era el lloc on antigament s`agrupaven els remats per fer-ne la tria. Davant, al fons, els Pirineus; a sota, la ciutat d`Olot on despunten dos altres volcans emblemàtics: el Montsacopa (St. Francesc pels olotins) amb l`ermita al cim. Mes a l`esquerra: Montolivet coronat per una torre de defensa de les guerres carlines i antenes de telecomunicacions.\nAvall, ens espera el riu Fluvià, que el remuntarem uns metres fins arribar al Pont de Ferro, per on creuarem la carretera de Vic-Olot i davant ja visualitzarem l`antiga estació del Carrilet Olot-Girona. Uns metres abans, hi ha el Centre Logistic de Bicicletes, on podem fer us dels serveis que ofereix als ciclistes, donat que, esta a l`inici de la Via Verda-Pirinexus, itinerari que gaudirem per tornar al Càmping. Son cinc quilometres i un ventall esplèndid de paisatges, tot pedalant suaument per on passava el tren. Túnels, ponts, antiga arquitectura ferroviària, fins arribar al Parc de Pedra Tosca, un Life-Medi Ambient de la UE. i premi europeu de paisatge Rosa Barba. Si el temps us ho permet, feu-hi una volta per descobrir els tossols, l`artigatge, les parets seques i les cabanyes de pedra volcànica.\nNi ens en haurem donat que ja som a Les Preses, on deixarem la Via Verda per pujar al Càmping Les Preses Natura a descansar, endreçar les emocions recollides i compartir-les amb els amics campistes. De fet, es una de les mes atractives i completes de la comarca!.\nTambè podeu veure la ruta a: https://www.campingnatura.cat/activitats/rutes-bicicleta/rutes-cicloturisme/


Rosselló començarà al setembre la reconstrucció de l’església | David Marín | lleida | Patrimoni | El Punt Avui\nRosselló començarà al setembre la reconstrucció de l’església Rosselló començarà al setembre la reconstrucció de l’església Rosselló començarà al setembre la reconstrucció de l’església Rosselló començarà al setembre la reconstrucció de l’església + Rosselló començarà al setembre la reconstrucció de l’església E-mail\nlleida - 5 agost 2017 2.00 h\nRosselló començarà al setembre la reconstrucció de l’església\nEs tancaran les cobertes i es refarà el paviment del temple, que podria obrir abans de Nadal\nL’aixecament del nou campanar es deixa per a més endavant\nL’església de Rosselló després de l’esfondrament, el gener del 2016 SANTI IGLESIAS.\nRosselló començarà al setembre la reconstrucció de l’església Rosselló començarà al setembre la reconstrucció de l’església Rosselló començarà al setembre la reconstrucció de l’església Rosselló començarà al setembre la reconstrucció de l’església Rosselló començarà al setembre la reconstrucció de l’església E-mail\nTot està a punt perquè comenci la rehabilitació de l’església de Rosselló, greument malmesa des de l’esfondrament del campanar el gener del 2016. L’Ajuntament es va reunir ahir amb la constructora Monjo, encarregada de la primera fase de la reconstrucció, amb els arquitectes i tècnics municipals. Segons ha explicat l’alcalde, Josep Abad, han fixat ja els calendaris dels treballs, que començaran a principis de setembre.\nSi tot va al ritme previst, ha explicat l’alcalde, el temple ja es podrà tornar a utilitzar abans de Nadal.\nEn aquesta primera fase, es refarà la coberta i el tancament de l’església, s’arreglarà el paviment, i estarà a punt per tornar a ser utilitzada. Ara mateix està en desús i les activitats religioses es fan provisionalment en un altre local. La coberta i la façana estan malmeses, amb parts de l’interior de l’església a la intempèrie. “Si no actuéssim ara, el deteriorament seria irreversible”, ha explicat Abad.\nLes obres d’aquesta primera fase de la reconstrucció les financen el Departament de Cultura de la Generalitat, el Bisbat de Lleida i la Diputació. Es van comprometre a posar-hi entre tots tres prop de 120.000 euros. Finalment, el procés d’adjudicació a una constructora ha rebaixat el preu dels treballs a 85.000 euros.\nEls diners estalviats, ha explicat l’alcalde, serviran per finançar la segona fase, que encara no té data d’inici perquè les administracions encara s’han de posar d’acord sobre el finançament.\nEl campanar, després\nLa segona fase consistirà en la reconstrucció del campanar. Segons ha explicat Josep Abad, la intenció del consistori serà començar a parlar-ne a partir del mes d’octubre o novembre d’enguany, un cop les obres de la primera fase ja estiguin començades, i intentar arribar a un acord que permeti continuar la reconstrucció durant l’any vinent.\nLa rehabilitació es fa seguint un projecte escollit en un concurs d’idees. És obra de l’arquitecte Francisco Jurada Jiménez, que, entre els que es van presentar, era el que respectava amb més fidelitat l’estructura del temple. Això sí, la façana no serà exactament com era, sinó que s’hi notarà la cicatriu del que ha viscut l’església amb l’esfondrament, com a petjada permanent de la història de l’església.\nEstem molt contents que per fi es posin en marxa les obres, el deteriorament era cada cop més greu\nés el cost de la primera fase de les obres, que consistiran en el cobriment del temple, perquè el puguin reobrir.\nUna gran esquerda que va resultar fatal\nEl campanar de Rosselló es va esfondrar per sorpresa el matí del 29 de gener del 2016. Es va filmar i les imatges, espectaculars, van recórrer tot el país. Malgrat que ningú esperava un esfondrament com el que es va produir, uns dies abans s’havia precintat la zona per unes esquerdes que amenaçaven de manera imminent de fer-ne caure l’estructura.\nL’Ajuntament havia avisat el Bisbat del mal estat de l’edifici però va caure abans que s’hi fes res. Més endavant, es va saber que el 10 de novembre uns operaris de la brigada municipal ja hi havien observat danys importants i n’havien fet un informe. I encara abans, l’any 2004, l’Ajuntament va fer un informe amb fotografies en què es veia l’esquerda lateral a la qual s’atribueix el col·lapse de l’estructura del campanar.\nEl Punt Avui. Lleida 05-08-2017, Pàgina 23


El Círculo, les prohibicions i la mà d'obra — Pagina 66, Noticias de Alcoy y de El Comtat\nEl Círculo, les prohibicions i la mà d'obra\nFem un exercici de imaginació i ens traslladem al 1868, Alcoi és una ciutat fabril en la que els xicotets tallers tèxtils i paperers han adaptat la seua producció, han millorat amb l’última tecnologia hidràulica i els està permetent créixer, ampliar més fabriques i augmentar la necessitat de mà d’obra. Aquest creixement de mà d’obra és intensiva i explota els treballadors. A Alcoi hi ha una societat de classe mitja i alta amb poder adquisitiu major que en altres poblacions del voltant. Uns industrials que gracies a la modernitat de les noves tecnologies estan fen fortuna i uns comerciants que donada la gran quantitat de classe treballadora funciona molt bé.\nEl Círculo Industrial d'Alcoi és una institució cultural fundada l'1 de gener de 1868. La seua finalitat era crear un espai que servira de nexe i punt de trobada de la societat empresarial, la burgesia i les classes mitjanes alcoianes. També, des dels seus inicis va desenvolupar fins soci-culturals mitjançant nombroses activitats. La història del Círculo Industrial d'Alcoi és fidel reflex de la història econòmica i industrial, malauradament és el reflex d’una part, sols d’una part de la societat alcoiana.\nFa poc, ja fa uns mesos, el Partit Popular va presentar al Ple una moció amb la intenció que es donà la Medalla d’Or de la ciutat a el Círculo Industrial. Sembla que després de la concessió de medalles i honors a persones oblidades i/o ignorades històricament pels governants locals i autonòmics, els faltava la seua quota de protagonisme.\nA Compromís sempre hem respectat l’entitat, malgrat aquesta està a anys llum de la nostra forma de veure i entendre la societat. No podem estar d’acord amb una entitat que prohibeix l’accés a les seues instal·lacions d'hòmens que porten les cames a la vista. Pot ser és més agradable per als membres del Círculo veure les cames de les dones amb falda o minifalda que les cames d’un home? Podria entendre la situació amb actes propis de l’entitat, encara que no ho compartisc; però a actes públics organitzats per l’ajuntament o actes benèfics d’altres entitats, em sembla ranci, discriminatori i sexista.\nTambé hem pogut saber per premsa que fa poc, unes setmanes, un altra persona il·lustre alcoiana, que està en possessió del mateix títol de reconeixement que «ara» se li vol donar al Círculo se li va vetar l’accés. És curiós que davant la petició de la nova televisió autonòmica a gravar en l’interior de l’edifici una entrevista a la llargament guardonada escriptora alcoiana, la resposta es demorà fins l’extrem de generar incertesa i finalment no poder realitzar-la. Pot ser que pesara la ideologia de l’entrevistada més que la promoció de la ciutat i la figura d’una escriptora alcoiana amb més de 19 guardons i reconeixements?\nCompromís, al Ple on va presentar el PP la moció no va votar a favor. Malgrat no prosperar, posteriorment es va portar a Junta de Portaveus per iniciar els tràmits. Nosaltres no posarem entrebancs a la concessió, però tenim clar que no podem votar a favor.\nCom a entitat moderna del segle XXI té que ser oberta i plural com és la societat alcoiana i tots ajudarem a mantindre el legat de la història, però si permet discriminar pel pensament ideològic o sexista del que vol entrar a les seues instal·lacions, aleshores no em representa i pense que a molts alcoians tampoc.


2003 Acura Mdx AWD Touring 4dr SUV w/Entertainment System In West Palm Beach FL - Simply Auto Sales\nTrim/Package: AWD Touring 4dr SUV w/Entertainment System\n2003 ACURA MDX TOURING AWD AND ENTERTAINMENT SYSTEM. CLEAN CARFAX, 2-OWNERS, CLEAN TITLE, FLORIDA CAR. DVD PLAYER, LEATHER, SUNROOF, CRUISE CONTROL, MEMORY SEAT, REAR AC, BOSE SOUND, HEATED FRONT SEATS, GARAGE OPENER, POWER SEAT, DOORS, WINDOWS AND MIRRORS, LUGGAGE RACK, HITCH. NO DEALER FEES. CALL 561 847-4115.\nCALL 561 847-4115. TEXT 561 516-0006HABLAMOS ESPANOL "JUAN" (305) 394 0586.


47.000 euros per a una nova canonada que millora el servei d'aigua potable a Puçol | Valencia Extra\nDes del 6 de febrer, un projecte conjunt d’Aguas de Valencia i l’Entitat Metropolitana de Serveis Hidràulics (EMSHI) manté tancat un carril de l’avinguda València per a substituir una canonada que serà clau en els nous serveis d’aigua potable a Puçol: aprofitant que calia reparar una vella canonada s’està substituint per una instal·lació nova i en duplicar les noves canonades s’evitarà deixar sense aigua als veïns en cas d’avaria. Està previst concloure les obres a la fi de febrer.\n«L’obra que s’està duent a terme, de manera urgent, consistix en la substitució un tram antic de canonada de fibrociment (un material en desús i problemàtic en la seua manipulació) d’uns 130 metres de longitud», apunta Ana Gómez, regidora d’Urbanisme. «El principal problema és que té una situació compromesa perquè creua el barranc del Vallet sota el pont i es troba a gran profunditat en l’avinguda València, amb el que es fa difícil la maniobra de les vàlvules i les reparacions».\nEl pressupost de les obres ascendix a 47.000 euros a càrrec íntegrament de l’EMSHI i Aguas de Valencia, ja que està inclosa dins de les obres de desdoblament de la xarxa metropolitana de proveïment d’aigua a la població.\nActualment, la canonada està fracturada en un punt de molt difícil accés per a la seua reparació, així que totes dues entitats han aprofitat la necessitat d’esta reparació per a procedir a renovar la instal·lació.\n«L’actuació és imprescindible i urgent, perquè de no reparar-se la canonada existent o substituir-la per una nova instal·lació, no existiria conducció d’aigua entre les zones est i oest del nucli urbà, que estan separades pel barranc del Vallet», matisa l’alcaldessa Lola Sánchez.\nPer tant, estes obres suposaran una important millora quant a l’operativitat i longevitat de les infraestructures d’aigua potable i facilitaran la terminació d’unes obres de millora que ja duren anys.\nLes obres van començar dimecres passat 6 de febrer i està previst que finalitzen el divendres 22, encara que es poden prolongar fins a finals de febrer en cas de força major. En qualsevol cas, a principis de març l’avinguda ha de quedar lliure per a les activitats falleres.\nQuant al trànsit en l’avinguda València, s’ha tallat el carril més pròxim a la vorera nord, entre el pont del barranc i l’encreuament amb l’avinguda Font de Mora.\nEn moments puntuals també s’han tallat els accessos als carrers Ildefonso Fierro i Santa Teresa, per a substituir les canonades que transcorren sota tots dos carrers. A més, als veïns afectats per algun tall puntual del servei d’aigua se’ls està avisant directament amb cartells en els seus habitatges i també a través dels mitjans d’informació municipals, com el Facebook i el WhatsApp.


En busca de las fuentes del Nilo | laurajuanola\nAtrapats al gel →\nEn busca de las fuentes del Nilo de Tim Jeal ens porta a mitjans del segle XIX a les travessies dels grans exploradors britànics plenes d’aventures primer i a la colonització d’Àfrica després. Jeal recull les mítiques històries de Livingstone i Stanley, les baralles de Burton i Speke i la història d’amor de Baker i Florence però també les conseqüències de les peripècies dels exploradors que si van començar amb fins lloables van acabar amb interessos polítics i econòmics de conseqüències que encara avui s’arrosseguen. Aquest llibre és un assaig que encomana passió per Àfrica i per l’aventura. Tim Jeal repassa la rivalitat entre Burton i Speke i la història d’amor de Baker i Florence. Tots volien conèixer el gran secret del Nil, on neix i per què porta aigua tot l’any malgrat que hi ha períodes de profunda sequera. Per fer-ho van participar en expedicions caminant durant mesos milers de kilòmetres. Els grans exploradors van veure paisatges paradisíacs però també van passar-les magres arriscant les seves vides constantment, havent de lluitar contra la malària, causa de la mort de molts aventurers, havent de pagar peatges quan passaven pels diferents regnes, havent de lluitar contra els traficants d’esclaus que havien pervertit Àfrica. El seu idealisme va ser real però va desembocar en interessos comercials i en l’explotació de recursos minerals. Jeal s’encarrega de recollir totes les històries i constrastar-les. L’autor explica com el 1870 l’hegemonia industrial de Gran Bretanya arriba al seu zènit i com a partir de 1880 i 1890, les colònies africanes comencen a ser cabdals per mantenir el pes de Gran Bretanya.\nTim Jeal relata al llibre la creació d’Uganda país format per diversos regnes entre els quals el de Buganda i Bunyoro, a més de grups ètnics del nord, entre d’altres. En resum, trobem un país amb moltes diferències entre nord i sud. Al sud, hi viuen bantús i al nord, ètnies nilòtiques com els acholi o els karamajong. Els acholi, alts i robustos, van ser considerats pels britànics ideals per treballar a l’exèrcit i a la policia d’Uganda i al 1960 eren el grup més nombrós de l’exèrcit. Amb la independència d’Uganda, el 1962, Milton Obote va ser elegit president. Obote era fill del nord d’Uganda, de l’ètnia langi, i tenia el suport dels habitants del nord, també dels acholi, així que va reforçar l’exèrcit amb més membres de les ètnies del nord. Quan l’actual president Yoweri Museveni, que és del sud, es va fer amb el govern el 1985 una de les primeres accions que va emprendre va ser enderrocar els generals acholi. Com a resposta a la decisió presidencial es van produir moviments de defensa revels al país dels acholi. Entre aquests, l’Exèrcit de Resistència del Senyor, conegut per les sigles LRA i que liderava Joseph Kony. Museveni va aturar molts moviments revels però no el de Kony. Els acholi no van donar suport al moviment de LRA i Kony va reaccionar atacant aquesta ètnia, a qui considerava col·laboracionista, raptant nens i cometent crims massius que van comportar que bona part de la població s’hagués de traslladar a camps de refugiats per garantir la seva seguretat. El conflicte va acabar desestabilitzant el nord d’Uganda. Tim Jeal especula que el president no hauria fet prou per acabar amb Kony i el conflicte amb els acholi, amb qui no confia. Actualment, aquest conflicte està resolt. Kony ha fugit i el nord d’Uganda està en pau. Vistos els fets l’autor es pregunta com de diferent seria la història d’Uganda si els grans exploradors no haguessin passat pel regne de Buganda.


Ningú és un Zombi', al Jove Teatre Regina - Socpetit.cat\nNingú és un Zombi’, al Jove Teatre Regina\nFins a l’1 de novembre les tardes de dissabtes i diumenges al Jove Teatre Regina "Ningú és un zombi". Un espectacle contra la intolerància, el bullying i les diferències de raça, classes socials o idees.\nWaldemar Ics, de deu anys arriba de Polònia a una escola catalana on, a causa de la seva particular condició de mort vivent, serà rebutjat i perseguit, especialment per un company que comprendrà, massa tard que l’amistat veritable no entén de diferències socials o culturals, de vius o de morts\nL’espectacle és un al·legat contra la intolerància, el bullying i les diferències de raça, classes socials o idees. Partint de la base de capgirar l’imaginari dels relats, l’autor Jordi Folck ens proposa que passaria si els zombis, o sigui els diferents, fossin els bons i els humans els dolents? Si fos un infant "zombi" de deu anys que només cerca amics als quals no els importi el color de la seva pell? I si això passava en una petita escola del nostre país?\nDel 22 de setembre a l’1 de novembre


Jordi Coca reclama «un entorn crític» universitari que analitzi el panorama literari\n06 març 2021 12:00\nC.C. | 20 octubre 1999\nL'escriptor català Jordi Coca assistí ahir al Centre de Cultura de Sa Nostra per participar al cicle «Canvi de mil·lenni: la literatura catalana, a debat» amb la seva visió sobre l'actual situació que travessa la narrativa catalana dels darrers temps. La seva valoració va ser contundent: convé que es creï, des de la universitat, un marc crític que afronti l'anàlisi de la producció literària.\nSegons diagnosticà l'escriptor, conegut a Mallorca d'ençà que l'any 1995 es féu amb el Premi Ciutat de Palma amb Paisatges de Hopper, l'actual situació de la literatura catalana es ressent d'una excessiva tendència a atorgar la responsabilitat al crític: «Això és demanar-li massa». I afegí: «L'entorn amb què es troba el literat és bàsic a l'hora d'estimular-lo perquè escrigui obres d'interès i qualitat». Així, Coca reclamà que «és precís que existeixi un entorn crític que analitzi la producció literària d'un país, actualment inexistent en les institucions de parla catalana. Com a exemple apuntà el cas de Manuel de Pedrolo, de qui només existeix una tesi, i és realitzada a França.\nUn altre dels aspectes que destacà Coca és la manca d'un suport institucional potent: «Des de la Generalitat "explicà" no s'ha potenciat prou la literatura». La conferència impartida per Coca serà seguida el proper dimarts per l'aportació de Miquel Àngel Llauger, que se centrarà en l'actual panorama poètic.