Una carta enviada a diferents càrrecs polítics i judicials explica que els Cierco suposadament van oferir a Govern una 'llei de punt final' sobre els afers BPA que no ha estat acceptada - Poble Andorrà\nUna carta enviada a diferents càrrecs polítics i judicials explica que els Cierco suposadament van oferir a Govern una ‘llei de punt final’ sobre els afers BPA que no ha estat acceptada\nEl text indica que suposadament els Cierco mouran "totes les fitxes o influències que tingui al seu abast, i no escatimarà cap esforç econòmic per defensar la seva posició"\nUna carta anònima enviada a múltiples càrrecs polítics i judicials recull que els germans Higini i Ramon Cierco haurien ofert suposadament un pacte al Govern d’Andorra per a una ‘llei de punt final’ sobre els afers BPA. L’escrit indica que l’acord que es plantejava recull que Govern i els Cierco renunciïn a seguir amb els judicis pendents. La carta indica que la proposta va ser presentada per l’advocat dels antics propietaris de BPA, Josep Casadevall Medrano, i incideix en què és el germà del Consell Superior de la Justícia Enric Casadevall Medrano. El text recull que Govern ha rebutjat la petició. El text indica que “advant de l’envergadura de les causes pendents, mourà totes les fitxes o influències que tingui al seu abast, i no escatimarà cap esforç econòmic per defensar la seva posició. I aquesta és una arma que el govern d’Andorra de cap manera no podrà utilitzar ni exercir”. La carta es titula ‘Informe sobre la situació de la Justícia” i està datada el 20 de març.\nExtracte de la part principal de la carta:\n“I és en aquestes circumstàncies que els germans Cierco, principals accionistes i responsables de la BPA, ofereixen al Govern d’Andorra la possibilitat d’un pacte de ‘punt final’, renunciant ambdues parts a continuar amb els judicis pendents.\nCal precisar que són molts els judicis pendents ocasionats pel cas BPA. Per una banda és el govern d’Andorra que reclama a la família Cierco una indemnització multimilionària pels perjudicis assolits. I per altra banda, la família Cierco reclama al Govern d’Andorra unes indemnitzacions de similar quantia en concepte de perjudicis suposadament ocasionats pel Govern d’Andorra per decisions equivocades o mal assessorades.\nEs tractaria doncs a ‘grosso modo’ de fer un arranjament. Jo renuncio i tu renúncies. Deixem-ho córrer i no en parlem més. És evident que aquesta proposta és inacceptable pel Govern d’Andorra i el cap de govern, Xavier Espot, així ho ha manifestat. També els partits polítics de la majoria governamental han respaldat aquesta decisió ja que seria per part del govern, el reconeixement d’haver gestionat de forma equivocada o incorrecta la crisi de la BPA. No obstant, cal analitzar molt fredament tota la problemàtica generada i veure quines han estat i seran les conseqüències pel futur d’Andorra.\nHem dit abans que han estat les males pràctiques de la BPA les que han provocat aquesta situació, però cal tenir en compte que no és el govern d’Andorra, per pròpia iniciativa, qui va intervenir la BPA per les seves activitats financeres, sinó que foren les actuacions exteriors que les provocaren: en primer lloc, el govern espanyol, amb les seves investigacions relacionades amb el cas Pujol i sobretot el Fincen, l’organisme financer nordamericà que va prohibir a tots els bancs del món d’operar amb dòlars amb\nla BPA, paralitzant-la de facto. El Govern d’Andorra es va veure obligat a cessar la BPA contra la seva voluntat, ja que, altrament corria el risc de que fós tota la banca andorrana qui fós intervinguda, ja que així ho donava entendre el propi Fincen.\nAixò ens porta a una primera reflexió: la BPA ha estat víctima de les seves actuacions però no vol dir que no sigui la única culpable, ja que podia arrosegar amb la seva caiguda, els altres bancs, que en aquells moments es movien amb unes pràctiques, si no iguals, almenys similars.\nFins aquí, el que va succeir l’any 2014. Veiem ara, l’actualitat. La família Cierco fa la proposició de ‘punt final’ abans esmentada, la qual és refusada pel govern. Dita proposició fou presentada pel principal advocat de la família Cierco, el senyor Josep Casadevall Medrano, una persona de reconegut prestigi en el món judicial per l’important càrrec que va desenvolupar a Estrasbourg representant l’estat andorrà al Tribunal Europeu dels Drets Humans, i que a més és germà del senyor Enric Casadevall Medrano, president del Consell Superior de la Justícia amb tot el poder que això implica. Difícilment, podria la família Cierco trobar a Andorra uns millors interlocutors per representar-la i defensar-la davant del govern.\nAra bé, com que el govern andorrà no ha acceptat la seva mediació ni proposta, haurem de veure què passarà en el futur. I com que ningú no coneix el futur, farem una mica de política ficció amb diferents hipòtesis o possibilitats:\nLa primera contempla que després d’uns quants anys més, el Govern d’Andorra guanya la majoria de plets oberts i que la família Cierco es vegi obligada a pagar unes indemnitzacions faraòniques a l’estat andorrà. La segona és que sigui la família Cierco qui guanyi els plets i sigui el govern d’Andorra qui hagi d’indemnitzar a la família Cierco pels perjudicis soferts. Finalment, la tercera és que la família Cierco guanyi solament alguns plets i el govern d’Andorra la resta produint-se el que podríem anomenar un empat tècnic, que a la pràctica faria que ni uns ni altres haguessin de pagar cap indemnització i que tot quedés igual. Aquesta tercera possibilitat és la que l’advocat Casadevall ha plantejat el cap de govern, senyor Espot.\nAnalitzant fredament aquestes hipòtesis, veurem que la primera és totalment inviable. Coneixent com coneixem la justícia d’Andorra, és impossible que el Govern d’Andorra guanyi totes les causes. Hem dit abans que la justícia acostuma a donar la raó als més poderosos i en aquest cas el poderós és la família Cierco. També hem parlat de la pressió psicològica exercida sobre els batlles. És evident que la família Cierco, davant de l’envergadura de les causes pendents, mourà totes les fitxes o influències que tingui al seu abast, i no escatimarà cap esforç econòmic per defensar la seva posició. I aquesta és una arma que el govern d’Andorra de cap manera no podrà utilitzar ni exercir”.\nInforme sobre la situació de la justícia\nANDORRA, 20 de març del 2022\nL’objectiu d’aquest informe és cridar l’atenció del Molt Il·lustre Govern sobre la greu problemàtica de la justícia d’Andorra ja que no passa cap setmana sense assabentar-nos d’alguna greu anomalia. Malauradament i des de fa bastants anys tenim una justícia de la que no ens podem fiar. Són diversos els motius que ens porten a aquesta conclusió.\nEl primer és la falta de recursos humans. La justícia no ha disposat suficientment de personal adequat i preparat per aquesta finalitat: insuficiència de Batlles i de funcionaris. També insuficiència de pressupost que ha impedit fer front de manera eficaç a aquesta finalitat. Això ens ha portat a que una quantitat enorme de causes s’acumulin en les dependències judicials sense prendre resolucions o, el que és pitjor, que es dictin sentències de forma arbitrària i sense dedicar-hi ni el temps ni les atencions necessàries. Els batlles no donen abast i se senten desbordats i desmotivats.\nEl segon és la pressió psicològica exercida sobre els batlles especialment per aquells polítics o grups econòmics que tenen interessos a defensar entre les causes obertes. Aquesta pressió els porta a endarrerir les seves decisions i augmentar encara més el temps d’espera. Causes que teòricament es podrien resoldre en qüestió de mesos, tarden anys, inclús dècades, abans d’arribar a alguna decisió final.\nEl tercer és el tipus de pressió que reben els batlles quan és de classe social. Generalment són els poderosos qui exerceixen pressió, no els més vulnerables. De tal manera que quan aquesta pressió es manifesta sempre és en detriment del més feble i això porta a la societat andorrana a una sensació d’inseguretat, dit d’una altra manera, a una manca de justícia. La justícia acaba gairebé sempre donant la raó als mateixos, és a dir als poderosos: als grans propietaris, en detriment dels llogaters o inquilins; als banquers, en detriment dels seus clients que passen dificultats econòmiques i especialment en temps de crisi o provocada per la pandèmia de la CÒVID 19; a les grans empreses, en detriment de les petites, als comerciants, als autònoms i particulars.\nAquesta és la situació actual de la justícia: la mateixa que ja hi havia anys enrere quan es va produir la greu crisi econòmica mundial de l’any 2008 i després considerablement agreujada a Andorra pel cas BPA (2014). No podem culpabilitzar ningú a Andorra per la crisi econòmica del 2008 però sí que podem afirmar i sense por a equivocar-nos, que la crisi de la BPA fou produïda per les males pràctiques bancàries en general i en particular de la BPA que, sistemàticament i sense escrúpols de cap classe es dedicava a blanquejar diner negre, a traficar amb capitals d’origen obscur i a col·laborar amb organitzacions criminals internacionals.\nEl dany causat a Andorra ha estat d’unes dimensions mai vistes amb anterioritat repercutint molt negativament tant a les arques públiques andorranes com també a la vida de tots i cadascun dels ciutadans els quals han experimentat una disminució considerable del seu nivell de vida. Es parla d’uns perjudicis generals xifrats en centenars de milions d’euros equivalents a gairebé el 100% d’una anyada del pressupost general de l’estat andorrà.\nI és en aquestes circumstàncies que els germans Cierco, principals accionistes i responsables de la BPA, ofereixen al Govern d’Andorra la possibilitat d’un pacte de ‘punt final’, renunciant ambdues parts a continuar amb els judicis pendents.\nAnalitzant fredament aquestes hipòtesis, veurem que la primera és totalment inviable. Coneixent com coneixem la justícia d’Andorra, és impossible que el Govern d’Andorra guanyi totes les causes. Hem dit abans que la justícia acostuma a donar la raó als més poderosos i en aquest cas el poderós és la família Cierco. També hem parlat de la pressió psicològica exercida sobre els batlles. És evident que la família Cierco, davant de l’envergadura de les causes pendents, mourà totes les fitxes o influències que tingui al\nseu abast, i no escatimarà cap esforç econòmic per defensar la seva posició. I aquesta és una arma que el govern d’Andorra de cap manera no podrà utilitzar ni exercir.\nLa segona hipòtesi contempla la victòria de la família Cierco, cosa que al nostre entendre és impossible. La justícia andorrana tot i ser vulnerable i influenciable de cap manera es podria permetre de caure tan avall, convertint-se en la riota pública de la ciutadania andorrana i de la premsa internacional, i fer-se mereixedora de les crítiques, burles i sancions de les instàncies europees governamentals, especialment del Consell d’Europa del que formem part i de la Unió Europea a la que ens volem associar i deixant de banda les possibles represàlies del FINCEN nordamericà. Es doncs raonable pensar que aquesta segona possibilitat també s’hauria de descartar.\nQueda doncs la tercera i última hipòtesi: la de l’empat tècnic i que és la única que pot prosperar per acabar definitivament amb el cas BPA. I això es farà seguint les regles anteriorment mencionades, les de la pressió psicològica exercida pels poderosos envers els vulnerables, i combinada amb decisions favorables al govern que equilibrin la balança.\nTornant a la pressió psicològica exercida sobre els batlles, és difícil resistir-se a la mateixa sobretot si és estimulada per comprensions econòmiques interessants que solament els rics poden exercir, i que de cap manera no està a l’alcanç del govern andorrà.\nHaurem doncs de concloure que la tercera hipòtesis és la més versemblant i la que té més possibilitats de succeir tot i que haurem d’esperar molt temps per assolir-la.\nDèiem al principi del nostre escrit que de la justícia andorrana no ens podem fiar i anomenàvem els motius que justifiquen aquesta opinió, que són sobretot la pressió que els poderosos exerceixen sobre els més vulnerables i amb més motiu quan es tracta de bancs com és el cas de la BPA.\nJa fa anys que els bancs dominen aquest país d’una forma descarada i obscena fent signar els seus clients clàusules totalment abusives i il·legals, clàusules que en molts casos han arribat els tribunals però que mai no s’han resolt a favor dels perjudicats. Tant a França com a Espanya i a altres països més llunyans, també s’han produït fets similars però allí, en molts casos, la justícia ha actuat de manera exemplar i molts banquers han estat condemnats, inclús enpresonats. Però Andorra és diferent. Aquí actuen amb tota llibertat i total immunitat i es passegen pels carrers com si res hagués passat. Ens agradaria pensar que el nostre govern posés fi a aquestes maneres de procedir i que aprofités les experiències viscudes per:\n1r. Endurir les lleis de la banca per evitar-ne els exessos especialment en els moments actuals en que són solament tres els que queden en peu i procurar que no s’incrementin les fusions, que ens portarien a un monopoli altament perjudicial per a la ciutadania en general. Caldria facilitar l’arribada de bancs estrangers que augmentéssin la competència.\n2n. Modificar la llei de la justícia per fer-la menys depenent dels interessos capitalistes i apropar-la al ciutadà. Cal erradicar el tràfec d’influències i els nous abusos que irremediablement sorgiran com a conseqüència de la nova guerra russo-ucraïniana.\nUn estat de dret democràtic implica necessàriament seguretat jurídica i una justícia irreprotxable en el seu comportament apartada del favoritisme, de la corrupció i de la prevaricació.\nL'OMS avisa d'una nova variant de la Covid (anomenada Òmicron XE) més perillosa i fa un llistat dels símptomes\nLa carta diu o parla exactament el que molts pensem i publiquem obertament en les nostres reflexions i comentaris.\nSobretot en allò que fa referència als excessos i abusos de poder de la banca i de la maleïda i llefiscosa justícia que tenim i patim (saig inclosos), actuant com un tàndem perfecte amb el vist i plau dels polítics.


Diputació de Castelló | José Martí reitera el seu compromís amb l'interior a la seua visita a les obres del Pla 135 a Viver, Fuente la Reina i Pina de Montalgrao\nEl president de la Diputació enalteix la dedicació dels alcaldes i veïns dels pobles més xicotets de la província, «que són en veritat pobles molt grans perquè tenen projectes, ganes i encant»\nEl president de la Diputació, José Martí, acompanyat pels diputats de Cooperació amb els Ajuntaments i Desenvolupament Rural, Ximo Huguet i Santi Pérez, ha completat hui una intensa jornada de treball a la comarca de l'Alt Palància i l'Alt Millars, on ha visitat diverses obres del Pla 135 en les localitats de Viver, Fuente la Reina i Pina de Montalgrao. En aquests municipis ha sigut informat pels seus responsables municipals sobre la necessitat de regular el teletreball i de millorar les connexions a internet.\nJosé Martí ha assenyalat que «de nou és una satisfacció visitar l'interior de Castelló», ja que, segons ha dit, «seran pobles amb pocs habitants però no pobles xicotets, són pobles grans perquè tenen moltíssimes il·lusions, ganes, projectes i encant». Són municipis que, «amb l'ajuda de les administracions ofereixen i han d'oferir cada vegada més serveis, a la gent gran que és un sector de població essencial a l'interior, però també a la gent més jove, que cada vegada hi ha més i vol desenvolupar el seu projecte de vida a l'interior». Lògicament, «a l'hora d'abordar el repte demogràfic, la Diputació té i vol estar ací».\nA Viver, al costat de l'alcaldessa, Nieves Simón, el president i els diputats han visitat dues obres el pressupost conjunt de les quals ascendeix a 105.900 euros. La primera d'elles ha consistit en la renovació integral dels vestuaris del camp de futbol (60.000 euros), que es trobaven molt deteriorats. S'han substituït les dutxes i els sanitaris i s'ha optat per un nou i eficient sistema de calfament d'aigua. La segona obra supervisada ha sigut la realitzada en el Pabellón de Verbenas (45.900 euros), on s'ha procedit a l'adequació acústica del recinte que, anteriorment, era molt deficient. Es tracta d'un edifici polifuncional que acull diferents tipus d'activitats i celebracions.\nA Pina de Montalgrao s'ha visitat al costat de l'alcaldessa Angelita Murria l'obra escomesa al carrer Vallada de la Urbanització La Martina, el pressupost de la qual ascendeix a 33.653 euros. S'ha actuat sobre l'asfalt i les voreres i s'ha construït una xicoteta plaça. En tot el perímetre s'han col·locat fanals i s'han plantat arbres.\nA Fuente la Reina, el president i els diputats han comprovat al costat de l'alcalde, Francisco García, la bona marxa de les obres que s'estan escometent en la planta baixa del nou edifici sociocultural en el qual se situarà el bar del municipi, el pressupost del qual és de 49.000 euros.\nEs tracta d'un poble de 43 habitants que dedica per tercer any consecutiu el Pla 135 a projectes d'utilitat social dins de l'edifici sociocultural. Anteriorment es va invertir en l'habilitació d'un saló en la primera planta i d'habitatges per a turisme rural en la segona.


Com es rehabilita l'arquitectura vernacular? | LaBoqueria.net\nRehabilitació d’arquitectura vernàcula\nL’arquitectura vernacular es refereix a tots aquells mètodes arquitectònics caracteritzats per l’ús de materials i coneixements locals, generalment sense la supervisió d’arquitectes professionals. L’arquitectura vernacular representa la majoria dels edificis i assentaments humans creats en les societats preindustrials, i inclou una gamma molt àmplia d’edificis, tradicions de construcció i mètodes de construcció. Les construccions vernaculars solen ser senzilles i pràctiques, independentment de si es tracta d’edificis residencials o construïts amb altres fins.\nRecuperar l’arquitectura vernacular\nEncara que en la dècada dels 70 l’arquitectura vernacular abastava el 95% de l’entorn construït a tot el món, aquest tipus d’arquitectura ha tingut tendència a ser passada per alt en els llibres d’història de disseny i arquitectura. La problemàtica és que l’arquitectura vernacular varia segons el territori i per tant no es tracta d’un estil específic que es pugui agrupar-se juntament amb altres de similars, de manera que no pot destil·lar-se o separar-se en una sèrie de patrons, materials o elements constructius fàcils de distingir.\nA causa de l’ús de mètodes de construcció tradicionals i de constructors locals, les construccions vernaculars es consideren part d’una cultura regional concreta de la zona on es troben.\nRecuperar les construccions vernaculars és part d’una correcta estratègia de lluita contra l’èxode rural.\nEls trulli, típics del sud d’Itàlia, són un exemple de construcció vernacular. Foto: Wikipedia\nL’arquitectura vernacla pot contrastar-se amb l’arquitectura de disseny, en què aquesta última es caracteritza per elements estilístics de disseny incorporats intencionadament amb fins estètics que van més enllà dels requisits funcionals de l’edifici.\nQuan es considera una construcció vernacular?\nL’entorn local i els materials de construcció que aquest pot proporcionar regeixen molts aspectes de l’arquitectura vernacular. Les àrees riques en arbres desenvoluparan una vernacular de fusta, mentre que les àrees sense gaire fusta solen usar fang o pedra. Per exemple en àrees d’alta muntanya s’utilitza pedra, i en l’Extrem Orient és comú utilitzar el bambú, ja que és abundant i versàtil.\nTot allò vernacular per definició és sostenible i no esgotarà els recursos locals. Si no és sostenible, no és adequat per al seu context local, i no pot ser vernacular.\nExemple d’arquitectura vernacular\nA La Boqueria estudi d’arquitectura apostem per la conservació i restauració de patrimoni arquitectònic regional, el que significa que treballem tots els nostres projectes de recuperació d’arquitectura vernacular utilitzant com a base els mètodes de construcció tradicionals amb els que es va aixecar l’edifici en primer lloc.\nRehabilitació de casa prop de Tàrrega\nEn aquest projecte hem realitzat la rehabilitació d’una estructura vernacla a Sant Gil d’Albió, a la comarca tarragonina de la Conca de Barberà. La construcció està realitzada en pedra tallada, tipus de material de construcció emprat a la zona, i s’han recuperat un arc, un mur de façana i un petit accés interior.\nPer a la rehabilitació s’han utilitzat els mateixos materials i tècniques de construcció que històricament s’han utilitzat en aquesta comarca.\nAccés interior amb esgraons tallats en pedra\nArc en pedra\nEl projecte de Son Ferriol, accèssit als premis AJAC\nBarcelona construirà 1.000 habitatges protegits


novembre | 2010 | ALBERT CORTES MONSERRAT\nLES PERSPECTIVES DELS TRES PARTITS NACIONALS\n30 de novembre de 2010 GeneralALBERT1969\nDesprès de les eleccions catalanes, els tres partits nacionalment catalans que conviuran al Parlament tenen grans reptes, i incògnites a resoldre, Convergència saber administrar aquesta gran majoria atorgada, i portar aquest dret a decidir sense límits que pregonen a un punt de no retorn, encara que les primeres reaccions ja no son bones, Esquerra amb la seva davallada, i el mirar cap un altre costat dels seus líders,que pretenen reformular un projecte amb les mateixes cares al capdavant, cosa que mai ha sortit be, encara que nomes sigui per higiene democràtica, i Solidaritat amb la tasca de presentar un projecte e màxim de seriós possible, i aprofitar els mitjans per fer-lo créixer.\nSegons les paraules del cap de campanya convergent David Madi, Espanya ha de saber que CIU posa el dret a decidir sobre la taula, refusa un pacte estable amb els populars per el seu anticatalanisme, i critica la campanya PSOE que han fet els socialistes catalans. De totes maneres en Felip Puig ja ha refredat les expectatives, assumint que el concert a la basca es inviable per Catalunya, donant validesa al seu frau amb els electors, ja que fa tres escassos mesos pregonava que era possible, així confirma les tesis de Madrid, i de fer un pacte fiscal que nomes inclogui els impostos des de Catalunya, i una solidaritat pactada assumible. Esquerra per la seva banda, busca en la dolenta gestió del seu últim congres l’origen dels seus mals, Puigcercos lluny de dimitir, pensa obrir la direcció a persones noves i un nou full de ruta, tenint en compte que els caps de les 4 candidatures al Congres esmentat, dos ja no hi son, i en Carod es manté allunyat. Pel que fa al nouvingut Solidaritat, ja ha dit que no vol cessió de cap tipus per formar grup propi, votar no a la investidura de Mas sinó es compromet a la declaració unilateral d’independència, volen via esmenes de lleis presentar les seves propostes, i agrupar tots els partits de la coalició en un de sol.\nPoc a poc veurem com Convergència que no voldrà arribar a un carreró sense sortida al 2012 amb el Concert, anirà canviant la seva proposta, i utilitzant tots els mitjans al seu abast per donar-li forma, ja que no els veig organitzant consultes mal vistes per l’estat, en Puig sense cap rubor ja ho ha insinuat, i aquest peix al cove modernitzat es posarà en marxa per evitar els màxims riscs de desgast, de totes maneres l’ofec econòmic, la crisi, i la falta de poder real, i que seguirà en retallada, com ja hem vist avui mateix amb l’admissió per part del TC de la prohibició taurina, i que en els propers mesos aniran caient una rere l’altre moltes lleis del Parlament, nomes en aquest escenari caldrà veure si la dignitat nacional de CIU esta en forma, o simplement disfressaran la humiliació constant al Parlament en benefici del partit. La dimensió d’Artur Mas s’enfrontarà a aquest repte, i veurem la capacitat i l’alçada de mires de la que es capaç. Per part d’Esquerra, es força inèdit que un partit amb una davallada i un càstig tant contundent per les seves apostes els últims 7 anys, no faci posar els càrrecs de la direcció a mans de la militància, i deixar pas a un projecte nou amb idees i cares noves per fer-lo atractiu, i sobretot guanyi credibilitat, una cosa que l’actual direcció ha perdut, i evidentment per moltes falses proclames que faci no recuperarà. Aquest partit te una cruïlla al capdavant, seguir amb els actuals dirigents, ara ja a l’oposició, seguir perdent bous i esquelles, i passar a ser un record del passat en benefici d’altres opcions, o fer un exercici d’humilitat, fer un canvi generacional, i optar per un full de ruta de consens que torni a impulsar aquesta formació al lloc que s’ha deixat prendre, per haver caigut a la temptació de les cadires a canvi de res, desvirtuant els objectius que mai tenia que haver abandonat. Per últim caldrà veure la irrupció de Solidaritat, com es gestionada, tenen la responsabilitat de portar aquesta nova via de l’independentisme endavant, i crec que unes quantes idees de Reagrupament no els vindrien malament, i ja tampoc vindria d’aquí, desprès d’anar copiant el programa poc a poc, però amb una versió molt més directe i reduïda, que junt amb el carisma del candidat ha fet la resta. Fugir del personalisme, i mostrar un projecte integrador i generós, pot multiplicar els suports a mesura la crisi vagi ofegant cada cop mes el país.\nDe totes aquestes decisions, i d’altres s’esdevindrà el futur del projecte de l’estat propi per Catalunya els propers anys, i esperem siguin les millors pel país.\nCATALUNYA HA EXERCIT EL SEU DRET A DECIDIR\n29 de novembre de 2010 GeneralALBERT1969\nCom ens recordava el President Montilla, no hem de reclamar més poder de decisió, ja que cada 4 anys la població catalana te el dret a decidir en forma d’Eleccions al Parlament regional, i ahir ho varem fer amb el resultat que hem validat l’autonomia espanyola com el millor sistema per Catalunya, i no hem donat fe d’aquest augment de l’independentisme que ens donen les enquestes d’opinió, o clars exemples com la passada manifestació del 10 de juliol, tot s’ha demostrat una cortina de fum, que alhora de la veritat no s’ha fet visible, i s’ha optat majoritàriament per seguir insistint amb el nostre certificat de defunció com identitat pròpia, com deia aquell, descansi en pau.\nCom a part implicada i il·lusionada per una opció, concretament Reagrupament que no ha obtingut representació, tot hi l’esforç, el treball seriós i l’argumentació rigorosa de tots els que hem defensat aquest projecte, hem vist com un cop més el tarannà del catalanet que es fa perdonar per la seva condició, que no vol cap canvi de rumb, no vol responsabilitats, i simplement vol la comoditat de mantenir-se en aquesta ratera com molt be la va definir en Salvador Cardús, tot hi ser l’últim de la filera, i a costa del seu benestar malmès, i com deia aquell, qui dia passa any empeny.\nAra veurem com l’excusa de la unió del projecte independentista, que d’altra banda hagués generat una trempera que ara no ho ha fet, i amb millors resultats, però un cop vist que això no era així, aquest gran augment de partidaris de l’estat propi ha passat de 21 diputats d’Esquerra a 14 entre Esquerra i Solidaritat, una xifra pràcticament testimonial, i que demostra excuses de mal pagador a banda, o bé que les enquestes son manipulades i la gent va confosa a les manifestacions, o que patim d’una esquizofrènia col·lectiva que ens portarà a la misèria com a poble.\nEl desgavell del tripartit era previsible, com a dada positiva la baixada conjunta del sector nacionalista espanyol format per PP, PSOE-C i Ciudadanos, que amb les sumes i restes acaben perdent escons, i configuren un grup ben definit, on el poc respecte a la llengua pròpia, i les retallades a l’autogovern son el seu cavall de batalla, per altra banda CIU frega la majoria absoluta, i amb el seu principal rival, que quan s’ha vist acorralat a triat clarament PSOE, l’independentisme de rebaixes d’Esquerra, i la nova formació extraparlamentària neutralitzada per un altre molt més recent, ha estat un passeig, i on ara de ben segur millorarà la imatge, tampoc costarà gaire, però es trobarà amb una caixa buida, un deute galopant, i una proposta econòmica ja rebutjada per tothom des de l’estat espanyol, i que segons com vagin les coses pot posar en un altra cruïlla a la federació convergent, en forma d’aplicar aquest dret a decidir sense límits, o en forma de pagar els plats trencats en un país sense recursos, i sense eines per fer front als problemes.\nEl primer a abandonar pel seu fracàs ha estat Montilla, i la seva tornada a Madrid sembla difícil, ja que els Populars tenen tots els números per ocupar la Moncloa a partir del 2012, per cert no veig que hagi menyspreat els seus 570 mil votants, cosa que si ha fet repetidament amb una xifra molt similar que ha votat en les consultes per la independència, i amb la meitat de la població per contestar, deu ser que els números no son el seu fort. A aquesta retirada per lògica hauria de seguir la d’en Joan Puigcercos ,que sorprenentment manifesta que vol seguir al front de la nau, i aquí els seus militants tenen la paraula per passar l’escombra dels seus dirigents i el seu projecte, o corren risc de convertir-se en una anècdota folklòrica, depenent de com Laporta gestioni la seva presencia al Parlament.\nPotser aniria sent hora, si de veritat es creu en la independència, cosa que dubto, en aprofitar aquest altaveu als mitjans oficials, amb una gran coalició dels dos partits i Reagrupament, i amb 4 anys per davant per fer pedagogia amb molts més mitjans, i molta més pressió a l’aparell convergent, que en definitiva es la clau per donar l’empenta definitiva.\nMalauradament, crec que el nul sentit d’estat català tornarà a passar per davant de qualsevol oportunitat seriosa, i els personalismes de poc recorregut tornaran a ser els motors principals d’un full de ruta, que depenen dels esdeveniments i la gestió que se’n faci, pot quedar definitivament mort i enterrat.\nLA JORNADA DE REFLEXIÓ\n27 de novembre de 2010 GeneralALBERT1969\nS’ha acabat el xou de les eleccions, els vídeos de caràcter sexual, les crides al vot útil, allò que va contra qualsevol norma democràtica i falta al respecte a la ciutadania, les promeses impossibles que es segueixen repetint, i la trama antidemocràtica dels blocs electorals televisius per protegir els partits existents al Parlament davant noves opcions. Avui toca reflexionar, bé, alguns com l’expresident del Barça sembla que no s’ha assabentat del que es pot fer, i el que no, però toca reciclar tota la informació, treure el gra de la palla, i pensar amb el cap i amb el cor, que volem per Catalunya.\nLes ultimes misèries han estat per veure qui ha omplert més el Sant Jordi en els mítings finals, si CIU o PSOE-C, i fins hi tos s’afirma haver trobat lones amb figura de persones amb banderes socialistes, sigui cert o no, tampoc seria d’estranyar una indecència més de les comeses per tots aquests dies i manipular la realitat. Son 5363356 catalans cridats a les urnes per escollir els 135 diputats, caldria dir que aquestes no son unes eleccions qualsevol, ja que el context de crisi mundial que afecta especialment Catalunya per la seva doble crisi, i per altra banda l’oferta per primer cop del món independentista amb la formula validada a nivell de la Unió Europea, i que directament faculta dins el Parlament a fer aquesta declaració, cosa que nomes depèn de nosaltres, i per tant deixa l’estat espanyol al marge.\nEl cert es que més que propostes de dreta i esquerra, que en un territori sense competències per exercir-les son pura fantasia, i que en els estats normals ja estan en decadència, ja que el centre es el punt buscat per totes les formacions, i arribar així al major nombre de persones. Ja un eix que ha tingut molt de ressò a la campanya, que es seguir amb l’autonomisme com fins ara o l’estat propi, de fet el mateix President Montilla va declarar fa poc temps que els catalans teníem dret a decidir cada quatre anys, per tant cal fer-li cas, i exercir aquest dret que ningú ens pot privar. Triar qualsevol de les formules dels sis partits existents al Parlament es girar sobre el joc de l’autonomisme espanyol, i que comporta seguir indefens per les decisions que pren el govern espanyol de torn, amb un espoli fiscal de 22 mil milions d’euros, un 10% del PIB, totalment fora de lloc, i que ha endeutat la Generalitat fins a límits molt perillosos, i afecta l’estat del benestar en tots els serveis pels ciutadans, que altres territoris gracies a aquest espoli poden gaudir, cap control sobre Aeroport internacional amb el perjudici econòmic que això comporta, cap política sobre immigració, inversions per sota del que ens correspon any rere any, i un llarg etcètera de greuges, que complementaríem amb la persecució de la nostra llengua, que pot passar per un greu perill sense cap protecció oficial. Per l’altre costat tenim un estat propi que ens permetrà gaudir dels nostres recursos, i fer les polítiques en el nostre benefici, i alhora crear un sistema democràtic de qualitat que no ens porti als nombrosos casos de corrupció, defensar els nostres interessos en el concert mundial, i passar a ser una mena d’Holanda en el context europeu,cosa que evidentment significaria una millora molt significativa del nostre estat del benestar, i una sortida del pou en que ens veiem empesos per la mala situació de l’estat on ens trobem, nomes com a dada orientativa s’estudia un fons de rescat a Irlanda per valor de 15 mil milions, i nosaltres cada any en donem 22 mil a fons perdut, serveix per veure la magnitud de la tragèdia.\nEn definitiva, crec que pensant amb nosaltres i amb els nostres fills, decidir quin país volem, amb un atur galopant, sense oportunitats, males comunicacions i empobrit, o un país pròsper ni millor ni pitjor que cap altre, però amb un estat del benestar d’acord al que nosaltres produïm, demà podem donar el primer pas cap a una direcció o cap un altre, ningú podrà dir que no hem tingut la oportunitat de decidir-ho.\nLES RECEPTES DE LA DEPENDÈNCIA\n26 de novembre de 2010 GeneralALBERT1969\nEls últims mítings de campanya han dictat sentència, el partit socialista amb tots els seus caps espanyols al capdavant, una clara mostra del seu projecte de Catalunya, ara es d’agrair les paraules de Zapatero dient que no hi haurà concert econòmic, i no tornarà a negociar mai més el finançament català, una bona forma de desacreditar la proposta estrella convergent, que consisteix en fer gran aquesta mentida sense escrúpols. Per la seva banda Esquerra atia la por als Populars, recordant aquella vella campanya socialista, i deixa de banda el discurs de la normalitat de varies candidatures independentistes, que s’ha demostrat una autèntica hipocresia.\nEls socialistes, per si algú en tenia algun dubte han deixat les seves posicions ben clares iguals a les dels Populars, amb les declaracions de Montilla de comprometre’s a reconsiderar les multes lingüístiques per no retolar en català si governen, i alhora aconseguir el seu reconeixement a Espanya i a Europa. Ha qualificat d’actius els seus caps a Madrid, on Zapatero ha tret la tàctica de la por a frenar la dreta catalana, ha deixat clar que el finançament ja es intocable, i ha demanat suport per un govern compromès amb l’Estatut, i presentant-se com a defensor del català, i contradient el no compliment dels convenis de traducció per part espanyola. Per la seva part la Camacho pel PP, ha equiparat nacionalisme amb deute i independentisme amb inseguretat. Mas per el seu costat, vol defensar la dignitat nacional de Catalunya, i no posa límits al dret a decidir, on en Puig en avisa que si CIU no aconsegueix majoria absoluta, el país tindrà un problema. Els republicans utilitzen la tàctica de la por amb el PP per demanar ser la tercera força, i no dividir el vot.\nAquestes son les posicions de la tropa autonomista, uns socialistes que s’apunten a la cursa dels populars contra les multes per no retolar en català, lògicament res diuen de les moltes normes que imposen el castellà amb sanció inclosa, i per acabar-ho d’adobar ens porten al rei del cinisme, el president Zapatero, que segueix jugant al joc dreta i esquerra que amb estats normals pot tenir la seva importància, però amb regions de tercera com Catalunya,es pura anècdota, ens parla del seu compromís estatutari, quan a les 24 hores ja posaven recursos per treure’n una part, van desaparèixer de la negociació, els seus membres al TC, molts estan a favor de les noves retallades, o el recurs del Defensor del pueblo socialista encara per resoldre, i ara ens diuen que creuen en aquesta llei totalment morta i enterrada, segueixen amb la demagògia amb el català, quan el consideren una llengua de segona, ni oficial a Espanya, ni molt menys a Europa, on sistemàticament incompleixen la seva part de traducció, i que es denunciat des de la Unió fent oïdes sordes, i per sobre de tot ens parla de la major etapa d’autogovern, competències i finançament de la historia, quan justament es al contrari, si això es el màxim ja se’l poden confitar, a més ens diu que el finançament miserable i que valida l’espoli financer crònic català ja es inamovible i no es tornarà a negociar, cosa que per altra banda deixa ben clar per si algú no ho tenia clar que el candidat convergent, ens enganya reiteradament amb la seva proposta estrella del concert, i no representa cap canvi, ni cap Catalunya millor, si de cas la Catalunya del partit prepotent, ja que segons Puig si no tenen majoria absoluta el país tindrà un problema, jo crec que el problema el tindrem precisament si la tenen. El PP equipara independentisme amb inseguretat, del qual dedueixo que Espanya deu ser molt insegura ja que es independent, o es que això nomes afecta a Catalunya, ja m’estranyava a mi. Els republicans ara han trobat el seu filó en la seva cursa per ser els tercers en discòrdia davant el PP, i aprofiten per demanar el vot útil, jo els hi diria que els que votarem altres opcions extraparlamentàries, ens importa ben poc si queden davant o darrere el PP, ja que l’avenç nacional es si fa no fa el mateix, com han demostrat repetidament els 7 anys al govern, es una excusa que no cola, i no serveix per guanyar credibilitat.\nAquestes son les ultimes tàctiques dels partits autonomistes que habiten en el Parlament, a les nostres mans esta trencar tanta mediocritat, i crec que Reagrupament te les dues receptes que millor li poden anar contra tanta misèria, com son la independència i la regeneració democràtica, el demes es seguir la dita qui dia passa any empeny, amb la diferència que potser ja no serem a temps de tornar enrere.\n25 de novembre de 2010 GeneralALBERT1969\nPROPERA ESTACIÓ: LLENGUA DE SEGONA I SENSE AUTONOMIA\n24 de novembre de 2010 GeneralALBERT1969\nAmb la crisi mundial, i l’endeutament brutal de la Generalitat, amb un dèficit crònic,degut en gran part a l’espoli fiscal validat pels partits catalans, son moltes les veus que comencen a fer camí per la retallada de poder de les autonomies, i fins hi tot la seva supressió, per altra banda la Defensora del pueblo ha donat total validesa a la imposició legal de la llengua castellana, cosa que condemna a la llengua catalana a la segona divisió sense cap protecció. La dependència te aquestes coses, i nosaltres en som un gran exemple.\nEl governador del Banc d’Espanya, Miguel Ángel Fernández Ordoñez, ha demanat el compromís a les administracions per corregir el dèficit públic, i proposa a les autonomies que fixin un límit de despesa anual, amb un seguiment estricte pel seu compliment, i poder complir amb les exigències europees. Ell mateix ja va culpar el sistema autonòmic de fastiguejar-nos a tots, i suposar un gran risc per Espanya, ja que son els culpables de l’augment del deute, mostrant-se partidari de retallar la sobirania econòmica dels parlaments autonòmics com el català. Per altra banda la Defensora del Pueblo, Maria Luisa Cava de Llano, considera que les sancions per no retolar en castellà son correctes ja que la Constitució imposa l’obligació d’usar el castellà a Espanya, es la de tots amb el dret i el deure incorporats, per això demana correcció els que les critiquen, i no passi el mateix que amb les aplicades per no fer-ho en català. Es partidària de les mínimes sancions, i aquest mínim imposa una llengua comuna a tots. En canvi en l’àmbit privat parla de la llibertat d’us de la llengua sense coartar al ciutadà, una clara contradicció que en el fons dona legalitat la imposició del castellà, i retallada de llibertats la del català.\nL’endeutament de la Generalitat que es calcula a final d’any d’uns 40 mil milions, i un espoli fiscal del 10% del PIB, cosa inaguantable per qualsevol economia mundial, ha portat a un ofegament econòmic, on s’ha volgut sortir del pas amb els famosos bons, ja que no hi ha creditors que es refiïn de l’administració catalana, i que el proper any hauran de ser retornats amb un 8% suplementàri, que encara ningú explica com es tornaran, i més en un horitzó no gaire llunyà de la fi de les subvencions europees a l’estat espanyol, que comportaran un augment del nostre escanyament econòmic. La crisi mundial ja ha portat la Unió Europea ha rescatar Irlanda, es parla de Portugal, i l’estat espanyol no esta molt lluny, per tant les mesures que demana la Unió ja han portat moltes veus espanyoles com el governador del Banc d’Espanya, ha demanar retallades en el poder autonòmic, i fins hi tot algunes veus i amb aquesta excusa, la seva supressió pel be de tot l’estat naturalment, i eliminant l’opció que ells saben validada per la Unió Europea, encara que no la reconeguin, de la declaració unilateral d’independència en el nostra Parlament, que es veuen cada cop més a prop, i que sense Parlament quedarà avortada. Es una corrent de fons que s’ha de tenir en compte, i de la qual seran responsables directes els partits catalans del Parlament, per voler seguir jugant a aquest joc macabre, anomenat autonomia catalana.\nPel que fa a la llengua, la Defensora del Pueblo per si algú no ho tenia clar deixa la nostra llengua, de segona categoria per imposició legal, es el concepte que te i tindrà l’estat espanyol del tema de la llengua, prou de fer el préssec, i demanar oficialitats a Europa, o més reconeixement, pràcticament som una llengua no oficial en el nostre territori, i on qualsevol normalització es interpretada com una imposició i retallada de llibertats a la ciutadania, mentrestant la llengua castellana es la comuna, de primera divisió, i on qualsevol sanció es perfectament legitima. Per si algú no ho tenia clar, això es el que ens ofereix l’estat de les autonomies.\nEn definitiva, aquest es el present i futur que ens marquen les eleccions del 28, donar validesa amb això, i endinsar-nos en un pou sense sortida com a poble, pel qual tenim qualsevol de les sis opcions autonomistes que habiten en el Parlament, o fer el vot de la dignitat per anar d’una vegada per totes a favor nostre amb un estat propi, i a més de qualitat, com ens ofereix Reagrupament, nosaltres tenim la paraula, i desprès no s’hi valdran queixes estèrils.\nEL CARA A CARA DE L?AUTONOMISME\n23 de novembre de 2010 GeneralALBERT1969\nAquest debat cara a cara entre Artur Mas i José Montilla, de moment negat per la Junta electoral i pendent dels recursos, ha rebut les critiques i recursos de la resta de formacions, bàsicament com diuen per deixar fora més del 40% de votants catalans, i per donar una clara preferència i avantatge em aquests dos partits, que ja demanen compensacions horàries pel que queda de campanya, acostumats tots ells a aquests blocs electorals amb un temps pactat, i que per cert exclou qualsevol possibilitat a noves formacions, i deixa sense efecte qualsevol ètica periodística, en una situació que es paradigma de la democràcia de fireta que tenim.\nEls populars i Esquerra, han presentat recursos contra el cara a cara, els primers diuen que no es pot permetre, i que es una trampa per ajudar aquests dos partits, i que no te sentit sense el que pot ser l’àrbitre de la partida, demana la Catalunya plural i la no exclusió de més d’1 milió de catalans, i denuncia el pacte amb els republicans pel referèndum d’autodeterminació, els republicans diu que s’ha de pactar amb 5 dies d’antelació, i que perjudica la resta de formacions, i discrepa de la situació espanyola amb dos partits que aquí no es així. Per Iniciativa, Joan Herrera demana no polaritzar la campanya, i respectar la pluralitat. Es recorda que el 41% dels votants quedaran en fora de joc, i es presentarà un cara a cara com els dos únics partits que es presenten a les eleccions. Cal recordar que el sistema de blocs electorals es una excepció dins la Europa democràtica, que respecta el pluralisme polític en els mitjans públics, i no s’imposa ordre en les noticies, minuts, i s’opta per la igualtat i proporcionalitat amb matisos, donant lloc a totes les formacions amb representació i extraparlamentàries per criteris bàsicament periodístics.\nFa gracia sentir els escarafalls d’aquests partits amb un sistema que ara diuen els perjudica, quan son ells que han marcat aquest cercle tancat, i de democràcia de baixa qualitat, per beneficiar precisament els seus interessos, i mantenir aquest bunker en que han convertit el Parlament, i on no volen cap nova formació que pugui denunciar la corrupció, els mals hàbits dels partits, i el sistema esgotat de l’autonomisme, que tots ells defensen amb mil arguments, que sense la negació dels grans mitjans que ara els mostren invisibles, el missatge es multiplicarà en poc temps, i quedaran constantment en evidència. Es un sistema que demostra la democràcia de fireta que tenim, on la societat ha passat a ser un espectador més, i els partits han confós democràcia amb partitocràcia, molt còmode per ells, però en contra de qualsevol ètica periodística, i informació imparcial per la gent. No es pot entendre aquests minuts obligats amb notícia o sense, i on es més important el temps en pantalla que el contingut de l’espai, per altra banda aquesta tàctica miserable arriba al seu límit, quan les formacions extraparlamentàries son ignorades per sistema siguin noticia o no, privant a la gent de tots els elements per exercir el seu vot amb conseqüència.\nAra, aquests partits que recentment van ignorar la queixa de Reagrupament per aquest sistema imposat, ara pot ser que tastin una mica de la seva medicina en forma de quedar en un segon pla, i sentin el que hem de suportar la marginalitat imposada, simplement per satisfer els seus interessos particulars, i la seva ratera, com molt be la va definir en un genial article en Salvador Cardús.\nEL DEBAT DE LA VERGONYA\n22 de novembre de 2010 GeneralALBERT1969\nAhir a la nit TV3 va oferir el debat dels 6 candidats a la presidència de la Generalitat com anunciava, que en Josep Cuní, va modificar explicant que eren els 6 candidats dels partits amb representació parlamentaria, cal agrair la rectificació, ja que aquesta mesura antidemocràtica de silenciar qualsevol partit que ara no estigui representat a la cambra, un fet bastant insòlit a Europa, sobretot amb democràcies normals i no de fireta com la nostra. El resultat va ser l’explicació clara del perquè de la desafecció ciutadana per la política, amb un nivell molt baix, i carregat de propostes sense sentit.\nEl debat ens va portar el que més o menys esperàvem, Artur Mas vol administrar la majoria que li atorga totes les enquestes, i per tant no vol soroll i sobretot cap risc, per tant es va limitar a caminar sobre segur, i contestar amb rapidesa totes les situacions compromeses que se li van plantejar, hàbil per esquivar la proposta de Puigcercos d’anar junts amb el concert econòmic a Madrid, deixant clar que un referèndum per la independència el perdríem, i per tant no el vol assumir, posant la falsa coincidència amb el Quebec, i alhora defensant la proposta impossible que l’estat espanyol ja ha dit per activa i per passiva que no donarà a Catalunya, es una mena de peix al cove, però sense peix per entendre’ns, a la insistència sobre la imposició del català de Rivera, el va descol·locar amb les 500 normes de l’estat que imposen el castellà, i fins hi tot al President Montilla li va demanar suport per la seva investidura per evitar el pacte que li donaven amb el PP, va deixar clar que te ofici, però que sustenta la seva Catalunya millor des de l’immobilisme, i proposta falsa, junt amb l’ambigüitat que tracta el tema de l’estat propi fent vertaders equilibris per intentar quedar be amb tothom, com sempre han fet. A l’altra banda el President Montilla, va fer el seu paper gris i decebedor, es va entestar amb la seva defensa de l’estatut, sembla ser que encara no s’ha assabentat que el TC l’ha deixat en res, i això ja no ho toca ningú més, amb la part positiva va defensar el català davant els atacs del PP, que menys, i es va posar amb un jardí al final reptant al debat cara a cara amb un contrincant mol millor que ell, i on diverses vegades el va instar a no mirar les dades de fa 20 anys per justificar les actuals. En Joan Puigcercos va denunciar l’espoli, un tema que en qualsevol lloc normal, seria el tema principal, i que tothom accepta amb normalitat, i va canviar la seva condició de pacte de referèndum, per la de concert econòmic, que no li va acabar de resultar, va ser enèrgic, però el minut per demanar el vot el va trair la falta de credibilitat que arrossega el seu partit, amb les seves actuacions al govern els últims 7 anys, i la seva proposta de referèndum que sap impossible, jo francament no veig a Zapatero o a Rajoy signant l’autorització per fer-lo, es pura demagògia, i sap perfectament que la davallada pot ser important. L’Alicia Sanchez pel PP, va seguir el seu discurs populista, i nacionalment ultra espanyol, deixant ben clar que no pensa respectar res de la identitat catalana, insistint amb el tema de la llengua, sorprenentment amb castellà, un frikisme digne d’estudi, i atacant els números de la Generalitat, sense mencionar les comunitats on ells governen, i les seves dificultats, sembla han encetat una competició per esborrar la nostra identitat per tots els mitjans possibles. En Joan Herrera per Iniciativa, va abusar com sempre del terme de politiques d’Esquerra contra la dreta, quan sap que aquest no es el tema, quan no hi ha poder polític, no es poden fer ni unes politiques ni unes altres, i es va mostrar disposat a un nou tripartit com a bona crossa socialista que son. Per últim en Rivera i els seus Ciudadanos, va mostrar la seva cara més xenòfoba contra la nostra cultura i economia, curiosament en el tema de la llengua, el va fer en castellà, clara mostra de quina igualtat ens vol vendre, i sobretot es va guanyar a pols el terme de mal educat per la seva interrupció constant a altres candidats, per la seva falta d’arguments seriosos, i la seva fixació contra la llengua i les sancions.\nAquesta es la classe política que tenim, tàctica de baixa volada, mentides, i sobretot retrets mutus, ja que les giragonses que han de fer tots per justificar aquest model autonomista esgotat, comporta moltes contradiccions, malauradament l’independentisme extraparlamentari no hi estava representat, ja que hagués desemmascarat constantment moltes de les falsedats que ens volien vendre els 6 candidats.\nENQUESTES HABITUALS I LA IL?LUSIÓ RENOVADA\n21 de novembre de 2010 GeneralALBERT1969\nAvui la Vanguardia publica una nova enquesta on dona gairebé la majoria absoluta a CIU, una davallada significativa als socialistes, i una gran davallada a Esquerra, com es normal i habitual alguna possibilitat remota per Solidaritat, i no se’n sap res de Reagrupament, aquesta formació ha fet a Barcelona l’acte central amb un ple a l’auditori amb més de 2000 persones, i on s’ha incidit amb aquest aire fresc que pot entrar al Parlament per fugir de l’autonomisme dòcil de les altres formacions, i portar una autentica regeneració democràtica al Parlament que cap grup en vol sentir parlar.\nAquesta enquesta atorga uns 65 diputats a CIU, fregant la majoria absoluta, una pèrdua de 5 diputats socialistes quedant en 32, i la meitat dels republicans que passarien entre 10 i 12, superats pel PP amb 14, i una pèrdua d’1 o 2 per Iniciativa que es quedaria en 10, i Ciudadanos amb 4. Solidaritat amb una baixa participació estaria entre 0 i 1, i cap altre formació apareix com a novetat. Segons això el tripartit no sumaria, els convergents tindrien la majoria absoluta a tocar, i el bunker del parlament estaria tancat per qualsevol nova formació. Pel que fa a l’acte central de Reagrupament, formació ignorada pels grans mitjans, i que ha finançat la campanya sense recorre als crèdits bancaris, i amb originalitat amb la venda de productes com la Carreterina, que ja han receptat al mateix president Montilla, Herrera o Ridao per posar uns exemples, i servei bàsicament per estimular la dignitat, i el projecte de l’estat propi. Com deia ple a vessar a l’Auditori i un líder com Joan Carretero ironitzant amb les enquestes negatives, i dient ben clar que el dia 29 no alliberarem el país, però es posarà la primera gran pedra per la propera legislatura donar el salt, instant a tots els associats i simpatitzants a portar el missatge de l’estat propi, i la regeneració democràtica fins a l’últim minut de campanya. Víctor Alexandre, Carles Mora o els quatre caps de llista han pres la paraula entre d’altres, amb critiques a la baixa democràcia amb els blocs electorals, o la pèrdua de valors d’Esquerra i la seva falsa valentia perdent una gran oportunitat, alhora que es feia referència a tots els casos de corrupció que s’han d’acabar.\nVeritablement aquesta nova enquesta segueix presentant els mateixos tics que les anteriors, amb una clara vocació de quasi majoria absoluta convergent, i la davallada del tripartit, especialment Esquerra, i sobretot encara que es reconegui l’augment independentista, curiosament cap nova formació amb aquest esperit entra al Parlament. Es la tàctica de tota la campanya d’amagar o marginar les noves formacions, i especialment Reagrupament, i evitar qualsevol missatge que surti del cercle autonomista o del cercle de 6 partits del Parlament, on com deia l’anunci del debat aquesta nit a TV3, debat dels 6 candidats a la Presidència, quan hauria de ser de 6 dels possibles candidats, ja que donen per fet que no existeix ningú més. Es d’una baixa qualitat democràtica que fa esfereir, i una vegada més una taca a la dignitat perduda del poble català, que veu com Catalunya es va ensorrant, i simplement se li ofereix el producte continuista amb diferents versions. Pel que fa concretament a la formació que m’ha fet tornar la il·lusió per la política, i concretament pel projecte de l’Estat propi, Reagrupament ha fet una demostració de força amb l’únic suport de la gent normal, i la dignitat per bandera. Una aposta sincera i coherent per l’estat propi amb la declaració unilateral al Parlament, única forma possible dins l’estat espanyol, i la recepta de la regeneració democràtica amb les llistes obertes, limitació de mandats, circumscripcions petites i moltes propostes per convertir aquest parlament de ni nis, ni estudien ni treballen, alguns no se’ls coneix cap aspecte laboral fora del Parlament, en un vertader parlament democràtic, i amb total respecte per la gestió del diner públic. Polítics no professionals que un cop assolit l’objectiu es dissoldran com associació, i deixaran pas als partits que hauran de gestionar l’estat català, que evidentment haurà de ser un estat de qualitat.\nDUES CARES DE LA MATEIXA MISÈRIA\n20 de novembre de 2010 GeneralALBERT1969\nA Catalunya, candidats com l’Albert Rivera de Ciudadanos, ha defensat la llengua valenciana diferent de la catalana, la Montserrat Caballé ens parla des de la seva mentalitat espanyola, de que no es pot obligar a ningú a parlar el català, i Maria Lapiedra fa un vídeo de suport a Solidaritat, posant un punt més de frikisme a la manera que te de defensar aquesta opció el partit de Laporta. A l’Estat espanyol, avui concretament el diari el Mundo es publica l’esquela, en homenatge a dos dictadors sanguinaris com son Franco, i el fundador de la falange Primo de Rivera, amb un acte que defineix molt be el tarannà d’aquesta publicació.\nEfectivament, en Rivera no es mulla per la unitat de la llengua catalana, i ha declarat que no vol obrir polèmiques però defensa que l’estatut valencià deixa ben clar que la seva llengua es diu valencià, i ha defensat la seva llibertat per fer-ho dels seus dirigents, i tractar com dues llengües diferents, vol cenyir-se a terme jurídics, i no vol obrir debats filològics, amb una mostra més de l’estima que te per la nostra llengua. Per la seva part Montserrat Caballé diu que veu tensió lingüística a Catalunya, i ha remarcat que estar orgullós de la teva llengua no es obligar a parlar-la, es una exageració, amb la seva estada a Suïssa va aprendre a ser trilingüe, i diu que ningú s’enfadava, era una riquesa. La actriu porno Maria Lapiedra, ha fet un videoclip de suport a Laporta i Solidaritat Catalana, on es veuen imatges en bikini amb estelada en mà pel centre de Madrid. Per últim el diari el Mundo publica una esquela especial del recordatori del 35 aniversari de la mort del dictador Franco, i també del fundador de la Falange Primo de Rivera, es refereix al primer com l’anterior cap d’estat, i insta a saber més l’homenatge en una web que fa publicitat en la mateixa esquela.\nEl líder de Ciudadanos fa un pas més en la seva croada particular contra la llengua catalana, i defensa una denominació inventada d’una llengua, pel fet que uns governants xenòfobs l’han feta oficial en un estatut d’autonomia, i deixa en segon pla la opinió dels experts en la matèria, i de les diverses sentencies judicials que demostren la unitat d’una sola llengua. M’agradaria veure si l’estatut andalús poses aquesta denominació, i no el castellà, quines serien les seves paraules. Si en un altre estatut ens diu que la terra es quadrada, suposo que en Rivera ho defensarà igualment, tant de racisme lingüístic es d’un baix nivell que no ens mereixem. La Caballé i la seva ment espanyola, s’oblida de mencionar que qualsevol estat te una llengua, i aquesta es vehicular per tota la població, no es qüestió d’obligar, es de normalitat, no conec cap francès a França que decideixi no parlar-lo, i fer la seva vida en un altra llengua, segurament pensaríem que s’ha tornat boig, en canvi la cantant creu que amb el català si que es pot fer, i en el nostre territori, es la nostra llengua pròpia, i per tant lluita per sobreviure amb una que la Caballé no menciona, i que per llei es preferent, i amb dret i deure, cosa que es veu que ja no li sembla malament, un altra que se li veu el llautó. Pel que fa a la actriu porno, no es pot desvirtuar un projecte tant seriós i transcendent, com es la creació d’un estat propi, amb coses com aquesta, l’independentisme pot perdre credibilitat per culpa de partits com aquest, que creuen que tot s’hi val per fer veure el projecte, i no es així, altrament estarem fent la feina bruta a l’autonomisme de la resta. El tema del Mundo, i el seu homenatge a aquests dos dictadors feixistes sanguinaris, senzillament nomes pot passar en un estat on la transició ha estat inexistent, i tot es permès per la part que va manar 40 anys, la falange segueix legal, els càrrecs de governs franquistes han seguit la seva carrera política, i la memòria històrica ha quedat a l’oblit, aquesta es la realitat que molts enyoren a l’estat espanyol.\nEn definitiva, varies versions sobre el mateix tema, disfressar la realitat per fer caure en un parany, a més d’un ciutadà innocent.


La Guàrdia Civil desmantella tres laboratoris de marihuana a la Marina Alta, un d’ells a Benissa « Infobenissa\nLa Guàrdia Civil desmantella tres laboratoris de marihuana a la Marina Alta, un d’ells a Benissa\nUna de les plantacions descobertes\nLa Guàrdia Civil d’Alacant, en el marc de l’Operació Plantaner ha desarticulat tres laboratoris de marihuana indoor a les localitats de Pedreguer, Dénia i Benissa. Als detinguts, dos homes de nacionalitat lituana i estoniana de 45 i 47 anys i una dona de nacionalitat lituana de 59 anys, se’ls imputen els delictes contra la salut pública per tràfic de drogues i defraudació de fluid elèctric després de confiscar-los més de 600 plantes de marihuana de gran grandària i 8,3 quilos de cogolls envasats al buit.\nEls agents de l’Àrea d’Investigació del Verger, al mes de novembre de 2021 van iniciar unes indagacions després de tindre coneixement de l’existència d’una possible organització dedicada al cultiu de marihuana a l’interior d’algunes cases de la Marina Alta, començant així l’Operació Plantaner.\nEl 14 de desembre de 2021 es va realitzar un primer registre en una casa de Pedreguer en la qual es va trobar un hivernacle de marihuana. En aquesta actuació es va detindre un home de nacionalitat estoniana de 47 anys i l’aprehensió de més de 300 plantes de marihuana i 2,3 quilos de cogolls perfectament envasats. A l’home detingut se li va atribuir la presumpta autoria d’un delicte contra la salut pública i defraudació de fluid elèctric.\nEls agents investigadors van saber més endavant que no era una plantació indoor aïllada, sinó que aquesta casa unifamiliar era part d’una xarxa dedicada al cultiu i posterior distribució de marihuana en la qual una persona llogava cases que utilitzaven com a laboratoris i que rebien un manteniment diari per part dels ja detinguts.\nUna vegada obtinguts tots els indicis necessaris, l’Àrea d’Investigació del Verger, juntament amb la Unitat de Seguretat Ciutadana (USECIC) d’Alacant i agents uniformats de la Guàrdia Civil de Moraira, van dur a terme dues entrades i registre l’11 de febrer en dues cases objecte de la citada investigació situades a Benissa i Dénia.\nAquesta intervenció es va saldar amb la detenció d’un home i una dona de nacionalitat lituana de 47 i 59 anys, als quals se’ls imputa un delicte contra la salut pública i defraudació de fluid elèctric, i l’aprehensió de més de 280 plantes de marihuana i 6 quilos de cogolls. Així mateix, s’han confiscat més de 2.000 euros en efectiu, un vehicle d’alta gamma i materials diversos emprats per al cultiu i manteniment de marihuana, com ara extractors de gran grandària, deshumidificadors, bàscules, transformadors i material per a envasament.\nMitjans avançats i seguretat constant\nLes cases unifamiliars, les quals estaven perfectament equipades per a albergar laboratoris clandestins de marihuana, eren llogats per una persona de la qual fins hui es desconeix la seua identitat. Aquesta persona llogava habitatges a fi d’instal·lar cultius clandestins d’aquesta substància que controlava de manera remota sense aparéixer per eixos habitatges.\nEl dispositiu d’investigació va comprovar que els hivernacles disposaven de mitjans tècnics molt avançats amb sistemes de domòtica, la qual cosa permetia una automatització dels cultius de marihuana i el control remot per part dels caps de la xarxa de narcotràfic.\nAmb l’ús de l’avançada tecnologia, es podia comprovar tot el relacionat amb el cultiu mitjançant circuits tancats de vigilància. Per tot això, es va saber que a l’interior dels habitatges es trobaven persones encarregades presumptament del cultiu i custòdia de les plantacions, que romanien constantment en el seu interior i que pràcticament la seua tasca era la de vigilància i seguretat del cultiu.\nAls tres detinguts se’ls imputen els delictes contra la salut pública per tràfic de drogues i defraudació de fluid elèctric. Els detinguts juntament amb les diligències objecte de la investigació, van ser posats a la disposició del Jutjat d’Instrucció núm. 2 de Dénia, el qual va decretar la llibertat amb mesures cautelars tant per a l’home de nacionalitat estoniana com per a la dona de nacionalitat lituana i presó provisional sense fiança per a l’home de nacionalitat lituana.\nLa Guàrdia Civil desmantella en menys de tres dies una plantació de marihuana instal·lada en dos cases (27/2/2021)\nDesarticulada una organització dedicada al conreu de marihuana amb plantacions a Benissa i altres poblacions (17/10/2018)


Entrevista a LACOL, cooperativa d'arquitectes - Caixa d'Enginyers\nPer a vosaltres, què considereu que aporten les cooperatives a la societat?\nUna de les principals aportacions de les cooperatives a la societat és que són una via alternativa a l’economia capitalista.\nLa forma jurídica de la cooperativa treballa amb lògiques oposades al capitalisme; des del model organitzatiu -estructura horitzontal-, passant per la repartició de béns, els fons de promoció, recerca i formació, entre d’altres.\nEl principal capital d’una cooperativa són les persones i no els diners.\nLes cooperatives s’inclouen com a empresa del sector de l’Economia social i solidària. Aquesta pràctica econòmica i moviment social proposa i exerceix l’economia al servei de les persones, organitzades democràticament, amb responsabilitat social i arrelament territorial. Es desplega en tots els cicles de l’activitat econòmica: producció, comercialització, consum, crèdit, gestió de recursos, distribució d’excedents, reproducció de la vida i treball de cures.\nQuins considereu que són els reptes de l’economia social?\nUn dels grans reptes de l’economia social és incloure lògiques i pràctiques de l’economia solidària (i transformadora), de l’economia cooperativa i de l’economia feminista, incorporant les seves mirades i maneres de fer i alhora generant un mercat social que atengui a aquestes economies.\nUn altre repte (i també necessitat) de l’ESS és la seva articulació i creació d’una identitat pròpia, així com un reconeixement general; tot fomentant-ne la divulgació a través del relat i la formació.\nCreiem també que s’ha de millorar la idea d’un cooperativisme integral a través de la intercooperació, reivindicar espais de governació i participació.\nD’altra banda, un gran desafiament de l’economia social és el de poder vehicular la resolució de les necessitats socials a través del cooperativisme en espais com la migració, les cures, l’habitatge, l’educació…\nAmb quins valors associeu el cooperativisme?\nVolem citar literalment aquells principis* que les cooperatives, a través del seu funcionament, han de dur a la pràctica:\nAdhesió voluntària, lliure i oberta\nGestió democràtica per part de les sòcies\nParticipació econòmica de les sòcies\nEntitat autònoma i independent\nEducació, informació i formació\nCooperació entre cooperatives (intercooperació)\n*Els valors que es van proclamar a l’Assemblea de l’Aliança Cooperativa Internacional a Manchester, el 23 de setembre de 1995.\nQuins trets ha de tenir segons vosaltres una cooperativa?\nPer a nosaltres, una cooperativa ha de seguir els principis i valors intrínsecs, descrits a l’anterior pregunta, però a part, pensem que s’ha d’anar una mica més enllà, explotant al màxim alguns dels punts i afegint nous criteris i objectius com són:\nLa promoció de l’arrelament territorial i l’economia de proximitat, atenent a les necessitats de les persones de l’entorn proper i participant al teixit econòmic local.\nL’enfortiment de la xarxa de l’Economia Social i Solidària a través de la intercooperació, millorant la intensitat i la qualitat de les relacions entre les iniciatives i la contribució a la generació d’un Mercat Social cooperatiu.\nLa creació d’iniciatives econòmiques que garanteixin una presa de decisions horitzontal, així com la participació igualitària.\nEl foment i promoció d’iniciatives dins l’economia feminista, que fugin del sistema hetero-patriarcal i de les desigualtats de gènere.\nEl desenvolupament d’una economia que afronti la resolució de les necessitats de forma integral, posant les persones i la sostenibilitat de la vida al centre.\nLa reducció de l’impacte ambiental en l’activitat econòmica, promovent criteris ecològics i de sostenibilitat.\nPartir de la base de ser una cooperativa sense ànim de lucre i/o ser d’iniciativa social.\nPer què creieu que és necessari que una empresa opti per un model cooperatiu?\nConceptualment, una empresa cooperativa és l’única forma jurídica on les sòcies treballadores poden incidir directament en el rumb d’aquesta i en la presa de decisions. Creiem que aquest és un dels aspectes més transformadors a nivell organitzatiu.\nEns agradaria remarcar que a part de ser una empresa en forma jurídica cooperativa, cal que les sòcies, sobretot les treballadores, siguin cooperativistes, atenent i exercint el model cooperatiu entès com un element transformador, generant els canvis des de la pròpia pràctica del model, fomentant l’arrelament, la relació amb l’entorn i la implicació i la corresponsabilitat.\nEls models cooperatius aporten nous horitzons, un d’ells vehiculat a través de la intercooperació i la consolidació de mercat social que permeti crear una xarxa de producció, distribució i consum de béns i serveis, que funcioni amb criteris democràtics, ecològics, feministes i solidaris, construïda per empreses de l’economia social i solidària i per consumidors i estalviadors individuals i col·lectius.\nVoldríem afegir que creiem necessari no només atendre a la creació de noves cooperatives, sinó també potenciar les existents, per tal de consolidar empreses que comptin amb un fort gruix de sòcies treballadores i alhora perdurin amb el temps. L’ampliació del sector cooperatiu ha de ser en major part a través de projectes amb experiència trajectòria, per tant, veiem clau el fet d’enfortir i fer créixer les cooperatives existents.\nTags:EntrevistaModel cooperatiuCooperativesEconomia Social


Cases Julià - COOLTUR Turisme Cultural\nCategories: Què visitar a Catalunya, Patrimoni Contemporani, Patrimoni Modernista, Què visitar a Arenys de Mar, Què visitar al Maresme\nLes Cases Julià són un conjunt d’habitatges, d’estil modernista, que estan situats al carrer Bisbe Pare Fita, 44-48, al centre urbà d’Arenys de Mar, a la comarca del Maresme.\nAquest és un conjunt de tres cases fetes construir per l’industrial tèxtil Rossend Julià Palahí entre el 1915 i el 1918.\nAquestes tres cases tenen, cada una d’elles, una porta i una finestra a la planta baixa, un balcó amb dues obertures al primer pis, i dos balconets al segon pis. L’edifici acaba amb una cornisa i una barana ondulada.\nEl què més ens pot cridar l’atenció, per això, d’aquest edifici, són els elements de ferro forjat que hi ha a les baranes dels balcons, i a les reixes de les finestres de la planta baixa. Aquests elements, de ferro forjat, presenten una decoració floral.\nCases Julià was last modified: maig 17th, 2020 by cooltur


Cs demana un pla de contingència amb mesures socials, sanitàries i econòmiques\nPublicat 3/7/2020 11:34:10 +02:00CET\nEl diputat de Cs al Parlament José María Cano ha reclamat aquest divendres que s'elabori un pla de contingència per afrontar possibles rebrots que inclogui recursos per a la sanitat, mesures socials i la recuperació econòmica.\n"La prioritat és salvar vides. Cal garantir l'atenció sanitària. El virus encara és aquí, no se n'ha anat", ha advertit en el debat de les propostes de resolució sobre el ple monogràfic de la covid-19.\nPer això, Cano ha cridat a destinar recursos a la sanitat, tant humans com materials, i a impulsar mesures socials que facin costat a les famílies, els més vulnerables, les víctimes de violència masclista i els qui pateixen maltractament i abús infantil, entre d'altres col·lectius.\nEn l'àmbit econòmic, demana iniciatives que ajudin a garantir una recuperació econòmica i la defensa de l'ocupació, però creu que el Govern acumula "tres mesos de retard amb una paràlisi basada en la queixa".\nDesprés d'instar el Govern a eliminar despeses supèrflues, ha insistit a començar a treballar en els pressupostos del 2021: "No en tinc ni una notícia d'ells".


Nova convocatòria perquè 20.000 joves puguin viatjar gratis per Europa a partir de l'agost del 2020 | NacióTarragona\nper NacióDigital , 3 de maig de 2019 a les 07:27 |\nLes assegurances de viatge i l'allotjament han de pagar-per la seva banda | Pixabay\nLa Comissió Europea ha llançat aquest dijous una nova convocatòria del programa DiscoverEU per oferir a altres 20.000 joves europeus majors l'oportunitat de viatjar gratis per Europa entre l'1 d'agost i el 31 de gener de 2020. Tots els joves de 18 anys -nascuts entre el 2 de juliol de 2000 i l'1 de juliol de 2001- que vulguin optar a aquesta experiència tenen fins al 16 de maig per sol·licitar-ho i han de fer a través d'aquest registre.\nEls joves seleccionats podran viatjar gratis per Europa durant 30 dies com a màxim i hauran de visitar almenys un Estat membre a la Unió Europea diferent del seu país de residència. Podran viatjar sols o en un grup com a màxim de cinc persones. Com a principi general, cada participant es beneficiarà de 260 euros per a pagar el seu bitllet per a viatjar en tren -en segona classe o tarifa econòmica-, encara que podria ser lleugerament superior en casos específics com els joves que viuen en regions remotes o en illes.\nEls joves amb necessitats especials podrien poder viatjar de forma alternativa amb autobús o vaixell i de forma excepcional en avió, encara que com a norma general els viatges seran en tren. Les assegurances de viatge i l'allotjament han de pagar-per la seva banda els joves, que, en edicions prèvies, han contactat amb altres participants a través dels mitjans socials per formar grups per viatjar o quedar-se a dormir a casa seva.\nEls joves seleccionats -per un comitè d'avaluació després d'avaluar totes les peticions i tenint en compte la població de cada país- es donaran a conèixer al juny i l'Executiu comunitari contempla llançar una quarta convocatòria abans que s'acabi l'any.\n"Els joves són el futur d'Europa i és crític que s'escolti la seva veu", ha defensat el comissari d'Educació, Cultura, Joventut i Esport, Tibor Navracsics, que ha defensat la importància de donar a "més joves una oportunitat de tenir una experiència veritablement europea "i ha confiat que els que es beneficiïn del programa" els inspiri a implicar-se en les seves comunitats i a ser ambaixadors d'Europa". "Ja sigui votant en les eleccions al Parlament Europeu, animant els seus parells a fer-ho o treballant per construir societats vibrants", ha dit.\nFins ara, prop de 30.000 joves, dels quals 2.684 de l'estat espanyol, han pogut viatjar per Europa gràcies al programa DiscoverEU, l'objectiu és permetre'ls descobrir el continent, entendre millor la diversitat europea i la seva riquesa cultural, així com els beneficis de la UE a que fa a la llibertat de circulació, alhora que fomenta el sentiment de pertinença a Europa.\nLa dotació del programa per 2019 s'ha elevat a 16 milions, quatre més que el 2018 i l'Executiu comunitari ha proposat destinar 700 milions d'euros per al programa (dins de l'Erasmus+) en el marc del proper pressupost europeu per 2021 i 2027 per que un altre milió i mig de joves de 18 anys per beneficiar-se de l'experiència.\nSocietat, Comissió Europea, CE, convocatòria, joves, Europa, viatjar, agost, Discover EU, 2020


Festa de Sant Sebastià a Malgrat –La Prenyanosa- Bisbat Solsona\nFesta de Sant Sebastià a Malgrat –La Prenyanosa-\nCom ja és habitual en els darrers vint-i-un anys, i després de la seva recuperació, el petit nucli de Malgrat celebrà amb fervor la festa del seu patró, sant Sebastià, en ple hivern i inclòs dins de la setmana dels barbuts el diumenge després del sant, el 26 de gener.\nL’ambient de boira espessa durant tot el matí no fou excusa perquè els fidels vinguessin a festejar aquesta diada que va veure el sol a partir de mitja tarda per acabar amb un bon oratge.\nL’encesa del foc, la missa cantada, el concert del grup de grans de la Coral Infantil Nova Cervera, la cercavila amb els bombolles, els geganters i els grallers de Cervera per les rampes del Carrer Major que presideix el castell i la seva plaça, els balls populars i les seves coreografies aixecaren els aplaudiments dels presents. Tot seguit el pa torrat amb arengades per tothom, la tertúlia i la rifa del tortell que forma part de la festa primitiva donaren aquell to festiu de les grans solemnitats.\nAquesta festa deixà de celebrar-se el 1965. La causa fou el canvi de treball del camp substituint els animals per la maquinària desapareixent els jornalers, mossos i les feines les feien terratinents. La reducció de la població convidava a la renúncia de la festa.\nPublicat el dimecres 29-01-2020 dins de Notícies


Buy Trenbolone Mix 150 by SP Laboratories - Legal Trenbolone Mix Purchase\nOrder Trenbolone Mix 150 Online\nTrenboxyl, Hexahydrobenzylcarbonate Cyclohexylmethylcarbonate, Trenodex, Trenabol Depot, Trenatrex, Finarex Depot, Parabolin, Parabolic, Tren, Pharma Tren H, Trebol, Trenaplex, Androxine, Trinaxyl, Parabolan, Tritren, Finbolan Hexa, Trenoid, Tranabol.\nTrenbolone Mix 150 Composition\nActive substances: Trenbolone Acetate 50 mg/mL, Trenbolone Enanthate 50 mg/mL, Trenbolone Hexahydrobenzylcarbonate 50 mg/mL.\nTrenbolone Mix 150 Side Effects\nTrenbolone Mix 150 Contraindications/Precautionary Measures\nTrenbolone Mix 150 Stack/Cycle\nTrenbolone Mix 150 Referrers\nOnline Trenbolone Mix 150 Reviews\nPlease log in to review Trenbolone Mix 150\nBuy Trenbolone Mix 150 Related Offers\nBuy Trenbolone Mix 150 Online by SP Laboratories - Legal Trenbolone Mix for Sale on Anabolic-Steroids.biz


Art. Nr. 11.2001.6040


Una mala primera part condemna el Boet a Martorell\nDavid Romero en acció. Foto: cedida\nRedacció 28 de octubre de 2019 (11:53 CET)\nEls mataronins perden per 82 a 64\n22 a 9 i 21 a 16. Els dos primers parcials deixaven el Mataró Parc Boet en una situació compromesa quan s’arribava a la mitja part. +18 per l’equip local, que es mostrava molt més constant en ritme anotador i gaudia de l’aportació ofensiva de bona part de la seva plantilla. El Boet ho va intentar a la represa, però la llosa era massa pesada.\nEl 20 a 30 del tercer quart deixava marge per a la remuntada, però els mataronins es van tornar a encallar en atac durant els últims minuts. Com en el primer quart, només van ser capaços de fer 9 punts en el període que tancava el partit. El Martorell, molt regular, ho va aprofitar per emportar-se la victòria amb relativa comoditat (82 a 64). L’equip local, més agressiu en la recuperació, també va mostrar més encert en tirs de dos punts.\nMarc Rubio, amb 20 punts, va ser el màxim anotador del Mataró Parc Boet. David Romero, el millor jugador de l’última jornada, va sumar 11 punts i 7 rebots. Miquel Puig, 17 punts amb 5 triples, també va fer un bon partit. Van debutar les dues últimes incorporacions: el senegalès Waly Niang va aportar 2 punts i 3 rebots en vuit minuts i el montenegrí Dordije Marinovic, 7 punts i 8 rebots en vint minuts de joc. Tot plegat no va ser suficient per aconseguir la tercera victòria de la temporada.


València Turisme sobrevolará el cielo de Hungría esta semana\nBlai Carbonell, piloto de Totglobo (Bocairent), defenderá el globo patrocinado por la marca de la Diputació de València en el Campeonato de Europa de Aerostación de Szeged\nLa marca València Turisme sobrevolará el cielo de Szeged (Hungría) del 13 al 18 de septiembre de la mano del piloto Blai Carbonell y la empresa valenciana Totglobo (Bocairent), como miembro del combinado nacional español que participa en el Campeonato de Europa de Aerostación 2021 que comienza hoy.\nValència Turisme y Totglobo colaboran en la promoción de València y el turismo activo, tanto en el territorio valenciano como en las competiciones aerostáticas nacionales e internacionales en las que participa la compañía valenciana, como la que se celebra esta semana en la ciudad húngara.\nLa acción conjunta de ambas entidades persigue difundir el destino València en general y, en especial, las experiencias turísticas ofertadas actualmente en la provincia que ponen en valor los recursos naturales valencianos, así como el patrimonio histórico artístico y la gastronomía del territorio.\nUn total de 84 globos de 23 países distintos participarán cada día en el Campeonato de Europa de Aerostación de Hungría, en el que cada vuelo será una prueba clave que premie la máxima precisión para la clasificación final.\nBlai Carbonell forma parte en este certamen del equipo español compuesto también por pilotos de La Rioja, Mallorca y Barcelona.\nEl piloto valenciano ha destacado su "gran satisfacción por seguir compartiendo camino con la Diputació de València en la promoción de nuestra provincia por todo el mundo y a través de un deporte tan espectacular como es la aerostación”.


Alaior insta al Govern per garantir el suministrament elèctric a l'ampliació del Polígon\nL'alcaldessa d'Alaior, Misericòrdia Sugrañes i el regidor Emilio Agis Benejam, s'han reunit aquesta setmana amb el director general d'Energia i Canvi Climàtic, el sr. Joan Groizard Payeras, per exposar la situació en què es troba la II fase del Polígon Industrial d'Alaior.\nEls representants municipals van expressar la preocupació pel gran retard que acumula l'obtenció del subministrament elèctric, imprescindible per a l'execució i desenvolupament d'una unitat d'actuació programada per ampliar la zona industrial des de fa més de deu anys, amb més de 30 propietaris i unes 75 parcel·les d'ús industrial.\nSugrañes i Agis van sol·licitar la mediació i el suport necessari de la Direcció d'Energia per aconseguir que s'apliqui el conveni subscrit l'any passat (2015) entre les promotores urbanístiques i l'entitat GESA-Endesa pel qual la companyia es va comprometre a donar una solució individualitzada per garantir el subministrament elèctric a cadascuna de les urbanitzacions.\nCal recordar que aquesta unitat d'execució neix d'un primer conveni plasmat en l'any 2007 per a la construcció d'una subestació elèctrica al municipi d'Alaior entre cinc unitats d'actuació - quatre d'elles d'Alaior i una pertanyent al terme municipal des Mercadal - i la companyia Endesa. L'objecte d'aquest conveni era dotar de subministrament elèctric a les urbanitzacions.\nDesprés d'una sèrie de canvis normatius i després de la galopant crisi econòmica aquesta solució va quedar completament paralitzada, per inviable, durant anys.\nA finals d'any 2014, l'Ajuntament, juntament amb la urbanitzadora de l'ampliació del polígon d'Alaior, van sol·licitar a la Direcció General d'Energia que intermediés entre les parts i exigís una solució viable i independent a cada promotor de manera que l'anterior conveni, inviable de facto, quedés anul·lat per un nou marc de relació entre les parts.\nD'aquestes gestions realitzades, va néixer el nou conveni signat i pactat entre totes les parts. Aquest acord comprometia a la companyia elèctrica a garantir el subministrament energètic a les urbanitzacions encara inacabades de forma individualitzada, circumstància que a més havia de representar un menor cost econòmic per a tots els usuaris.\nUn cop encaminada la via de solució que es va plasmar en aquell conveni de 2015, l'Ajuntament ha tornat a sol·licitar a la Direcció General d'Energia i Canvi Climàtic, i particularment al director de la mateixa, una nova intermediació entre el promotor de l'ampliació del polígon industrial d'Alaior i Gesa-Endesa.\nEs pretén, en definitiva, aconseguir que la companyia proposi la solució més econòmica possible i de menor impacte sobre el territori per dissenyar un traçat del subministrament elèctric mitjançant cablejat elèctric, des Mercadal fins a la zona d'ampliació del polígon.\nD'altra banda i en espera que aquest assumpte es desbloquegi definitivament, l'Ajuntament ha sol·licitat la possibilitat de garantir el subministrament elèctric de forma provisional. L'objectiu d'aquesta mesura és facilitar la implantació d'empreses i l'inici de la seva activitat, en condicions de garantia de subministrament energètic, en una zona la urbanització va concloure fa cinc anys i segueix pendent de la dotació elèctrica.\nEl director general d'Energia es va mostrar partidari d'aplicar aquesta solució provisional per a contribuir tant a incentivar l'economia local com per donar llum a un expedient que tan llarg recorregut s'ha trobat.


LA BONA VIDA: PEUS DE PORC A LA CATALANA\n4 persones 2 hores i 30 minuts\n75 g. de llard\n200 g. de ceba\n30 g. de xocolata ratllada\n25 g. d'ametlles torrades\n1. Quan hagueu passat els quatre peus de porc per la flama del foc i els hagueu netejat bé, talleu-los per la meitat.\n2. Després, lligueu-los altra vegada junts, per tal que no es deformin, i poseu-los en una olla, coberts d'aigua i amb una fulla de llorer, una pastanaga i una ceba. Coeu lentament durant dues hores, si fa no fa.\n3. Traieu el brou, extraieu els ossos més grans i tots els que pogueu. Després reserveu-los.\n4. Amb el llard, ofegueu, tallats petits, el que quedi de pastanagues i cebes. Quan comencin a prendre color, poseu-hi els alls picats, removeu bé i afegiu-hi els peus de porc, ruixeu amb el vi, permeteu que s'evapori, poseu-hi el manat compost i remulleu-ho amb un parell de cullerots del brou d'haver cuit els peus. Salpebreu.\n5. A meitat de la cocció, afegiu hi la picada, feta en el morter, diluïda amb una mica de brou.\n6. Deixeu coure lentament fins que siguin tous i al seu punt. Ja els podeu servir.


Parc Central organitza activitats creatives per als més petits durant el j | delCamp.cat Tarragona\nParc Central organitza activitats creatives per als més petits durant el juliol\nEl centre comercial farà activitats lúdiques i creatives que giraran al voltant de la música, l'art i el medi ambient\nper Redacció 06/07/2018 11:43 | Actualitzat a 06/07/2018 12:02\nEl Parc Central durà a terme diferents tallers durant tot el mes. | Arxiu\nParc Central ha organitzat diverses activitats durant el mes de juliol per als més petits. Aquests actes es basen en un conjunt d’accions lúdiques i educatives que tindran lloc al club infantil anomenat «el Parc», ubicat a la primera planta del centre comercial.\nAixí doncs, aquest cap de setmana es realitzarà el «Taller de polseres amb cintes de colors», on cada infant es podrà fer polseres amb macarrons. Aquesta activitat es farà avui 6 de juliol de les 16.00 a les 21.00 hores, i dissabte, 7 de juliol, de les 12.00 a les 14.00 hores i de les 16.00 a les 21.00 hores.\nD’altra banda, el centre comercial tarragoní també ha programat l’activitat «Taller de música amb maraques», on els petits podran crear la seva pròpia maraca per tal de crear música. El taller tindrà lloc el divendres 13 de juliol de les 16.00 a les 21.00 hores i el dissabte 14 i diumenge 15. Amb aquesta iniciativa es pretén conscienciar-los de la importància de respectar el medi ambient, per aquest motiu les maraques es faran amb ampolles petites de plàstic, arròs i cintes adhesives.\nTambé es realitzarà el «Taller d’art amb pintura», en el qual els alumnes hauran de fer una obra d’art i desenvolupar la seva creativitat. Cada participant haurà de crear un quadre fent ús de la seva imaginació. L’acte tindrà lloc divendres, 27 de juliol, de les 16.00 a les 21.00 hores i el dissabte, 28 de juliol, de les 12.00 a les 14.00 hores i de les 16.00 a les 21.00 hores.\nInformació sobre el Parc Central\nÉs un centre comercial d’àmbit regional, ubicat al centre de la Ciutat de Tarragona des de l’any 1997. Té una superfície bruta de 35.000 metres quadrats, 1.000 places d’aparcament i 120 operadors. A més, hi podem trobar les principals marques de moda nacionals i internacionals com Zara, Desigual, Massimo Duti, H&M, Mango, Foot Locker, Gues, Superdry o Primark. Per altre costat, hi ha empreses d’entreteniment i restauració com Yelmo Cines, McDonald’s, Udon, 100 Montaditos, Lizarrán...\nEl Parc Central s’ha convertit en el competidor referent del comerç, la moda l’oci i a les comarques de Tarragona i a les àrees properes de Lleida. Durant l’any, acull un total de set milions de visites.


divendres, 4 de novembre de 2016 13:26\nMiembros de GSSP en el Pleno\nGSSP demanda que el año que viene se bajen los impuestos municipales\nEl grupo municipal pide que se compensen así los años de subidas\nEl grupo municipal Gavà, Sí se puede, ha emitido hoy una nota de prensa recordando que “el año pasado le pedimos al gobierno municipal que no subiera los impuestos, ni el IBI, ni la tasa de recorida de basuras ni la tasa de saneamiento”. Según GSSP “el Ayuntamiento tiene dinero suficiente, aunque no correctamente utilizado, para poder hacer frente a sus obligaciones hacia el pueblo sin necesidad de aumentar impuestos en una época tan dura como está siendo la crisis”\nGavà, Sí se puede ha manifestado que se alegra “al observar que tras muchos años de subida de impuestos el gobierno de Gavà ha decidido congelarlos, atendiendo a la demanda que nuestro grupo municipal realizó el año pasado” y añade que “teniendo en cuenta el éxito de Gavà, Sí se puede, al conseguir que el gobierno siguiera nuestras indicaciones, este año vamos un paso más allá y le pedimos al gobierno que el año que viene se bajen los impuestos”.\nEtiquetes: Economia GSSP-Gavà, Sí se puede! Partits Polítics Política\nDarrera actualització de divendres, 4 de novembre de 2016 14:09


91. És correcte a mig termini? / a mitjà termini\n93. 'a ratlles' o 'de ratlles'? / 'a quadres' o 'de quadres'?\n95. anar de compres o anar a comprar?\n96. escapar (règim verbal) / escapar de, escapar a, escapar-se\n97. 'a tothora' o 'a tota hora'?\n98. És correcte 'a mida que' en català? / a mesura que


Alberto Hernandis | Societat Musical d'Algemesí\nProfessor de Percussió\nNascut a Algemesí, comença els seus estudis musicals de la mà de l’Escola de Música “Josep Moreno Gans” de la Societat Musical d’Algemesí, en la especialitat de Percussió.\nTitulat com a professional al Conservatori “Mestre Vert” de Carcaixent, en la especialitat de Percussió. A més, ha fet classes de percussió latina amb Gustau García, i segueix formant-se pel seu compte en les especialitats de bateria i percussió latina.\nTreballa com a professor de percussió i llenguatge musical en l’escola de la Colla de “Les Raboses” d’Alzira i en l’EMTiD (Escola Musical de Tabal i Dolçaina) d’Algemesí, com a professor de percussió. És membre de la Banda Simfònica de la Societat Musical d’Algemesí i de La Colla d’Algemesí. També és membre del grup de música en valencià “Nius de Nit”, i ha sigut músic del grup de recreació de música medieval “Ars Notoria Medieval”, entre d’altres.\nActualment imparteix classe en l’Escola de Música JMG d’Algemesí i, assegura, sempre fa tot el que està al seu abast per a que l’alumnat aprenga i gaudisca amb la música al mateix temps.


Temps de Flors 2018. Carrer Ciutadans\nA la plaça del Vi, carrer Ciutadans i plaça de l'Oli es va exhibir la instal·lacions "El Bosc de la Llibertat", un projecte de Laia Vidal, Sergi Font, Teia Bastons, David Martí, Rosa Maria Canada, Josep Bosch i Anna Grabalosa, amb la col·laboració d'Òmnium Cultural, l'ANC i l'ADAC.\n(Ampliar) - Making of de la instal·lació.\nÒmnium Gironès, l'Assemblea Nacional Catalana i l'Ateneu d´Acció Cultural es varen unir en aquesta edició de Temps de Flors per impulsar conjuntament el muntatge de "El Bosc de la Llibertat", un projecte que se centra en la simbologia de la llibertat i de la pau pels moments delicats que viu Catalunya.\nEl muntage era format per 450 "arbres" i 6.000 reproduccions de coloms blancs que es podien contemplar en una vuitantena de balcons de la plaça del Vi, el carrer Ciutadans i la plaça de l'Oli. Les entitats que varen impulsar el muntatge destacaren que "El Bosc de la Llibertat serà groc perquè aquest color s´ha guanyat un lloc a tots els pobles i ciutats de Catalunya per expressar el rebuig al que està passant al país i el que està passant amb els presos polítics i els exiliats".\n(Ampliar) - Muntatge de la instal·lació\n(Ampliar) - Cartell explicatiu de la instal·lació


Msc Mips Enduro Taronja comprar i ofertes a Bikeinn\nCompra aquest producte i guanya 87 CoINNs / $ 0.97\nM-L Orange / Purple M Orange / Purple\nDescripció Msc Mips Enduro\nCascos amb Mips tecnologia inclouen una classe de Folre groc sobre ;impacte per redirigir les forces de diapositives Stroke, al seu torn Reorientació de la transferència d'energia que d'una altra manera van al cervell.\nFolre es mou només uns pocs mil·límetres per un període molt curts de 2 mil·lisegons\nQuè et sembla trobar el Msc Mips Enduro a aquest preu? No és increïble? No busquis més i compra’l avui mateix a la teva botiga de ciclisme bikeinn. Equipa’t bé i disfruta al màxim de l’esport amb els productes Msc. I el millor de tot és que tots els productes de la categoria de Proteccions estan al millor preu del mercat.\nCaracterístiques Msc Mips Enduro\nTecnologias Msc Mips Enduro


CELIAVERN ( ESCALADA I VIDA...): ARCO TRIP\nRetornem a Arco, il CAPPOLAVORO di l'ARRAMPICATTA a la zona prèvia als Dolomites.\nUNA PASSADAAAAAAAAA!!!! Una vall sencera, amb una capital bonica i ambientada, dedicada a la escalada, a les ribes del inmens llac di Garda, entre Milan i Trento. Aqui "non debe precuppare Oriol, pensa que questo é un bisness, tutti i tedescchi veini qui di vacanza, tutto é chiodatto da morte!!!"...en Giovanni ho té clar, si vols vies llargues i ben protegides vés a Arco: Mandrea, Monte Colt, Monte Brento, Parete Zebrata,i moltes més que en una guia (PARETI DEL SARCA) mostren , junt amb centenars de vies esportives en una altra guia, que aqui l'Arrampicatta és realment la forma de subsistència per als locals junt al turisme de muntanya en general. Vies llargues i curtes, moltes en plan desequipat i moltissimes en plan Vilanova o molt millor...roca grisa i vermella, i MOLT, MOLTS metres...fins a 1200 la més llarga...\nEm lio la manta al cap i esdevenim Gourmands afamats de pedra...una lokura...\nFOTOS: Lloc d'aparcada i accés a MANDREA NORD, Amb vies com Ego Trip ( 6b+ 300 mts, SOLEADO (7a 350 mts) SUMAGODO ( 7a+ 300 mts) o ROMANTICA (6c-5b oblig- 300mts), totes equipades al màxim, solejades i amb roca de flipar. LA SUMAGODO per fer-se en A1 té fins i tot algun gantxo picat que després va veure el segon de corda...per al.lucinar...diverses imatges de escalades en aquesta tapia...(via EGO TRIP..en les altres crriem tant que ni duiem càmera!...la EGO TRIP junt amb ROMANTICA és la més assequible. SUMAGODO la més dura i SOEADO la més aèria i estètica...totes 5 estrelles i S1-S2 en quant a equipaments-tot ok i proper...). Sortida de la paret...la Cima é Vicchinaaaa!!\nWalkiria de Ripo sortint de la MANDREA WALL...un any sense trepar i es curra 14 llargs de 6a a 6b+ onsight...con un par....\nEntre els exemples que us he posat hi ha vies de 2 a 15 llargs, equipades o no, amb la graduació de "chiodi vicchinni o no"...de S1 a S3 i graus més o menys obligats, de Vº i 5a a VII+ i 7c+/8a...unes 80 o 100 vies llargues que, junt a unes 80 (80 bouuuusssss!!!!) zones esportives cadascuna amb MOGOLLÓN de vies i orientacions, i amb les màximes comoditats, luxe i interès turístic de l'ambient entre medieval i neoclàssic del Garda...època ideal hivern i primavera, no oblidant que estem en una zona aprop de l'Alta muntanya...\nLA RISA: Si us voleu menjar els 1000 mts i 30 llargs de VERTIGENE ( 6b/A2 equipat !!) al Monte Brento no oblideu deixar una màquina a St Giovani, el poble que hi ha a la sortida de la paret ( recomana la guia)...ah...i si us retireu de nit no oblideu tenir un cotxe a baix per recuperar el de dalt (recomana el TR per culpa de la Tedesca que el va enganyar...hehehe ciao Claudia !!)...aquesta via ens dóna una bona idea del que seria poder escalar la brutal IL GRANDE INCUBO ( 1200 mts 32 llargs VIº/A4) un big wall al.lucinant a 12h en cotxe de BCN...per fanàtics. La paret s'ho val...un bon projecte...\nCURIOSITATS i FESTA:\nNO comment...( a dalt) la foto no esta desenfocada, es que estavem UNDERBIER. !Que soy de Ripo,joderlaostia !( a baix), Ceci a la botiga REDPOINT\n"The Banyero in the field"...art local o reciclatge? Enmig de un prat i baixant de MANDREA...\nNen, que LASPORTIVA van petats de preuuuuu! Pilla-me'n dos parells !!! Shopping surrealista also underbier( a dalt).GnocchiTrentinoZurrullade ( a baix)\n4 dies climbing nonstop...uns 56 llargs en lliure equipat i 5 a pedal...¿Endevineu qui dels dos??\nINFO UTIL: Accés: Bcn-Jonquera-Marsella-Cannes-Mónaco-Alexandria-Breschia-Arco...el 90% en autopista. Unes 10-12 hores ( Italia i França amb moltes zones on es pot anar a 130km/h. 90eur de peatges X 2 + 150 de diesel x 2 ( aprox).\nIntendència: TOTA la vall de Sarca és TURISME de Muntanya PUR. Campings, Osteries i Hotels, des del més tirat al de més luxe. NO PROBLEM. A Arco hi ha botigues de material i magnesi, menjar i restaurants...també bars i enoteques de somni. Entrant a ARCO i a la Dreta, aprop de l paret artificial on es fa la copa del món i ha u bon càmping, preu assequible, tots els serveis i algun bloc per fer boca...\nGUIDA: PARETI del SARCA D. Filippi ( aperturista i amant de la zona) Ed VERSANTE SUD. Versió més actualitzada http://www.versantesud.it/\nPublicado por TRanki en 10:30 a. m.\nQuin post més fanàtic! Joder amb la Ceci!!!! Esta es mi ninyaaaaa oleee! :D\nMolt macos a l'ultima foto ;)\nRecords a la family bou!\nUN dia que trepa...joer i no va ni fanàtica...no ho entenc...les alemanes allà entrenant i fotent plafó...total pa nà...\nFelicitats per aquest oasis que heu pogut trobar!! Aquí no ha parat de caure aigua.\nEscolta/mira (amb altaveus i sino t'esperes a tenir-los)\nDesprés comença la versió en castellà. (sembla "txorres" però no ho és i fa posar la gallina de piel)\nAh i la teva li dóna mil voltes a la rossa que surt al video (també tu a l'eros q posa una cara de babau que és massa). dww bows salut amor i roca.molta sort!\nArco es el paradise de la escalada! Al poble TOT es escalada i pels voltants TOT es escalable. Es impresionanat. Nosaltres vem estar-hi 3 dies tots passats per aigua, una pena.\nVas renovar els ferraris?\nDesde luego la pinta de los gnochi esos... no invita mucho a comérselos xDDD\n(y seguramente estarían buenísimos xD)\nIepa JD...em vaig deixar la pasta a la boutique LASPORTIVA: El Testarrossa nous a 85eur, els VIPER a 49eur, i uns MIURA xaty que són més còmodes!!!! Els posaré a la "cava" pe talq ue es facin CRIANZA i ja tinc scarpette per un any.\nIEP TXOMO...la veritat es que a mi no em molen massa els Gnocchi...són molt pesants i trigues dècades a digerir-los...imagina't amb aquesta pinta i replerts de herbes i formatge de Grana...era PURA CALORIA...tenien un pes especific més alt que el plom...una passada...va aconseguir-se'n menjar DOS...el millor va ser la taja que vam pillar a base de birra "la PÚTENA"...(surt al post anterior...)\njoer, tela amb la banyera, la motxila, la Ceci i tot plegat. Què guapo!!!\nEl millor el porter automàtic de la "SUPREMA"...vai flipar...\nEl banyero devia ser un abeurador per les vaques..però es que tenia dutxa i tot!!!!!!!!!!!!