Aprofitar el bon temps\nAprofitar el bon temps ISAAC BUJ\nEl bon clima ha permès avançar feines que anaven endarrerides\nAquests dies de sol i bon temps han anat bé per als pagesos. Els sementers s’han eixugat i s’hi han pogut avançar les feines de llaurar i sembrar que anaven enrere a causa de les pluges. S’han exsecallat les oliveres, aprofitant que enguany hi ha hagut poca oliva a molts de llocs, i n’hi ha que també els ha llegut aprofitar per llevar arbres morts i preparar per sembrar-ne de nous. No s’estarà per llenya. En els redols amb arbres sembrats fa anys que hi ha baixes i molts d’arbres en mal estat. En canvi, els ametlerars joves o més ben duits i amb varietats més resistents a la Xylella no mostren una afectació important, però sí que pateixen atacs de fongs i altres malalties de la fusta. Amb tot això, s’està produint un canvi i una renovació de l’ametlerar. Amb el temps se’n veuran els resultats i sabrem si la producció d’ametla a Mallorca continua sent significativa..\nGrans formatges Son Jover\nSón elaborats amb llet d’ovella roja mallorquina i cabra\nLa formatgeria de Son Jover, d’Inca, continua amb la seva tasca d’elaborar formatges amb llet d’ovella i de cabra. La tasca que han fet Antoni Seguí, Margalida Villalonga i els seus fills ha estat posar en marxa i consolidar una producció de formatge a partir de l’ovella roja mallorquina, una raça autòctona amb bones aptituds lleteres, a la qual després han incorporat les cabres, amb la finalitat de diversificar i millorar la qualitat dels formatges i iogurts que elaboren amb tècniques artesanes. Així, els iogurts, els brossats i els formatges curats, semicurats, tous i tendres ofereixen una insospitada diversitat de sabors que, de qualque manera, recorden les aromes dels antics formatges de la pagesia tradicional, però també incorporen detalls de modernitat i procediments d’altres cultures formatgeres que els enriqueixen i fan més atractius.\nCal oferir bon producte i comercialitzar-lo bé\nLa reducció de la cabana d’ovelles és un fet i també ho és la continuïtat de la tendència a la minva del consum de carn de xot. El panorama és el que és, però això no basta per entendre els problemes endèmics que pateixen els ramaders. Estam massa avesats a donar la culpa als altres i a no veure els problemes que depenen de nosaltres. Ja fa anys que s’insisteix que per fer front a les dificultats del sector no hi ha més armes que la unió dels ramaders i la qualitat del producte. I això és el que sovint falla. No és possible combatre-ho amb la producció externa i aconseguir un preu digne si no hi ha un bon producte i la comercialització necessària per fer-lo arribar als consumidors com el que és. Afortunadament, hi ha ramaders que ho han entès i, de manera cooperativa, estan fent una producció bona i rendible.\nLa producció mallorquina aprofita els coneixements dels aragonesos\nLa col·laboració amb cooperatives d’altres llocs dona resultat. Oviaragón és un gran complex ramader cooperatiu, radicat a Aragó, que ha aconseguit posicionar-se com una empresa líder a l’Estat en la producció i comercialització de carn ovina, amb capacitat exportadora a qualsevol lloc del món, compatible amb la distribució de productes carnis d’alta qualitat. El grup ha aconseguit cobrir tots els camps d’aquesta ramaderia: producció d’aliments per al bestiar, selecció genètica, races autòctones, marques de qualitat, aprofitament de les pells, tractaments sanitaris, engreix, sacrifici i comercialització, sense deixar de banda els aspectes socials i ambientals d’una ramaderia moltes vegades extensiva i sempre amb un impacte directe en el territori. Els resultats són positius i el capital de coneixements acumulat s’ha utilitzat a favor de la producció ovina mallorquina, amb la qual cosa s’ha aconseguit un producte de qualitat que, ara per ara, es transporta a la Península per aprofitar el millor preu.\nÉs una iniciativa benèfica i que evita la tudadissa de la fruita\nLa confitura de pruna elaborada per Terracor i Amadip Esment feta amb prunes vermelles mallorquines procedents de Manacor és un projecte amb moltes implicacions. La fruita ve de finques conrades a través del mètode de l’agricultura integrada, que vol mantenir la sostenibilitat de les produccions a través de la cura de l’entorn. Per fer la confitura, s’han utilitzat prunes de bona qualitat i òptimes condicions de sabor i color, però que tenen defectes de forma o manca d’homogeneïtat que no les fan adequades per a la comercialització en fresc. La iniciativa representa un vincle de col·laboració entre la pagesia i una entitat dedicada a donar suport a les persones discapacitades i, d’altra banda, les dues entitats col·laboren a reduir la tudadissa d’aliments i a proporcionar valor afegit a les matèries primeres cultivades en el nostre entorn.


IU BOHIGAS i BLANCH: EXILI\nL'Iu Bohigas i els llibres: un refugi a l'exili\nLa relació de l'Iu Bohigas amb els llibres va ser constant al llarg de tota la seva vida, i ni tan sols l'exili la va poder estroncar, com ho fan palès les frases que reproduïm, extretes de la correspondència que va mantenir amb la seva companya Felipa, durant els 9 anys que varen haver de passar separats.\nAixí, el dia 9 de setembre de 1940, pocs mesos després d'haver sortit del camp de concentració de Setfonts, escrivia: Divendres passat vaig rebre el paquet amb els llibres que t'havia encarregat. El Diccionari és excel·lent.\nEn una carta del març de 1941 expressava el seu entusiasme per la seva adquisició més recent: Ja tinc el “Grand mémento”. Tots els elogis que et vaig avançar sobre aquesta obra són pocs. Aquesta enciclopèdia Larousse de dos volums, tot un luxe sens dubte, l'havia adquirit malgrat les penúries que passaven a França: Aquí tampoc mengem pa blanc. Però la ració és una mica més gran que la vostra. Aquest mes ha estat de 320 grams. A propòsit de menjar, nosaltres hem trobat una fòrmula per fabricar-nos l'oli. Sense olives. A base de llavors de llinet. Al menys serveix per a les amanides, i àdhuc, barrejat amb un altre que ens venen o amb mantega, per cuinar.\nEn aquella època l'Iu treballava a la vinya, a Rasiguères: Perdona la poca factura cal·ligràfica d'aquestes ratlles -s'excusava en una de les seves lletres-. Tota la setmana he estat premsant, fins i tot avui, i tinc els braços molt cansats.\nDesprés de constatar que la seva vida i la dels seus familiars segueix com de costum: treballant i menjant, això últim amb restriccions, afegia: Ara els dies festius no són tan avorrits com abans. Ara puc llegir i estudiar. I això em diverteix. No estant tu amb mi, qui, si no els llibres, pot proporcionar-me algun plaer? Sobretot, tenint-los tan variats, encara que cap no es pugui considerar de mer passatemps. Però, ja ho saps, jo prefereixo les obres d'estudi a les novel·les.\nI tot seguit no es pot estar de tornar a glossar les excel·lències de l'enciclopèdia: A banda del seu ric cabdal de text, és en extrem interessant per la seva acurada i profusa il·lustració. Principalment a base de reproduccions fotogràfiques, algunes en color, de les millors obres d'art.\nEl juny de 1942, intentava animar en la distància la seva companya amb aquestes paraules: en les actuals circumstàncies, la lectura és la meva única distracció possible. Espero rebre d'un moment a l'altre uns llibres que vaig encarregar la setmana passada. Es tracta d'extenses antologies dels poetes i novel·listes fancesos dels segles XIX i XX, acompanyades de l'estudi crític de les obres de cada autor. Es referia als llibres “Les philosophes du XVIIIème siècle”, “Les romanciers français (1800-1930)” i “Les Poètes français (1800-1920)” que va rebre unes setmanes més tard, juntament amb un Atles.\nEn una altra lletra, després d'interessar-se per la salut dels familiars i coneguts, li pregunta a la Felipa: No saps si encara són a casa les taules i bancs que tenia a la meva escola de vespres? I els meus llibres, es conserven bé?. Es referia sens dubte als llibres que va haver de deixar quan va marxar al front, i que no tornaria a recuperar fins després del seu retorn de l'exili.\nEn altres cartes, tot somiant en l'anhelat retrobament, desgrana il·lusionat com serà la seva vida quan estiguin junts, i afegeix: També penso en la nostra biblioteca, amb molts llibres i molt escollits. [...] La meva biblioteca comença a ser força nodrida. Ja saps que els llibres han estat sempre la meva distracció predilecta. [...] Quan vinguis (car, a despit de totes les dificultats, reeixirem a reunir-nos), si segueixes aficionada a la lectura, no et mancaran llibres. Naturalment, molts són en francès, però en tinc també forces en castellà i àdhuc alguns en català.\nL'any 1945, des d'Arles sur Tech, on treballava al bosc, fent llenya, després d'alegrar-se pel proper casament del seu germà Narcís, escrivia: Jo penso sovint en la nostra futura llar. Això em distreu i em conforta. Penso en tu, que seràs la meva dona, en els nostres fillets que no ens mancaran. I seran molt macos i simpàtics. La meva existència actual no tindria raó de ser si no confiés en tot això. Porto una ruda vida de treball. Ara guanyo una mica més que abans. Vaig a veure si em puc comprar un vestit i alguna peça més, sense oblidar certs llibres que ja tinc escollits. Quan torni portaré un bagul-biblioteca. Ara, més que mai, la lectura i l'estudi son el meu refugi intel·lectual.\nUn refugi, els llibres, que no va abandonar mai més.\nEl mes de març de 2012 la família de l'Iu Bohigas hem donat les cartes originals que l'Iu va enviar durant més de 10 anys a la seva companya Felipa al Museu Memorial de l'Exili de la Jonquera, on han quedat dipositades.\nUNIVERSITAT DE GIRONA: FONS IU BOHIGAS


El 42833, el primer quart premi del sorteig de Nadal 2021, molt repartit a la Comunitat de Madrid\nPublicat 22/12/2021 11:36CET\nEl número 42833, premiat amb el primer dels dos quarts premis del sorteig extraordinari de rifa de Nadal, s'ha repartit a la ciutat de Madrid i a diferents municipis de la Comunitat com Leganés, San Fernando de Henares, San Lorenzo de El Escorial i Rivas Vaciamadrid.\nA la capital, les administracions de Loteries i Apostes de l'Estat que han venut aquest número són les situades en el número 81 del carrer Pablo Neruda; en el número 143 del carrer Toledo; en el número 16 del carrer Arenal: en el número 79 del carrer Alonso Cano; i al carrer del Manojo de Rosas, 64.\nA més a més, s'ha repartit a Rivas Vacimadrid a l'administració situada al carrer Marie Curie S/N; al carrer del Rey de San Lorenzo de El Escorial; al carrer Salamanca de San Fernando de Henares i a Leganés, al carrer Santa Rosa.\nDe cara al sorteig de Nadal 2021 s'han posat a la venda un total de 172 milions de dècims. Per tant, l'emissió arriba als 3.440 milions d'euros, dels quals un 70% es reparteix en premis, és a dir, que reparteix 2.408 milions d'euros en premis.\nEntre els premis repartits, la grossa de Nadal reparteix 400.000 euros per dècim. El segon premi és de 125.000 euros per dècim i el tercer reparteix 50.000 euros per dècim. Enguany els premis de fins a 2.000 euros també es podran cobrar a través de Bizum.


Uns emprened... Portada\tNotícies\tAgenda i Classificats\tIdiomes\tT'ho Saps?\tTroba'm!\tZonaWifi\tImmobiliari\tFeina\tFormació\tServeis\tMotor\tTecnologia\tAparells\tEsports\tCultura\tLlar i Moda\tAltres\tTweet\tAparells\nFiltra per títol\tMostra'n\t5101520253050100Tots\t#\tTítol de l'article\tEl Temps


Obertes les votacions populars als vídeos dels Premis Empresa Tarragona Impulsa — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Actualitat › Notícies 2018 › Obertes les votacions populars als vídeos dels Premis Empresa Tarragona Impulsa\nObertes les votacions populars als vídeos dels Premis Empresa Tarragona Impulsa\nUn total de 27 projectes s'han presentat a la convocatòria\nDes d'aquest dilluns i fins diumenge 10 de juny estan obertes les votacions als vídeos promocionals dels projectes participants en els Premis Empresa Tarragona Impulsa, que reconeixen les millors iniciatives dels emprenedors del territori.\nEls 'M'agrada' que faci la ciutadania a aquests vídeos determinaran un 10% de les puntuacions dels premis finals de les dues categories: idees de projectes empresarials i empreses ja creades. Tots els vídeos es poden consultar al canal de Youtube de Tarragona Impulsa.\nEls Premis Empresa Tarragona Impulsa tenen l'objectiu de promoure l'esperit emprenedor i donar suport a la creació de noves empreses a l'àrea d'influència de la ciutat de Tarragona. Per aquest motiu premiaran novament sis projectes emprenedors del territori i un centre educatiu que realitzi actuacions de promoció de l'emprenedoria.\nEls guardons contemplen dues modalitats:\nProjectes empresarials innovadors, adreçat a idees empresarials i a empreses de menys de tres anys.\nPremis a la promoció de l'emprenedoria per a centres educatius.\nEn total es repartiran 13.000 € per a les millors iniciatives.\nEn aquesta edició s'han presentat 27 projectes: 22 a la categoria de projectes empresarials innovadors i 5 a la de centres educatius. El 2017 es van presentar en total 22 projectes.\nEls premis es lliuraran en un acte obert al públic el dimecres 20 juny al Teatret del Serrallo.\narxivat sota: Tarragona Impulsa, Transparència


Nom de l'assignatura: Història Política i Social Contemporània\nCodi de l'assignatura: 362520\nCoordinació: Alejandro Sanchez Suarez\nÉs aconsellable haver estudiat història contemporània al batxillerat. Si no és així, es recomana a l’estudiant que els primers dies de classe es posi en contacte amb el docent, que li assenyalarà els manuals més adients per assolir els coneixements previs que ja se suposa que s’han treballat al batxillerat.\n— Conèixer les claus històriques per entendre els problemes plantejats en la societat actual, problemes que han d’abordar els politòlegs.\n— Analitzar els fenòmens socials des de la complexitat que resulta de la interacció dels elements econòmics, socials, polítics i culturals; pensar històricament obliga a posar en joc totes aquestes variables.\n— Analitzar els fenòmens socials i polítics des de la noció de canvi a curt, mitjà i llarg termini que proporciona la dimensió històrica dels fenòmens.\n— Tenir presents els elements històrics clau per entendre els problemes més candents que té plantejada la societat actual, com ara els vinculats al medi ambient i a l’esgotament dels recursos, als col·lectius més desafavorits (dones, vellesa, immigrants, etc.), als nous moviments socials, als fonamentalismes o a les qüestions identitàries.\n1.2. Els moviments i les institucions socials al segle XIX\n2.4. La Segona Guerra Mundial\n3.2. El capitalisme als països occidentals: creixement, crisi i reestructuració\n3.3. El bloc de l’Est des del 1945 fins a la fallida del model soviètic\n3.4. El Tercer Món des del 1945: descolonització i subdesenvolupament\na) Classes magistrals, l’assistència a les quals és preceptiva per a l’estudiant.\nb) Lectures, a partir de les quals es poden plantejar exercicis per resoldre a casa o comentaris de text a classe.\nc) Altres activitats o el treball d’altres materials, sobre els quals es pot plantejar algun tipus de treball didàctic.\nL’estudiant disposa, com a manual de l’assignatura, del llibre de Villares i Bahamonde citat a la bibliografia.\nLes explicacions que el professor fa a classe, les lliçons que l’estudiant treballa a partir del manual, el contingut de les lectures i qualsevol altra activitat que el docent plantegi als alumnes per fer a classe o a casa s’avaluen segons els mecanismes i els criteris descrits en l’apartat d’avaluació.\nPer defecte se segueix el règim d’avaluació continuada, que inclou els dos punts següents:\n— Dues activitats eminentment pràctiques al llarg del curs, cadascuna de les quals val 2,5 punts sobre els 10 de la nota final.\n— Una prova de tipus teòric, que val els 5 punts restants, que es fa al final de curs i que és transversal. És necessari, per aprovar l’assignatura, que l’estudiant obtingui una puntuació mínima de 2 punts en aquesta prova teòrica.\nEls estudiants amb una qualificació final de suspens poden optar a la reavaluació segons els paràmetres establerts en les directrius aprovades per la Facultat. La data de la prova de reavaluació és l’assenyalada pel Consell d’Estudis. La nota obtinguda a la reavaluació és la nota definitiva.\nEl professorat pot tenir en compte, addicionalment a les proves avaluables, una altra mena d’evidències d’aprenentatge. La valoració que el professor faci d’aquestes evidències permetrà millorar, eventualment, la nota aritmètica obtinguda com a resultat de la qualificació de les proves avaluables. Especialment escau aquest fet quan la qualificació final (activitats d’AC + PS) és igual o superior a 7 i la nota de la prova de síntesi és superior, segons estableixen les directrius aprovades per la Facultat.\nEls estudiants que no puguin seguir el règim d’avaluació continuada tenen dret a l’avaluació única, que consisteix en un examen final que es fa el dia assenyat en el calendari d’exàmens de l’ensenyament.\nEls estudiants amb una qualificació final de suspens poden optar a la reavaluació. La nota obtinguda a la reavaluació serà la nota definitiva. La data de reavaluació és l’assenyalada pel Consell d’Estudis.\nEn el cas de la convocatòria extraordinària de final de carrera, l’avaluació és la mateixa que en el de l’avaluació única, i consisteix en un examen únic sobre tota la matèria de l’assignatura que puntua amb una nota màxima de 10.\nARACIL, R.; OLIVER, J. i SEGURA, A. El mundo actual: de la Segunda Guerra Mundial a nuestros días. Barcelona: Edicions Universitat de Barcelona, 1998\nAROSTEGUI, J.; BUCHRUCKER, C. i SABORIDO, J. El mundo conteporáneo: historia y problemas. Barcelona: Crítica, 2001\nARTOLA, M. i PEREZ LEDESMA, M. Contemporánea : la historia desde 1776. Madrid: Alianza, 2005\nBRIGSS, A. i CLAVIN, P. Historia contemporánea de Europa: 1789-1989. Barcelona: Crítica, 2000\nCALVOCORESSI, P. Historia política del mundo contenporáneo : de 1945 a nuestros días. Madrid: Akal, 1999\nCASANOVA, Julian. Europa contra Europa. Barcelona: Crítica, 2011\nELEY, G. Un mundo que ganar: historia de la izquierda Europea. 1850-2000. Barcelona: Crítica, 2003\nFELIU MONFORT, G. i SUDRIÀ, C. Introducció a la història econòmica mundial. [València]: Universitat de València. [Barcelona]: Universitat de Barcelona, 2006\n2a. Ed. corr. 2006\nFRIEDEN, J. A.Capitalismo global. El trasfondo económico de la historia del siglo XX. Barcelona: Crítica, 2007\nHAYWOOD, J. Atlas histórico universal. Barcelona : Plaza & Janés, 1999\nHOBSBAWM, E. La era del imperio, 1875-1914. Barcelona: Crítica, 1998\nHOBSBAWM, E. La era del capital, 1848-1875. Barcelona: Crítica, 1998\nHOBSBAWM, E. Historia del siglo XX : 1914-1991. Barcelona: Crítica, 2003\nJUDT, T. Postguerra. Una historia de Europa desde 1945. Madrid: Taurus, 2006\nLANDES, D. La riqueza y la pobreza de las naciones. Barcelona: Crítica, 1999\nOVERY, R. J. El camino hacia la guerra. La crisis de 1919-1939 y el inicio de la Segunda Guerra Mundial. Madrid: Espasa, 2009\nPRIESTLAND, D. Bandera Roja. Historia política y cultural del comunismo. Barcelona: Crítica, 2010\nPROCACCI, G. Historia general del siglo XX. Barcelona: Crítica, 2004\nSERVICE, R. Camaradas: breve historia del comunismo. Barcelona: Edciones B., 2009\nSKIDMORE, T. E. i SMITH, P. H. Historia contemporánea de América Latina. Barcelona: Crítica, 1999\nTORTELLA, G. La revolución del siglo XX : capitalismo, comunismo y democracia. Madrid: Taurus, 2000\nVILLANI, P. La edad contemporánea, 1800-1914. Barcelona: Ariel, 1996\nVILLARES, R. i BAHAMONDE, A. El mundo contemporáneo : siglos XIX y XX. Madrid: Taurus, 2001\nZAMAGNI, V. Historia económica de la Europa contemporánea : de la revolución industrial a la integración europea. Barcelona: Crítica, 2004\nZORGBIBE, C. Historia de las relaciones internacionales. 2 vols. Madrid: Alianza, 1997\nFONTANA, Josep. Por el bien del imperio. Barcelona: Pasado y Presente, 2011\nFONTANA, Josep. El futuro es un país extraño. Una reflexión sobre la crisis de comienzos del siglo XXI. Barcelona: Pasado y Presente, 2013.


Foro Crashoil - ¿Y si el mundo vuelve a cambiar en 2021?\n¿Y si el mundo vuelve a cambiar en 2021?\nDiez predicciones ‘escandalosas’ para el año después del Covid-19\nPsicografía de Parravicini: La J de Joe Biden en la campana viene de un demócrata humilde que nunca lo fue, la antorcha de los juegos olímpicos de Pekin 2021, la serpiente de la OMS, el coronavirus y la guadaña.\nNingún gran análisis macroeconómico vio venir la pandemia que cambió el mundo para siempre. Ni los grandes bancos de inversión ni las publicaciones especializadas contemplaron la amenaza que científicos (y Bill Gates) llevaban décadas pronosticando. ¿Y si el mundo vuelve a cambiar inesperadamente en 2021? ¿Y si un nuevo Cisne Negro, un hecho impredecible y de gran impacto, causa otro shock? Ese es el planteamiento que se hacen los analistas de Saxo Bank que, como cada año, han vuelto a plantear una lista de pronósticos “escandalosos” y “extravagantes”, tal y como ellos mismos los califican, para 2021.\n1. La vacuna del Covid-19 dispara las quiebras La vacuna provoca una rápida recuperación económica, lo que, después de un año de estímulos por la pandemia, sobrecalienta la economía: la inflación sube y el desempleo baja tan rápido que la Fed acaba cometiendo el error de aplicar medidas restrictivas demasiado deprisa y sube los tipos.En consecuencia, las quiebras suben hasta su máximo en años, y las primeras en quebrar son las empresas más apalancadas en el retail físico que ya estaban sufriendo en la sólida economía pre Covid-19. “Por primera vez en la historia económica, una fuerte recuperación produce un aumento de las quiebras”, aventuran desde Saxo Bank.\n2. Amazon “compra” ChipreAmazon reubica su cuartel general en la Unión Europa a Chipre, un país cuyo Producto Interior Bruto (PIB) equivale a menos de lo que Amazon factura sólo en el extranjero en un trimestre. A medida que avanza 2021, los consultores de Amazon “ayudan” a Chipre a reescribir su regulación fiscal para replicar la irlandesa.En respuesta, los reguladores de la Unión Europea se plantan contra Amazon y fuerzan a la empresa a cambiar sus prácticas y a Chipre y otros países del mercado común a armonizar la regulación fiscal. “Estados Unidos y otros países también avanzan en contra de los monopolios y castigan a estas empresas por su soberbia”, dice Saxo Bank.\n3. Francia pide un rescate a Alemania Francia dispara su ratio de deuda hasta el 120% del PIB en 2021. La deuda privada, que está ya entre la más altas de su entorno, sube otro 20% en el peor escenario, más rápido que en ningún otro país europeo.Pese a un estímulo de 100.000 millones de euros y un programa de avales, Francia es incapaz de evitar una oleada de bancarrotas. El sistema financiero colapsa y Francia no tiene otro remedio que pedir un rescate a Berlín que permite al Banco Central europeo (BCE) imprimir moneda para rescatar a los bancos franceses.\n4. Twitter y Facebook se apoyan en el ‘blockchain’ para frenar las ‘fake news’ La avalancha de desinformación en redes sociales llega a un nivel crítico y los reguladores estrechan el cerco sobre gigantes como Twitter o Facebook. En respuesta, estos operadores invierten en tecnología blockchain, que permite distribuir noticias de forma que no se puedan alterar y cuenten con una validación del contenido y su fuente.“Los sitios de noticias que difunden teorías de la conspiración como QAnon, la desinformación sobre la pandemia del coronavirus o las pruebas falsificadas de fraude electoral dejarán de estar disponibles en las principales plataformas. La realidad gana y los altavoces pierden”, dice Saxo Bank, que en este escenario recomienda invertir en compañías como Verizon o IBM.\n5. China contra el dólar El lanzamiento de una divisa digital oficial en China (que comenzó a testarse el pasado octubre) amenaza el papel del dólar como moneda de reserva internacional. Además, esta réplica digital del yuan impulsa el consumo en China y contribuye a financiar un nuevo sistema de pensiones.\n6. El salario mínimo universal vacía las grandes ciudades Para Soft Bank, las medidas de respuesta al Covid-19 podrían ser no sólo una reacción al pánico sino el principio de una nueva renta básica universal. Esta medida llevaría a un reequilibrio de las fuerzas estructuras en la sociedad, y también a cómo se trasladan geográficamente.“Las grandes ciudades han sido los motores de la creación de empleo durante generaciones, pero en la nueva era, marcada por el salario mínimo, el aumento del trabajo desde casa y la destrucción de empleo por la tecnología, las oficinas se enfrentan a una sobrecapacidad del 100% o peor”, plantea el pronóstico. También colapsa el valor de los activos comerciales por la drástica caída de los commuters.Además, la renta mínima cambia la actitud hacia la conciliación laboral y permite que muchos jóvenes profesionales se queden en las comunidades en las que se criaron.\n7. Las nuevas tecnologías dan alas a los emergentes Tres tecnologías acelerarán el próximo año y permitirán un rápido desarrollo de los países emergentes. En primer lugar, el Internet por satélite reducirá el coste del acceso a la Red y mejorará el área de cobertura, mejorando la productividad de los negocios y la educación en los países emergentes.Además, el avance de la revolución en los pagos digitales dará acceso a miles de millones de personas a la economía digital a través de sus móviles. Por último, en una revolución similar a la que supuso la telefonía móvil, los drones marcarán un antes y un después en la logística y reducirán los costes y las desventajas de vivir fuera de las grandes ciudades. Combinados con la automatización, los drones permitirán también significativas mejoras de productividad en la agricultura.\n8. La fiesta de la energía Un avanzado algoritmo de inteligencia artificial permite el desarrollo de un nuevo diseño de energía de fusión y su implementación en un corto periodo de tiempo. Esto, a su vez, provoca una “abundancia” energética y abre la puerta a un mundo sin escasez de alimentos o agua, gracias a la desalinización y las granjas verticales.“Es un mundo con transporte barato, robótica desatada y automatización, lo que hace que la generación joven actual sea la última que tenga que trabajar por necesidad”, sostiene Saxo Bank.\n9. Plata a precio de oro El aumento de la demanda de paneles solares y una escasez de oferta dispara el precio de la plata hasta los 50 dólares de 2021, su máximo histórico. “De hecho, en 2021 se avecina una verdadera contracción del suministro de plata y frustra el apoyo político a todo gas para las inversiones en energía solar bajo la presidencia de Joe Biden en Estados Unidos, el Acuerdo Verde Europeo y el objetivo de neutralidad de carbono de China para 2060, entre otras iniciativas”, señala.\n10. Un fondo para frenar la desigualdad Según la Universidad de Oxford, casi la mitad de los trabajos actuales de Estados Unidos serán obsoletos en 2030. Esto provocará un aumento de la polarización y de la desigualdad en el mercado laboral pero, ¿y si no está todo perdido? “Cada crisis trae también la energía para hacer cambios osados”, recuerda Saxo Bank. En este contexto, plantea un escenario en el que se crea un Citizens Technology Fund, un fondo que transfiere una parte de la propiedad de los activos a todo el mundo, y una parte adicional se destina a los trabajadores desplazados por la tecnología. De esta forma ”todos participan en las ganancias de la productividad de la era digital”.\nPredicciones para 2020 AMT\nLas predicciones de The Economist para 2021\nRe: ¿Y si el mundo vuelve a cambiar en 2021?\nBuen tema Juan Carlos, aunque se debería intentar pasar un fin de año tranquilo sin amargarnos\nRespecto a la nota, hay puntos muy interesantes y lógicos, otros muy descabellados o demasiado verdes para estos tiempos, pero quien sabe.\nDe lo que estoy seguro, segurísimo, es sobre el timo de la renta básica , personalmente no me quedan dudas de que se trata de una farsa a largo plazo, para que los recientes desposeídos y convalecientes sigan creyendo, confiando en que el estado se encargara de solucionar los problemas económicos a costa de los "ricos" y "pudientes".\nPara mi la "solución" va ir por otra parte, una suerte de tercermundización, más bien empleo muy precario al estilo chino, lo suficiente para ganar una renta mediocre a cambio de no tributar, servirá para llenar el estomago y si no trabajas te mueres, cero ayuda del "estado socialista", y si optas por protestar, terminaras en una zanja.\nSupongamos que implementan una ayuda, Quienes la recibirán? será para los adictos del estado, el funcionariado, los grupos minoritarios con corona ( ya conocidos por todos) ,etc, las castas con privilegio de todo la vida, aunque con distintos personajes. Las ayudas no serán para el ciudadano promedio, olvídense de esto.\nSi sos español, varón, hetero y desempleado, morirás antes de recibir una sola moneda del estado. No dejeís engañar por los políticos.\nEn la Argentina la maquinaria empobrecedora globalista se encuentra muy bien aceitada; durante el año se debatió el asunto de imponer una renta básica o ayudas permanentes para los desempleados, para "entretener" a la población a comienzo de la cuarentena y los meses subsiguientes, con la propaganda hipócrita de que no "iban a dejar a nadie atrás".\nQue tenemos 9 meses después de que se implementaron las restricciones? Restricciones que causaron 5 millones de desempleados en todos los sectores económicos, desde el precario servicio doméstico hasta empresarios de clase alta, empleos que no se han recuperado de ninguna manera.\nY nuestro gobierno pseudo "socialista" (antaño populista) ha implementado la renta básica? o ampliado las ayudas sociales?\nCero, 0, nada, ninguna "ayuda" para la "mayorías" de los argentinos, ni siquiera para los que perdieron sus trabajos en blanco.\nEl gobierno ni siquiera considero otorgar una ayuda en los meses críticos finales del año.\nEn octubre cortaron las ayudas, el plan principal que beneficiaba a 5 millones de desocupados desapareció.\nY considerando que esas prestaciones se usaban en gran parte para pagar los desorbitantes precios que se pagan por la comida en este país.\nLa "ilusiones" continuaron hasta noviembre, cuando finalmente confirmaron que no darían más ayudas para los "nuevos pobres".\nEl gobierno (la casta política) simplemente decidió que ya tenian el número necesario de pobres en la canasta, tuvieron que elegir entre los necesitados "viejos" que representan un caudal de votos importantes para la elite (en Argentina les decimos planeros o piqueteros) , O los nuevos pobres que son desclasados provenientes de la antigua "clase media" tradicionalmente trabajadora y antiperonista.\nY eligieron salvar a los suyos, a sus "pobres" de toda la vida. A los otros pobres los mandaron a "laburar" apenas termino la cuarentena, después que el mismo estado les arruino, cosas de este país.\nPero que se puede decir sobre los planeros, "Pobres" que cobran ayuda del estado desde hace 20 años, es un sector que combina las paguitas con "changas", trabajos precarios de muy poca remuneració que en la Argentina tampoco abundan, en general acá el trabajo escasea.\nA estos planeros que sólo un porcentaje de la totalidad de pobres en Argentina (las estadísticas destacan que el 50% de los argentinos son pobres) el gobierno decidió seguir dándole ayudas y aumentarles la paga por el mal año que pasaron...\nPor dar un ejemplo, este diciembre, mucho de estos planeros cobraran en promedio unos 40 mil pesos en ayudas del estado, 430 en dólares oficiales y 266 en dólar negro.\nEn la situación actual, este dinero en concepto de ayuda no es ninguna miseria. De hecho estos planeros cobraran más dinero que algunos trabajadores que trabajan 8 horas cinco días a la semana en empleos de poca remuneración.\nEs decir, un planero que no trabaja pasara mejores fiestas que muchos trabajadores.\nSumados a la casta de los empleados públicos, otro sector que no se ajusto un peso durante el año ni ha cedido en sus privilegios ; Ambos grupos de poder representan una autentica guardia pretoriana que hace y deshace a su antojo, al poder político cómplice en este desastre social.\nLo único que evita que todo estalle por los aíres, es que la plebe se encuentra demasiada dividida en amplios abanicos ideológicos, incapaz de unirse, pero también con miedo al virus y a lo que puede llegar a pasar, en general el argentino es cobarde y temeroso, le tiene miedo a la calle y a la protesta.\nIgual, está situación no puede durar demasiado, es sólo cuestión de tiempo, cuando empiece a chillar el estomago por el hambre.\nEn fin, si leéis esto no os creas en los cantos de sirena de los políticos hoy reconvertidos en profetas que prometen multiplicar los panes y peces a cambio de tu voto , acá ya estamos bastante avispados en parte. No se vive del aire.\nÚltimo Argentino pienso que las políticas de subvenciones, como lo describes bien en el caso de Argentina, se pueden mantener durante algún tiempo pero en insostenible a largo plazo. La política de ayudas públicas tienen unos límites en el tiempo y no siempre van bien repartidas.\nEn España se han creado muchas expectativas con las ayudas de la UE que se darán a cuentagotas cada año. En total serán 140.000 millones de euros que son un poco más del 15% del PIB español del 2019.\nEs mejor que te ayuden que no recibir nada pero creo que será complicado relanzar una economía bastante lastrada por la pandemia y que ya presentaba síntomas de recesión antes de la emergencia sanitaria.\nRealmente no tengo idea que sucederá en el 2021. Los pitonisos y adivinos del planeta ya están bastante escarmentados pues ninguno predijo la pandemia. Obviamente no quiero pecar de ese optimismo antropólogico que muchas veces nos lleva a profundas desilusiones pues hay problemas claros y definidos en el mundo que serán muy difíciles de resolver solamente pensando en positivo.\nHemos llegado a tantos límites y desequilibrios que los cisnes negros ya vuelan en bandadas, casi veo imposible que no se nos cage alguno encima otra vez en el 2021\nAhora estoy en Jujuy, y parece un milagro. Hay 3 o 4 casoa por día, y todo el mundo lo confirma (cuando hace unos meses todos conocían gente enferma y fallecida). Es un lugar turístico, y hace dos semanas comenzó la temporada, veremos cómo sigue (es muy fácil entrar)\nEn cambio entre junio y octubre ni atendían el teléfono si alguien tenía síntomas, el sistema estaba saturado\nUna estimación nacional sobre inmunidad de rebaño que salió hace un tiempo le asignaba el valor más alto, por lejos\nUn buen lugar para terminar este año, feliz Navidad\nEstoy de acuerdo, nadie sabe al 100% que es lo que puede llegar a pasar\nNo entiendo muy bien a que va tu comentario , te refieres a la inmunidad de manada??\nFelices fiestas allá por donde andas.\nLlevas razón, demasiados cisnes negros a la vista, pero es humano tratar de inferir lo que puede pasar en un futuro cercano a partir de los datos actuales y pasados.\nAl fin y al cabo, se supone que la prospectiva es una " ciencia " que se dedica al estudio de las causas técnicas, científicas, económicas y sociales que aceleran los cambios en del mundo moderno, y , ello implica, una exposición de las situaciones que podrían derivarse.\nAsí pues, ¿ qué podemos inferir de lo actual y de lo pasado?\nLos puntos que veo factibles ( incluso deseables, en mi opinión):\nEl punto 1, es bastante controvertido:\nEste podría ser el deseo de los globalistas para implantar un nuevo orden, la excusa para hacer un reseteo de la economía, y declarar un estado de paz en todo el planeta.\nPero el asunto de las vacunas, no lo veo claro, de hecho, aunque soy un individuo de riesgo, esperaré a que pasen al menos 6 meses, y, en todo caso, prefiero la vacuna de Oxford o las chinas ( metodología tradicional) a la experimentación de la vacuna de Pfizer y similares.\nPues las vacunas basadas en ARN mensajero, habrá que ver si son efectivas, si producen inmunidad parcial o definitiva, si protegen de las mutaciones del virus, si hay que estar vacunando a la gente cada seis meses o cada año... en fin si el virus se hace endémico.\nHablar en esas condiciones de una recuperación económica es un brindis al sol.\nTodo eso quedará claro en el 2021.\nEscribía el forero Siempredtras : "Hemos llegado a tantos límites y desequilibrios que los cisnes negros ya vuelan en bandadas, casi veo imposible que no se nos cage alguno encima otra vez en el 2021"\nSituaciones que se pueden producir en 2021, en mi opinión:\n1.- Aparición de una nueva pandemia, un nuevo virus, que alentado en un mundo globalizado se extienda por todo el planeta rápidamente.\n2.- Desastres climáticos: un incremento acelerado de los niveles de CO2, CH4 y óxido nitroso, y como consecuencia, derretimiento del permafrost, desaparición progresiva de la capa de hielo del Ártico, de Groenlandia y del Antártico, acidificación de los océanos, incendios, sequías, erupciones volcánicas, grandes terremotos.\n3.- Incremento en la deforestación global, la pérdida de biodiversidad, el agotamiento de las pesquerías, escasez de agua ( YA COTIZA EN LA BOLSA), erosión del suelo, contaminación del aire ...\n4.- Hambrunas en muchas zonas del planeta. La humanidad requiere 1,75 planetas al año para vivir, los gUSAnos consumen los recursos de cinco planetas y la Unión Europea consume el equivalente 2,8 planetas. La lógica nos dice que eso no se puede mantener mucho tiempo.\n5.- Aumento de la violencia, como consecuencia de todo lo anterior.\nUna década interesante que empieza en 2021.\nClaramente hay algo de inmunidad, no sé cuánta\nHay escasez de medicamentos. Medicamentos esenciales y genéricos. No hablo de Africa, En Europa y en EEUU. en los Estados Unidos afectaba solo a cinco áreas médicas (oncología, antiinfecciosos, cardiovasculares, sistema nervioso central y tratamiento del dolor) y que más del 80% concernía a medicamentos genéricos inyectables. Vivimos un equilibrio frágil porque lo que posibilita la fabricación de medicamentos es la industria y la industria necesita energía.\nNo sé si digo algo un tanto errado, pero el problema de las vacunas a nivel global es bastante grave. Desde el 2012 hay una mengua en la fabricación de vacunas. Recordemos que el Covid 19 ha sido la última en llegar, pero que la Oms anunció el 2015 que el 77% de los países europeos sufrían escasez de vacunas . Una situación más grave de lo que parece en un primer momento. Las vacunas afectadas son las que protegen de varias bacterias como la difteria, el tétanos, la poliomielitis, la tosferina y una forma de meningitis– en una sola aplicación.\nQué ha provocado la Covid 19 ? La disminución en la producción de vacunas a nivel mundial. Es posible que se creen millones de vacunas para afrontar las primeras vacunas de la actual pandemia, pero estamos desprotegidos de otros virus - como la gripe estacional- y la situación se agravará en el futuro\nMás que las escasez me preocupa la eficacia y seguridad de las vacunas contra el COVID-19 pues no han cumplido los protocolos de bioseguridad que recomienda la OMS, se han implementado en un inaudito corto periodo de tiempo.\nLos políticos se han apresurado a certificar las nuevas vacunas cuando no tienen idea de medicina. Esa circunstancia me incita a más desconfianza. Ahora hay una euforia desatada para vacunar pues los gobiernos han dado luz verde a la inoculación masiva.\nNo me atrevo a realizar pronósticos sobre la pandemia del COVID-19 en el 2021. Hay una ilusión muy grande por el fin de este cisne negro. No deseo menguar ilusiones ni deseos.\nEn respuesta a este mensaje publicado por Erich\nSi es por apostar yo iría a seguro y apostaría por un nueva crisis económica global que se lleve por delante más de un país y coloque a democracias liberales en posiciones más autoritarias con aumento de la desigualdad y los conflictos sociales\nEs cierto que las cosas están mal. Yo no sería capaz de hacer una predicción para después del covid19.\nLo que me doy cuenta es de que hay mucha información en todas direcciones. De que la industria farmacéutica también se está hundiendo lentamente a la par que lo hacen las empresas, comercios y toda la economía en general.\nEl desabastecimiento de medicamentos va ligado a la falta de infraestructuras para crear vacunas. Desde el 2015 hay problemas serios, tal como dejé claro en el enlace adjunto a mi última intervención en el foro.\nYo tengo un amigo, que trabaja en la industria farmacéutica española y otro que tiene una farmacia y un centro de análisis clínicos (y un laboratorio ) Ellos son los que me cuentan de los peligros que se nos vienen encima.\nParece ser que se está debilitando nuestra capacidad de producir vacunas y el sistema hace agua por todas partes.\nLa eficacia de la vacunas no se debe a que no se cumplan los protocolos de bioseguridad que recomienda la OMS, Mas allá de eso, la vacuna mutará y ya no podemos crear vacunas para todas las mutaciones posibles, porque estamos abandonando vacunas básicas.\nMis hijos se quedaron sin vacunar durante largo tiempo porque no habían existencias. Incluso hoy en día tengo uno al que le falta una vacuna y no ha sido por descuido mío. Es una vacuna importante, pero no hay existencias.\nEl coronavirus en todos sus rangos va ligado a nuestra sociedad por nuestra forma de vida. Los animales hacinados en granjas trasmiten la enfermedad de unos a otros. La última fue la peste porcina, cuando murieron cuarenta millones de cerdos en China. Mientras no se dio el salto a los humanos no nos importó.\nPronto nos obligarán a hacerlo.\nLas empresas que fabrican vacunas son un monopolio. Puedes leer en diariofarma que solo hay dos grandes empresas que puede suministrar vacunas a nivel global. La asociación española de vacunología afirma que hay cuatro empresas. La mayor parte de las vacunas son desechadas en los controles de calidad. Los virus poseen poca predictibilidad. La lucha contra las bacterias es más asequible que contra los virus, podremos ganar durante un tiempo, pero soy pesimista pensando a largo plazo.\nEl virus ha mutado.Ni siquiera sabemos de qué muere la gente. Es posible que la cepa detectada en UK sea la misma. En ese caso los problemas se agravan.\nA lo mejor sacrificando cerdos o manteniendo una distancia social, el virus puede remitir o incluso puede desaparecer de un día para otro.\nHora de pagar la factura de la emisión de moneda. Cambios en el mundo financiero del 2021\nLas uvas de Gatsby\nTodos seremos multimillonarios porque el dólar no tiene fondo y el bitcoin no tiene techo\nLo que sí que tiene fondo es el petróleo y según Turiel el déficit a final de año podría ser de 10 mbd.\nEstá en catalán pero con un poco de paciencia ,,,,,,,,,,,\nAntonio pone fecha para la crisis.\nCon los traductores os apañaréis bien, yo leo mucha información en inglés y utilizo traductor.\nInteresante entrevista, pero tiene un pero...\nAntonio sigue sosteniendo que las baterías en camiones son inviables (por peso y tamaño) cuando ya se ha probado que no es así. Y vuelvo a tesla porque es el proyecto del que se tiene mas información, mas facil de encontrar y más próximo a materializarse en volúmenes altos.\nEl tesla semi remolque, "semi" para los amiguis , esta ya casi listo para iniciar su comercialización, y se sabe que durante el rápido crecimiento de producción del tesla model 3, los prototipos del camión fueron ampliamente usados por la misma tesla para transportar partes de una factoria a otra.\nEl gran problema de los camiones eléctricos, con baterías que se estima en unos 800 kwh, sera establecer las redes de los "megachargers", porque conectarlos a las actuales redes, incluso a cargadores rápidos, requiere demasiado tiempo de recarga. Así que para que operen sin grandes tiempos muertos requieren de una red de cargadores específicos de alta velocidad de carga, muy superior a la actual disponible para autos eléctricos.\nEsas redes de "megachargers", actualmente no existen, y desarrollarlas costará tiempo, así que los camiones en realidad estarán disponibles solo para determinadas rutas, de determinados operadores, que puedan establecer sus propias estaciones en los puntos de destino de sus propias instalaciones.\nAntonio dice en esta entrevista,\nPodrem trobar moltes solucions concretes de problemes concrets, però intentar mantenir sense petroli un sistema econòmic en l’escala i el volum actuals és absurd.\nEs una discusión vista en varios temas de este foro, si cogemos por ejemplo la fotovoltaica sus defensores dirán que es técnicamente efeciente, la eólica igual, el hidrógeno otro tanto.... coches o camiones también son técnicamente posibles, pero lo que interpreto yo es que el nivel que tenemos actualmente no se puede mantener con ellos. Que podamos tener x decenas de camiones eléctricos, por ejemplo aquí en España en 3 o 4 años no resuelve el transporte de mercancias.\nYa no por lo que dice Antonio sino por lo que dice muchas otras personas como Pedro Pietro o Gail Tverberg en los temas de este blog y muchos otros economistas en temas de deuda insostenible y falta de crecimiento, y por otro lado el peligro de que seamos controlados digitalmente como dice Yuval Noah, el futuro pinta difícil.\nMás lógico que electrificar era usar gas, que incluso se puede adaptar a los vehiculos nafteros existentes\nPero el gas está muy concentrado en un puñado de países, y por ejemplo fue imposible tirar un caño desde north field/south pars hasta Europa, porque al parecer la geopolítica no lo permitió\nPara mí, Harari es la mejor expresión que ha producido el ámbito de la cultura como justificación de lo que hacen las élites. Que se haga el tonto con el tema del control no cambia nada (y ni siquiera lo hace muy bien). Todo lo que dice (que la crisis ecológica es soluble, que la inteligencia artificial es gran cosa -cuando no es más que un nombre sofisticado para la programación-, su apuesta a un mundo que continúa creciendo, su rechazo a la escisión élites-hoi polloi), todo apuntala el proyecto\nPor ejemplo, en su primer texto sobre la pandemia dijo que la epidemia va a pasar, como si tuviera la bola de cristal, y ahora lo que vemos (y lo que dice gentr como bill gates) es otra cosa\nPara mí es un payaso que cumple una función determinada\nSE ENTIENDE MEJOR QUE EL CASTELLANO\n“EL PETROLI CAURÀ A LA MEITAT EN CINC ANYS… I LA CRISI DEL 2008 SERÀ UNA BROMA”\nAntonio Turiel és doctor en Física Teòrica, expert en oceanografia i investigador del Consell Superior d’Investigacions Científiques (CSIC). Potser per això, sorprèn que les seves conclusions sobre la crisi energètica siguin més polítiques que no pas tècniques. Fora de l’acadèmia, les seves anàlisis punyents sobre el present i el futur de l’energia han convertit el seu bloc The Oil Crash en una referència. Al seu nou llibre, Petrocalipsis (Editorial Alfabeto), ordena el seu pensament per desmuntar, una a una, les solucions tecnològiques que ens pretenen salvar de l’abisme postpetroli. El diagnòstic és dur per a un lector que s’inicia en la matèria, però Turiel defensa que les tesis no són pas extremes ni radicals: “Ja s’està convertint en una visió bastant mainstream dins el sistema de ciència. Al final, són problemes que es veuen molt clars a les gràfiques”.\nFa molts anys que sabem que s’acaba el petroli. Per què n’hem de continuar parlant?\nPerquè no s’ha fet res. [Riu.] En el discurs polític dominant, es parla d’utilitzar les energies renovables per lluitar contra el canvi climàtic. Això és cert, però la situació és més complicada que això. A banda del canvi climàtic, també hi ha un altre gran problema d’esgotament de recursos. I aquest tema es troba completament fora del radar, és tabú, quan, de fet, som a la vora d’una escassetat important de petroli que vindrà de manera sobtada. Hem provocat que la caiguda del petroli sigui excessivament ràpida perquè no l’hem deixat abans. Vivim en una bombolla de tranquil·litat i d’anar fent amb la transició energètica quan ens podem trobar d’aquí a cinc anys amb una disponibilitat de petroli de la meitat del que consumim ara. Això pot ser un esdeveniment realment catastròfic.\nQuan els governs parlen de transició energètica, dibuixen un futur ple d’aerogeneradors i de cotxes elèctrics. Sembla que cal apostar per l’energia neta i, així, continuar creixent sense fer mal al planeta. Per què creus que això no anirà així?\nPerquè el transport és pràcticament només petroli. Tot l’esquema de globalització actual, que la Xina s’hagi convertit en la fàbrica del món, ha estat possible només perquè hi havia grans quantitats de petroli barat. En el moment en què treus el petroli de l’equació, estàs donant un cop definitiu al transport internacional. I, si redueixes dràsticament el transport internacional, poses el sistema econòmic de genolls. Aquesta és la raó fonamental, però també hi ha altres factors com la maquinària pesant: els tractors necessiten petroli, i en això està en joc el sistema agroindustrial.\nPerò podrien inventar l’avió, el vaixell o el tractor elèctric. Per què no veus possible una solució tecnològica que hi posi remei?\nSenzillament, perquè he estudiat les solucions tècniques. Si penses en el transport de mercaderies, trobaràs solucions tècniques. Si penses en la maquinària agrícola, també. Per exemple, sí que hi ha vaixells sense petroli. Són els grans velers. Amb velers pots moure grans mercaderies de manera prou ràpida. El que mai trobaràs és la solució màgica per mantenir tot això en l’escala actual, ni en un model de creixement infinit com l’actual. Podrem trobar moltes solucions concretes de problemes concrets, però intentar mantenir sense petroli un sistema econòmic en l’escala i el volum actuals és absurd.\nPerò per què el petroli és tan insubstituïble, per què no trobarem una font d’energia que ens permeti fer les mateixes coses?\nLa densitat energètica dels combustibles fòssils és gegantina. L’energia d’un litre de benzina equival al treball físic humà de 83 hores. No tenim res a l’abast que s’hi pugui comparar en termes de densitat energètica, facilitat de transport, facilitat de càrrega, estabilitat… El petroli és tremendament idoni per moure màquines autònomes, les que no estan endollades a res. No hem trobat res que s’hi assembli. I, al cap i a la fi, ja coneixem bastant bé tots els tipus d’energia que existeixen.\nEncara que no tingui la mateixa potència, potser es pot superar aquest inconvenient amb més innovació. Hi ha moltes màquines que avui en dia funcionen amb petroli i s’estan creant models per deixar de fer-ho i utilitzar electricitat.\nL’electricitat serveix per a moltes coses, però no per a tot. Un error molt habitual dels governs és oblidar això. El 80% de l’energia que utilitzem als països desenvolupats no és electricitat. La fabricació d’acer, per exemple, no és electrificable. És un procés fisicoquímic en què necessites carbó. Amb la creació de ciment, la situació és semblant. I aquests són només dos exemples de materials absolutament necessaris per a la construcció. Després, hi ha altres coses que són electrificables, però que no tenen gaire sentit: per fer un camió elèctric que vagi a 80 km/hora amb un mínim d’autonomia, et caldria una bateria que ocuparia més de la meitat del camió. El podries connectar a la xarxa elèctrica per no necessitar aquestes superbateries, però això ja existeix i es diu tren.\nQuè me’n dius, dels cotxes elèctrics? Ja han sortit al mercat desenes de models elèctrics o híbrids, totes les grans marques en tenen i cada vegada se’n veuen més…\nEs ven molt la idea que tothom que té un cotxe ara podrà tenir un cotxe elèctric. Però hi ha molts factors per pensar que això no passarà, que només una petita minoria tindrà a l’abast un cotxe així. És il·lusori pensar que podrem electrificar el parc d’automòbils: hi ha moltes limitacions en la infraestructura necessària, la càrrega i els materials de les bateries. Dels 80 milions de cotxes que es van fabricar al món el 2019, només un 2,6% són elèctrics o híbrids. I, d’aquests, només un terç és purament elèctric. És llunyíssim de ser una realitat generalitzada.\nPerò, si ens fixem en la prioritat que li estan donant les marques en la seva publicitat, o en les ajudes com el pla MOVES del Govern espanyol, sembla que s’està apostant perquè vagi a més.\nÉs que el cotxe elèctric no és un mal producte: les automobilístiques hi creuen de veritat. Però és un producte adreçat a gent rica, un producte de luxe. El seu escenari desitjat seria que s’imposés el vehicle elèctric, però a hores d’ara tenen bastant interioritzades les limitacions per poder fer-ho a gran escala. De fet, un dels escenaris de futur amb què treballen les automobilístiques és una contracció del 95% del mercat en els propers 10 o 20 anys. S’està convertint en l’escenari de referència. I s’hi estan preparant: ja gairebé no fabriquen dièsels, parlen cada vegada més del carsharing i fan concentració empresarial perquè no queda mercat. Però no fan públic aquest diagnòstic, perquè han de vendre optimisme. Si no, les seves accions a la borsa s’enfonsen. Sigui com vulgui, el que passa és que ara mateix necessitem altres coses. Com ens ho farem per substituir els camions, els tractors, els vaixells? Amb electricitat no funcionaran. Tot el debat públic s’està centrant en una cosa que és bastant accessòria —els cotxes d’utilització privada— i, en canvi, de les coses que són realment fonamentals per al funcionament d’una societat, com tota la maquinària pesant, no se’n parla. És d’això que se n’hauria de parlar.\nQuins problemes té l’energia eòlica per no poder arribar a ser el nou petroli?\nD’entrada, hi ha el problema que comentàvem: només en trauràs electricitat. Després, hi ha el màxim de potencial. Jo mateix havia fet unes previsions optimistes sobre el màxim d’energia que en podríem arribar a treure, però les noves aproximacions assenyalen que, si instal·les molts sistemes, generes un efecte bosc. Quan tu ets dins d’un bosc, el vent no bufa tant, perquè li és més fàcil passar per un lloc amb menys arbres, menys fregament. Si instal·les molts sistemes d’aerogeneradors en poc espai, passa el mateix. Acabes desviant els fluxos d’aire de l’atmosfera i no pots extreure’n tota l’energia que esperaves. Segons els càlculs del Grup d’Energia, Economia i Dinàmica de Sistemes de la Universitat de Valladolid (GEEDS), una referència en aquest camp, el màxim on podrem arribar és aproximadament un 6% de l’energia que s’està consumint actualment.\nL’energia solar té millors perspectives?\nDes del punt de vista del potencial màxim, sí que les possibilitats són més grans que en l’eòlica: fins a un 20% o un 25% de l’energia que consumim. Però l’impediment principal amb la solar és que té un rendiment especialment baix. Això vol dir que, si tu compares la quantitat d’energia que necessites per desplegar-la i l’energia que et retorna, el balanç no és gaire satisfactori. Som en un rendiment de 2 a 1, o de 3 a 1. Pot semblar que és molt, però tu l’energia la vols per fer altres coses. I es calcula que, per sostenir societats complexes —amb indústria, escoles, hospitals…—, necessites un rendiment d’almenys un 10 a 1. Si consumeixes molta energia únicament per sostenir el mateix sistema energètic, al final acaba passant que no hi ha prou energia per a la resta de les coses. I no es pot solucionar posant més i més sistemes per captar més energia, perquè llavors hi ha altres limitacions que t’impedeixen créixer tant, com els materials que necessites o l’ocupació de territori. En aquest cas, sobretot l’escassetat de plata.\nLlavors, no ens fa falta construir més parcs eòlics o d’energia solar?\nLa pregunta és per a què. A Espanya tenim ara mateix 110 GW de potència elèctrica instal·lada, molta més de la que fem servir. El màxim de consum d’electricitat va ser de 45 GW, al juliol del 2008, i des de llavors ha anat disminuint. Si ara mateix instal·lem més parcs eòlics i solars, augmentarem la capacitat de produir energia elèctrica. Si no som capaços de consumir més electricitat, en què està ajudant això exactament? Aquest és el punt central del debat: s’està fent creure que tota la qüestió és instal·lar més sistemes d’energies renovables, però el fet és que nosaltres necessitem fonts d’energia que no són elèctriques. L’electricitat representa una mica més del 20% de l’energia final que consumim. Tota la resta no és elèctrica, i és molt difícil o impossible d’electrificar. Per què volem més electricitat?\nCom es podrien utilitzar les energies renovables per fer coses que no siguin electricitat?\nPer exemple, en una comunitat de veïns té molt més sentit produir aigua calenta al terrat que no posar una placa fotovoltaica. El rendiment energètic és molt més alt i la tecnologia molt més senzilla: un panell negre que agafi el sol i escalfi una cisterna d’aigua. Produeixes una cosa que necessites —aigua calenta— i, segurament, deixes de consumir gas natural. En l’àmbit industrial, es poden fer moltes altres coses així per aprofitar energia. Però són models que viuen amb la intermitència del cicle de la natura; no estan adaptats al creixement constant del consum d’energia que caracteritza el nostre sistema econòmic.\nAl llibre també parles sobre l’estalvi i l’eficiència energètica. Portem tota la vida escoltant que, quan sortim d’una habitació, hem de tancar el llum per estalviar energia. Això tampoc era veritat?\nL’estalvi i l’eficiència no són enfocaments equivocats. En el futur, necessàriament, la solució passarà per allà. Però no és possible estalviar en el model actual! Ara mateix, quan tu estalvies, l’energia que tu deixes de gastar la gasta un altre. Com a societat, consumim energia sense tenir l’objectiu de malbaratar-la; la malbaratem perquè gastar-ne genera valor econòmic. S’ha comprovat que, a mesura que es creen sistemes més eficients, l’ús d’aquests sistemes no baixa, sinó que puja, de manera que es genera un efecte rebot i s’acaba gastant més. Això passa perquè s’habiliten nous usos per a l’energia que abans, quan el sistema era menys eficient, no eren possibles. Aquest fet es porta comprovant des del segle XIX i es diu paradoxa de Jevons. Una altra cosa molt diferent és que tu implantis mesures d’estalvi i d’eficiència, però al mateix temps legislis per penalitzar el sobreconsum d’energia. Aleshores sí que és útil l’estalvi. Però en un mercat de creixement infinit basat en el capitalisme financer no serveix per a res guanyar eficiència.\nLlavors, cap on hem d’anar? Més enllà de deixar de créixer, hi ha alguna recepta més concreta?\nUna de les coses més importants per començar és la suspensió del deute i una reforma del sistema financer. Els deutes actuals són impagables i condueixen a aquest creixement absurd. A banda d’això, tot ha de tendir a la relocalització. Hem d’intentar abastir les necessitats de la població amb una producció tan local com sigui possible. I, des del punt de vista tècnic, també hi ha moltíssimes coses que poden servir, com un canvi de dissenys per afavorir la reparació d’objectes. I, si acompanyem això amb un canvi dels models d’ús, millor: potser no cal que hi hagi una rentadora per cada pis; en tenim prou amb dues o tres per a tot el bloc de pisos. Els objectes poden tenir molts més usuaris perquè no els utilitzem tota l’estona, de manera que gastem menys recursos. I anant més enllà: i si, en lloc de comprar rentadores, lloguéssim el dret a utilitzar una rentadora? El fabricant ja s’encarregaria de posar fi a l’obsolescència programada perquè no li sortiria a compte. Amb canvis així pots tenir una societat molt més resilient davant el que pugui venir.\nL’Estat espanyol acaba d’invertir molts diners en l’hidrogen. Pot formar part de la solució?\nComençant pel principi: l’hidrogen no és una font d’energia. El que pots fer és utilitzar-lo com a vector energètic, com a lloc on guardes energia. Sí que pot ser una part de la solució en un nou encaix de totes les coses, però serveix en coses molt concretes, com moure maquinària pesant a escala local. El gran problema de l’hidrogen és que no és una matèria fàcil de manipular ni de transportar. Té tendència a escapar-se perquè és una molècula molt petita, i, a més, corroeix les canonades convencionals. Per tant, s’ha d’emmagatzemar amb molta precaució. Tampoc té un gran rendiment. Pensar que amb l’hidrogen podem substituir-ho tot és de somiatruites. No té les característiques per poder fer un desplegament massiu. Hem d’evitar caure al parany de les falses promeses tecnològiques.\nSi hem de fer cas del Govern francès, qui ens pot salvar de veritat són els reactors de les centrals nuclears!\nLes nuclears tenen molts problemes des del punt de vista ambiental, com la gestió dels residus. Però, més enllà d’això, que no es pot ignorar, tenen el problema que l’urani també s’acabarà. La producció d’urani va arribar al màxim el 2016 i ja està caient. Es preveu un fort desencaix entre la demanda i l’oferta disponible d’urani cap al 2025. Fins ara no es nota gaire perquè s’està reaprofitant l’urani de bombes atòmiques que s’estan desballestant, però França ja té el 40% de les centrals nuclears aturades i problemes per subministrar-se urani. D’altra banda, hi ha les promeses eternes dels reactors nuclears de quarta generació, que no necessitarien urani, i de la fusió nuclear. Però porten més de 60 anys experimentant-hi i no se’n surten. Estan venent la idea com si estigués a l’abast quan encara es troba en una fase molt experimental i amb dificultats tècniques que potser no se superaran. Una broma molt típica en el sector de l’energia és que sempre falten 50 anys per aconseguir la fusió nuclear. Però, encara que se superessin les barreres, no tenim un marge de 50 anys per reaccionar a la crisi energètica: és molt més urgent. I, altre cop, això només produiria electricitat!\nQuan creus, doncs, que començarem a notar aquesta crisi energètica?\nEsperava veure-ho de vellet, però crec que no. [Riu.] Amb la pandèmia tot s’ha accelerat molt. Crec que els problemes grossos arribaran abans del 2025. L’últim informe de l’Agència Internacional de l’Energia també apunta cap aquí en un dels quatre escenaris de futur. Es preveu una caiguda del 50% de la producció de petroli en menys de cinc anys. Es diu aviat. Pot ser que els estats hi intervinguin amb mesures de racionament o nacionalitzant empreses per seguir produint petroli. En aquest cas, la caiguda seria menor, però de totes maneres molt considerable. Per comparar, tinguem en compte que durant la crisi del 2008 el consum de petroli només va caure un 4%. D’aquí al 2025 ens enfrontarem a una crisi econòmica que farà que la del 2008 ens sembli una broma. Moltes matèries primeres que fem servir s’extreuen amb petroli, tot es transporta amb camions que van amb petroli. Quan comenci a escassejar, acabarà afectant-ho tot. Per exemple, en ciutats com ara Barcelona, què passa amb la distribució d’aliments? Jo no m’esperava aquesta acceleració. Però, és clar, si tens un problema i no el resols, al final s’acaba fent gran. El màxim de producció de petroli cru va ser el 2005. Hem deixat passar el problema durant 15 anys posant-hi pedaços. No hem resolt res.\nNo hi ha espai per a l’optimisme?\nCrec que hi ha escenaris que poden ser millors que això, sí. No es tracta de fer-se sopes amb com de malament poden arribar a anar les coses. Per mi, el punt clau és fer comprendre que som en un punt d’inflexió de la humanitat, i que hem de buscar una sortida tan negociada i democràtica com sigui possible. És complicat, perquè les empreses tenen la seva pròpia agenda. Però també és evident que depenem massa de totes aquestes empreses per subministrar serveis bàsics. Si de cop desapareix Iberdrola, o Repsol, podem tenir un problema gros. Són coses que s’han de pilotar perquè no siguin catastròfiques.\nPerò, si el panorama és tan imminent, no estarien reaccionant de manera diferent els poders polítics i econòmics?\nDe mica en mica, aquest discurs va calant, però ningú ho està sabent integrar dins el discurs polític general. Entenc que és complicat, perquè s’ha de fer molta pedagogia. Però em consta que hi ha gent propera als governs que ho està seguint amb molta atenció i està empenyent en una bona direcció. Al Ministeri de Transició Ecològica hi ha gent que comprèn molt bé tot això. Al cap i a la fi, ells tenen dades tan bones com les nostres o millors! El problema és la dificultat de lluitar contra la gent d’Economia i d’Hisenda. En canvi, els poders econòmics no estan gens a l’altura dels problemes que estem veient. La gent que ha de prendre decisions estratègiques —i que s’hi juga molts diners!— té tota la informació i els mitjans per actuar, però té por. Estan actuant de manera molt infantil.\nSobre lo de que alguna gran empresa "compre" un país, llevo avisando varios años.\nEstamos poniendo el ejemplo de Chipre, pero imagínense lo fácil que sería que Amazon, con un beneficio en 2019 de 11.600MM USD, pudiera hacer algo así en Belice que tiene un PIB de 1.997MM USD (Chipre tiene 24 638MM USD) y las infraestructuras de telecomunicaciones de México relativamente cercanas. Con los USA a tiro de piedra (el vuelo directo Belice - Houston no llega a 2h30min).\nPensando en BAU, sería el negocio perfecto: puedes construir unas superinstalaciones a precio de risa, formar a los habitantes de ese país específicamente para tu negocio donde el salario base está por debajo de los 300 USD x mes, invertir los impuestos en desarrollo de infraestructuras para tu negocio (esas granjas de servidores, esos cableados para internet...), la seguridad es relativamente fácil de conseguir y la corrupción no sería problema porque la empresa sería la que gestionaría el poder, por la vía legal o la de influencias, y podría hacer con ella lo que quisiera.\n¿En cuánto tiempo amortizaría una empresa como Amazon una inversión de este tipo?\nSe habla mucho de la tecnología ,a robótica la IA, el 5G, pero ¿ya habrá energía para alimentar tanto trasto?, aquí se habla de varios casos\nSobre este tema Félix Moreno ( https://www.15-15-15.org/webzine/es/author/felixmoreno/ ) tiene una serie muy buena:


Assegurances Pujol | Assegurances de vehicles\nPersonalitzem l’assegurança al teu vehicle\nGràcies al gran ventall de companyies que disposem, li oferim múltiples cobertures i li personalitzem l’assegurança del seu vehicle oferint-li garanties com responsabilitat civil, assistència en viatge, vidres, incendi, robatori, danys propis, etc.\nAssegurances per motos\nAssegurances per a turismes\nAssegurances per camions\nEs tracta d’una modalitat d’assegurances de danys que otorga una cobertura anual renovable per a les caravanes mòbils (que requereixen ser remolcades per un altre vehicle per a desplaçar-se) d’ús particular turístic/recreatiu en les diverses situacions en les que està exposat al risc el bé assegurat:\n– Estada en garatges o recintes\n– Desplaçament en circulació\n– Acampada en càmpings o zones habilitades\nL’assegurança s’associa a la caravana mitjançant la seva identificació a través de la matrícula (si la té pròpia) o del nº de bastidor. Y se li assigna una prima anual establerta en funció de les característiques del risc y les condicions de cobertura.\nNo incorpora la cobertura obligatòria al risc de R.C. de Circulació, que s’ha de subscriure a través de la pòlissa específica de la branca dels automòbils.\nL’objecte de l’assegurança és oferir les més àmplies solucions al conductor assegurat. En tot el relatiu al seu carnet de conduir i davant de les diferents situacions en les que es pugui trobar.\nQuina assegurança o cobertura t'interessa? (obligatori)


Gespa artificial per a jardí i piscina. Preu instal·lació i venda\nParquet a Barcelona, Instal·lació i venda\nterres de PVC i terres de Vinil a Barcelona\nVinil en llosetes / PVC\nVinil en rotllo / PVC\nMoqueta en Barcelona, Instal·lación i venda\nMoqueta per exterior\nMoqueta per habitatges\nGespa artificial per a jardins i piscines a Barcelona\nVenda i instal·lació de gespa artificial per decorar el jardí i l'entorn de la piscina\ngespa artificial per a jardí barcelona | gespa artificial per a jardí barcelona | gespa artificial per a jardí badalona | instal·lació gespa artificial per jardí Castelldefels | gespa artificial per a piscina Molins de Rei | gespa artificial per a piscina Sabadell | gespa artificial per a piscina barata Sant Cugat | gespa artificial per a piscina Mataró | gespa artificial per a piscina Santa Coloma\nEn els últims anys, cada vegada més persones posen herba artificial al voltant de les seves piscines per millorar l'aparença dels seus jardins.\nHi ha hagut problemes amb la gespa natural i amb el ciment a les piscines. Amb la instal·lació de gespa sintètica o "gespa artificial", la majoria d'aquests problemes es resolen i l'aparença del nostre jardí serà immillorable durant tot l'any.\nEs tracta d'una superfície més forta i amb major resistència al clor, clima, raigs ultraviolats, etc.\nL'herba que envolta piscina pateix el esquitxat de l'aigua amb clor o altres químics de la piscina i el continu trepig dels banyistes acabant deteriorada i apareixent pegats marrons que desmilloren l'estètica de la mateixa.\nA la gespa artificial no li afecten els productes químics o el trànsit de banyistes, pel que roman intacta i verd durant tot l'any.\nLa gespa artificial és antilliscant i en cas de caiguda el cop queda molt més esmorteït que les piscines que utilitzen per exemple formigó.\nTambé té una capacitat de drenatge d'un 25% més que l'herba natural i seca molt més ràpid i no produeix fang que podríem arrossegar dins de la casa o de la piscina.\nD'altra banda, cal destacar que no requereix pràcticament manteniment i que té una capacitat de recuperació (en posar mobles o una piscina inflable, a l'retirar-los amb un simple raspallat torna a la seva forma original).\nNo cal retallar-amb el que mai cauran restes en els filtres de les piscines, ni utilitzar fertilitzants o productes químics que a més poden causar al·lèrgies.\nTruqui'ns al 682181318 o envieu-nos un mail a: info@moqueta24 com i contactarem amb tu.\nMoqueta a Barcelona, Instal·lació i venda\nMoqueta per oficina i Hotel


MeteoHanson's: Meteorologia i Fotografia: Previsió 4 de maig 2012\nPer demà s'espera un matí amb cel variable a la meitat oest, i a la meitat est estarà serè però amb algun núvol. A partir de mig matí començaran a créixer nuvolades a punts de muntanya, que durant la tarda podran descarregar alguns ruixats i tempestes a molt punts del territori, sobretot a la meitat oest, Pirineu, Prepirineu i Prelitoral. Algunes d'aquestes precipitacion poden ser de forta intensitat i anar acompanyades de tempestes, i possiblement de calamarsa. Al final del dia aquestes precipitacions desapareixeran.\nLa cota de neu estarà al voltant dels 1700-1900m al Pirineu, i a la resta als 2000-2200m.\nLes temperatures mínimes pujaran lleugerament arreu, i les màximes baixaran, a causa de la nuvolositat.\nEl vent serà tot el dia de garbí a tota la costa, més reforçat a la Costa Brava.\nA Vilamajor. El dia es llevarà amb cel serè, o amb algun núvol inofensiu. A partir de mig matí començaran a créixer nuvolades, que durant la tarda descarregaran alguns ruixats i tempestes, de caràcter irregular, i algunes d'aquestes precipitacions localment seran de forta intensitat i acompanyades de tempesta, i possiblement de algun gra de calamarsa. Al final del dia aquestes precipitacions desapareixeran. Les temperatures mínimes seran lleugerament més altes, i les màximes baixaran. El vent serà feble.\nniil 4 de maig de 2012, a les 15:30\nUnknown 5 de maig de 2012, a les 9:40


Venta Lofts Sant Joan De Vilatorrada, Barcelona | Hogaria\nEste puede ser un buen momento para comprar loft en Sant Joan De Vilatorrada, ¿quieres saber cuanto ha variado el precio de lofts de segunda mano en Sant Joan De Vilatorrada en los últimos meses?\npisos sant joan de vilatorrada (47)\nLofts En Venta En Sant Joan De Vilatorrada\n3 lofts en venta en Sant Joan de Vilatorrada\ny en un radio de 15 Kms. si quieres ver solo lofts de Sant Joan de Vilatorrada, desmarca esta casilla:\nY si quieres ver más viviendas en Sant Joan de Vilatorrada u otros tipos de inmueble, desmarca esta casilla:\nSe vende loft Segunda Mano Zona Alta Sant Joan De Vilatorrada\nComprar loft Segunda Mano Zona Alta\nComprar loft Segunda Mano Manresa A 2 Kms. de Sant Joan de Vilatorrada


La Viniteca a Puigcerdà\nCarrer dels Ferrers, 11\n97 288 02 49\nLa Viniteca - Puigcerdà\nWi-Fi | Taverna o bar\nVine a degustar els nostres vins, en un local entrenyable i acollidor situat a la comarca de La Cerdanya. Un paratge natural que t'omplirà de sensacions, emocions i tranquil·litat.\nDimarts a dissabte 10h a 20h i diumenge 9:30h a 14h


Coneixes el voluntariat europeu? - Consell de la Joventut de València\nConeixes el voluntariat europeu?\nEl Consell de la Joventut de València (CJV) hem llançat aquest dilluns un vídeo promocional a través de les nostres xarxes socials per a donar a conèixer les oportunitats del voluntariat europeu entre els i les joves de la ciutat.\nEl programa European Solidarity Corps està dirigit a joves d’entre els 18 i 30 anys de la Unió Europea amb interés a desenvolupar les seues habilitats personals i laborals en un país estranger, duent a terme treballs de voluntariat en col•laboració amb ONGs, associacions o entitats públiques del país d’acolliment, tot això amb les despeses cobertes durant un període d’estada que pot variar des de les dues setmanes fins a un any.\nDes del Consell de la Joventut consideren aquest tipus d’iniciatives “tremendament positives, no sols per al desenvolupament laboral de les persones joves sinó, sobretot, per al seu creixement personal”, assenyala la seua presidenta, Ana Domínguez, ja que en aquests programes l’intercanvi cultural, aprenentatge d’idiomes o l’estrenyiment de llaços personals en el si d’Europa són algunes de les experiències millor valorades, a més de l’enfortiment del sentiment europeista entre la joventut.\nAquesta campanya ha estat cofinançada pel programa Erasmus+ de la Comissió Europea i la Regidoria de Joventut de l’Ajuntament de València.\n2019consell de la joventut de valènciaerasmus +joventut\nPrevious readingAprenem a lligar amb perspectiva de gènere\nNext readingGuia d’Accions Ambientals Extraordinàries


Comprar Dessuadora Chicago Bulls French Terry Short Sleeve\nDessuadora Chicago Bulls French Terry Short Sleeve\nDessuadora Chicago Bulls French Terry Short Sleeve. Aquesta dessuadora de Chicago Bulls de màniga curta rememora l'època retro de la franquícia, on la tipografia era diferent i més estilitzada. Inspirada en els primers anys de Michael Jordan en la franquícia, aquesta dessuadora de basket és la millor prengui per a donar suport al teu equip favorit.


L’ARC endureix les mesures cautelars a Can Carreras\nDivendres, 22 abril 2016 17:29\nL’abocador de Can Carreras continua rebent residus fins a dia d’avui, situació que ha provocat que l’Agència de Residus de Catalunya (ARC) hagi endurit les mesures cautelars contra el seu operador (veure notícia). La Plataforma Rubí Sense Abocadors informa que ha rebut aquest divendres una notificació on s’explica que s’han anul·lat les fitxes d’acceptació de residus de l’abocador, un document essencial per poder tenir-hi activitat. El col·lectiu celebra la decisió i avisa que, si TMA Grupo Sánchez continua a partir d’ara amb els abocaments, la propera fase serà el precintament total de Can Carreras.\nLes fitxes d’acceptació, tal com les defineix l’ARC, són l'acord normalitzat que, per a cada tipus de residu, s'ha de subscriure entre el seu productor o posseïdor i l'empresa gestora escollida. La fitxa s'ha de formalitzar obligatòriament i és un requisit imprescindible per operar legalment a un abocador del tipus de Can Carreras.\nL’ACR ha decidit anul·lar-les perquè TMA Grupo Sánchez ha continuat l’activitat a Can Carreras després d’haver rebut en temps i forma la notificació que l’obligava a deixar d’acollir residus cautelarment.\nSegons Rubí Sense Abocadors, un cop TMA Grupo Sánchez rebi la nova notificació sobre l’anul·lació de les fitxes d’admissió, podrien passar dues cosses. Una, que l’empresa gestora es veiés obligada a dipositar les futures càrregues a altres dipòsits de pagament. L’altra, que ignorés novament la mesura cautelar i continués l’activitat a Can Carreras. Aquest fet, segons el col·lectiu, suposaria el precintament de l’abocador rubinenc.


Patti Smith dinamita el Palau de la Música\nPatti Smith és una “senyora” de seixanta-sis anys, que es diu aviat. Patti Smith viu una segona joventut. Es troba en un punt dolç a la seva carrera, i dilluns es va plantar a l’escenari magnífic del Palau de la Música disposada a demostrar-ho.\nPotser no ens ho acabàvem d’esperar. És clar, és una “senyora” de seixanta-sis anys, que es diu aviat. La seva època punk, a la Nova York de finals de la dècada de 1970, potser queda una mica lluny. I si no segueixes la seva carrera, és fàcil no saber que el disc que ha tret enguany, Banga (2012), és, després de Horses (1976), el millor de la seva carrera.\nPerò les coses són com son: Patti Smith viu una segona joventut. Es troba en un punt dolç a la seva carrera, i dilluns es va plantar a l’escenari magnífic del Palau de la Música disposada a demostrar-ho. Amb un grup fidel i reduït (cinc persones a escena) i amb les idees ben clares.\nI sí, ho va aconseguir. Patti Smith va dinamitar el Palau de la Música.\nSom al Palau, a punt d’ignició. 3, 2, 1… Banga! Tot ha començat amb la revisió d’una de les seves millors cançons, “Dancing Barefoot”. Perfecte per posar a to un públic seduït i convençut de bon començament. Des de la primera cançó, podem veure que el grup sonarà molt bé. No tarden a arribar les cançons de Banga, el darrer disc: “April Fool”, “Fuji San” i “Mosaic”, d’una tacada. I de seguida n’arribarà una altra, “This is the Girl”, dedicada a la memòria d’Amy Winehouse. A continuació, un dels punts àlgids del concert, amb “Beneath the Southern Cross”, elegia a l’escriptor Roberto Bolaño. Si hi pensem, Patti Smith ens ha fet aixecar de la cadira per ballar al ritme de cançons dedicades a la novel·la Les ànimes mortes, de Gògol, i a l’autor de 2666, que és un dels llibres de capçalera de la cantant. Suposo que tots plegats estem una mica sonats.\nEl que resulta indubtable és que aquesta dona té un carisma desbordant. Continua mantenint aquest posat androgin però singularment femení al mateix temps. Unes faccions insòlites i personals. Una veu salvatge i magnètica. I una mirada inquieta, com de nena entremaliada. La mateixa mirada que s’aixeca durant el concert a observar els racons del Palau de la Música.\nÉs el moment de les concessions. “Because the Night”, el seu gran èxit, que la gent canta de memòria, i “Pissing in a River”, potser una de les seves millors cançons. I, per tancar el primer bloc, Patti Smith s’atreveix amb “Land” , la cançó més llarga i revolucionària de Horses, un poema punk de deu minuts narrat des de les vísceres. Públic dempeus. Smith, ja totalment reforçada dalt de l’escenari, la fusiona amb “Gloria”, i ara sí, la gent embogeix mentre crida, al ritme de la cançó, “G-L-O-R-I-A”. La persona que tinc al meu costat, impressionada davant el tour de force físic i acústic de la cantant, em comenta: “És el millor concert que he vist des del que va fer Paul Simon a la gira de Graceland al Velòdrom d’Horta”. I això va ser l’any 1989! Qui ho diu és el meu pare, que ha estat en molts dels grans episodis musicals de la ciutat, així que me’l crec.\nAixò s’acaba. Se’ns fa massa curt. Després de “Banga”, la cançó que dóna títol al nou disc (inspirada en un personatge molt secundari d’El mestre i Margarida, l’enorme novel·la de Mikhaïl Bulgàkov), arriba el final, amb l’eufòrica “People have the Power”. Patti Smith abandona l’escenari del Palau de la Música i la sala encara transmet el magnetisme del concert. Només una pega: 65 € (a platea) per un concert de menys de dues hores és un preu excessiu, i més en els temps que corren. Hagués estat bé sentir cançons com “Amerigo”, “Frederick”, “Paths that Cross”, “Free Money” o “Summer Canivals”. Però hem estat còmplices d’un concert sensacional d’una humanista del nostre temps, capaç de fer una exposició a la Fundació Cartier de París, publicar un llibre extraordinari (Just Kids, National Book Award als EUA) i un exitós treball discogràfic amb mesos de diferència. Que continuï la ratxa!\nTotalment d’acord amb el post. Jo estic encara en estat de shock. No puc dir que sigui molt imparcial quan es tracta de la Patti Smith però el que va succeir al palau dilluns va ser molt gran. Jo a l’any 75 tenia 14 anys i dilluns em vaig sentir com un noi de 14 anys, exultant i desbordat en sentir tanta energia al meu voltant.\nLlarga vida a la Patti!\nEstic totalment d’acord amb l’Isaias, jo també vaig trobar el preu car i vaig trobar a faltar també, una de les meves cançons preferides, “Free money”\nperò tot i així, aquesta senyora es impresionant, sensillament ùnica. Aquella nit després del concert no vaig deixar de cantar “Gloria” i mirar les estrelles amb un relaxament total. La Patti es la meva gran sicòloga.


El Club Atletisme Almussafes celebra la seua ‘I Carrera des de Casa’\nAl voltant de 26 integrants de l'entitat van participar ahir, diumenge 26 d'abril, en la iniciativa, en la qual es van recórrer 5 quilòmetres\nEl confinament d'aquests dies no ha suposat un obstacle perquè al voltant de 26 integrants del Club Atletisme Almussafes participaren ahir, diumenge 26 d'abril, en una carrera que cada participant va desenvolupar des del seu propi domicili. L'entitat, que va denominar a aquesta particular trobada ‘I Carrera des de Casa’, va impulsar aquesta iniciativa amb l'objectiu de promoure la pràctica d'exercici físic i animar a aficionats i aficionades a aquesta disciplina esportiva durant l'estat d'alarma.\nLa presidenta de l'associació, Cristina Atanasio, va donar el tret d'eixida al recorregut a través del telèfon mòbil a les 10 hores, moment en el qual les persones inscrites van començar el seu itinerari, fixat en 5 quilòmetres, amb els seus corresponents dorsals. Tal com han recollit en un vídeo publicat en les seues xarxes socials, les terrasses, els corredors i les diferents estades dels habitatges es van convertir en improvisats circuits pels quals es va dur a terme aquesta nova experiència que qualifiquen d’“única, emocionant i molt divertida”.\nLa pròxima cita amb l'atletisme no es farà esperar, atés que l'han fixada per a aquest divendres 1 de maig, jornada en la qual tenen previst unir-se al projecte RunCáncer, amb el qual es recullen fons per a la investigació d'aquesta malaltia. L'esport i la solidaritat tornaran a donar-se la mà de nou, encara que aquesta vegada serà des de casa.\nAlmussafes revalida les seues Tres Flors d'Honor en el certamen Viles en Flor\nAtropellen a un vianant a Almussafes\nL'esport almussafeny s'adapta a les restriccions per la pandèmia


El PSIB-PSOE inclou en els pressuposts per a 2021 l’Agència de Salut Pública de les Illes Balears – psibpsoe\nEl PSIB-PSOE inclou en els pressuposts per a 2021 l’Agència de Salut Pública de les Illes Balears\nEls socialistes lamenten “la poca feina, el poc rigor i les ganes de fer trampes del PP” amb les seves esmenes als comptes autonòmics\nEl Grup Parlamentari Socialista inclou en els pressuposts de la Comunitat Autònoma per a 2021 la creació de l’Agència de Salut Pública de les Illes Balears, un organisme públic autònom amb capacitat per actuar de manera més ràpida i eficaç enfront d’escenaris de crisi sanitària com l’actual.\n“Serà un organisme àgil i flexible, capaç d’oferir respostes als reptes de la salut pública a través de la vigilància, la prevenció, la promoció i el control de les polítiques de salut pública”, ha explicat Cano, la portaveu parlamentària.\nCal recordar que la Llei de Salut Pública de les Illes Balears, aprovada el 2010 pel govern del socialista Francesc Antich, ja preveia la creació de l’Agència de Salut Pública, però el govern del PP decidí suprimir-la derogant els articles que la regulaven via llei de pressuposts general de 2021.\nAquesta és una de les principals esmenes que ha presentat el Grup Parlamentari Socialista als comptes autonòmics per a 2021 amb l’objectiu “d’enriquir i millorar els pressuposts més socials de la història”, d’un total de 36 (28 numèriques i 8 a l’articulat). Totes s’han signat conjuntament amb Més per Mallorca i Unides Podem.\nUna altra de les esmenes impulsada pels socialistes demana l’habilitació de 180.000 euros per a millores en les infraestructures educatives, com el projecte del nou CEIP d’Algaida, el del nou CEIP Es Faralló de Santa Eulària, el del nou CEIP de s’Arracó o la reforma del col·legi Sant Ciríac.\nAixí mateix, els socialistes enforteixen el seu compromís amb la cultura habilitant partides per a la difusió de la candidatura Menorca Talaiòtica com a Patrimoni Mundial, per a l’organització i impuls dels premis Born de Teatre 2021, per a la posada en marxa del Museu de la Mar i la Pesca, per dinamitzar el centre cultural Can Oliver, centre d’Art i Història de Maó, per a actuacions i activitats de la Fundació Ciutadella Cultura i per a la consolidació i activitats del Patronat Municipal de Música d’Eivissa i de l’Orquestra Simfònica de la ciutat.\nFinalment, també s’han presentat esmenes importants com la que impulsa l’habilitació d’un nefròleg a l’Hospital de Formentera, 200.000 euros de suport específic a les empreses i autònoms afectats pels confinaments perimetrals i 60.000 euros en subvencions per a l’adequació de les cambres de bany dels habitatges amb persones majors residents.\nLa portaveu socialista ha destacat que es tracta d’esmenes que “poleixen uns pressuposts que destinen el seu gruix a salut pública, amb un augment de 206 milions d’euros: a l’educació, amb un 4,8% més de pressupost; i als serveis socials, amb 28,8 milions d’euros més”.\nTot plegat, uns comptes que els socialistes consideren “fonamentals i necessaris per fer front a la situació actual”, ja que permetran fer front a la pandèmia, enfortir els serveis públics i l’Estat del Benestar i afavorir la recuperació econòmica i social de les Illes Balears, motiu pel qual han tornat a demanar unitat política per a la seva aprovació.\nPP: esmenes ordinàries en un any extraordinari\nLa portaveu socialista ha criticat les esmenes presentades pel PP, partit al qual ha acusat de repetir, en un any extraordinari marcat per la pandèmia, moltes de les esmenes presentades l’any passat. “Ens sorprèn la poca feina, el poc rigor i les ganes de fer trampes del PP amb les esmenes als comptes autonòmics que ha presentat”, ha expressat Cano, qui ha asseverat que ha cridat especialment l’atenció dels socialistes les esmenes de Salut.\n“Sembla que estan fetes per satisfer les demandes locals que no a una planificació de serveis en resposta a les prioritats assistencials”, ha explicat Cano, posant d’exemple que els de Company proposen compensar els sanitaris afectant la partida de la qual cobren, per la qual cosa, per fer-ho realitat, s’haurien de deixar de prestar serveis.\nCano també ha criticat les esmenes del PP en educació, atès que els increments que proposen són a compte de pagar interessos del deute, una estratègia que, al cap i a la fi, proposa “falses millores”, ja que les fan a partir de generar recursos que en realitat no estan tècnicament disponibles”.\nEn aquest sentit, la socialista ha recordat que afectar el deute per evitar penalitzar cap política concreta és una pràctica habitual del PP quan està a l’oposició, la qual també posa de relleu “la poca feina i les trampes que fan”.\n“En un any de crisi sanitària, social i econòmica, el PP renunciar a fer feina de valent per proposar millores reals per a la ciutadania i basa les seves esmenes en la demagògia pressupostària, fent una carta als reis mags que ells mateixos saben que és impossible de fer realitat”, ha exposat Cano.\nA més a més, la socialista ha recordat que ho fan “sense tenir en compte moltes de les necessitats de la ciutadania”, ja que només han presentat 16 esmenes referides a habitatge i 4 a innovació.\nNo obstant això, Cano ha assegurat que “malgrat la demagògia i la poca feina del PP, tendrem uns comptes aprovats en temps i forma per sisè any consecutiu, amb solucions concretes per als problemes actuals de la ciutadania i amb la certesa i la tranquil·litat que aporta tenir uns comptes al dia en la situació que vivim”.\nRespecte de les esmenes presentades per la ultradreta, la socialista ha criticat que “continuen amb les seves dèries de sempre”, com són l’eliminació dels òrgans públics en pro de la igualtat i contra el masclisme, com l’IBDona, el tancament d’IB3 o el relatiu a la transició ecològica.\n“Ens tendran enfront i nosaltres sí que ens deixarem la pell per fer propostes que ajudin a combatre la pandèmia i a sortir de la crisi social i econòmica com més aviat, millor”, ha expressat Cano.\nAina Escalas 30/11/2020\nAnterior\tEl PSIB-PSOE demana campanyes per promocionar els comerços i la restauració locals per dinamitzar les vendes aquest hivern\nPròxim\tEl PSIB-PSOE acusa el PP de protegir a grans tenidors d’habitatges, com els bancs i els fons voltor


145.52249, -17.700834 - Plazi TreatmentBank\n145.52249, -17.700834: 10 Treatments\nPsilota nigripila sp. nov. Young, Andrew D., Skevington, Jeffrey H. & Steenis, Wouter Van, 2020, Revision of the Psilota Meigen, 1822 flower flies (Diptera: Syrphidae) of Australia, Zootaxa 4737 (1), pp. 1-127: 63 63


Homenatge a Julio A. Parrado en el tercer aniversari de la seva mort | Sindicat de Periodistes de Catalunya\nA la plaça Julio A. Parrado, segons la crònica d'El Mundo, va intervenir Stefano Albertini, director de la Casa Italiana de la Universitat de Nova York -ciutat on Anguita Parrado va treballar de corresponsal del seu diari- i amic personal del periodista. Albertini va destacar l'"esperit independent" de Julio, a qui va definir com un "instrument per a la pau" que "mai va ser instrumentalitzat per ningú". Així mateix, va agrair a la ciutat de Còrdova que tres anys després de la mort del seu amic es bolqués de forma tan intensa en l'homenatge. També va intervenir la secretària general de l'SPA a Còrdova, Elena Lázaro, qui va voler reivindicar a Julio A. Parrado "no només com corresponsal de guerra, sinó com periodista sobre totes les coses". També va assegurar que per a Còrdova "és un orgull" que Julio naixés en aquesta ciutat. També va intervenir Andrés Ocaña, Tinent d'Alcalde de la ciutat andalusa, que va reclamar que es reconegui un Estatut Professional per a la professió. L'acte va finalitzar amb la intervenció del cantautor cordovès Ismael Serrano. A l'homenatge van estar presents, a més, la mare i la germana de Julio A. Parrado.\nEl dimecres 5 d'abril, l'SPA i l'Ajuntament de la ciutat anunciaven la creació d'un premi de periodisme amb el seu nom. El guardó distingirà "aquells professionals del periodisme que en la seva labor professional siguin referents en l'aposta per la pau", segons va explicar l'alcaldessa de la ciutat, Rosa Aguilar. El mateix dia, la Universitat de Màlaga va oferir un homenatge al periodista mort en reconeixement a la seva labor informativa. En l'acte va participar la mare de Julio A. Parrado, que va rebre una placa en record a la cobertura informativa del seu fill com a corresponsal de guerra.\nCòrdova va ser escenari el dijous de la I Trobada de Periodistes Julio Anguita Parrado Corresponsals de guerra, reporters per a la pau. A la taula rodona van participar el cap d'Internacional d'El Mundo, Roberto Montoya, la corresponsal a Nova York del Grup Vocento, Mercedes Gallego, i el secretari general de la Federació de Sindicats de Periodistes (FESP), Enric Bastardes. Tots ells van reclamar un estatut per a garantir la cobertura en la guerra.


Projectes Archivos - Polimertecnic\nRepresentant a Espanya a Milà\n08 May, 2016 / by PolimerTecnic / in Projectes category.\nInnovació i tradició s’uneixen per donar lloc a aquest increïble projecte realitzat amb fusta i policarbonat.\nEns complau informar-vos de la nostra participació en el disseny i subministrament de materials en el Pavelló d’Espanya a Expo Milano 2015.\nCoberta per al parc arqueològic del Molinete\nAquesta coberta funcional i estètica protegeix les ruïnes romanes al parc arqueològic del Molinet a Cartagena, Espanya.\nSón perfils amb diferents tonalitats de color verds de policarbonat per la tanca perimetral de ruïnes romanes, subministrat per Polimer Tecnic.\nSempre són productes fets a mida seguint els requeriments de disseny de l’arquitecte i on aportem la nostra especialització en plàstics per aconseguir el resultat òptim.\nEstem orgullosos d’haver realitzat al costat de ASL Lighting i Lamp la incorporació a la façana del Pavelló Multiusos Reyno de Navarra Arena de 942 lluminàries que creen una impactant imatge de l’edifici tant de dia com de nit.\nAquestes lluminàries, que sobresurten del pla de façana, han estat dissenyades especialment per a aquest Projecte per la prestigiosa consultora d’il·luminació ALS Lighting i amb direcció tècnica i execució per Polimer Tecnic.\nUna pell de policarbonat blanc: Edifici ilot H – La Mantille a Montpeller\nLes més de 40 tones de policarbonat de la façana, el converteixen, probablement, en l’edifici amb més tonatge de policarbonat compacte instal·lat a França. L’edifici dissenyat pel prestigiós estudi francès, Jacques Ferrier Architectures de París, s’eleva 10 plantes sobre una de les zones de nou desenvolupament de la ciutat francesa. La façana, vistosa pel seu disseny en diferents patrons, està composta per panells de policarbonat compacte de 12 mm en color blanc translúcid d’alta densitat.\nInstal·lació de barreres acústiques en metacrilat\nBarreres acústiques en metacrilat per aïllar-nos del soroll ambiental. Més transparents que el vidre, resistents al trencament, fàcils de netejar, ens aïllen d’un entorn acústicament agressiu sense pertorbar la visió de l’entorn i sense establir barreres visuals.\nUbicació: oficines centrals de l’entitat bancària La Caixa.\nFaçana en metacrilat. Edifici FEDA.\nInnovadora façana de vitroflex. La Federació d’empresaris d’Albacete modernitza les seves instal·lacions amb un nou edifici de façana innovadora dissenyat per COR Consulting i realitzat per Polimer Tecnic, SLU.\nMetacrilat mirall per què?\nLa protecció de les persones va per sobre del disseny. El millor, és que en aquest cas el disseny no és un problema ja que a la majoria dels casos és fàcil confondre-ho amb un mirall de veritat.\nEn canvi el metacrilat mirall és més resistent al trencament, pesa molt menys i el més important, és un material molt més segur que el vidre.\nA més es pot corbar el fred, és resistent al trencament, és més lleuger i més fàcil de manipular i senzill termo-format.\nPerfecte per a col·legis, hospitals, gimnasos, restaurants o la teva pròpia casa.\nEls materials plàstics protagonistes d’aquesta joia arquitectònica.\nEl projecte més destacat en el que hem participat en l’optimització del disseny, el sistema de muntatge i subministre dels materials plàstics amb l’arquitecte José Selgas és el Autitorio El Batel de Cartagena.\nEstem orgullosos que Polimer Tecnic hagi estat el proveïdor dels materials plàstics, que són els que dominen a l’edifici.\nParets interiors i exteriors amb perfils de policarbonat, parets amb tubs de policarbonat blanc i groc, baranes de metacrilat incolor.\nHa estat un dels projectes arquitectònics més importants a nivell mundial.\nUna llar d’infants excepcional, entre els millors projectes del món.\nMolts colors i sobretot molta feina per dur a terme aquest singular centre d’educació infantil de València.\nEl Jardí d’Infants Nunonono ha estat construïda a base de panells Starlight de 21mm de gruix. Els panells tenen una banda Clear Satin i una banda vermell, groc, verd i blau setinat per realitzar un camí de color per als nens.\nUn interessant projecte construït a força de llum que deixa veure als més petits tot el que passa a l’exterior.\nSolucions d’il·luminació per llum va seleccionar aquesta construcció com un dels millors projectes del món en 2013.\nTerrassa del Starbucks d’El Corte Inglés de Lisboa\nVolíem ensenyar-vos un dels nostres darrers projectes en què vàrem col·laborar amb Tecnodeck One i Windscreen per a la realitzar la meravellosa terrassa de l’Starbucks d’El Corte Inglés de Lisboa.\nEn color marró tropical.\nSíguenos en: | Mapa del sitio | Condiciones de venta


Greffyn Betws-y-coed Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Greffyn\nDissenyat tant per oci com per negoci, Greffyn està situat idealment a Betws-y-coed; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nGreffyn també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Betws-y-coed. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de aparcament de cotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, nevera, renta vaixelles, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com jardí, sala de jocs. Greffyn és una elecció inteligents per a viatgers a Betws-y-coed, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.