Arxius neuralink - SmartMe\nArxius d’etiquetes: neuralink\nDom » Entrades etiquetades amb "neuralink"\nEl cofundador Neuralink dimiteix. Què passa amb la connexió cervell-màquina?\nhome, màquina, cervell, neuralink\nCofundador de Neuralink: Max Hodak va anunciar que ja ha acabat la cooperació amb la companyia. Encara no es coneixen els motius de la sortida de Hodak. El cofundador de Neuralink deixa l'empresa Elon Musk en diverses ocasions assegurat que el seu ...\nL’ull biònic no és una fantasia, a partir d’ara és la realitat: Gennaris\null biònic, genneris, neuralink\nLa tecnologia ens canviarà. I no estic parlant de la dimensió espiritual aquí, sinó directament de la nostra aparença externa. A Austràlia, després de més de deu anys, s’han acabat els treballs sobre l’ull biònic. La ceguesa desapareixerà aviat? Quan ho assabento ...\nElon Musk presenta V2, un gran avenç a Neuralink\nneuralink, intel·ligència artificial, V2\nVam esperar molt durant aquest dia. Elon ens mostrarà un altre avenç a Neuralink. Què es va presentar aquesta nit? Realment estem més a prop de fusionar-nos amb els ordinadors gràcies a un disseny innovador però controvertit? Haig de reconèixer que l'hora ...\nNova informació relacionada amb Neuralink: podrem reproduir música\nElon Musk va tornar a obrir els secrets al voltant de Neuralink. Fins ara, ha utilitzat el seu mitjà favorit, Twitter. Neuralink és una de les startups més interessants i controvertides del multimilionari. La companyia ha de preparar una interfície humà-ordinador ...\nElon Musk anunciarà l'estat de les obres de Neuralink el 28 d'agost d'aquest any\nNeuralink és un dels projectes menys coneguts però sens dubte dels més importants d’Elona Musk. La connexió del cervell humà amb un ordinador és quelcom que encén tant la imaginació com la por. El 28 d’agost, en coneixerem més coses! Neuralink ...\nNeuralink d’Elon Musk: començarem a implantar xips a finals d’aquest any\n31 pot 2020\nNeuralink és un dels més controvertits, però alhora estimula la imaginació dels projectes. Si connecteu xips a persones que ens aportaran noves funcionalitats, sembla que sigui el guió d’una pel·lícula de ciència-ficció, però amb Elon potser serà qüestió d’un any. Mentre parlava ...\nXiaomi Mi Watch Lite: ressenya assolellada.


1081 Brusseles, Belgium\nRuntime: 7.00 ' x 26\nBased on the book: Mironins, un llibre per jugar i aprendre amb Joan Miró.\nExecutive producer: Mikel Mas Bilbao\nDirector/s: Mikel Mas , Celia Rico Clavellino\nScreenplay: Celia Rico Clavellino , Cristina Broquetas\nMusic Composer: Banjo Music\nArt Director: Ángel Coronado , Oriol Roca\nA transmedia project designed to help pre-school-aged children learn art while having fun. They will live exciting adventures with the help of the colourful paint drops from the paintings of Joan Miró.


capoladora – Quadern de mots\nInici / Mots / capoladora\narxivat el 09/06/2011 per admin a Mots with 10 Comments\nCapoladora: Ganivet de fulla ampla i robusta que serveix per capolar carn\nCapolar 1. Tallar a trossets petits 3. Fatigar fortament\n“El terra era moll com si l’acabessin de regar, a conseqüència d’aquella humitat capoladora d’ossos que, amb molta freqüència envaeix Barcelona.” (pàg.80)\nCarme Riera, Natura quasi morta\nPrevious Previous post: Mil cretins\n> Next post: Natura quasi morta\n10 thoughts on “capoladora”\ngarbi24 09/06/2011 at 21:18\njo la veritat…si m’haig de trobar alguna cosa semblant, prefereixo que sigui una copuladora.\nCarme 09/06/2011 at 21:19\nM’AGRADEN AQUESTS APUNTS DE VOCABULARI!\nonatge 09/06/2011 at 21:19\nFa temps que no llegeixo res de la Carme Riera, prenc nota del llibre. De tota manera en aquests moments capolaria tantes coses…\nDes del far sense capoladora.\nYáiza 09/06/2011 at 21:48\nCarai..! Ja me’n puc anar a dormir tranquil·la, avui!\nHehe, sembla que faci broma, però és bonic aprendre paraules noves!\nXeXu 09/06/2011 at 22:00\nSembla una paraula massa complicada com per incorporar-la al vocabulari.\nAssumpta 09/06/2011 at 22:37\nM’agrada quan poses paraules que desconec totalment… llegides a un blog és més fàcil que les recordi que si m’ho estudiés ;-))\nQuadern de mots 10/06/2011 at 9:16\nHola a tots, hi ha mots que no deixen indiferent a ningú, ja sigui pel què signifiquen, ja sigui perquè desconeixem el significat, ja sigui pel què ens diuen dins una frase.\nAquí, en una novel•la negre, sort que qui capola és la humitat\nBonica i temible paraula. Gràcies.\nmontsellado 10/06/2011 at 9:45\nAaahh! I d’aquí deu venir que als pollastres castrats se’ls anomena capons… o potser m’equivoco, però la veritat és que encaixaria la mar de bé! 😀\nQuadern de mots 12/06/2011 at 16:02\nMontse ho he buscat però no ho he trobat. De tota manera la capoladora serveix per a tallar carn (en el llibre no, eh), però encaixa bé.\nNúria Martí Constans 12/06/2011 at 17:17\nEnyoro la Riera del començament, quan encara escrivia en el català de Ses Illes. Jo també era una altra… El temps ens canvia i ens fa més mordaços, molt menys innocents i menys idealistes.


Hard Rock Hotel Riviera Maya- Heaven Section (Adults Only) All Inclusive Puerto Aventuras Mèxic - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHard Rock Hotel Riviera Maya- Heaven Section (Adults Only) All InclusiveKm. 72 Carretera Cancun-Tulum, Puerto Aventuras, Puerto Aventuras, Mèxic, 77710 - Veure al mapaExcel·lent8,9Basada en51comentarisHard Rock Hotel Riviera Maya- Heaven Section (Adults Only) All InclusiveVeure més fotos"Loved the welcome mojito! Best way to start your vacations...."ElizabethEcuadorVestíbulVeure més fotosVeure totes les 46 fotosMolt bona ubicació 8,6Veure al mapa8,6UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatmini bar\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Puerto Aventuras, vosté es sentirà com a casa a Hard Rock Hotel Riviera Maya- Heaven Section (Adul, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Hard Rock Hotel Riviera Maya- Heaven Section (Adul, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcacotxes. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb banyera hidromassatge, aire condicionat, mini bar, balcó/terrassa, despertador a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com bany, centre esportiu, camp de golf (a 3 km), piscina exterior, buceig. Hard Rock Hotel Riviera Maya- Heaven Section (Adul és una elecció inteligents per a viatgers a Puerto Aventuras, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEn efectuar el registre d'entrada, cal presentar un document d'identitat amb fotografia i una targeta de crèdit. Les peticions especials depenen de la disponibilitat en efectuar el registre d'entrada, no es poden garantir i poden comportar suplements. Comentaris recents de clients


L'amic Carles Feliu de Travy\nCarles Feliu, en un acte carlista en Ponts a l'abril de 2006\nCarles Feliu de Travy va estar sempre un home obert i dialogant, una persona antisectària en qualsevol de les facetes de la seva vida, que tractava de veure sempre el positiu de les coses; com obert, dialogant, antisectari i positiu és el carlisme català, és el Partit Carlí de Catalunya. Professor de Dret Polític en els inicis de la Facultat de Ciències Econòmiques de la Universitat de Barcelona, exercí d’advocat fins al darrer moment, doncs, el dia el 5 de novembre de 2008 en que morí, al matí tenia un judici a Barcelona, i per la tarda tenia programada una conferència sobre carlisme en el Centre Comarcal Lleidatà de Barcelona, en el marc del 175 aniversari del Carlisme.\nFou persona d’una intensa activitat, i d’una educació exquisida en el tracte personal i en el debat polític. En mostrar el seu agraïment per qualsevol detall o atenció de la que fos objecte manifestava llur condició de barceloní amb el seu famós “gràcies, macos”. Amb el seu pletòric verb, mesurat per la prudència del jurista, en plena dictadura explicava que “democràcia s’oposa a oligarquia, i les oligarquies tracten llavors de passar per democràcies i recorren a l’expedient de confondre el poble amb el partit” i que democràcia “és la participació responsable dels ciutadans en la gestió pública”. En denunciar el projecte franquista d’associacionisme polític com subespècie de partit supeditat a la decisió del Comandament Superior del Partit únic, definia, ben al contrari, l’associació política com a “tota agrupació humana que persegueix un fi polític, que no necessariament ha de ser aconseguir que les persones que la composen assoleixen el poder polític”, i malgrat la seva prohibició, definia els partits com “agrupació de persones que promouen un programa de govern i que aspiren portar-ho a terme per si mateixos des del Poder”. Explicitava, també, que “el jovent adopta una actitud diferent a la dels seus majors, sense que hagi de ser-hi una actitud diametralment oposada, ja que existeix un evident xoc generacional. Però, aquest xoc és lògic i s’haguera donat igualment quaranta anys enrere d’haver-hi ocorregut aleshores el que succeeix ara” A la dècada dels cinquanta defensava que “per a l’exercici digne de l’advocacia era condició prèvia la vigència real de l’Estat de Dret”, que definí com “aquell en el qual l’exercici dels drets de la persona humana està perfectament garantit per a tot ciutadà d’acord a lleis, la interpretació de les quals i el seu abastament corresponen al poder judicial amb entera independència del poder executiu i de les conveniències de partit a que aquest pot mostrar-se sensible. Aquests drets neixen no de la voluntat del legislador, sinó de la naturalesa de l’home”. “La llei els ha de reconèixer en tota llur extensió –escriví Carles Feliu- i l’Autoritat s’ha de convertir en tot moment en la seva màxima valedora, sense accepció de persones”. En els seixanta sol•licitava l’abolició de la pluralitat de jurisdiccions “pels danys que pot ocasionar a la seguretat jurídica del país l’aplicació de determinades lleis especials (...) que sostreuen al coneixement dels jutges i tribunals ordinaris determinats delictes. Una sola llei i uns mateixos jutges per a tots, són la millor garantia de justícia per a tots”.\nDe 1966 a 1970 va estar Cap regional dels carlistes catalans, essent un profund coneixedor del carlisme, al que prestava la seva capacitat oratòria, plena de correcció, disposició i saber fer. En aquest període quan alguns procuradors en Corts propugnaren una Llei Regional que articulés d’una manera més racional i justa el territori -justificació idèntica a la que utilitzaren els liberals del segle dinou per imposar la distribució en províncies-, Carles Feliu recordà que “Espanya no és uniforme, sinó varia, i precisament per què es va formar amb el conjunt de varis pobles dotats de pròpia personalitat – per quelcom es parlava abans de les Espanyes-. Està clar que una llei regional merament descentralitzadora no resol el problema. Menys ha de resoldre’l, ans al contrari, complicar-lo, una Llei regional que modifiqui la situació geogràfica de les regions en funció d’exigències econòmiques de les quals els racionalistes moderns fan el sant i senyal de la seva actuació”. “Com ningú ignora –deia Feliu-, descentralitzar no és regionalitzar, ni tan sols municipalitzar, és simplement delegar funcions en els organismes inferiors. La realitat viva del nostre país, la seva Història demanen altre cosa”.\nEntre ell i Artur Juncosa Carbonell posaren la lletra que definia l’esperit i les reivindicacions de l’Assemblea de Catalunya. La seva personalitat fou determinant perquè el Partit Carlí de Catalunya estigués present als organismes d’oposició a la dictadura. Per què ell sí va estar un clar i destacat opositor a aquell règim, donant la cara sempre, signant totes les protestes possibles en favor dels drets humans i de la lluites populars. Els treballadors, els estudiants, els militants del front de lluita de barris i pobles del partit, i qualsevol carlí confiava en ell per la seva claredat d’idees i la seva bonhomia, fins al punt de que els militants del Partit teníem memoritzat el seu número de telèfon per si ens agafaven.\nEra una persona molt volguda per tots els que li van tractar. Fa menys d’un any, un Magistrat em comentava com va conèixer en Carles Feliu i la impressió que li causà l’advocat carlí que defensava persones de qualsevol ideologia i que, molt sovint, era multat, perseguit, detingut, empresonat i a qui la dictadura el va privat del dret de viatjar a l’estranger durant una pila d’anys. Aquest jutge comentà que, a vegades, quan la policia aparcava aquells Seat 1500 grisos al carrer Diputació, prop de casa de Feliu, n’hi havia veïns que el trucaven perquè s’amagués, coneixedors de la seva activitat antifranquista. Altres advocats referiren al jutge com en Carles s’escapolí, en una ocasió, de la policia franquista quan anaren a casa seva a detenir-lo, o la sang freda mostrada en Santa Maria Mitjancera quan entraren els grisos a detenir els membres de l’ Assemblea de Catalunya allí presents.\nDe personalitat ben definida, es va diferenciar clarament d’aquells que, en la negra nit franquista, feren mutis pel fòrum i dels quals no varem tenir cap noticia fins ben avançat l’any 1977. Precisament, tots aquells que se l’adonaren de més revolucionaris que ningú quan el dictador estava ja ben mort.\nDeixà ben reflectida la seva capacitat d’estimació durant la llarga malaltia que patí la seva dona, a la qual es va dedicar en cos i ànima, i en la transmissió de valors cap els seus fills. No obstant això, quan ens calia el seu assessorament sempre el tinguérem al nostre costat. Manolo Zabala, Ángel Cuadrado, altres militants i jo mateix varem recórrer a ell en busca de solucions per a múltiples qüestions de caire laboral, civil o penal que la lluita política i sindical del partit ens plantejava. Sense perdre mai la relació, d’ençà el moment en el qual les circumstàncies familiars li van permetre es dedicà, amb renovat vigor, a expressar llurs conviccions carlines en qualsevol indret de la geografia catalana on se li demanés la seva presència. Nomenat cavaller de la Legitimitat proscripta per en Carles Hug de Borbó-Parma, va estar un exemple de lleialtat a la dinastia legítima.\nFou un dels oradors en la diada del Partit en el 2007, i, per suposat que va estar present en la del 2008, a Santa Margarida de Bianya. En el dinar posterior a l’acte polític, vaig seure al seu costat i durant gairebé tres hores varem parlar del present i dels projectes de futur. Com a persona gran i sàvia, sabia que, com a treballadors, teníem de viure de realitats, tractant sempre de sumar i no pas de dividir la nostra gent, sense donar patents de carlisme, sense ofendre a ningú, sense insultar, sense difamar, sense mentir, sense amenaçar, sense caure en la marginalitat per la marginalitat.\nEn el record que es mantindrà en el nostre cor i en la nostra lluita, li retrem aquest homenatge. Carles fins sempre.


Suspensió de llicències a Ciutat Vella\nPublicada el 24/05/2013 la suspensió de llicències d’activitats, comunicats i obres relatives a especialitats alimentarie.\nEn data 24-05-2013 s'ha publicat la suspensió de llicències amb número d'expedient 12PL16044 respecte de les llicències d'activitat, comunicats i obres relatives als grups d'especialitat alimentàries regulades a l'annex I (excepte: cellers (A.1.4), caramels, bombons, gelats (A.5.2) i plats preparats (A.1.6)), sempre que no disposin de degustació, de l'Ordenança d'establiments i centres de comerç alimentari de Barcelona, que és efectiva des del dia 25/05/2013.\nSe n'exceptuen aquelles que hagin iniciat la tramitació davant d'una EAC o aquelles que disposin de comunicat d'obres presentat.


La llevantada 'Glòria' aconsegueix que la lluita contra la regressió del delta entre a l'agenda política - EbreDigital.cat\nEl 29 de gener de 2020 passarà a la història de les Terres de l’Ebre com el dia en que tots els implicats en la lluita contra la regressió del delta de l’Ebre es van comprometre a plantar-li cara, definitivament, després de més de 30 anys en què únicament s’han dedicat a fer estudis, projectes i alguna prova pilot. Esta ha sigut, si més no, la impressió general que ha caracteritzat l’acte celebrat a l’auditori de Sant Jaume d’Enveja amb més de 300 assistents i els laterals plens de gent, la gran majoria dels quals han sigut destacats representants polítics i sectorials, acompanyant la presentació de les mesures contra la regressió pactades a la Taula del Consens.\nL’alcalde de Sant Jaume d’Enveja, Joan Castor Gonell, li ha demanat al president de la Generalitat, Quim Torra, que en la trobada de la setmana que ve amb el president del Govern, Pedro Sánchez, li dediqués “els primers 5 minuts de reunió” a parlar del delta, al que el president Torra va respondre que així ho faria, tot i que 5 minuts no serien suficient. Per la seua part, Torra va donar una altra oportunitat quan el conseller de Territori, Damià Calvet, es trobaria amb la ministra per a la Transició Ecològica, Teresa Ribera, en la inauguració de la Fira de Barcelona. Compromisos que s’han assumit dins una sala on no hi ha faltat la presidenta de la Confederació Hidrogràfica de l’Ebre, el subdelegat del Govern i el Cap Provincial de Costes, junt la consellera d’Agricultura, diputats al parlament dels principals partits i tots els alcaldes del delta que públicament han signat una declaració institucional, juntament amb els presidents de les dos comunitats de regants del delta.\nPerò és que, a més a més, dins la sala hi eren els més alts representants implicats i sectorials, ja sigue dels sectors productius, com els musclaires o els pagesos i la Cambra de Comerç, de la universitat, del col·lectiu científic, dels moviments socials i fins i tot comandaments de la guàrdia civil. Pràcticament no hi faltava ningú, tret de representants de les empreses hidroelèctriques que retenen els embassaments a Mequinensa i Riba-roja. Un acte que, molt probablement, marcarà un abans i un després i que ha de ser el punt d’inflexió a partir del qual parlar de regressió del delta sempre vaigue acompanyat de pressupostos i inversions concretes.\nEl principal protagonisme de la presentació de les mesures consensuades per la Taula de Consens ha anat a càrrec de l’enginyer Rafael Sánchez, qui ha acabat la seua exposició amb un concloent “o ara o mai” molt aplaudit, com diversos passatges de la seua intervenció. També ha destacat la intervenció del portaveu de la Taula de Consens, Xavier Curto, que també ha advertit que si ara no s’aconsegueix implicar totes les administracions en esta lluita per la supervivència “caldrà mobilitzar-se fins a arribar a Europa”.\n“Una planta de l’llla de Buda, la Limònium, és única al món. És el nostre ós polar”\nRafa Sánchez ha trencat tòpics durant la seua intervenció, acabant amb l’estèril debat de si són necessàries solucions dures o blanes per aturar la regressió al delta de l’Ebre com s’ha anat mantenint durant dècades. Amb una exposició molt pragmàtica i didàctica, Sánchez ha afirmat que cal fer una combinació d’accions, sigue amb la construcció de dics intel·ligents dins del mar, amb l’ampliació de les platges transportant sorra o la construcció de camins de ronda. Sánchez També ha insistit en què no hi ha contradiccions entre la conservació i el manteniment dels sectors productius. S’ha referit, per exemple, a què l’actuació que hi ha al ‘famós’ restaurant ‘Los Vascos’ no s’ha de tractar sobre si els murs de pedra construïts són bons o no. “El que cal és preguntar-se perquè no hem fet res en 60 anys mentre hem vist que han desaparegut 200 metres de platja”, ha subratllat.\nUn altre passatge destacat ha sigut quan ha elevat a categoria de símbol una planta “que és única al món perquè només es troba a l’illa de Buda”, ironitzant en el fet que l’ós polar és la icona mundial de la conservació de la natura i del canvi climàtic i en lloc seu ha proposat que al delta de l’Ebre, i a les Terres de l’Ebre, el símbol sigue sta planta. Es tracta, ha dit, “d’una planta que no té nom popular”, però si científic. Es referia a la Limònium, que els diccionaris de la llengua també denominen “ensopegall” o “ensopeguera” i que defineixen com “planta del gènere Limonium, de la família de les plumbaginàcies, de fulles generalment en roseta basal i flors petites, sovint rosades, reunides en inflorescència paniculiforme, que es fa en terrenys salabrosos”.


La cantant ha sigut molt clara sobre per què va marcar de Telecinco | GTRES\nMónica Naranjo ha explicat el motiu que la va portar a deixar de presentar 'La isla de las tentaciones'\nMónica Naranjo, a més de ser una de les cantants més llorejades del país, també és presentadora. I la veritat és que les coses no li ha anat gens malament amb aquesta segona faceta. Tant és així, que acaba d'estrenar un programa a Netflix: 'Amor con Fianza'.\nEn aquest espai, diverses parelles posen a prova la seva relació. És molt similar al que passa a 'La isla de las tentaciones', reality de Telecinco que l'artista va presentar durant la primera edició. Tot i això, després d'aquesta va decidir abandonar-lo, i ara ha explicat el per què.\nMónica Naranjo explica per què va deixar 'La isla de las tentaciones'\nEl gener de 2020, es va estrenar el programa. I a Mònica, a més de cantar-ne la sintonia, li van proposar que en fos la presentadora. Sí, que es posés al capdavant d'aquest reality en el qual diverses parelles posen a prova el seu amor.\nElla va acceptar el repte. Ho va fer molt bé, i el programa va ser un dels més exitosos de la temporada. Tot i això, quan es va acabar la primera edició, va decidir abandonar el projecte.\nAra, en plena promoció de la seva nova feina, el mitjà 'verTele! l'ha entrevistat, i, entre altres coses, li ha preguntat per què va marxar de Telecinco.\nEn aquest sentit, Mónica ha sigut molt clara: «La decisió va estar ben presa, des de la calma. Vaig decidir no seguir perquè jo, fins i tot amb la música, no faig mai les mateixes feines. Sempre vaig variant i evolucionant perquè és una manera de poder créixer».\nMónica Naranjo va deixar 'La isla de las tentaciones' després d'una primera entrega de gran èxit | GTRES\nAixí mateix, la de Figueres ha relatat que no volia seguir al capdavant del format perquè «el meu moment s'havia acabat. Me'n vaig anar, en primer lloc, perquè vaig sentir que les següents edicions no suscitarien aquella frescor, aquella innocència i aquells moments que vam veure d'una persona amb el cor trencat corrent per una illa. I, després, pel tema econòmic, és clar».\nEn un primer moment, el fet que marxés va ser un revés per a la cadena i per al mateix programa, ja que Mónica va aconseguir atreure molt de públic, però van trobar una persona per a substituir-la que, sens dubte, ha aconseguit superar-la: Sandra Barneda.\nLa barcelonina ha aconseguit enlluernar l'audiència, que en determinats moments s'ha emocionat amb ella i també l'ha aplaudit. I és que es mostra més natural que mai i, de vegades, diu als participants justament el que els espectadors estan pensant.\nMónica Naranjo està encantada amb el seu nou projecte\nAra, la cantant està totalment centrada en 'Amor con Fianza'. En aquest programa, diverses parelles han de posar a prova la sinceritat i el compromís que es tenen l'un a l'altre per no perdre diners. I per a saber si s'enganyen o no, hi ha un element clau: un detector de mentides que als Estats Units s'utilitza per a jutjar delictes de sang.\nSobre aquest projecte, Naranjo ha afirmat: «Quan em van oferir el format, ni m'ho vaig pensar. Era una aventura que havia de viure. És molt atractiu conèixer la veritat de veritat, no la que et volen vendre. La que hi ha dins de la persona en aquest moment precís».\nDe la mateixa manera, ha reconegut que un altre motiu per la qual va acceptar aquesta feina és que el seu paper és més 'lliure'. En declaracions a 'El Confidencial', ha dit: «En aquest format m'han deixat acostar-me bastant als concursants. Alguna vegada he demanat poder donar-los una mica d'alè i tranquil·litzar-los».\n«Porto orellera, però tinc llibertat absoluta. No hem volgut jugar amb la morbositat, sinó amb la veritat i l'autenticitat».\nÚltima hora Última hora Televisió Última hora Feina Última hora Telecinco Última hora Sandra Barneda Última hora Mónica Naranjo


INSEKT MINUS CONCENTRATE - DESPARASITADORS - HUSSE GIRONA | alimentacio natural, gossos, gats, fitoterapia\nPortada > GOSSOS > DESPARASITADORS > fitxa del producte\nRepelent per a gossos contra mosquits, puces, paparres, tavecs, etc.\nInsekt Minus concentrat és una alternativa natural per protegir el seu Gos de mosquits, puces, tavecs, etc. Aquest producte canvia l'olor del gos sense que l'animal o l'humà s'assabenti. L'olor és insuportable per als insectes com els mosquits, mosques, paparres, puces, etc.\nInsekt Minus Concentrat està elaborat amb ingredients de màxima qualitat - diferents olis com Malecula Alternofilia, Macademia Ternofilia, Carthamus Tinctorius, Helianthus Annuss, Buxuss Chinensis, Eucalyptu Globulus i Lavendula Angustifolia.\nProtecció contra puces tot l'any\nEs pot utilitzar com a preventiu contra puces utilitzant el producte regularment durant tot l'any.\nDurant un període de 3 setmanes aplicar diàriament una gota entre els omòplats i l'arrel de la cua (directament sobre la pell) i donar un lleuger massatge. Una vegada que el tractament bàsic s'ha completat, un tractament de 1-2 vegades per setmana és suficient.\nEvitar contacte amb els ulls durant l'aplicació o ús del producte.\nL'Oli d'Arbre de Té conté Cioneol que pot causar irritació als uls\nL'Efectivitat del producte pot canviar depenent de la zona d'aplicació.\n50 ml - 25,50 €\ncura de les peÜlles problemes digestius races gegants sensitive suplements nutricionals


Els escolars de Vila-seca celebren dijous els Mini Jocs Mediterranis | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nEls escolars de Vila-seca celebren dijous els Mini Jocs Mediterranis\nLa mascota Tarracus serà a Vila-seca\nDemà dijous els alumnes de tercer de primària de les escoles de Vila-seca participaran als Mini Jocs Mediterranis, que tindran lloc a l’Estadi Municipal.\nUn total de 300 alumnes compartiran una estona d’aprenentatge, esport i gaudi entre professors, alumnes de diverses escoles i les entitats esportives implicades, amb l’objectiu que practiquin algunes de les disciplines no tan conegudes dels Jocs Mediterranis. Aquestes disciplines són el tir amb arc, la petanca, l’esgrima, el tennis, l’hoquei, el llançament de javelina i el salt de llargada.\nEl programa, que s’iniciarà a les 9.30 h, inclou la pràctica d’aquests esports, l’esmorzar a les 11 del matí, una sessió de fotografies amb la mascota Tarracvs, el dinar a partir de la 1 del migdia i activitats lúdiques i ball per a cloure la jornada, a les 16.00 h.\nEls Mini Jocs Mediterranis estan organitzats per les regidories d’Esport i Ensenyament de l’Ajuntament de Vila-seca.\n15/05/2018 Antonio Poveda: «El director esportiu és el responsable de desenvolupament de la competició»\n13/02/2018 Vila-seca veu els Jocs com «una oportunitat de poder fer història»


El Parc Integra, creat i instal·lat per Happyludic, és el primer de Catalunya adaptat a la diversitat funcional. Es troba a la Garriga, a la zona de la Sínia (carrer Torrent de la Sínia, cantonada Carretera Nova) i aviat n'hi haurà també a altres poblacions.\nL'humorista Peyu és el protagonista de la campanya que Happyludic ha dedicat als Parcs Integra\nFa dos anys, arran del comentari d'una mare que reclamava més atenció als nens amb problemes de mobilitat a l'hora de dissenyar parcs, l'empresa es va comprometre fermament a treballar perquè cap nen, independentment de les seves capacitats, hagués de conformar-se a mirar com els altres juguen. Amb aquest propòsit va ampliar la seva línia de jocs adaptats, cosa que ha acabat donant lloc al Parc Integra.\nEl Parc Integra està format per 5 jocs -també hi ha l'opció que siguin 4- on poden jugar junts nens amb diferents capacitats. Es tracta d'un multijoc, una balança, un giratori, un gronxador i una molla. Els 3 primers estan adaptats a cadires de rodes i el disseny dels 2 últims assegura l’estabilitat dels nens, que poden gronxar-s’hi sense caure. El parc també inclou un panell d'acer patinable, personalitzat per a cada municipi, on s'informa de les característiques dels diferents elements.


Barcelona: Homenatge a les preses de les Corts, el 14 d'abril / La Independent / Notícies gènere\nEscrit per J.L . Redacció Mon Comunicació / La Independent\tdimecres, 25 de març de 2015 12:39\nEl reconeixement de la memòria de la desapareguda Presó de dones de les Corts està éssent un procés llarg i complex, liderat per diferents grups i associacions; i on ha estat clau la recuperació de les veus de testimonis i de familiars.\nAquest procés conclou en diversos actes i publicacions i sobretot en l’establiment d’un espai de memòria virtual allotjat a presodelescorts.org.\nL’any 2012 s’obrí una nova etapa amb la definició d’un conjunt de propostes de monumentalització desenvolupades des del Màster de Disseny Urbà de la Universitat de Barcelona i coordinades pel grup de recerca art, ciutat, societat (UB); l’Observatori EUROM (Fundació Solidaritat UB) i l’associació Acme.\nAquest és el punt de partida per encetar un procés participatiu amb associacions de veïns, grups de dones i altres entitats del districte de Les Corts, amb l’objecte de promoure unMonument en homenatge a les dones repressaliades en aquesta institució durant el franquisme (blocs.lescorts.cc/presodedones/).\nAra, i amb motiu del 14 d’Abril, es farà un acte d’homenatge A les preses, -i als seus fills i filles-, repressaliades a la Presó de Les Corts. Tindrà lloc a l’Espai de Memòria que des de novembre de 2014 es dedica a la presó, al xamfrà nord-oest de la cruïlla dels carrers Joan Güell amb Europa (Barcelona).\npresó dones les corts 14 de abril\nTenim 1038 persones visitants en línia\nVisites del contingut : 19066700


Festes majors amb sensibilització enfront de violències masclistes | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl cartell que anuncia aquesta iniciativa a les festes majors de l’Alt Urgell.\nDt., 23/07/2019 - 00:45\nFestes majors amb sensibilització enfront de violències masclistes\nEn el marc de la campanya de sensibilització i prevenció També és cosa meva. Per un Alt Urgell lliure de violències masclistes i LGTBIfòbia, enguany s’han organitzat punts de sensibilització i atenció en algunes de les festes majors més concorregudes de la comarca: Alàs, Coll de Nargó, Oliana, Castellciutat, Organyà, Montferrer i la Seu d’Urgell. L’atenció d’aquests punts anirà a càrrec de l’associació AntiSida de Lleida, entitat especialitzada en aquest tipus d’atenció i que en gestiona en altres indrets de la província de Lleida, segons ha informat el Consell Comarcal.\nEls punts estaran situats prop de l’espai de festa, durant la nit principal, i la seva tasca consistirà a donar informació per prevenir situacions no desitjades en el marc de les violències masclistes, així com atenció especialitzada per aquelles persones que ho puguin requerir.\nEstaran disponibles entre 3,30 i 4 hores, depenent de cada lloc, i l’horari oscil·larà entre les 11,30 i les 4 de la matinada. Aquest cap de setmana la iniciativa s’estrenarà a Alàs, el dissabte 20 de juliol.\nA més, i per tal de donar informació a la ciutadania, s’ha editat aquest any com a novetat important un tríptic divulgatiu amb informació relativa a com actuar o ajudar les persones que puguin ser afectades per violències masclistes, i en especial violències sexuals, en els espais d’oci tant en horari nocturn com diürn. Aquest document s’ha fet tant en català com en castellà per tal d’arribar al màxim de població, i tenint en compte també els visitants que arriben a l’estiu.\nEl tríptic inclou indicacions de com actuar per rebre suport, recomanacions específiques al voltant de què fer després d’una agressió sexual, informació de senyals d’alerta de malestar en els dies posteriors a haver patit una violència sexual i adreces i telèfons d’interès on acudir per demanar suport, assessorament i recuperació.


James Ellroy, premiat amb el Pepe Carvalho de Novel·la Negra | betevé Web\nSílvia Carbonell@silviacarbonell dijous 1 de febrer, 2018 , 16.17\nL’escriptor nord-americà diu que la “novel·la negra és de primera classe i la dirigida al gran públic, una porqueria”\nL'escriptor nord-americà James Ellroy és el guanyador del 13è Premi Pepe Carvalho de Novel·la Negra que s'ha atorgat aquest dijous al vespre al Saló de Cent de l'Ajuntament en el marc de la BCNegra. En una roda de premsa prèvia a l'entrega del guardó, Ellroy s'ha presentat amb el seu habitual to provocador i ha engegat el discurs dient que és el "rei de la ficció negra". L'escriptor ha dit que "la novel·la negra és de primera classe i la dirigida al gran públic, una porqueria". Ellroy ha escrit prop d'una vintena de títols dels quals s'ha referit com a "obres mestra".\n"M'estimo molt més rebre el Premi Pepe Carvalho de la ciutat de Barcelona que tenir el Premi Nobel, tot i que et donen dos milions de dòlars lliures d'impostos". Això és el que ha dit el guanyador del premi James Ellroy durant la roda de premsa d'aquest dijous. Ellroy ha reconegut que ha sentit a parlar de Pepe Carvalho, però mai no ha llegit cap novel·la del popular personatge de Manuel Vázquez Montalbán.\nSegons Ellroy, ha escrit "19 obres mestres i totes han estat publicades en castellà". L'autor ha reconegut que no li interessa gens el present: "He viscut sempre en el passat i encara hi visc profundament". Ellroy ha explicat que de petit sempre llegia les revistes 'Life' dels seus pares sobre la Segona Guerra Mundial.\nDurant l'acte d'entrega del premi al Saló de Cent, Ellroy s'ha descrit com "el gos diabòlic de la novel·la criminal" i ha assegurat que la novel·la negra "és la més gran vulgar forma d'art a la qual aspira la paraula".\nReedició de 'Mis rincones oscuros'\nL'onze de gener passat l'editorial Literatura Random House va reeditar una de les obres més emblemàtiques de l'autor, 'Mis rincones oscuros'. És una novel·la sobre les memòries d'Ellroy, de la investigació sobre l'assassinat no resolt de la seva mare, que va ser trobada al marge d'una carretera d'un petit poble a prop de Los Angeles el juny del 1958, quan l'escriptor tenia 10 anys.\n2017 - Dennis Lehane\n2016 - Donna Leon\n2015 - Alicia Giménez Bartlett\n2014 - Andrea Camilleri\n2013 - Maj Sjöwall\n2012 - Petros Màrkaris\n2011 - Andreu Martín\n2010 - Ian Rankin\n2008 - P. D. James\n2007 - Henning Mankell\n2006 - Francisco González Ledesma\nWeb de la BCNnegra 2018


Totes les comarques de la Catalunya Central tenen saldo migratori positiu - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nTotes les comarques de la Catalunya Central tenen saldo migratori positiu\nL'any passat van arribar a les nostres comarques 4.200 persones més de les que se'n van anar\ndavid bricollé manresa 26.12.2019 | 20:24\nEl Bages va ser la comarca de casa nostra que va registrar un augment més important | OSCAR BAYONA\nEl Bages va ser la comarca de casa nostra que va registrar un augment més important\nEls fluxos migratoris es van traduir l'any passat a les comarques de casa nostra en un creixement generalitzat de població. Sense excepció. En el conjunt de les set demarcacions de l'àrea de Regió7, l'any passat va tancar els moviments migratoris amb un saldo positiu de 4.203 persones, el que posa de manifest una clara tendència a l'alça, ja que l'any anterior també hi havia hagut un saldo positiu, en aquell cas de 2.836 persones.\nTots van ser positius i amb una tendència molt similar, ja que és la població provinent de l'estranger (en el balanç resultant entre els que venen d'altres països i els que hi marxen) la que més incideix en tots aquests creixements. Amb una única excepció, la de l'Anoia, on aquest augment va tenir com a factor principal les persones vingudes d'altres comarques de Catalunya.\nÉs el que s'extreu de les dades de moviments migratoris del 2018, que ha fet públiques l'Institut d'Estadística de Catalunya (Idescat). Un altre factor gairebé comú a totes set demarcacions de casa nostra és que els saldos són positius (és a dir, han arribat més persones que no pas n'han marxat) en les tres referències que es comptabilitzen: amb relació a la resta de comarques de Catalunya, a la resta de l'Estat i amb relació a l'estranger. Només hi ha tres mínimes excepcions. La Cerdanya, l'Anoia i l'Alt Urgell presenten petits saldos negatius entre immigració i emigració respecte a la resta d'Espanya, però que en tots tres casos es veuen compensats a l'alça pels altres dos fluxos.\nEn xifres absolutes el Bages va ser la comarca de casa nostra que va registrar un augment més important, amb un saldo positiu final de 2.644 habitants, més del doble del creixement que ja hi va haver el 2017, que va ser de 1.312 nous habitants. D'aquest increment, més de dos terços (el 68%) correspon a persones arribades de l'estranger.\nL'Anoia va ser la segona en creixement per l'efecte dels fluxos migratoris, amb un saldo positiu de 806 persones (un miler més que l'any anterior), amb el pes predominant de les persones arribades d'altres punts de Catalunya, que suposen dos terços del creixement registrat.\nAl Berguedà també hi ha un increment important en aquest saldo de moviments migratoris (+636), fortament fonamentat en el flux entre els que van a l'estranger i els que n'arriben, ja que suposen el 80% d'aquesta pujada.\nSi es consideren els fluxos en relació amb la població que té cada comarca, les taxes més altes del que s'anomena migració neta positiva estan encapçalades pel Baix Penedès (15,3? habitants), però just darrere n'hi ha tres de casa nostra: l'Anoia (10,1?), la Cerdanya (8,4?) i el Moianès (6,1?).\nAquesta darrera demarcació té el seu saldo positiu de creixement (221) molt repartit entre el moviment amb l'estranger i amb la resta de Catalunya; mentre que a la Cerdanya i el Solsonès el pes principal recau clarament en el flux amb altres països.


Heu cercat Any 2012 Eliminar la restriccióAny: 2012 Espai saT! Sant Andreu Teatre Eliminar la restriccióEspai: saT! Sant Andreu Teatre Gènere Dansa Eliminar la restriccióGènere: Dansa\n3. Islàndia [Dansa]\n4. Scrakeja’t [Dansa]\n5. Upps!!! [Dansa]


Model assistencial | Hermanas Hospitalarias\n> Què fem > Model assistencial\n[wpo_block_heading title=”MODEL ASSISTENCIAL I EDUCATIU” heading_style=”v6″ el_class=”encabezado-primario linea-izq”]\nEl nostre Model Assistencial i Educatiu recull els atributs principals de la manera com es vol actuar en favor de la persona que atenem, el sentit i el significat profund que existeix darrere de cada acte. Està basat en el nostre Marc d’Identitat.\nDefinim el nostre model com la manera de fer que integra els elements dinàmics i estructurals més rellevants, per tal de donar resposta als reptes actuals des de la inspiració del carisma fundacional i d’acord amb els valors hospitalaris.\nEl nostre model s’impregna de la història de la Institució mateixa i de l’humanisme cristià que l’acompanya que, igualment per naturalesa, va lligat de forma indissoluble a la història de l’assistència a les persones amb malaltia mental, discapacitat intel·lectual i altres malalties, al nostre país. Això vol dir que aquest model aglutina, sedimenta i s’influencia del llarg recorregut del pensament respecte a aquesta assistència, que passa d’un model asilar o custodial a un model clinicobiològic, per evolucionar, després, fins al model rehabilitador i comunitari que avui reconeixem a nivell global.\nEn l’actualitat existeixen, tant en el camp de la salut mental com en el de la discapacitat, models assistencials amb denominadors comuns que atenen a concepcions modernes holístiques de la persona, humanistes a la vegada que tècniques, de justícia, d’equitat i de respecte a l’autonomia, entre altres atributs.\nTenim en compte la premissa que en la salut mental de la població influeixen múltiples factors: biològics, psicològics, espirituals, familiars, socials, religiosos, econòmics, mediambientals, entre d’altres. Per això propugnem l’abordatge integral i interdisciplinari de la salut mental com a essencial. En el nostre model, el carisma amb què es desenvolupa aquesta atenció integral serà el veritable fonament.\nQuant a l’evolució del model educatiu al nostre país, és interessant ressenyar que “l’educació especial” comença a generalitzar-se des de mitjan segle XX, passant d’un model medicoassistencial imperant a un model pedagogicorehabilitador. La nostra Institució és pionera en la creació de centres específics per a l’atenció de nens amb discapacitat intel·lectual en la dècada dels anys 60. Amb això es va oferir un servei alternatiu a l’internament en centres de salut mental.\nActualment, els serveis que ofereixen els nostres centres d’educació especial estan orientats a la normalització de les persones amb discapacitat intel·lectual i la seva total integració sociolaboral, aplicant programes d’innovació en els àmbits pedagògic, tècnic i assistencial.\nUn lloc no menys important en la realitat de Germanes Hospitalàries l’ocupa l’àmbit assistencial dels Hospitals Generals, que inclouen, entre altres accions, l’atenció a pacients en situació de fragilitat, complexitat, malaltia avançada i final de vida.


Suspenen un homenatge popularpels 10 anys de la mort d’Enric Marquès | El Dimoni de Santa Eugènia de Ter (Gironès)\n: : Eugenials > Enric Marquès (1931-1994) | 07·09·2004\nSuspenen un homenatge popular\npels 10 anys de la mort d’Enric Marquès\nDIARI DE GIRONA > Els organitzadors d’un homenatge popular amb motiu del desè aniversari de la mort de l’artista gironí Enric Marquès (1931-1994) han decidit suspendre l’acte i han expressat el seu desacord amb la commemoració institucional de demà dimecres.\nLluís Bosch-Martí, que va ser company d’Enric Marquès i estudia la seva obra, ha explicat que un grup d’amics estaven preparant «un acte al carrer» que porta el nom de l’homenatjat a Santa Eugènia de Ter, on va néixer. Hi havia «pràcticament confirmada» la participació de Jaume Fàbrega, Narcís Selles, Josep Clara i el Dr. Pasqual, i l’adhesió d’Eudald Carbonell, Damià Escudé i Pere Solà. Isidre Vicens i Torres Monsó figuraven entre els convidats.\nSegons Lluís Bosch-Martí, organitzadors de l’acte oficial els van demanar que s’hi adherissin i no portessin a terme l’acte popular perquè, entre altres motius, es produïa una coincidència en els horaris.\nDemà dimecres dia 8 de setembre s’escaurà el desè aniversari de la mort d’Enric Marquès, que es va esdevenir traumàticament, per malaltia, mentre caminava pel costat de l’Onyar pel passeig General Mendoza.\nBosch Martí, que considera que cal aprofitar l’ocasió per demanar que un carrer de Llagostera porti el nom d’Enric Marquès, creu que hi ha diversos motius de discrepància amb l’acte oficial. Aquest acte institucional inclou una conferència sobre l’Enric Marquès periodista, fet que ha estat lamentat per part de Bosch-Martí en considerar que no es pot destacar aquesta faceta d’una persona que va destacar molt més com a artista-pintor, gravador i cartellista.\n«Sobretot era -diu Bosch-Martí- un intel·lectual crític, publicista, compromès en la lluita antifranquista primer dins del Partit Comunista a París i després en altres grups de l’esquerra comunista extraparlamentària».\nCom a organitzador de l’acte popular, que segons diu s’ha deixat per fer alguna cosa més endavant, Bosch Martí ha expressat el seu temor que l’acte oficial no reflecteixi en la seva justa mesura la importància de l’Enric Marquès marxista «en la línia de l’italià Antonio Gramsci, que aspirava a l’organització de tots plegats en el Bloc Nacional Popular d’una futura societat socialista catalana d’esquerres».\nUn carrer a Llagostera\nD’altra banda, Bosch Martí ha assegurat que és el moment de dedicar un dels carrers de Llagostera a l’artista, ja que és en aquella població on tenia la casa i l’estudi.\nEnric Marquès va tenir una intensa relació amb la vila de Llagostera durant més de trenta anys. «Hi va fer molts amics i tenia relació amb molta gent senzilla, com pagesos i treballadors». [Diari de Girona]


La Fundació Jordi Comas presenta el seu programa, amb tres grans tribunes – Arxiu d'actualitat local\nLa Fundació Jordi Comas presenta el seu programa, amb tres grans tribunes\nEl llegat de l’empresari turístic i hoteler i gran enamorat de la cultura Jordi Comas es manté viu quatre anys després de la seva malaurada desaparició mitjançant la fundació que porta el seu nom. Aquesta entitat ha preparat per aquest any tres importants tribunes i una jornada sobre tendències del turisme de vacances destinada als professionals del sector.\nLa presidenta de l’entitat i vídua de Comas, Carme Hospital, i el director, Enric Serra, les van anunciar ahir en el decurs del IV Memorial Jordi Comas, que es va dur a terme ahir a l’hotel Costa Brava de Platja d’Aro.\nPonents de referència\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, el xef Joan Roca i el biòleg Ramon Folch seran els noms protagonistes de les tres tribunes que s’han preparat. Carles Puigdemont (20 de maig) parlarà sobre el turisme com a sector estratègic de la Catalunya independent; el xef Joan Roca, del Celler de Can Roca, (16 de setembre), defensarà el valor turístic de la gastronomia, i, finalment, Ramon Folch (7 d’octubre) exposarà Turisme: sumar sense restar. Treure partit de la interferència entre sistemes. Totes tres tribunes es faran al S’Agaró Hotel, de s’Agaró, aniran seguides de col·loqui i es clouran amb un sopar.\nLa Fundació Jordi Comas Matamala organitza també, pel dia 28 d’octubre, una jornada dedicada a analitzar les tendències del turisme de vacances amb experts en la matèria: representants de l’àmbit universitari, assessors i experts en gestió turística, gent del món empresarial i usuaris prescriptors i comunicadors. La jornada està orientada a l’àmbit professional i també es portarà a terme al S’Agaró Hotel.\nLa Fundació Jordi Comas Matamala, amb la presentació del programa d’enguany, ha dedicat el seu primer any a crear l’estructura i a marcar el camí per a futures iniciatives. L’acte d’ahir també va ser el marc en el qual es va presentar el treball La vall d’Aro en temps dels avis. El patrimoni etnològic immoble de la vall d’Aro, guanyador del IV Premi de Recerca Local Jordi Comas. Aquest premi el convoca l’Ajuntament de Castell-Platja d’Aro mitjançant la biblioteca Mercè Rodoreda.\nLa Fundació Jordi Comas presenta el seu programa, amb tres grans tribunes added by Redacció on 02/05/2016\nVerificació (no es una màquina) * Time limit is exhausted. Please reload CAPTCHA. cinc × = vint


Noam Chomsky afirma Partido Republicano es organización más peligrosa\nNoam Chomsky concluye que Lula da Silva, “uno de los presos políticos más significativos del período actual, es mantenido en aislamiento para que el golpe de Estado blando” que supuestamente ocurre en el país “pueda seguir su curso".\n«No cabe duda que Trump sedujo a una gran parte de los fundamentalistas cristianos de Estados Unidos».\n«La amenaza que despierta Assange es completamente infundada»


[dissabte 31 d'octubre] Visita formativa a finca agroecològica biointensiva amb Amics de la Terra - Amics de la Terra\nCuidam Mallorca, naturalment\nBiodiversitat i territori\nRecursos naturals i residus\nParticipa / Contacta\n[dissabte 31 d’octubre] Visita formativa a finca agroecològica biointensiva amb Amics de la Terra\n21 d'octubre de 2020 21 d'octubre de 2020\nDes d’Amics de la Terra estem desenvolupant un projecte agroecològic basat en el mètode biointensiu, per contribuir cap a la sobirania alimentària, reduir l’impacte ambiental, econòmic i social de la nostra dependència alimentària de l’exterior, i treballar amb l’agroecologia com aliada contra els reptes climàtics que venen.\nPer aprendre de tot això, organitzem aquesta visita a la finca agroecològica de referència del projecte, ubicada en Petra.\nde 09:00 a 14:00 h\nInscripció prèvia obligatòria aquí: https://tinyurl.com/adtmPETRA\nComptarem amb els tècnics i experts en agroecologia que gestionen tant el projecte com la finca, els quals aniran guiant la visita i explicant aspectes molt interessants. Aquesta visita formativa tindrà una petita part pràctica, motiu pel qual us demanem que porteu guants de treball. A l’enllaç d’inscripció teniu tota la informació.\nEl “Mètode biointensiu de cultiu d’aliments” és un mètode d’agricultura ecològica sostenible de petita escala, adaptable a qualsevol clima, i enfocat a l’autoconsum i la petita comercialització.\nEs tracta d’un sistema de cultiu molt complet que no requereix l’ús de combustibles fòssils i que utilitza eines manejades per persones i llavors de pol·linització oberta; el que fa que sigui un sistema que qualsevol persona en el món pot usar.\nEl resultat és una agricultura ecològica que no sols produeix aliments nutritius i orgànics, sinó que també regenera el sòl i millora la seva fertilitat.\nT’animes a canviar el model alimentari amb nosaltres, del local al global, per un altre més just per a les persones i el planeta?\nUneix-te per viure #LaVidaenVerd!\nAquesta activitat compta amb el suport de la Conselleria de Medi Ambient i Territori del Govern de les Illes Balears, Direcció General de Residus i Educació Ambiental.\nPots trobar més informació al respecte al nostre apartat web de l’àrea de Sobirania Alimentària i als enllaços d’aquí baix:\nAmics de la Terra promou noves iniciatives agroecològiques amb la seva formació en cultiu biointensiu\nCurs agroecològic – cultiu biointensiu\nIniciatives agroecològiques a Mallorca davant la crisi climàtica i la dependència alimentària de l’exterior\n[2a edició: feb 2020] Curs agroecològic: mètode biointensiu a Mallorca!\nPosted in Biodiversitat i territori, Educació ambiental, Justícia climàtica, Justícia econòmica, Participació, Recursos naturals i residus, Sobirania alimentària\n01/10/2021[Divendres 1-diumenge 3 oct] Artistes compromesos, Mallorcalma i Thxagain organitzen l’exposició “Amics de la Terra”\n28/09/2021[dimarts 28 S+ 5 O] Formació sobre Videoactivisme pel Clima i la COP26\nProvíncia*Un altre paísLa CorunyaAlbaceteAlacantAlmeriaArabaAstúriesÀvilaBadajozBarcelonaBizkaiaBurgosCàceresCadisCantàbriaCastellóCeutaCiudad RealCòrdovaConcaGuipúscoaGironaGranadaGuadalajaraHuelvaOscaIlles BalearsJaénla RiojaLas PalmasLleóLleidaLugoMadridMàlagaMelillaMúrciaNavarraOrensePalenciaPontevedraSalamancaSanta Creu de TenerifeSegòviaSevillaSoriaTarragonaTerolToledoValènciaValladolidZamoraSaragossa\nProtegeix la Serra de Tramuntana


'Público' destaca que es "desmantella la cúpula de la SGAE"\nEl diari mostra el perfil del president de l'entitat, 'Teddy' Bautista, en portada i ressalta que va ser reelegit en el càrrec fa només dos dies\nREDACCIÓ Barcelona Actualitzada el 02/07/2011 08:26\n260x366 Público, 2 de juliol Público, 2 de juliol\n260x366 El País, 2 de juliol El País, 2 de juliol\n260x366 El Mundo, 2 de juliol El Mundo, 2 de juliol\n260x366 Avui, 2 de juliol Avui, 2 de juliol\n260x366 El Punt, 2 de juliol El Punt, 2 de juliol\n260x366 Libération, 2 de juliol Libération, 2 de juliol\n260x366 Le Figaro, 2 de juliol Le Figaro, 2 de juliol\n260x366 ABC, 2 de juliol ABC, 2 de juliol\n260x366 La Razón, 2 de juliol La Razón, 2 de juliol\n260x366 La Vanguardia, 2 de juliol La Vanguardia, 2 de juliol\n260x366 El Periódico, 2 de juliol El Periódico, 2 de juliol\n260x366 Ara, 2 de juliol Ara, 2 de juliol\nL'escorcoll per part de la Guàrdia Civil a la Societat General d'Autors i Editors (SGAE) i detenció del seu president, l'excantant de Los Canarios 'Teddy Bautista' i vuit treballadors més, és el tema amb què obren bona part de les portades espanyoles.\nEl diari Público titula amb un sol tema gran en portada: "Desmantellada la cúpula de la SGAE", alhora que ressalta el perfil del seu president, reelegit en el càrrec fa només dos dies. Público també destaca un article de l'exdirector del rotatiu, Ignacio Escolar, titulat "La fi de la intimidació".\nLa resta de diaris de l'estat també destaquen la notícia en portada tot i que a Catalunya és la presa de possessió del nou alcalde de Barcelona, Xavier Trias, qui centra tota l'atenció. El Periódico titula "Trias dóna prioritat a la lluita anticrisi" mentre que La Vanguardia "L'alcalde Trias promet diàleg".\nPel que fa l'enfoc internacional. La premsa estrangera destaca la llibertat amb càrrecs però sense fiança per a l'exlíder del Fons Monetari Internacional, Dominique Strauss-Kahn (DSK). El diari francès Libération titula, "Afer DSK, segona part".


José Antonio Marina | La Mercè 2017\nPregó de la Festa Major de La Mercè 2001\nSento al meu voltant la generositat d'una ciutat que em convida a protagonitzar un acte seu, gairebé íntim, les seves festes, un acte tan solemne i alegre com iniciar un ball o inaugurar un pont o botar un nou vaixell. Només he parlat una vegada amb Joan Clos, gairebé exclusivament d'educació, perquè segueixo amb gran interès el programa "Barcelona ciutat educativa", al que desitjo un gran èxit. Crec per això que el senyor alcalde ha volgut elegir en mi un home de l'ensenyament, a un catedràtic de batxillerat, a un mestre d'escola en definitiva, per anunciar les festes. Aquesta relació no resultarà estranya a qui ausculti el llenguatge. La paraula que en grec es designava el temps lliure, el temps festiu, era sjolé, d'on procedeix "escola". En èpoques de dur treball per a grans i petits, l'escola era un temps lluminós i feliç, allunyat d'aclaparaments, un temps protegit i indemne, posat fora de perill. Des de llavors ha plogut molt o hem oblidat molt les paraules. Sento al meu voltant la generositat de Barcelona, deia, i segons la lògica sàvia dels sentiments, els ben nascuts responen a la generositat amb gratitud, amb l'ànim commogut per haver rebut un regal. Gràcies, per tant, en aquesta festivitat de la Mercè, que és precisament la festivitat de la Mare de Déu dels regals, de les mercès.\nDonar un pregó aviva la memòria de la meva infantesa. Recordo haver vist de nen la figura humil del pregoner, en els petits pobles castellans. Era un mínim altaveu, un internet peatonal i quotidià, que transmetia als veïns els bans, les novetats o els avisos. Voldria ser un pregoner a la manera antiga i exposar, més que paraules meves, els silenciosos indicis que percebo en l'ambient. "El temps està prenyat de presagis", deien els antics. I observaven les entranyes de les aus per descobrir el que el futur contenia. Jo em semblo més a aquests ‘pells vermelles’ de les pel•lícules, que enganxaven l'orella al terra per a detectar els galops llunyans.\nI escoltant aquesta remor transmesa gairebé per contacte, vull començar aquest pregó de festa recordant la tragèdia d'una altra gran ciutat, Nova York. Més que demanar un minut de silenci, prefereixo usar la paraula per meditar el que aquest succés tan trist ens diu: que vivim un instant crucial, ple de possibilitats i perills, i que a nosaltres ens correspon decidir el futur. Més que a un joc d'atzar, a una moneda llençada a l'aire, el futur sembla a una partida d'escacs, que ens convé jugar bé.\nTotes les personalitats que m'han antecedit en aquest grat menester de pregoner han parlat des de la seva vocació o des de la seva professió. Seguiré el seu exemple. La meva vida sencera l'he dedicat a estudiar la intel•ligència, especialment la intel•ligència dels individus. Però darrerament he canviat el focus de les meves investigacions. Per interès científic i també per utilitat social, em preocupa la intel•ligència dels grups -de les parelles, de les institucions, de les col•lectivitats-, la intel•ligència compartida. Per dir-lo d'una manera tosca: m'agradaria fer un "test d'intel•ligència per a ciutats", perquè, evidentment, hi ha ciutats intel•ligents i ciutats estúpides, com també hi ha parelles intel•ligents i parelles estúpides, famílies intel•ligents i famílies estúpides.\nAquesta idea de la intel•ligència de les organitzacions no va començar en la psicologia, sinó en els tractats de management empresarial. No creguin que parlar d'economia és una impertinència en aquesta ocasió tan festiva i solemne. La filologia em proporciona una divertida defensa. La paraula "mercè" procedeix del llatí merx-mercis, que significa "mercaderia", paraula de la qual també deriva "comerç". Estem, doncs, celebrant a la "mare de déu del comerç i de les mercaderies. El llenguatge, una vegada més, em resulta sorprenent.\nEls deia que els empresaris van començar fa uns pocs anys a preocupar-se per aconseguir "organitzacions intel•ligents", que aconseguissin resoldre els problemes que un entorn vertiginós, competitiu fins la sang, i imprevisible, plantejava. Una organització intel•ligent és la què permet que un conjunt de persones no extraordinàries, pel fet d'estar treballant juntes, pugui arribar a resultats extraordinaris. És un plus que afegeix la convivència. En canvi, les organitzacions estúpides són les què resten enlloc de sumar. Aquelles que potencien totes les petites cobdícies, les mesquines revenges, les minucioses pors i enveges.\nLa nostra intel•ligència té una característica peculiar. És una facultat privada, cadascú tenim la nostra, però es desenvolupa sempre en un context social, que la fomenta o l'obstaculitza. Una ciutat intel•ligent és, doncs, la qual aconsegueix augmentar el benestar i les possibilitats vitals dels seus ciutadans. Que anima enlloc de deprimir, que possibilita enlloc d'impossibilitar. Que innova enlloc de repetir. Que posa a cadascun en les millors condicions per limitar la força del destí. "Ningú viu en comunitat per ser desgraciat", deien els filòsofs il•lustrats.\nBarcelona passa amb molt bona nota aquest test de ciutats intel•ligents, cosa que, no podria dir d'altres ciutats espanyoles. Però la intel•ligència és sempre expansiva i, per tant, mai es contenta amb el que té. Confesso que em plauria col•laborar, com un imaginari pedagog urbà, a la satisfacció d'aquest desig. Em sembla que la ciutat tindrà un protagonisme renovat dins d'un món global de sobiranies nacionals permeables. La ciutat és el lloc on la nació adquireix rostre humà, perd els seus sentiments belicosos i fomenta els seus sentiments cordials. Fins i tot des del punt de vista econòmic, moltes ciutats, conscients de la nova situació, s'esforcen per augmentar la capacitat d'aprendre i d'emprendre. Un ajuntament es configura cada vegada més com a animador i font d'innovacions i d'idees.\nI com pot millorar-se la intel•ligència de la ciutat? Un dels aspectes més decisius de qualsevol subjecte intel•ligent, sigui personal o social, és la manera com es defineix a si mateix. La idea que un té sobre si mateix és un dels components reals de la intel•ligència. Però ens equivocaríem al pensar que aquesta identitat es redueix únicament al que hom és o al que hom ha estat. Això és només l'arqueologia de la identitat. Sobre ella, i precisament sobre ella, cal definir el que es vol ser. Sobre la identitat rebuda, la identitat elegida. M'agradaria corregir Ortega: On ell va dir: "Jo sóc jo i la meva circumstància" caldria dir: "Jo sóc la meva realitat i el meu projecte. La meva realitat i el meu desig".\nBarcelona, ciutat mediterrània, 'a la vora de la mar', com diu el poema d'Espriu, gòtica i renaixentista, artística i artesana, treballadora i hedonista, anima a emprendre un d'aquests projectes que tant van agradar en el renaixement: dissenyar una ciutat ideal. De fet ho ha intentat en diverses ocasions. La meva idea és que la gran construcció poètica de la ciutat s'aconsegueix unint algun aspecte de la tradició amb un projecte. La història és la història, sens dubte. Però tots, persones o ciutats, tenim la possibilitat d'elegir el nostre passat. No es tracta de falsejar-lo -el que va passar, va passar-, sinó de decidir quina part del nostre passat volem que sigui operant, que segueixi influint sobre el present. Elegeixo el meu passat quan el faig actuar. Es converteix en trampolí per impulsar-me, en inici de paràbola, en fust de columna que fonamenti un arc. Jo vaig néixer a Toledo i posats a elegir no elegiria el seu passat imperial. A ell es refereixen les fantàstiques descripcions de Cervantes: "Toledo, peñascosa pesadumbre", o de Góngora: "Esa montaña que precipitante ha tanto tiempo que se viene abajo". Són imatges de decadència nostàlgica, de blasons rovellats. Prefereixo pensar en Toledo com la seu de l'Escola de Traductors, lloc de mestissatge i unió, porta per on la ciència grega i àrab va entrar a Europa. Aquest és el passat de la meva ciutat que elegiria, i sobre ell construiria el projecte de nova ciutat: la ciutat de la traducció, de la trobada de llenguatges diferents.\nCom veig a Barcelona en el meu imaginari? Si hagués d'elegir un lema, una d'aquestes empreses que figuraven en l'heràldica antiga, elegiria.\nBARCELONA, LA TRADICIÓ CREADORA\nEl lema juga amb l'amfibologia. Significa, primerament, que Barcelona té una gran tradició innovadora: la reinvenció primerenca de la democràcia en aquest Consell de Cent, la poesia trovadoresca, la Renaixença, l'impuls industrial, l'Eixample, la renovació arquitectònica, Gaudí, el seu protagonisme en l'actual indústria cultural, la seva eficàcia en les Olimpíades, el projecte de ciutat educativa, el projecte del Fòrum de les Cultures. Quan aquests exemples es veuen de prop, posen de manifest una vigorosa tradició creadora, l'ànim d'una societat intel•ligent. Els posaré un exemple per a mi commovedor. Ildefons Cerdà proposa el nou traçat de Barcelona, que és aprovat en 1859. Comencen les obres, i molts peons baixen a buscar treball a la ciutat. Un d'aquells jornalers pràcticament analfabets sent fascinació pel poder de les lletres. Deixa el feina i comença a repartir les obres que s'imprimien en fascícles. S'anomenava Josep Espasa. Encara tinc a la meva casa una de les primeres edicions de la seva Enciclopèdia universal il•lustrada hispano-americana, una realització absolutament magnífica i megalòmana.\nEl lema Barcelona, la tradició creadora, té un altre significat. En un món global, que es troba confús, que ha perdut certeses, que sent por a dissoldre's, apareixen moviments de contracció perillosos. Cal no momificar-se ni volatilitzar-se, i això només pot fer-se transformant creativament la tradició. Prenc com a exemple a Gaudí. El que m'apassiona de la seva obra és aquesta transfiguració d'estils antics. Tots estem obligats a fer el mateix en un món vertiginós, que es desarrela. No podem viure en un perpetu començar de zero, ni tampoc podem emmandrir-nos en una història gloriosa. Els grecs, els nostres genials veïns en la gran casa mediterrània, varen endevinar secrets d'aquesta memòria creadora, i per això van pensar que les Muses, les divinitats protectores de les arts, eren filles de Mnemosyne, de la memòria.\nAquí veig amb claredat un bon projecte de Barcelona. Pot demostrar que és possible la tradició creadora. Així interpreto el propòsit del Fòrum de les Cultures del 2004. No és un aparador, no és un museu, és la demostració d'un projecte: unir tradició i futur, memòria i innovació, respecte i ruptura.\nD'aquí a una setmana torno a Barcelona per participar en un congrés internacional sobre creativitat. Em sembla molt ben elegida la seu. Molt d'acord amb el lema que proposo. Confesso que l'activitat creadora em produeix una eufòria apassionada. Em sembla magnífic que un artista amb tan poc -un paper, un llapis, un violoncel, la seva veu- pugui fer tant. Aquesta és la nostra gran esperança, que uns éssers humans, poca cosa si els mirem amb deteniment, units, precisament per viure units d'una manera animosa, estimulant, valenta, estiguem capacitats de fer coses que semblarien impossibles. La felicitat, la pau, la justícia, per exemple. Al parlar de crear estic parlant de la gran creació, la qual s'expressa en forma de bons sentiments, d'honrades formes de viure, de l'orbe clar dels drets. És temps de prendre decisions. És moment apressat. I crec que estem aquí, en aquesta primera celebració de la Mercè del segle XXI per a declarar -tant de bo fos així- un gran temps de festa, un gran temps de creació, una decidida obstinació de fer per fi habitable el món.\nAquest és el pregó d'una festa. La festa és, abans de res, un temps assenyalat, una festa que trenca la monòtona successió dels dies. Lord Jehudi Menuhin, en un acte similar a aquest, parlava de la necessitat de recuperar el sagrat, aquesta possibilitat humana de transfigurar la realitat, donant-li una dimensió profunda i oberta. Doncs bé, quan els humans van voler sacralitzar l'espai construïren temples, i quan van voler sacralitzar el temps, van instituir festes. És significatiu l'ardor amb què els protagonistes de la revolució francesa, obstinats per crear un món de nova planta, es van obstinar a inventar festes solemnes, que guiessin la memòria de la recén nascuda humanitat.\nLa festa, doncs, guarda amb la mera diversió una relació superficial. Una cosa és saber divertir-se i altra saber celebrar. En aquest moment la diversió és un esdeveniment quotidià. Veiem una mitjana de tres hores diàries de televisió per a divertir-nos. Malgrat que ara l'experiència s'ha difuminat molt, la festa suposa un salt de nivell, és un breu portell pel qual s'endevina una realitat diferent. Per això, segueixen presents les festes religioses dintre d'una societat profana. No són tant una proclamació confessional, com una cridada a l'absolutament distint, que ens arriba des de l'alba dels temps. Per aquest motiu sobre festes paganes s'instituïssin les festivitats religioses i sobre les religioses, les laiques. Les festes de la verema, de la recol•lecció, dels solsticis, del començament de l'any, de la ciutat, formen un calendari gairebé mític, en el qual apareix una vaga premonició del meravellós. Fa anys, Max Weber, un famós sociòleg, va dir que la cultura moderna havia "desencantat la realitat". És cert. Doncs bé, la festa, amb el seu aire entre mitològic i infantil, comunal i transcendent, és un intent de reencantar-la. És a més, una celebració comunitària. Ens podem divertir en solitud, per parelles o en grups. La festa és un esdeveniment ciutadà, social, mancomunat.\nDesitjaria per a Barcelona en aquestes dates l'alegria duradora d'un veler, la sòlida herència de les pedres i de les paraules, que el vent salti a la corda des del parc Güell a la Sagrada Família, que les sardanes infonguin en la nostra ànima el seu ritme alegre, solemne i incansable, i que tots els barcelonins, tots vostès, tots nosaltres, gaudim amb unes brillants festes de la Mercè.


El Punt Avui - Malgrat de Mar\nAcció de protesta contra Cambray a la seu d’ERC de Malgrat de Mar\nInversió de vint milions per millorar la conca de la Tordera\nLes associacions de veïns de Catalunya aproven un nou codi ètic de comportament\nMaría Agudo Vizuete\nPaco Sánchez Toribio\nXXVII Mostra de Teatre de l'Ensenyament públic secundari de les comarques de Girona, al Teatre de Blanes. Blanes\nMasia de Can Saragossa. Lloret zona agrícola km. 0. Lloret torna un segle enrrere per explicar el passat agrícola de la població. Fins al 31 de maig. Lloret de Mar


CORRER X DISFRUTAR: Cuita al Sol (5,5 km, 1685 mts d+)\nCuita al Sol (5,5 km, 1685 mts d+)\nResum: No ha pogut ser!\nDesprés d'estar pendents del temps durant molts dies, finalment a les 18h es dona el tret de sortida a la 7a edició de la Cuita al Sol (i la meva 4a participació ja), i que aquest any ha sigut la menys multitudinària de totes (entenc que potser causat pel canvi de recorregut de l' any passat i per les previsions de mal temps d' aquest any, però jo crec que la crisi i els excessius 55.-€ si no ets federat, 45 pels que estem federats, han sigut claus perquè molta gent s' hagi fet enrere), o sigui que l' any que ve s' ha de rebaixar el preu, o com a mínim, fer diferents preus: un molt més econòmic pels que nomes fem la cursa, ja que els que sopem i dormim a l' hotel o casa rural, no tenim perquè pagar el sopar (força pobre per cert), ni tampoc el càmping.\nPels que no saben res d´aquesta cursa tant original, la cursa comença quan marxa el sol al poble d'Areu a 1.250 mts, i es tracta de pujar al cim del Monteixo a 2.905 mts sense que t' atrapi l'hombra (d'aquí el nom de la cursa). Són més de 1.600 mts verticals i per això li diuen també milla vertical. Escric avui dilluns la crònica amb unes agulletes de cavall als cuàdriceps, cosa que no entendré mai d'aquest genial esport, ja que aquest any he fet més muntanya que mai i creia que estava ben preparat... Una altra genialitat d'aquest esport es que per moltes vegades que facis la cursa, mai recordes lo dura que és quan la tornes a fer... Aquest any a més a més, tenia l'objectiu de fer 1h30 i he començat molt fort, massa diria jo, ja que he agafat una pàjara quan faltaven 600 mts i he perdut 10 min. Torno a queixar-me per deixar sortir a les fèmines 30 min abans, ja que excepte les 10 primeres, has d' adelantar-les a totes, creant taps considerables que et fan trencar el ritme constantment; a més, crec que per elles també es una p... perquè han de ser mal adelantades per molts de nosaltres...\nAl final, arribo a dalt el 60è (de 350 aprox) amb 1h40´, no està malament però lluny de l´objectiu que buscava; llàstima no ha pogut ser.... La baixada, neutralitzada per sort, ha sigut duríssima, amb contínues patinades; no només a dalt de tot per culpa de la neu, sinó durant tota la baixada per culpa de les pluges. De fet, dels tres que hem baixat junts (el Francesc Roca, el seu cunyat i jo), hem caigut els tres.... Arribem a baix a les 21h, on m´esperen la Montse i els nens, orgullosos del seu pare, com aquell que ha fet qui sap quina proesa.... Dutxa, sopar i a donar una volta pel poble, mentre mirem les llumetes de la gent que encara està baixant del Monteixo quan ja és negre nit (sobre les 23h30), aquests si que tenen mèrit, sense comentaris....\nL´endemà al matí, xocolatada, entrega de premis (que cada any es fa més llarg, ja que entreguen premis a tothom menys a mi), i sorteig de material, que com cada any no m´ha tocat res.... Espero que el pròxim any no ens facin esperar tant pel sorteig....\nPublicat per qumli a 9:33\nRaül 14 de juny de 2010 a les 15:02\nJo aquesta la tinc pendent. Ara bé, 55€ és una pasta important.\nM'ha agradat que la canalla es posi contenta amb les teves fites.\nAnònim 14 de juny de 2010 a les 15:48\nEls nens s'ho van passar pipa mentre esperàven que baixés el papa... i com diuen la Queralt i el Roger; "el papa encara que no guanyi és el millor". Jo tb estic orgullosa de tu. Ems ho vem passat molt bé i va ser un cap de setmana molt especial....b6m - montse -\nMalfieten 14 de juny de 2010 a les 23:32\nJo també la tinc pendent... a veure si l'any que ve...\nFelicitats, per la cursa i per la family !\nfeliu 3000's de lleida 16 de juny de 2010 a les 0:38\nSoc lo "capo" de l'organització, i em semblen molt encertats els teus comentaris i sugerencies.\nI amb corredors com tu, dona ànims a continuar lluitant per la Cuita el Sol.\nLo del preu, ja et pots imaginar que tot, tot, cal pagar-ho (Carpa Diputació, WC portatils, preveure sopar per tothom, aigua a la muntanya a preu de un bon Rioja (helicopter a 30 € minut i que ve de Puigcerdà), lloguer de prats i molts etc. Sort en tenim del C.Exc.Lleida, ajuntament d'Alins, EMD d'Àreu, PNAP, Consell Comarcal i altres que afluixen la mosca.\nFeliu de Lleida\nPepe 23 de juny de 2010 a les 11:48\nSóc el Pepe (el cunyat del Francesc que també va caure de cul). Que com he arribat fins aquí? Mira, són les coses que té l'internet. Un amic de la uni del David, el nebot que també va córrer la cuita, buscava blogs de nosequé i es troba amb un foto on surt ell amb més gent.\nEt volia demanar si em podries enviar per correu (pepegonzalez75@gmail.com) i amb millor resolució la foto en la que sortim tots (no tenia bateria a la càmara i no tinc ni un record).\nEnhorabona pel blog t'han currat que fas i fins un altra.\nCursa de la Campana (13,8 km, 1000 mts d acumulat)...\nCursa del Mosquit (10 km)


Arriba la 19a edició de les Serenates a la Geltrú\nAndrea Amador actua el 17 de juny\nEl cicle de concerts es farà del 3 al 17 de juny, cada divendres, al Castell de la Geltrú\nAmb tres destacades propostes d'artistes emergents, el ja veterà cicle de música de cambra "Serenates a la Geltrú" presenta els tres concerts de l'edició d'enguany.\nDivendres 3 de juny obrirà el cicle el guitarrista Izan Rubio, que oferirà un recital centrat en la figura de Miquel Llobet, compositor i guitarrista nascut a Barcelona el 1876. El concert ens mostrarà l'evolució de la guitarra a l'entorn de Llobet, un recorregut per la música de guitarra dels segles XVIII, XIX i XX, amb repertori d'autors com Sor, Llobet, Tàrrega, Albéniz o Rodrigo.\nLa formació El canto del Caballero actuarà el dia 10 de juny amb "El viatge de Cervantes: la música del seu temps", una proposta amb una primera part d'autors castellans i una segona d'autors italians, marcant la peripècia vital de l'escriptor i la seva estada a les principals ciutats d'Itàlia. En aquesta ocasió, el grup ve encapçalat per Hugo Bolívar, un jove contratenor aragonès que està consolidant una intensa carrera internacional; Emiliano Riveroll, flauta de bec i corneta; Marc de la Linde, viola de gamba; i Joan Seguí, clave.\nLa cloenda de les Serenates vindrà de la mà d'Andrea Amador, que el 17 de juny ens presentarà el programa "Rememorant Pau Casals", reproduint el repertori del concert mític que va oferir el mestre Casals a l'emblemàtica sala de concerts Mozart de Barcelona, el 1925. La violoncel·lista actuarà acompanyada per Carlos López al piano.\nEls tres concerts són a les 22 h, i les entrades es poden adquirir una hora abans de cada concert al Castell de la Geltrú a un preu de 7 €.\nLes Serenates a la Geltrú estan organitzades per Joventuts Musicals de Vilanova i la Geltrú amb el suport de la Regidoria de Cultura de l'Ajuntament de Vilanova, i la col·laboració de Joventuts Musicals de Catalunya, Generalitat de Catalunya, Diputació de Barcelona, Conservatori del Liceu, Escola de Música Freqüències i Certamen Llobet.


Su asociación para disfrutar del tiempo libre - Antic Gremi de Traginers d'Igualada - Concurs fotogràfic\nXXXVIIè CONCURS FOTOGRÀFIC\n“Típics Tres Tombs 2017”\nTEMA - Els “TÍPICS TRES TOMBS 2016” i l’ambient format al seu entorn. Actes a celebrar els dies 17, 21 i 22 de gener.\nTERMINI D’ADMISSIÓ - Fins el dia 30 de març de 2017.\nVEREDICTE - El jurat es reunirà en públic a l’Agrupació Fotogràfica d’Igualada i emetrà el veredicte el dia 1 d’abril, a les 5 de la tarda.\nINAUGURACIÓ DE L’EXPOSICIÓ I LLIURAMENT DE PREMIS - A la sala Ramon Godó, de l’Agrupació Fotogràfica d’Igualada, plaça de la Creu, 18 baixos, el dia 22 d’abril a les 19 hores. S’oferirà un refrigeri a les persones assistents.\nCLOENDA DE L’EXPOSICIÓ - Serà el dia 6 de maig de 2017. Posteriorment, una selecció de les obres participants restaran exposades a l'espai habilitat per a tal fi al Mercat Municipal de la Masuca.\nAquest concurs és puntuable per a l’obtenció de les distincions A.F.C.F, E.F.C.F, i M.F.C.F., per a membres de la Federació Catalana de Fotografia, amb el número 2007/10.\nEl premi especial és triat per membres de l’Antic Gremi de Traginers, i podrà ser concedit a qualsevol autor, encara que ja hagi aconseguit un altre premi.


Unió entre partits i sindicats valencians per clamar per un finançament just\nPartits i sindicats a la presentació de la manifestació del 20-N pel finançament autonòmic\nHan fet una crida perquè els valencians i valencianes s'uneixin a la manifestació de dissabte per exigir que la Comunitat Valenciana deixi de ser la pitjor finançada\nEls principals partits polítics i els agents socials i econòmics de la Comunitat Valenciana tornaran a eixir al carrer “units” per clamar per un finançament just per al territori valencià. Durant la roda de premsa per presentar la manifestació, han fet una crida perquè els valencians i valencianes s'uneixin a esta reivindicació i exigeixin que esta comunitat deixi de ser la pitjor finançada.\nTots els partits amb representació parlamentària, tret de Vox, els sindicats CCOO i UGT i la patronal CEV han coincidit llançar un “crit per la unitat” per aconseguir que el problema de la infrafinançament es coli a l'agenda del Govern d'Espanya. Han recordat que la renda per càpita dels valencians és un 12% menor que la mitjana de l'estat espanyol, sent a més la Comunitat un dels territori que més aporta al conjunt.\nA més, han explicat que la Comunitat hauria de rebre uns 1.300 milions d'euros més cada any per situar-se a la mitjana espanyola, però a causa d'este “infrafinançament” per a este 2022, els valencians rebran 215 euros menys que la mitjana estatal i 703 euros menys per habitant que la millor finançada, Cantàbria.\nPer això demanen un canvi del model de finançament, que porta caducat des del 2014, perquè siga "just" i segueixi "un criteri d'equitat" per garantir un Estat de Benestar "acord amb les circumstàncies" i uns serveis públics "justos" que s'equiparen als d'altres comunitats, que a més, indiquen que s'han vist agreujats i debilitats per la pandèmia del coronavirus.\nLa manifestació se celebrarà a les tres capitals de província sota el lema “Un poble unit per una finançament just” i comptarà amb la participació del president de la Generalitat, Ximo Puig. Han estat convocades per este dissabte 20 de novembre per la plataforma Per un finançament just amb motiu del quart aniversari de la gran manifestació que es va celebrar el 2017 ja amb el mateix objectiu.\nDurant la presentació el secretari d'organització del PSPV, José Muñoz, ha assenyalat que esta reivindicació "sempre ha estat a l'agenda dels socialistes" i ha defensat els mecanisme de compensació com el fons no reemborsable que ha permès convergir en nivells de despesa daltres comunitats. "El president del Govern va anunciar que qualsevol tipus d'infrafinançament es veuria compensant amb estes fons extraordinaris" ha indicat Muñoz, però ha demanat passar de la situació extraordinària a allò ordinari.\nPer la seua banda, el president del Partit Popular a la Comunitat Valenciana, Carlos Mazón, ha assegurat “sortim al carrer per reivindicar un finançament just, però no és l'única via per aconseguir-ho” i que “no és una batalla política ni una batalla de presidents autonòmics”. A més ha fet una trucada perquè la societat civil surti al carrer a Alacant, València i Castelló per “una qüestió de justícia i no de privilegis”.\nDe la mateixa manera, la portaveu de Compromís, Àgueda Micó, ha afirmat que el finançament no és un dels problemes “que més preocupa els valencians”, segons el darrer baròmetre del Consell, però és perquè “cal més labor pedagògica perquè si els importa l?ocupació o disposar de millors serveis públics”. També ha incidit que el deute del Consell “va en contra dels interessos futurs dels valencians i valencianes”\n“Un sistema que ens doni als valencians allò que ens mereixem, que no és ni més ni menys que la resta d'espanyols. No volem privilegis, però tampoc volem que en tinguin d'altres i nosaltres no” ha manifestat la síndica de Ciudadanos, Ruth Merino, qui a més ha convidat “a fer un pas més” perquè se senten a “treballar, dialogar i s'arribi” a un acord per a un nou sistema de finançament, encara que ha indicat que és “un tema complicat, però que no s'ha de deixar de fer”.\nEl secretari d´organització de Podem, Carlos Fons, ha exigit un fons de transició fins que arribi l?esborrany del canvi de model i progressiu i augmentar els ingressos a través d?una reforma fiscal progressiva. Ha assenyalat també la necessitat de “negociar el deute valencià” amb l'Estat perquè “un de cada quatre euros dels Pressupostos es destinen a pagar el deute valencià. És la segona conselleria” ha lamentat.\nSindicats i patronal units pel finançament\nPel que fa als sindicats, la secretària de CCOO del País Valencià, Ana García, ha valorat “positivament” la mobilització de tots els sectors este dissabte i ha explicat que “necessitem més recursos per millorar la sanitat, l'educació, els serveis socials i impulsar un canvi de model productiu”.\nPer part seua, el secretari d'UGT del País Valencià ha apel·lat que un nou model de finançament oferirà més recursos i “la possibilitat de créixer i recuperar renda per càpita i acostar-nos a la mitjana del país”. "Necessitem un finançament adequat per crear riquesa a la nostra Comunitat" ha assenyalat.\nMentre que la presidenta de la Confederació Empresarial de la Comunitat Valenciana, Eva Blasco, ha indicat que “cal que se solucioni el infrafinançament que amb la pandèmia s'ha agreujat” i això “pot llastar la recuperació i limita el creixement econòmic i del teixit productiu”.


Funcionament de l’AFA – AFA Pau Casals Gràcia\nCoeducació i convivència\nL’AFA té múltiples i diversos objectius enfocats a reforçar el vincle entre famílies i escola, i amb la voluntat de participar en el projecte educatiu del centre amb la gestió i organització d’activitats, serveis i, sobretot, donar suport a les famílies amb necessitats específiques. Així mateix, l’AFA té l’objectiu de promoure la intervenció de les famílies i, en el seu cas, dels alumnes, en el control i en la gestió del centre escolar, i a tal efecte, proposar candidats al Consell Escolar en representació de les famílies i tutors.\nDonar suport i assistència a les famílies i tutors membres de l’Associació i, en general, a tots els components de la comunitat escolar i als seus òrgans de govern i de participació, en tot allò convenient per a l’educació dels seus fills o pupils.\nCooperar en les activitats educatives del Centre, escoltant i informant al Consell Escolar pel que fa a l’establiment de criteris per a la participació en activitats culturals, esportives i recreatives, així com en les accions assistencials que es puguin prestar.\nPresentar i proposar al Consell Escolar programes d’activitats complementàries, visites, viatges, menjadors i colònies, així com participar en la seva realització.\nProgramar i realitzar activitats pròpies de l’Associació, així com organitzar l’adquisició col·lectiva, i en el seu cas, la distribució, dels mitjans necessaris per a l’educació que estiguin a càrrec dels pares, sense perjudici de continuar exigint la total gratuïtat de l’ensenyament.\nInformar els membres de l’Associació de les activitats i afers de la mateixa i del centre, impulsant el ple exercici dels drets i el compliment dels deures.\nFer nexe entre el centre d’Ensenyament i el seu entorn, facilitant la col·laboració del Centre en l’àmbit social, cultural, econòmic i laboral del seu àmbit.\nRealitzar activitats culturals i de formació de pares, organitzant-ne també d’altres de tipus esportiu i recreatiu per l’esbarjo dels associats.\nD’altres anàlogues i que s’emmarquin dintre la normativa vigent en matèria d’ensenyament.\nEls òrgans de representació, govern i administració són:\nL’Assemblea General constitueix l’òrgan sobirà de l’Associació i està formada amb igualtat de drets, per a tots els socis i sòcies que hi assisteixin.\nCorrespon a l’Assemblea General, entre d’altres assumptes:\nAprovar la memòria anyal que presenti la Junta Directiva,\nAprovar l’estat de comptes, les quotes ordinàries i extraordinàries a pagar pels socis.\nElegir la Junta directiva, decidir en darrer terme les qüestions de disciplina dels socis.\nAcordar la modificació dels estatuts o aprovar la dissolució de l’Associació.\nLa Junta Directiva , és l’òrgan de gestió, representació i administració de l’associació, i actuarà com a òrgan executiu de l’Assemblea General.\nCorrespon a la Junta entre d’altres assumptes:\nLa representació i gestió econòmica i administrativa de l’Associació.\nL’organització de serveis, d’activitats i edició de publicacions. Així com la creació de grups de treball i comissions per assolir millor els seus objectius.\nActualment (curs 2020-2021) la junta directiva està formada per:\nPresident: Jesús Sánchez (5è)\nVice-presidenta: Mireia Martín (1r i 5è)\nSecretaria General: Gemma Font (1r i 5è)\nTresorer: Manuel Santana (5è)\nVocals: Berta Ferrer (Comissió de Pati), Kike Gomà (Comissió de Menjador), Sarah King (Comissió de 20/21) i Maribel Ruiz (Comissió de Comunicació i Notes)\nLes Juntes Ordinàries tenen l’objectiu de coordinar i posar en comú les tasques dutes a terme per les diferents comissions, es celebren reunions mensuals a les que qualsevol membre de la comunitat educativa de l’escola (pares i mestres) està convidat a participar.\nEl Representant de l’AfA al Consell Escolar pot ser qualsevol pare o mare amb voluntat de ser-ho i que obtingui el suport de la Junta de l’AfA.\nActualment el representant de l’AfA al Consell Escolar és el mateix President Jesús Sánchez.\nEl càrrec de representant tindrà una durada de 2 anys i les seves funcions són:\nAssistència a les reunions de Junta de l’AFA per tal de recollir les propostes i informacions que s’hagin de traslladar, defensar o discutir al Consell.\nAssistència a les reunions del Consell Escolar per tal de recollir les propostes i informacions que s’hagin de traslladar a la Junta de l’AFA. És recomanable que el representant de l’AFA formi part de la Comissió Permanent del Consell Escolar.\nMantenir un contacte regular amb els pares/mares electes per desenvolupar els temes que es portaran al Consell, amb la finalitat de reformar la imatge corporativa del sector familiar i exercir com a bloc unitari al Consell.\nElaborar la memòria anual que s’ha de presentar a l’Assemblea General de l’AFA al final de curs.\nMantenir un to generalista i objectiu en la defensa dels temes, tenint clar en tot moment que està exercint el paper de representant de l’AFA ( no personalitzar mai en la figura del seu fill, ni centrar-se en el seu curs o cicle ).\nInformar al President del Consell Escolar del temes que proposarà el sector famílies al Consell.\nMantenir contactes, si s’escau, amb els representants de les AMPAS al Consell Escolar de Districte i al Consell Escolar Municipal i transmetre la informació obtinguda a la Junta de l’AFA\nSi voleu contactar amb l’AFA podeu fer-ho a: secretaria@afapaucasalsgracia.cat\nAFA Pau Casals Gràcia | 2021


14. Click...? [Pallassos]\n16. Contes d'hivern [Contes]\n17. Contes de Clown [Cop de Clown] [Pallassos]\n18. Contes del Japó [Contes]\n19. Contes en clau de sol [Contes]\n22. Disbarats a dojo [Teatre infantil]\n23. Don Quan Tanorio [AEM] [Teatre de text]\n24. E-gobio [Teatre de gest]\n25. El Bressol de Jesús , o en Garrofa i en Pallanga [Teatre infantil]\n28. El cantar del arriero [Companyia de Sarsuela del Mestre Josep Maria Damunt] [Sarsuela]\n30. El dia que plovien granotes [Teatre infantil]\n35. El moliner [Teatre d'objectes]\n36. El màgic món de les faules [Contes]\n37. El món màgic d'Oz [Juventut de la Faràndula] [Teatre musical]\n39. El primer Nadal dels pastors [Teatre infantil]\n40. El trencanous [Atot Produccions] [Dansa clàssica]\n41. El viatge [Cia.Mousiké] [Teatre infantil]\n50. Giulietta [Pallassos]\n51. Hansel i Gretel, la caseta de xocolata [Trac Trac] [Teatre d'objectes]\n53. Hernesto amoroso, latin lover [Pallassos]\n54. Història de dos lleons [Teatre d'objectes]\n56. Històries de qui sap on [Contes]\n57. Juana la loca (vivir por amor) [Dansa espanyola]\n58. Killers [Circ]\n59. L'elixir d'amor [Òpera]\n60. L'home just [Teatre d'objectes]\n61. L'invent [Pallassos]\n62. La Caputxeta vermella [L'Estaquirot] [Teatre d'objectes]\n63. La Passió d'Olesa de Montserrat [Teatre religiós]\n64. La Ventafocs [Catacrac] [Teatre infantil]\n65. La balada del fantasma de Canterville [Teatre infantil]\n66. La balena Elena té una filla [Teatre d'objectes]\n67. La bella dorment [Tanquam Teatre] [Teatre infantil]\n68. La bella i la bèstia [Flic Flac Teatre] [Teatre musical]\n71. La comèdia dels errors [TNC] [Teatre de text]\n72. La del manojo de rosas [Companyia de Sarsuela del Mestre Josep Maria Damunt] [Sarsuela]\n74. La lluna i la bruna [Teatre infantil]\n75. La mongeta màgica [Teatre infantil]\n76. La màquina del temps [L'Estaquirot Teatre] [Teatre d'objectes]\n77. La nit transfigurada / Eco de silenci [Dansa contemporània]\n78. La noche justo antes de los bosques [P.R. Producciones] [Teatre de text]\n79. La pastissera i els follets [Cia. L'Estaquirot Teatre] [Teatre infantil]\n81. Les llegendes del cavaller d'Espinzella [Teatre de text]\n82. Les puces savantes (Circ de puces) [Circ]\n83. Les set cabretes i el llop [Pa Sucat] [Teatre d'objectes]\n84. Luisa Fernanda [Companyia de Sarsuela del Mestre Josep Maria Damunt] [Sarsuela]\n85. Lulú (primera nit) [Dansa]\n86. M'arremango [Teatre de carrer]\n87. Madam Bovary [Teatre de text]\n88. Madame et Monsieur [Teatre de gest]\n90. Marina [Companyia de Sarsuela del Mestre Josep Maria Damunt] [Sarsuela]\n92. Microbis, no gràcies! [Teatre infantil]\n93. Mil errores y un deseo [Teatre de text]\n94. Mira'm - se dicen tantas cosas [Dansa-teatre]\n96. Màgiacadabra [Màgia]\n97. No és tan fàcil [Vània Produccions] [Teatre de text]\n98. Oliver Twist [Teatre infantil]\n99. Ot, el Quixot [Teatre infantil]


POLÍTICA - 05/01/2019 22:52 / Redacció\nRoger Torrent: "Aquí no ha canviat res, no investirem a Puigdemont"\nLa possible investidura del President Legítim a l'exili, Carles Puigdemont, ha tornat a rebre un gerro d'aigua freda, però aquesta vegada no ha estat per part de l'Estado español, sinó de ERC. En un gest d'egoisme, el President del Parlament, Roger Torrent, ha deixat ben clar que mentre ell estigui en el càrrec la investidura de Puigdemont no serà possible.\nCom vàrem poder (VEURE AQUÍ), ERC fa temps que ha perdut el seus orígens i ven mol barata la seva ideologia. Malgrat que l'Estado Español no afluixa i el PSOE ha demostrat ser el mateix que el PP. De fet avui mateix la Ministra Margarita Robles (VEURE AQUÍ) ha amenaçat amb enviar el Glorioso Ejército Español.\n“Nosaltres seguim pensant que qualsevol decisió que prengui el Parlament de Catalunya ha de ser una decisió efectiva i que comporti un escenari real palpable” ha assegurat un Torrent que oblida que el President Puigdemont ja té un pla per tornar a Catalunya quan sigui investit (VEURE AQUÍ).\nParaules clau: ROGER TORRENT INVESTIREM CARLES PUIGDEMONT