Compromís torna a demanar l’expropiació del Molí del Batà per a protegir-lo – Compromís per Paterna\nCompromís torna a demanar l’expropiació del Molí del Batà per a protegir-lo\nJuanma Ramón recorda que el PSOE ja votà a favor de l’expropiació a una moció presentada per Compromís i que no va ser aprovada per comptar amb els vots en contra del PP\nJuanma Ramón portaveu de Compromís per Paterna, considera que “donat l’estat d’abandó del Molí per la desídia dels propietaris, cal fer una intervenció municipal urgent perquè no acabe convertit en enderrocs”. Per això des de la formació reiteraran la proposta feta en el 2012 perquè l’ajuntament exercisca la seua competència en matèria de conservació del patrimoni arquitectònic i que l’expropie per a garantir la seua protecció, rehabilitació i conservació, com portava Compromís en el seu programa electoral.\nEl regidor de Compromís en Paterna, Juanma Ramón, explica que el propietari actual del Molí del Batà “acumula una ordre d’execució per apuntalar i rehabilitar l’immoble, a més de 10 sancions per valor de 110.758,03 euros cadascuna, sense haver abonat cap d’elles. Compromís fa la proposta via moció en el ple perquè és la manera d’evitar la seua destrucció total”.\nL’antiquíssim Molí del Batà, situat a la Partida del Batà, “està inclòs al Catàleg del Patrimoni Arquitectònic de l’Ajuntament de Paterna i al Catàleg de Béns i Espais Protegits de Paterna, amb la qual cosa no hi ha cap dubte sobre el seu importantíssim valor arquitectònic i patrimonial per a tots els paterners”, explica el regidor.\nPer al portaveu de Compromís, la rehabilitació del Molí podria ser finançada amb fons europeus i d’aquesta manera contractar a aturats i aturades de Paterna per efectuar aquests treballs de rehabilitació. I urgeix a l’alcalde a prendre les mesures necessàries per a no perdre aquesta oportunitat de recuperar el patrimoni dels paterners i paterneres i aconseguir al mateix temps ocupació per a persones desocupades del poble.\nA més a més, la seua ubicació sobre la séquia de Montcada, dins del Parc Natural del Túria i molt pròxim al nucli urbà, “li confereix unes grans potencialitats d’ús per a la ciutadania, ja que, una vegada rehabilitat, podria assolir usos socials, culturals i mediambientals. També podria ser habilitat com a espai de “co-working” i potenciar així l’autoocupació i la creació d’empreses a Paterna.\n“Des de Compromís” assenyala Juanma Ramón, “anem a continuar treballant fent propostes en positiu per millorar Paterna, com ara amb aquesta proposta que pretén que la rehabilitació del nostre patrimoni siga també el motor per a crear ocupació i desenvolupament al nostre municipi”.\n←Sagredo cada vegada més prop del neoliberalisme: “es tracta de terrenys privats aleshores qui és l’ajuntament per a regular el seu ús?.”\nEl Ple de l’ajuntament desautoritza a Sagredo i anul·la el referèndum sobre Puerto Mediterráneo fins que el poble tinga tota la informació→


El teu Centre d’Osteopatia i Fisioteràpia en el cor de Girona\nAcompanyem i ajudem a les persones en totes les etapes de la seva vida a cuidar la salut i el cos mitjançant l’Osteopatia i la Fisioteràpia, medicines complementàries reconegudes pel Parlament Europeu en les quals som experts i docents.\nI tu... En quina etapa et trobes i en què et podem ajudar?\nEls Massatges al Detall\nEscrit per la Natàlia ens parla sobre alguns dels secrets darrere d'una de les tècniques terapèutiques més antigues de la història, els massatges.\nEn Guillem Hugas ja és Osteópata!\nEn Guillem Hugas, veterà de la nostra casa, ja és oficialment Osteópata per la E.O.B. - U.P.F.\nEn Sergi Escura, fisioterapueta especialitzat en el món de l'esport, ens han preparat el següent article sobre el servei d'Escola d'Esquena.\nLa Marta Ballell, la nostra nutricionista, ens ha volgut obsequiar amb un interessant article sobre el funcionament dels anomenats Prebiòtics, i la seva influència en el nostre sistema digestiu.\nClínica Physio d'osteopatia i fisioteràpia Girona\nAmb una trajectòria de gairebé 30 anys, els professionals de la cínica d’osteopatia i fisioteràpia de Girona PHYSIO t’aconsellem i acompanyarem en el durant el teu tractament. Si estàs cercant un osteòpata o un fisioterapeuta a Girona, no dubtis en contactar amb nosaltres. Dins del nostre equip de fisioteràpia i osteopatia oferim especialitzacions com la traumatologia , fisioteràpia ortopèdica, electroteràpia, fisioteràpia esportiva, uroginecologia, escola d'esquena o massoteràpia entre altres.\nSi ets esportista professional o aficionat i busques un fisio a Girona, trobaràs que el nostre equip professionals especialitzats que treballen amb esportistes d’elit, acostumats a treballar amb objectius clars i recuperacions ràpides, per a garantir el teu rendiment en el teu esport.\nSi has estat mare recentment, la fisioteràpia uroginecològica i els tractaments del sòl pelvià són un referent a Girona, degut a la especialització en aquest camp i als grans resultats que obtenim.\nEL TEU FISIOTERAPEUTA I OSTEÒPATA A GIRONA. TRACTE PERSONAL I EQUIPAMENT D’ÚLTIMA GENERACIÓ.


Els secrets dels carrers de Figuerola del Camp, en una ruta literària\nEs posa en marxa un recorregut per visitar els llocs que va descriure el poeta barceloní, Josep Colet, durant les seves estades al poble\ndilluns, 16 de juliol 2018 - 10:12h | Actualitzat a 16/07/2018 10:43h\nAmb el mòbil es pot ampliar la informació dels punts de la passejada literària i escoltar els poemes de Josep Colet. | J.G.\nSegur que els mateixos veïns de Figuerola del Camp se sorprendran. Una ruta urbana per diferents punts d’interès del municipi treu a la llum indrets, secrets i racons amagats del poble, gràcies a una passejada literària que tot just s’inaugura aquest dimarts. Les normes per fer la ruta són fàcils, s’ha de seguir un mapa on hi ha marcats i numerats 17 llocs emblemàtics del centre històric. A cada punt el visitant hi troba una placa amb una explicació del lloc i un codi QR que es pot escanejar amb el mòbil, per ampliar la informació.\nEls punts triats per la ruta no són casuals, estan inspirats en els poemes que va escriure el poeta barceloní Josep Colet i Giralt (Barcelona 1935), un enamorat de Figuerola del Camp, on hi ha passat llargues temporades a la seva casa del carrer de la Costa del Forn. Colet, ha dedicat molts versos a diversos racons del municipi al llarg dels anys, com la Font del Portal, els paisatges, les places... i s’ha aprofitat aquest fet per crear la passejada. És per això que el títol de la ruta és ‘Postals poètiques de Figuerola del Camp’.\nA cada lloc marcat al mapa s’hi troba una placa amb una breu explicació, que es pot ampliar si s’escaneja un codi QR amb el mòbil, on també es poden escoltar els poemes de Colet, dedicats a cada lloc, a més de veure imatges i obtenir més informació. La ruta té en compte tots els punts d’interès del nucli antic del poble i «està pensada perquè el visitant trepitgi i visiti tots els carrers d’aquesta zona del municipi», explica la regidora de Turisme i Cultura, Elisabeth Baldor.\nRacons insòlits de Figuerola del Camp\nDurant el recorregut els visitants també podran descobrir raconets i històries del poble que segur només coneixen els avis i àvies i que ajuden a entendre com està configurat el centre històric. Per exemple, just a sota de les escales que pugen cap a la plaça de l’Ajuntament, on ara hi ha una àmplia costa per caminar, antigament hi havia l’anomenat carrer de la Claveguera, un pas estret de 0,70 centímetres d’amplada, on es canalitzava l’aigua de la pluja i on, amb prou feines hi cabia una persona.\nEl carrer de la Claveguera, era un pas molt estret del poble que, actualment no existeix, però que es pot descobrir en la ruta. | Cedida\nRuta literària amb un divertit joc de pistes\nA part de descobrir les històries i els carrerons del poble, la ruta també inclou un joc de pistes per als més petits de la casa, on hauran d’esbrinar en quins punts del mapa es troben 10 indrets que podran veure en fotografies i que es poden descarregar per internet, com un singular pany de porta, el detall d’una façana, una inscripció antiga o una finestra emblemàtica.\nUn producte ‘quilòmetre zero’\nPer posar en marxa la ruta s’ha aprofitat al màxim el talent local, per tant es pot dir que és un producte ‘quilòmetre zero’, ja que s’ha elaborat gairebé tot des del mateix municipi o la comarca, fent producció pròpia: els continguts de la ruta els ha fet la regidoria, s’ha realçat el patrimoni cultural aprofitant el poemari de Josep Colet, els plànols els ha fet una empresa local, els plafons han anat a càrrec del servei tècnic de turisme del Consell Comarcal de l’Alt Camp i els poemes els han enregistrat els integrants del grup de teatre del poble ‘Quin batre!’.\nRuta alternativa per l’entorn natural de Figuerola\nA banda de la ruta urbana pels carrers de Figuerola, també hi ha l’opció de fer la passejada amb un caràcter molt més aventurer, amb el mateix sistema, tot fent un tomb per cinc localitzacions de l’entorn natural que envolta el poble com el Pont del Diable, la Torre de la Mixarda, la Cova del Gat, el Castell de Miramar o l’Església de Sant Mateu.\nInauguració de la ruta literària aquest dimarts\nLa passejada literària ja es pot fer des de fa uns dies, però la inauguració oficial tindrà lloc aquest dimarts a la tarda a càrrec del president de la Diputació de Tarragona, Josep Poblet i amb la presència de les entitats, associacions i veïns del poble. Precisament, aquesta serà una setmana plena d’actes a Figuerola del Camp, ja que divendres comença la Festa Major de Sant Jaume, amb una programació d’allò més variada que s’allargarà tot el cap de setmana.\nCreació d'una marca turística ‘online’\nLa ruta es complementa amb un altre producte de recent creació i que permet tenir un ampli coneixement de Figuerola i els seus voltants. Es tracta del portal figuerolaturisme.cat, una marca turística que tot just s’acaba d’estrenar i que mostra el patrimoni cultural i natural que ofereix el poble al visitant: des d’allotjaments, excursions, museus, natura, gastronomia o d’altres rutes.\nEl logotip que identifica aquesta marca és una imatge de l’emblemàtica Torre de la Mixarda i la silueta del pàmpol de la fulla de figuera, present també en l’escut del poble. «Figuerola és un municipi mil·lenari i la marca turística s’ha creat amb la voluntat de fomentar la difusió del nostre producte turístic ‘online’», comenta la regidora. Tant la ruta literària com la promoció de la marca turística han estat possibles gràcies a dues subvencions de la Diputació de Tarragona procedents del Patronat de Turisme i de l’àmbit de Cultura.\nFiguerola del Camp turisme literatura


Com podem evitar l’ocupació de l'habitatge? | Ser on siguis\nCom podem evitar l’ocupació de l'habitatge?\nAlarmes, càmeres de vigilància, suport veïnal, portes blindades... Els propietaris poden prendre mesures per reforçar la seguretat dels seus habitatges i contractar assegurances que els protegeixin de l’ocupació\nL’ocupació d'habitatges és un problema a Espanya. Segons les xifres del Ministeri de l'Interior, en el primer semestre d'aquest any es van registrar 7.450 denúncies per ocupació, enfront de les 7.093 registrades en el mateix període del 2019, un 5 % més. Això suposa que la primera meitat de l'any es van registrar més de 40 denúncies al dia a tot el país.\nLa situació varia molt per comunitats autònomes. Catalunya és la comunitat autònoma més afectada per l’ocupació, amb 3.611 casos demostrats des de principis d’any, gairebé la meitat dels registrats a tot Espanya. La segueixen, encara que a certa distància, Andalusia, amb 1.183 denúncies el primer semestre, i Madrid amb 657. Navarra, Cantàbria i Astúries, en canvi, han registrat menys de 50 casos en aquest mateix període.\nMés enllà de si la situació s'ha agreujat o no amb la prohibició dels desnonaments a causa de la crisi de la COVID-19, la veritat és que fa anys que aquest fenomen està en alça. Les denúncies per ocupació s'han incrementat a Espanya un 40,9 % en quatre anys, i han passat dels 10.376 fets coneguts per les forces de seguretat el 2015 als 14.621 amb què es va acabar el 2019. I tot apunta que el 2020 acabarà amb un nou increment.\nAquesta mena de delictes sol tenir com a objectiu principal les segones residències, ja que estan buides durant gran part de l'any. No obstant això, s'han registrat nombrosos casos de diferents índoles. Des de la irrupció en immobles buits per viure-hi, fins a la invasió d’habitatges d’obra nova llestos per ser lliurats als seus propietaris.\nL'ocupació està castigada amb multes d'entre tres i sis mesos de presó i, en cas de violència o intimidació, d'un a dos anys. Tanmateix, solen ser processos llargs amb tendència a enquistar-se, i que sovint es converteixen en un veritable viacrucis judicial per als propietaris de l'immoble.\nQuè poden fer els ciutadans per evitar que ocupin els seus habitatges? Tal com explica José Manuel Veiga, director d'Assegurances de Protecció de BanSabadell Assegurances: "Com a la majoria de riscos, la millor solució comença per la prevenció amb mesures de seguretat, com les càmeres de videovigilància i les portes blindades. També és important que no sigui fàcil identificar que la casa està deshabitada, i per això cal evitar, per exemple, explicar obertament quan s’estarà fora".\n"Identificar el problema ràpidament si es produeix i advertir-lo a les autoritats és fonamental", subratlla Veiga. "Per fer-ho, pot ser convenient avisar un veí o un familiar de confiança o instal·lar-hi dispositius de l'internet de les coses (IoT), com càmeres o sensors d'obertura de portes i finestres, que tenen un preu assumible i que són fàcils d’instal·lar".\nAquestes són les principals mesures a què poden recórrer els propietaris per reforçar la seguretat:\nCàmeres i alarmes antirobatori. Són mesures cada vegada més comunes que desincentiven l'ocupació i que permeten detectar el problema just en el moment en què es produeix, ja que és molt important per poder realitzar un desallotjament ràpid. Les alarmes detecten l'intrús en el moment precís en què accedeix a l'habitatge i avisen automàticament la policia, que pot acudir-hi ràpidament i evitar-ne l'ocupació si fa menys de 48 hores que els intrusos són dins. Un cop superat aquest marge de temps, la policia necessitarà una ordre judicial per al desallotjament, de manera que el procés serà molt més lent i complex. Les càmeres, a més d'oferir aquesta mateixa informació en temps real, graven les imatges, que es converteixen en proves de la violació de domicili o l’ocupació, molt útils per al procés judicial que vindrà després.\nInversió en sistemes especials de seguretat. La instal·lació de portes blindades d'alta resistència, de finestres de qualitat, de reixes per bloquejar totes les finestres que puguin servir d'accés o panys de seguretat són elements clau per evitar aquests processos.\nSimular que l'habitatge està habitat. Una manera molt fàcil d'aconseguir que no s'ocupi l’habitatge és fer veure que està habitat. Recollir sovint el correu, no abaixar les persianes del tot, encendre els llums utilitzant temporitzadors o mantenir les plantes d'exterior cuidades són algunes de les mesures que es poden prendre per crear l'aparença que hi viu algú.\nAvisar els veïns. La cooperació veïnal és fonamental i pot ajudar a una detecció primerenca del risc d'una ocupació. Si els veïns són de confiança, se'ls pot comunicar l'absència perquè ens avisin si sospiten que algú ha ocupat l'habitatge. També es pot demanar a familiars o amics que visitin l’habitatge de tant en tant per verificar que tot està bé.\nAnar amb compte a les xarxes socials. No convé publicar a les xarxes socials informació molt específica sobre el temps que passarem fora de l'habitatge habitual o la localització de les segones residències, per evitar l'efecte crida. Cal ser curós en parlar de les vacances i els viatges perquè els ocupes moltes vegades se serveixen d'aquesta informació.\nLes assegurances i l’ocupació\nLes companyies d'assegurances estan prenent consciència d'aquest problema i s'han llançat a estudiar com oferir productes per millorar la seva protecció. Moltes asseguradores han inclòs la cobertura d'aquest tipus de processos dins de la tradicional assegurança de la llar, de manera que, a més de cobrir els riscos bàsics, "les assegurances també ofereixen cobertura en cas de desperfectes ocasionats a l'habitatge pels ocupes dins de la cobertura d'actes vandàlics i malintencionats. Per beneficiar-se’n, el propietari ha d'avisar al més aviat possible les autoritats per minimitzar els danys ocasionats", explica el director d'Assegurances de Protecció de BanSabadell Assegurances.\nA més, les companyies es fan càrrec de les despeses en què incorri l'assegurat pel fet d'iniciar un procediment i posen a la seva disposició un advocat perquè defensi els seus drets, interessos i necessitats. D'aquesta manera, "també es cobreix la defensa del client pels danys que hagi patit la seva persona, els seus animals domèstics o la seva propietat."\nCertament no és obligatori assegurar un habitatge, però l'augment del risc que sigui ocupat fa que sigui una opció molt recomanable, ja que "ens ajudarà a reduir o rescabalar-nos econòmicament del problema generat", apunta Veiga. El procediment de desnonament és feixuc i, a més, pot allargar-se en el temps. Si el propietari és un particular, pot triar la via civil, que recull el desnonament exprés aprovat el 2018, o la via penal, a través d'una querella per violació de domicili o usurpació.\nEn teoria, la demanda per la via civil és més ràpida, ja que l’ocupa està obligat a demostrar en cinc dies hàbils que viu legalment en aquest immoble. A partir d'aquí, el desallotjament pot donar-se en un termini de 30 dies. El problema és que aquest termini acaba depenent dels jutjats. A la pràctica, la denúncia per la via civil pot allargar-se uns quants mesos, i fins i tot pot tardar anys per la via penal.\nPot interessar-te: Els nous reptes del sector immobiliari\nSeguretat Protecció Societat\nEl coronavirus ho ha revolucionat tot, però la incertesa també obre pas a noves oport


Castell de Burriac per les fonts d’Argentona (ruta directe) - Jordi Torres - Professor and Researcher at UPC & BSC: Supercomputing for Artificial Intelligence and Deep Learning\nEl Castell de Burriac és un castell que s’alça sobre el turó de Burriac, situat a 401 metres sobre el nivell del mar entre les poblacions d’Argentona i Cabrera de Mar (Maresme). La primera documentació que ens mostra l’existència del castell data de l’any 1017. Des del Castell hi ha una fantàstica vista de tot el litoral del Maresme i Barcelonés. El Castell és tot un simbol per a la comarca i en especial per molta gent d’Argentona.\nLa proposta és arribar al Castell passant per les Fonts d’Argentona. Durant molts anys Argentona era coneguda també per les seves fonts, havent-hi catalogades més de dues centes en tot el terme municipal. Malauradament ara mateix en hi ha molt poquetes amb aigua, i bàsicament gràcies a l’obstinació d’un grup d’homes del poble, coneguts pel “Grup de Fonts” han anat fent una feina de recuperació i restauració de fonts. En aquesta sortida passarem per 6 fantàstiques fonts (veure documentació adjunta).\nEls qui facin la sortida corrent, calcular una horeta des de la plaça nova (anar i tornar). Des de la font del camí es pot fer en 40 minuts. Els qui la fem normal, sense parar-nos, podem fer-ho amb un parell d’horetes des de la Plaça Nova. Però el millor és, com ja coneixeu molts que heu vingut amb mi, és fer una paradeta en el cim i fer uns carquinyolis amb vi bo com marca la tradició del Grup de Muntanya d’Argentona.\nEs tracta d’una ruta pel mig del bosc. Aquest passa per tres trams amb nom propi (posats a mesura que s’anaven obrint) i que van creuant en línea recta el camí antic d’anar a Burriac. El primer és la “drecera d’en Vador”, un tram de sotabosc amb molta brolla. Un cop s’ha passat la Font del Ferro, enlloc d’agafar el camí antic de Burriac que surt a ma dreta, cal continuar pel xaragall fins arribar a un punt on no es pot continuar. En aquest punt, cal agafar un petit caminet que surt a ma dreta. A partir d’aquí es tracta d’anar seguint el ziga-zaga de camí fins arribar novament a trobar el camí de Burriac antic. El segon tram, “drecera d’en Bernat”, fa una fantàstica variant que puja recte muntanya amunt. Des del mateix punt on acaba la drecera anterior, cal agafar tot recte i endinçar-nos a la muntanya. L’entrada no està massa marcada expressament, però veurem de seguida el camí. No té perdua, tot recte. El darrer tram, “drecera de l’Àngel” és el que ens porta directes al coll de Burriac a través d’unes sureres. Igual que abans, quan acaba la drecera anterior, tot recte, i en endinçar-nos al bosc veurem clarament el camí. Ara ja només ens queda l’atac final fent una grimpada, la “grimpada d’en Marc”, per la cara oest de la muntanya.\nPunt de trobada per a les sortides col.lectives\nEn general el punt de trobada serà a la font del camí. Per arribar-hi trobareu un mapa adjunt. Es recomana arribar a la plaça nova (centre del poble). A partir d’aquí agafar els carrers indicats en el mapa: c. Mossen Jacint Verdaguer, c. Canigó, Pss. Baró de Viver (arribareu a una mini rotonda amb un pi al mig), Pss. Gallifa Ballot, Pss Burriac. Aparqueu on acaba l’asfaltat.\nAquesta ruta està pensada per fer quan ja fa calor i el camí normal per la pista de muntanya o fins i tot el camí antic de pujar al castell es fa molt feixuc quan se t’acudeix anar al Catell més tard de les 9 del matí. Aquesta ruta està descrita per anar fent boca quan proposo una sortida al Castell acompanyat de bons amics i amigues. No és cap resenya de muntanya, i en cap cas s’ha d’usar per pujar al Castell pel vostre compte. Per això declino qualsevol responsabilitat si algú la llegeix i s’embolica pel mig del bosc (recordeu que no està marcada la ruta).\nSi algú té ganes de fer una bona sortida, i ben muntada, li suggereixo la tradicional marxa de les fonts del Grup de Muntanya d’Argentona (enllaç). És una sortida fantàstica que any rera any en Joan Pallàs i la seva colla de col.laboradors han anat afinant (i que també passa pel Castell) i sens dubte és molt millor que la meva modesta sortideta preparara per als amics i amigues.\nDescripció de les fonts\nFONT DEL FERRO : Restaurada al 1994. Es troba en el Veïnat de Lladó, emplaçada al començament del torrent de Burriac i en el camí vell de pujar al castell; també és coneguda per la Font de Dalt. El propietari és Josep Ma. Gallifa. L’aigua neix d’una mina. De de la mina, va canalitzada en un recorregut d’uns 30 metres, fins arribar a una ferma construcció artística que data de l’any 1994 i que venia a reemplaçar la que hi havia d’ençà .\nFONT DEL GRUP: Construcció any 1993. La seva aigua prové d’una mina que anava a Can Llei. Aquesta aigua es perdia per el torrent aleshores es va decidir fer una font per recuperar l’aigua i es va pensar en fer una font amb el nom del Grup per aixó és diu la Font del Grup.\nFONT DE L’ESQUIROL : Creada l’any 1998. Amb mina pròpia però també amb aigua del pou de Can Llei per controlar el seu volum d’aigua. Per accedir del camí a la font hi ha un petit pont per passar per sobre del torrent que ve de la Font del Ferro. A 10 metres hi ha situada la Font de l’Esquirolet. Per la part superior de la Font de l’Esquirolet es troba un caminet que porta fins a la Font del Grup i la Font del Ferro.\nFONT DE L’ESQUIROLET: Creada l’any 1998. A partir d’un naixement que es va trobar i es va canalitzar. A vegades no hi raja aigua. La seva mina queda seca. Està situada molt a prop de la font de l’Esquirol. A la seva part superior hi ha un caminet que porta cap a la Font del Grup i Font del Ferro.\nFONT DE LES SURERES: Construcció: Any 1999. Creada a partir del pou de Can Llei i baixa fent sifó. Fent honor al seu nom hi ha dues sereres centenàries. S’hi accedeix passada la Font del Camí anant cap al camí de Burriac, hi ha un petit camí molt abans de la desviació de les fonts de l’Esquirol i l’Esquirolet. Actualment és una de les que més aigua hi raja.\nFONT DEL CAMÍ: Construïda any 1999. Es troba en el Veïnat de Lladó, es en bell mig del camí que ens porta cap a Burriac, la seva mina està emplaçada a uns 100m metres sobre el camí de Burriac, en un xaragall que el travessa abans d’arribar a la Font de Ferro i uns 325 metres quasi enfront de Can Ferraters. Aquesta mina es troba enclavada en el terreny d’en Josep Ma. Gallifa. L’aigua anava canalitzada des de la mina fins el llac de Can Ferraters, rajant directament a dins i podent-s’hi beure. En els voltants hi ha sureres, roures, esbarzers i altres. Bon lloc per agafar forces per pujar a Burriac o per descansar al baixar del castell.\nActualitzacions posteriors d’aquest post: Records d’algunes de les sortides fetes amb la gent de la universitat\nPujada equip eDragon (12 juny 2008)\n30è aniversari FIB (primavera 2007)\nExcursió amb investigadors convidats (febrer 2005)\nDacMarxa 2003 (hivern 2003)\nCercle Fiber ( tardor 2002)\nDacMarxa 1999 (primavera 1999)\nDacMarxa 1998 (primavera 1998)\nActualizació del post a 5/febrer/2016: Adjunto un article del suplement del diari La Vanguardia (del 4 febrer 2016) sobre el castell de Burriac que molt acertadament el meu gran amic Humbert Mallafré va fer-me arribar, perquè resumeix molt bé el què representa el Castell pels de la comarca.\nJordi Torres\t2018-05-14T14:27:33+00:00\tMay 19th, 2008|


Escrito por: jose Etiquetado con Desahucios, Fú, Reflejos en las sombras, Silvio Rodríguez\njunio 25, 2011 - 3:39 pm Mario Erro\nMe ha encantado el video de “L’equipe més petit”, me ha encantado. Esta muy chulo. Emocionado me ha dejado, quizás sea porque me veo reflejado, jeje


Linapolina | Teatre Lliure | Barcelona\nconcert de LINA SASTRI\nSi t'interessa aquest espectacle també et pot interessar...\nManca solo la domenica\nveu Lina Sastri / guitarra Filippo d'Allio / mandolina i segona guitarra Claudio Romano / violí Gennaro Desiderio / percussions Salvatore Minale / vent Sasà Piedepalumbo / clarinet i saxo Gianni Minale / contrabaix Luigi Sigillo / piano i teclats Gaetano Desiderio\ntècnics de llums Gianni Caccia i Francesco Adinolfi / tècnic de so Rosario Assentato / producció executiva Costantino Petrone\nproducció Sastreria S.R.L.\nespectacle en italià sobretitulat en català\ndurada aproximada primera part 1h. pausa 15' segona part 30'\nseguiu #linapolina al twitter\na les 21h.\n(abans de la data d'estrena)\n(excepte els dies de l'espectador) 24,50€\n(en determinades funcions) 15€\n*Venda d’entrades amb descompte del 15% amb el Carnet Jove, + 25 estudiants, menors de 14 anys, jubilat, aturats, persones amb disminució, famílies nombroses i monoparentals, abonats al TNC i Mercat de les Flors, TR3SC, Biblioteques i Teatres comarcals. Per als subscriptors de La Vanguardia, el descompte només es farà efectiu a taquilla.\nLinapolina - trailer\nVideo of Linapolina - trailer\n“El públic segueix l’actriu per les muntanyes russes de la sensualitat musical i l’aplaudeix.”\n“Un espectacle que fon prosa, música i dansa, que narra la Nàpols de Sastri, la seva terra, en una paràbola poètica, en un flux de l’ànima que va i ve com el mar. Narra el temps de tornar a casa, als seus orígens, barrejant els records, les nostàlgies i les felicitats més íntimes.”\n(Corriere della sera Roma)\n“Sastri superlativa canta l’ànima de Nàpols. Un vincle únic i inesborrable, el d’una gran actriu amb la ciutat que la va veure néixer. Lina Sastri i Nàpols són una mateixa cosa. (···) És difícil explicar amb paraules què és Linapolina. Un retrat de contradiccions, plaers i pors de la ciutat més alegre i turmentada d’Itàlia, una cançó sentimental a la llum de la lluna que es reflecteix al mar, la lluita d’una dona que fuig de les seves hipocresies, vida autèntica per afrontar, per empaitar i atrapar en una abraçada apassionada. (···) El costat humà, tràgic, alegre i despietat de Nàpols. (···) Sastri fa una interpretació magistral entre la prosa, el cant i la dansa, als límits del concert però sempre a la platja de l’escenari, banyada per les emocions. És una força de la natura que testimonia que l’ànima napolitana és immensa i preciosa, que l’art existeix i que no s’ha de perdre.”\nGiuseppe D’Errico (Critical Minds)\n“La Sastri escriu, dirigeix, canta i dansa en un escenari que l’envolta. Transmet la seva energia, el seu amor per la idea d’una ciutat que forma part d’ella, com la seva anima. I el seu relat es converteix en un tango seductor que encanta a tothom que tingui l’audàcia de creuar la seva mirada, feta de sol i de mar.”\nMariaelena Prinzi (WebMagazine)\n“Un espectacle molt particular que no sé com definir: un recital, una barreja, una tesi universitària… potser tot això. Sens dubte, un acte d’amor d’una actriu napolitana envers la seva ciutat natal. (···) Aquest espectacle no es pot descriure només amb paraules, perquè no es pot descriure un flux incontenible de música, cant, llum, sensacions i records de tant temes musicals que hem sentit durant anys, les millors cançons dels últims 200 anys de Nàpols.”\nAttilio A. Romita (Grey Panthers)\n“S’hi dibuixa Nàpols, port de mar de mil ressons, que és un lloc real i també un somni que portem a dins. Lina és Nàpols, Nàpols és Lina.”\nClaudio Costantino (Guide sul web)\n“Passió i poesia, un gran homenatge a Nàpols. Una història d’amor infinita esculpida al nom, una dona i actriu que encarna l’esperit passional de la seva Nàpols. L’artista defineix l’espectacle com una ‘cantata poètica amb música’, però és molt més, és talent en estat pur, és cos vibrant que dansa, és concert de fragments immortals que prenen tons intensos i penetrants gràcies a una gestualitat canviant i a una veu capaç de tots els tons i registres. La Sastri és una força de la natura, una intèrpret generosa i incansable. (···) Un homenatge rodó a la ciutat natal, ric d’humanitat, perfumat de mar i de napolinitat, intens i excitat, fort i extrem com l’ànima veritable de Nàpols.”\nFrancesca Motta (La Sicilia)\n“Linapolina, amb dramatúrgia i fragments poètics de Lina Sastri, que es revela també com una actriu extraordinària. Els fragments que introdueixen i fan d’interval entre les prop de trenta cançons que interpreta amb la passió de sempre tenen una mà segura, ferma i extremadament lírica, compensen i a cops també arrisquen el patrimoni musical que constitueix el corpus únic d’aquest espectacle preciós i singular.”\nMario Di Calo (malacopia)\n“Una interpretació aspra, terrible, passional, que porta a la llum el cantó més femení i sensible d’una Nàpols que només pot reconèixer qui l’ha viscut, i que ens recorda que la vida és bellíssima… com el mar! Aplaudiment per als músics, tots capaços de crear una atmosfera única i surreal, especialment Gennaro Desiderio al violí.”\nEnrico Ferdinandi (Platea)\n“Com si fos una petxina que retorna els sons només a qui la sap escoltar, la dama de l’escena i dels dels caminois canta tot el repertori de la cançó napolitana. (···) Sastri es mou sinuosa entre taules i cadires i canta un viatge personal i universal. (···) Un cos, una veu, vuit músics i tot l’univers del mar, de la lluna i dels ganivets, per explicar Nàpols i retrobar en ella mateixa, reflectida en un mirall de llum carnal, tot allò que "Napule è".”\nAdriano Sgobba (Recensito)\n“Un espectacle de 120 minuts que recorre les fases més importants del repertori sonor de la Campània, combinant-lo amb un soliloqui d’unió que guia l’espectador entre els temes preponderants de la territorialitat i del flux continu, dibuixat perfectament per la representació i la imitació sonora del mar.”\n“Linapolina és Lina Sastri, totes les cares d’una dona de mar, contradictòria, antiga, conscient, lliure, que encara creu que la vida és bella i no té por de dir-ho, no té por de ser banal; les paraules fan un viatge per la seva ànima i passen per la terra i pel cel per sortir ardents com la lava de volcà i es barregen amb la música de la tradició napolitana, tornades a arranjar magistralment pels musics en escena. (···) El coreògraf hongarès Rudolf Von Laban considerava dansa “tot allò que té a veure amb les potencialitats del cos humà, inclosa la veu”. Li manllevo la poètica per definir l’últim treball de la Sastri: una única, llarga, envolvent i meravellosa dansa.”\nMarcella Santomassimo (Scene Contemporanee)\n“Es crea una màgia, una atmosfera intensa que naturalment deixa com a intèrpret indiscutible l’excepcional Lina Sastri , dama del teatre italià, que regala al públic de sala un espectacle de molt d’art. Assistim a l’autèntica bellesa de l’art, d’aquell art teatral i napolità que Sastri testimonia. (···) S’ha de veure.”\n© Felice de Martino\n© Elisabetta Giri\nConcert especialíssim, fet a la mida del Lliure, de la cantant i actriu napolitana Lina Sastri. I primera estança del trajecte artístic que ens ha de dur del Mediterrani a Buenos Aires. Una ocasió única per reconèixer en Nàpols la força d'una tradició comuna amb la veu exquisida d'una artista completa.\nEl meu nom s'acaba amb l’inici del nom de la meva ciutat, el nom de la meva ciutat s'acaba amb l’inici del meu nom, el nom de la meva ciutat comença amb el final del meu nom, el meu nom comença amb el final del nom de la meva ciutat.\nHe provat de dir-lo com un únic so, i sembla realment que digui, que canti, sempre…\nNàpols... sense ﬁ, Nàpols, fins a l'inﬁnit. Per això he volgut anomenar així aquest espectacle, aquest concert de música i paraules amb què explico la meva terra amb la seva música immortal, infinita, acompanyada per vuit músics. Passo com sempre de la paraula a la música, a la dansa, en un influx de l’ànima que va i ve, com el mar. He triat per subtítol Le stanze del cuore perquè, escrivint-lo, assajant-lo, m’he adonat que cada paraula, cada vers i cada nota visitaven un espai de l’escenari, feien viure emocions i pensaments. Per primera vegada, cada paraula meva, cada vers brollava sol, i així l’he deixat i l’he col·locat a l’espectacle, que s’ha anat convertint en una ‘cantata poètica amb música’. Vaig començar amb Cuore mio a explicar la meva música que es converteix en teatre, i van seguir Melos, Corpo celeste, Mese mariano i, després, el text de La casa di Ninetta, fins arribar a Per la strada, pel qual vaig triar música napolitana contemporània.\nAra és hora de tornar a casa, a l’espai conegut, però amb el bagatge d’aquests anys que sempre m’han fet mesclar instruments i notes sense cenyir-me als camins habituals, sinó buscant-ne sempre de nous per a la música, recorreguts que no temen cantar la tradició ni s’hi limiten, buscant el teatre dins la música, considerant cada cançó com un moment d’emoció que s’ha de comunicar amb la veu, amb el cant, amb el cos, amb el cor, amb l’ànima. Amb la tria dels instruments i dels colors de la música, amb la llum, amb els silencis. La llibertat és la nota més bonica i me la concedeixo, és el regal més gran que em fa la música i per això la trio, avui més que mai, com una etapa important de la meva vida dedicada al teatre i a l’art.\nÉs notícia / Recull de Premsa / 13/04/2021


Club de lectura De casa al Club: Fut de Jim Dodge | Biblioteca Joan Triadú\n← Concurs de microrelats: No perdis el tren\nClub de lectura en anglès: The remains of the day de Kazuo Ishiguro →\nClub de lectura De casa al Club: Fut de Jim Dodge\nPublicat el 30 Mai 2018 per bibliotecadevic\nA la trobada del club de lectura De casa al club del mes de juny comentarem el llibre Fut de Jim Dodge.\nDimarts, 26 de juny de 2018 a les 20:00 h.\nAquesta entrada s'ha publicat en Activitats, Club de lectura "De Casa al Club" i etiquetada amb Club de lectura "De Casa al Club", Fut, Jim Dodge. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Subvencions a les associacions juvenils i entitats prestadores de serveis a la joventut de Mislata 2021 - Convocatòries de subvencions - Ajuntament de Mislata\nSubvencions a les associacions juvenils i entitats prestadores de serveis a la joventut de Mislata 2021\nTermini de sol·licituds: del 21 d'octubre al 2 de novembre de 2021\nLes sol·licituds d'aquestes ajudes es formalitzaran per via telemàtica, mitjançant la signatura electrònica pròpia de l'entitat sol·licitant o de la persona que la represente a través del tràmit online, https://mislata.sedipualba.es emplenat en tots i cadascun dels seus apartats.\nTermini de presentació de sol·licituds: del 21 d'octubre al 2 de novembre de 2021 (10 dies naturals).\nAnunci BOP 20/10/2021 Extracte de les bases reguladores.pdf (318 KB)\nAnunci BOP 14/10/2021 Bases reguladores de la convocatòria.pdf (585 KB)\nBases reguladores de la convocatòria.pdf (331 KB)


Un jutge de l’Audiència Nacional investiga quatre cellers de Valdepeñas\nA instàncies d’Anticorrupció\nEl magistrat ha de determinar si han comercialitzat com a criança, reserva i gran reserva vins sense els requisits\nAnticorrupció considera que s’han pogut cometre delictes de publicitat enganyosa, estafa i falsedat documental\n05 de d’abril del 2021. Actualitzada 08 de d’abril del 2021 a les 13:29\nEl jutge de l’Audiència Nacional José Luis Calama investigarà si els cellers de la Denominació d’Origen Protegida (DOP) de Valdepeñas Félix Solís, García Carrión, Bodegas Navarro López i Bodegas Fernando Castro, així com els seus administradors, han comercialitzat com a criança, reserva i gran reserva vins que no complien els requisits d’elaboració, ni en període d’envelliment ni en la permanència en barrica de roure ni en ampolla.\nEn la interlocutòria, el magistrat admet a tràmit una denúncia d’Anticorrupció, que considera que podrien haver-se comès delictes publicitat enganyosa, estafa i falsedat documental. El jutge demana informes a la policia per conèixer les vendes que van portar a terme les mercantils investigades entre el 2010 i el 2019, tots dos inclosos, així com les categories d’aquests vins (criança, reserva o gran reserva), la quantitat d’ampolles i els preus de compravenda.\nVenda superior a la declarada\nEl jutge explica que les persones jurídiques denunciades operen al sector vinícola des de fa anys, i el mateix relat de fets punibles les situa en una activitat empresarial important i lícita, ja que es compagina l’activitat legal amb la delictiva, «i aquesta última es concreta en la posada al mercat de quantitats de vi amb DOP Valdepeñas per sobre de les declarades al Consell Regulador corresponent, sense complir les condicions d’elaboració que requereix aquesta denominació i que, per tant, no responen a la qualitat disposada en l’etiquetatge del vi embotellat».\nLa interlocutòria detalla les pràctiques suposadament irregulars com, per exemple, quan l’any 2018 Félix Solís SL i Félix Solís Avantis SA van comercialitzar 1.634.655 litres de vins de criança amb denominació DOP Valdepeñas, quantitat superior a les vendes declarades per Félix Solís SA a l’Associació Interprofessional de la DOP Valdepeñas, que va ascendir a 1.161.910 litres. Aquesta diferència de 472.745 litres, indica, no està emparada en la declaració feta a la DOP Valdepeñas per a la seva venda com a criança l’any 2018.\nAl seu torn es verifica una diferència de 614.968 litres de vi de criança de l’any 2018 entre el comprat per sis clients i el declarat per aquests cellers com venut a aquests clients amb l’esmentada qualificació de criança.\nEn el cas de García Carrión, relata que l’any 2018 el Grupo de Bodegas Vinartis SA i J. García Carrión SA van verificar unes vendes de 3.000.000 litres de vi gran reserva amb denominació d’origen protegida Valdepeñas a un sol client. Aquesta quantitat és superior al total de les vendes declarades per l’empresa Grupo de Bodegas Vinartis SA tant a l’autoritat administrativa inspectora (2.589.220 litres) com a l’associació interprofessional de la DOP Valdepeñas (2.120.119 litres). La diferència entre la venda d’aquest tipus de vi a un sol client ascendeix a 410.780 litres respecte a la venda total declarada a la inspecció, i de 879.881 litres respecte dels emparats per la DOP Valdepeñas per a la venda com a gran reserva.\nRespecte de Bodegas Navarro López SL, la resolució afirma que s’ha verificat una diferència de 25.493 litres de vi de criança de l’any 2018, amb denominació DOP Valdepeñas entre el comprat per quatre clients i el declarat per la societat que ha venut a aquests clients amb l’esmentada qualificació de criança. Així mateix, s’ha verificat que aquell any aquest Celler va comercialitzar 110.178 litres de vins de reserva amb denominació DOP Valdepeñas, quantitat superior a les vendes declarades a l’Associació Interprofessional de la DOP Valdepeñas, que va arribar a la xifra de 93.152 litres.\nAquesta diferència de 17.026 litres no està emparada en la declaració feta a l’Associació Interprofessional de la DOP Valdepeñas per a la venda com a reserva l’any 2018. Al seu torn s’ha constat una diferència de 29.503 litres de vi negre de reserva de l’any 2018 entre el comprat per quatre clients i el declarat per la societat que ha venut a aquests clients amb l’esmentada qualificació de reserva.\nFinalment, en el cas de Bodegas Fernando Castro, les dades de vendes declarades no coincideixen amb les dades registrades pels clients. Concretament, les vendes fetes a Alcampo difereixen en un 1.367,55% als vins de criança, i en un 1.941,54% als vins de reserva; els vins comercialitzats a Lili Ott SL difereixen en un 420% als vins de reserva; els comercialitzats a Distribuciones Froiz SA difereixen en un 21,50% als vins de criança; i els comercialitzats a Victoriano Moldes Ruibal SA difereixen en un 1,56% als vins de criança i en un 66,74% als vins de reserva.\nVi Audiencia Nacional


Josep Maria Cartanyà: 'La clau és estimar-se el mercat' | Diari de Tarragona\nJosep Maria Cartanyà: 'La clau és estimar-se el mercat'\nEntrevista al paradista del Mercat Central de Reus\nCartanyà ha estat des de fa dos anys i mig president dels paradistes del Mercat Central de Reus. foto: Alba Mariné\n- Quan decideix instal·lar-se al mercat?\n- El 21 de març de l’any que ve farà 25 anys que hi sóc. La que sempre ha estat al mercat és la meva dona, l’Antònia, que ja en porta 40 i va entrar-hi amb tan sols 14 anys. Jo venia del món de la carn i quan ens vam casar, com que ella era carnissera, vam decidir instal·lar-nos amb parada pròpia. Vam ser molt emprenedors perquè després d’un any de casats vam engegar el negoci.\n- Sempre els hem sentit a dir que el mercat és diferent. Per què?\n- Som una àrea tradicional. Encara tallem el bistec a mà, el corder i les mitjanes amb el tallant, no fem servir la serra, fem les hamburgueses a mà i conec la clienta. Sé com es diu, li pregunto pel fill, per la sogra. I m’agrada dir-los bon dia pel seu nom.\n- I què aporta això?\n- Seguretat. A la meva dona li diuen: posa’m aquests bistecs. I ella sap el pes que els ha de posar, perquè sap que són tres, que les hamburgueses els agraden amb all i julivert, que a l’altre no li agrada el formatge... És la nostra obligació saber que és el que tu vols.\n- Els joves compren al mercat i valoren aquest tracte?\n- I tant! És un client que ve a última hora del migdia, quan plega. I com que tanquem a les dues, el dissabte a dos quarts de tres i el dissabte a les 3 poden venir. Ara, el cap de setmana tens quinze hamburgueses diferents, diverses carns, ecològiques, cuixes farcides... Els programes de cuina de televisió donen idees i el cap de setmana es veu jovent al mercat. I ve gent de La Canonja, de la Selva, de Castellvell, Riudoms... A Reus no som 100.000 habitants. Som més!\n- I com combat la crisi el mercat?\n- Venem amb els mateixos preus de fa cinc i sis anys enrere. Fem moltes més coses però no apugem els preus. Ni tan sols per Nadal. Així, aguantem les vendes però guanyem menys. Si abans guanyàvem un 30%, ara en guanyem un 20.\n- I malgrat tot, la seva feina li continua apassionant...\n- Som al mercat perquè ens agrada el mercat. Quan el Carles Borrull, el primer president del Mercat Central, es va involucrar en una època que s’estaven remodelant les instal·lacions i que, per tant, hi havia molta feina, li vaig preguntar: per què ho fas? I ell em va dir: tu t’estimes el mercat? Doncs ja està. La clau és estimar-se’l. Fer la feina que t’agrada.\n- Però s’ha de ser d’una pasta especial per servir darrere d’un taulell?\n- Si no t’agrada parlar amb la gent, és millor que no t’hi posis perquè has de tractar bé els clients, amb alegria i entusiasme. I nosaltres, pensa que treballem junts marit i muller, si ens discutim a casa, al mercat mai ho notaràs.\n- Això li ha portat, fins i tot, a fer amics entre els clients?\n- I tant! Es creen amistats. I el més curiós de tot és quan nosaltres ens vam casar, que la meva dona era encarregada d’una carnisseria, vam rebre més regals de les clientes que no pas de la resta de família.\n- Imagino que també hi ha una vessant negativa?\n- El pitjor de la nostra feina és que estem 12 hores, com a mínim, d’atenció al públic. Tots tenim varius que darrere del taulell no es veuen, contractures musculars, artrosis... Però, mira, al cap i a la fi, els fisioterapeutes que anem també atenen treballadors d’oficina!


Autors i codi de conducta\nEl Vademècum Alternatiu Pediàtric (VAP) és un projecte col·laboratiu 2.0 desenvolupat per farmacèutics i pediatres. Concretament per la col·laboració el Centre d'Informació de Medicaments del Servei de Farmàcia de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron (@CIMSFHUVH) i el Grup de Pediatres de Ponent (@pediatresdp).\nL'objectiu d'aquest recurs és oferir informació i elaborar un catàleg de medicaments homeopàtics i altres preparats fitoterapèutics que es prescriuen o que prenen els pacients pediàtrics i dels quals el pediatra necessita informació sobre la seva indicació, eficàcia, acció terapèutica o farmacologia, efectes adversos i interaccions. La informació es fonamenta en la Medicina Basada en Proves (Evidence-based Medicine).\nCal destacar que aquest recurs està dirigit a professionals sanitaris, sempre aportant informació per entendre per què els pacients pediàtrics porten aquests tractaments. La informació aportada no és adient per a la prescripció d'aquests preparats si no es té prou coneixement sobre la matèria.\nSi aquest recurs es consultat per famílies que volen donar tractaments complementaris als seus fills, contacteu amb un professional acreditat i especialitzat. Sempre cal preguntar qualsevol dubte als professionals sanitaris abans de prendre els productes pel vostre compte.


Arxiu sonor de PàndelGround\nDes d'aquesta pàgina pots baixar-te i escoltar les caretes i falques del nostre programa, des de les de la 1a temporada i que ja han quedat obsoletes per a la seua emissió per antena, fins les més actuals (les quals anirem afegint a poc a poc), així com potser algun altre material sonor d'interés que anirem penjant. Es troben en format MP3 i/o WMA i pots descarregar-te-les clicant als enllaços que tens ací baix.\n#1 - "Pàndel quèee??? (1a temporada) MP3 304 Ko.\n#2 - "Er trisistó" MP3 271 Ko.\n#3 - "Tamariz show" MP3 708 Ko.\n#4 - "OrgasmGround" MP3 520 Ko.\n#5 - "Bon profit !!" MP3 234 Ko.\n#6 - "Premios DP de Oro" WMA 1'53 Mo.\n#7 - "La iaia marxosa" WMA 766 Ko.\n#8 - "Homilia PandelGroundiana" WMA 491 Ko.\n#9 - Intro "Mondo Trasho" WMA 1'08 Mo.\n#10 - "GroundTel" MP3 1'16 Mo.\n#11 - "Falcaladín" MP3 772 Ko.\nCOM ESCOLTAR ELS FITXERS.\nNecessites un reproductor d'MP3 i/o de WMA. El Winamp n'és un dels més populars i és "freeware". Pots descarregar-ne la seua última versió (2.8) des de la seua pàgina http://www.winamp.com. També des de http://www.microsoft.com/windowsmedia pots trobar el "Windows Media Player" (a més d'altres coses interessants), que permet reproduir ambdós formats. Si tens qualsevol de les darreres versions de Windows, probablement el tindràs ja instal·lat al teu sistema.\nSi el teu sistema és un MAC, també hi pots trobar-ne la respectiva versió del Windows Media Player a la mateixa adreça.\nNOTA: malauradament, no coneixem cap reproductor de WMA per a LINUX; si en teniu cap notícia, preguem que ens escriviu.\nQUÈ DIMONS SÓN EL "WMA" i L'"MP3"?\nL'MP3 és un format de compressió de so que redueix el tamany dels arxius en una raó 10:1 o més sense pèrdua aparent de qualitat. Si haguérem utilitzat arxius WAV gravats a la màxima qualitat hauriem necessitat uns 5 megues per minut de so, així que imagina't els anys que tardaries a baixar-te els arxius.


Sujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 12:55\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 12:56\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 12:59\n10, à Frances.\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 13:03\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 13:41\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 13:48\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:07\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:08\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:09\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:12\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:17\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:18\ndix, une rose pour toi love\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:25\nun, merci adibou\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:27\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:30\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:35\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:37\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:43\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:45\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:46\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:51\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:52\ndix, pour malone\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 14:53\nSujet: Re: ROSE À DIX. Mer 15 Juil - 15:06


Els Manuals notarials de famílies i particulars manresans dels segles XIII al XVI : un cas singular en els arxius de protocols catalans / Josep M. Masnou i Pratdesaba, Jordi Torner i Planell\nSeparata de: Estudis històrics i documents dels arxius de protocols, XXVI (2008), 99-145.\nMatèries: Notaris ; Documentació jurídica ; Arxius notarials ; Arxius de protocols ; Famílies\nLocalització: Arxiu Nacional de Catalunya; B. Abadia de Montserrat; B. del Casino (Manresa); B. Central d'Igualada\nLes fotografies del fons personal Alexandre Postils / J. Torner i Planell\nEn: Arxiu Comarcal del Solsonès. Solsona, núm. 3 (novembre 1999), p. 11 (Des de l'arxiu)\nMatèries: Arxius històrics ; Arxius comarcals ; Arxius particulars ; Fonts documentals ; Fotografies ; Vida quotidiana ; Pagesos ; Alcaldes ; Regidors\nMatèries: Postils i Llimós, Alexandre (1889-1959)\nMatèries: Mas Postils\nÀmbit: Tentellatge - Navès\nCronologia: 1914 - 1935\nLes Pintures de Lorenzale de la Catedral de Solsona : Estudi i restauració / Claustre Augé Serra, Jordi Torner i Planell, Rosa M. Vila\nEn: Oppidum : revista cultural del Solsonès. [Solsona], nuúm. 11 (2013) , p. 44-58 : il.\nMatèries: Pintura ; Pintors ; Catedrals ; Restauració i conservació ; Art religiós ; Romanticisme\nMatèries: Lorenzale i Sugrañes, Claudi (1814-1889)\nCronologia: [1814 - 1889]; 2013\nAutors add.: Torner i Planell, Jordi ; Vila, Rosa M.\nLa Taula Rodona : una peculiar entitat solsonina / Jordi Torner i Planell, Rosa Maria Vila Gangolells\nEn: Oppidum : revista cultural del Solsonès. [Solsona], núm. 10 (2012) , p. 66-81\nMatèries: Valls Pujol, Ramon ; Falp i Plana, Salvador\nMatèries: Taula Rodona, la\nCronologia: 1941 - 1985\nUn projecte museològic en temps de guerra (1937). El Museu de la vegueria de Manresa / Jordi Torner i Planell\nEn: Oppidum : revista cultural del Solsonès. [Solsona], núm. 9 (2011) , p. 52-75 : il.\nMatèries: Guerra civil espanyola ; Generalitat republicana ; Museus d'art ; Projectes\nEstudi d'un antic catàleg de l'Hospital de Sant Andreu de Manresa / Jordi Torner i Planell\nEn: 096163 XLIV Assemblea Intercomarcal d'Estudiosos : acta, ponències i comunicacions: Sant Vicenç de Castellet (Bages), 20 i 21 d'octubre de 2001. Manresa : Centre d'Estudis del Bages, 2002. p. 397-406\nMatèries: Hospitals ; Arxius d'entitats ; Fonts documentals ; Inventaris ; Arxivística ; Pergamí ; Còdexs\nCronologia: [1260 - 1986]\nBages, una història per conèixer\nManresa : Consell Comarcal del Bages. Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació, Subdirecció General d'Arxius i Gestió Documental, Arxiu Comarcal del Bages : Zenobita, 2008\n5 vols. : il., quadres ; 30 cm\nConté: 3. Industrialització i conflictes del s. XIX / Raquel Martín, Jordi Torner i Lluís Virós -- 4. El treball i els recursos / Pepa Asensio, Francesc Comas, Josep Antoni Serra -- 5. El moviment obrer i sindical al Bages (1939-1982) / Gal·la Garcia Casarramona, Jaume Serra Carné.\nMatèries: Industrialització ; Moviment obrer ; Treball ; Economia ; Obrers ; Sindicalisme ; Sindicats\nAutors add.: Martín, Raquel ; Torner i Planell, Jordi ; Virós i Pujolà, Lluís\nAutors add.: Consell Comarcal del Bages ; Generalitat de Catalunya. Subdirecció General d'Arxius i Gestió Documental ; Arxiu Comarcal del Bages\nLa Difusió i l'Arxiu Històric Comarcal de Solsona / Jordi Torner i Planell\nEn: Oppidum : revista cultural del Solsonès. [Solsona], núm. 1 (2001) , p. 7\nMatèries: Arxius històrics ; Memòria d'activitats ; Exposicions culturals ; Edició de publicacions ; Seminaris ; Conferències\nMatèries: Arxiu Històric Comarcal de Solsona ; Arxiu Comarcal del Solsonès\nCronologia: [1996 - 2001]


La cooperativa de la Granadella s'endú dos premis de la Fira de l'Oli 2019\nLa cooperativa de la Granadella s’ha emportat dos premis als millors olis de la Fira de l’Oli 2019. Mas Montseny i Mas del Clos han estat els altres guanyadors del certamen. I la cooperativa Sant Isidre de les Borges s’ha endut un accèssit en la categoria fruitat verd amarg, en una edició on la majoria de productors han continuat apostant pels olis premium.\nLa cooperativa de la Granadella ha arrasat en la categoria fruitat verd madur dels premis al millor oli de la 56a edició de la Fira de l’Oli de les Borges Blanques. La cooperativa garriguenca ha aconseguit el primer premi amb Suo Tempore by Degustus i l’accèssit amb Degustus Premium.\nEn la categoria fruitat verd dolç el primer premi ha estat per Mas Montseny i en fruitat verd amarg per Mas del Clos.\nLa cooperativa de Sant Isidre de les Borges Blanques també ha estat guardonada amb l’accèssit en la categoria fruitat verd amarg aconseguint per a les cooperatives garriguenques tres dels sis premis.


Escrita per Anahi - d’abril 24, 2011\nA Hèrcules els hi van imposar una sèrie de treballs i pel que veig , tots els va aconseguir.\nAra ja només en falten 5! :)\n25 d’abril de 2011, a les 12:59\nDéu ni do, quina feinada fer tantes entrades i sobretot treure l'informació.\nAra ja sabem que a Hèrcules li van imposar una sèrie de treballs i els va aconseguir...\nMai havia escoltat res sobre els ocells d'Estífal, em faria por trobar-ne algún crec...\nMolts ànims pels 12 treballs que hi ha!\n25 d’abril de 2011, a les 15:04\nMai havia sentit a parlar ni d'aquests ocells, ni dels treballs que li van imposar a Hèrcules.\nÉs una feinada trobar tota aquesta informació, però ho expliques molt bé.\nBona entrada, està molt bé!\n25 d’abril de 2011, a les 17:46\nNo havia sentit mai a parlar d'aquest ocells d'Estífal, crec que es molt interessant coneixer coses sobre ells gràcies per l'entrada !\n25 d’abril de 2011, a les 21:28\nOstres! no en sabia molt d'aquest ocells, i menys això que acabes d'explicar.\nMai havia sentit sobre els ocells d'Estifal. Es molt interessant, totes les adventures de Hèrcules.\n28 d’abril de 2011, a les 14:10\nBé, inicialment no sabia res sobre els treballs d'Hèrcules, però ara veig que són molt interessants. A més és curiós que amb un simple picarol els pugui fer fora!\nFelicitats per la feina Anahí!!\n29 d’abril de 2011, a les 9:14\npel que veig totes aquestes feienes encomanades a Hèrcules en un principi resultaven ser molt dures ja que havia de lluitar contra animals molt perillosos i amb uns certs atributs que l'exponien a la mort de manera molt senzila i tràgica, però com es pot comprovar Hèrcules sempre se'n surt encara que en aquest cas ha necessitat l'ajuda d'Atena, és d'admirar la força i valentia que fa aquestes feines pero tot i així penso que això no justificaria i no obtindria el perdò del motiu pel qual els fa, matar vides és molt trist i més si provenen d'ell.\n29 d’abril de 2011, a les 9:45\nQue dura era la vida dels herois que volien aconseguir ser déus, tantes proves que havien de passar per arribar a poder ser un déu. Però mai havia sentit parlar d'aquesta prova, gràcies Anahi per la informació.\nQue interessant aquest tipus de ocells, encara que no entenc que devia fer-lis el cascabell per no fer-los tornar mai. Bona entrada!\n29 d’abril de 2011, a les 9:49


La cadena de menjar ràpid obre el seu primer restaurant a la capital catalana\nper Redacció i Agències Barcelona. 23 d’abril de 2018 18:05\nL'expresident dels Estats Units en un Five Guys\nL'hamburgueseria Five Guys ha obert aquesta Diada de Sant Jordi el seu primer restaurant a Barcelona, que està situat al centre comercial La Maquinista i que dóna feina a 55 treballadors, segons ha indicat la cadena de restaurants en un comunicat. Five Guys és la cadena d'hamburgueseries preferida de l'expresident dels Estats Units Barack Obama i ara arriba a la capital catalana.\nDurant el seu mandat, Obama va esmorzar diversos cops fora de la Casa Blanca, concretament al Five Guys de Washington, del qual es va declarar fan. Així mateix, Five Guys va ser triada com l'hamburgueseria preferida dels nord-americans el 2017.\nEl restaurant Five Guys de Barcelona | EP\nL'establiment compta amb una superfície de 400 metres quadrats i un aforament per 150 persones, i l'hamburgueseria té previst obrir un segon restaurant a la capital catalana, que es trobarà al centre comercial Diagonal Mar, en els propers mesos.\nL'empresa té cinc restaurants més a Espanya, quatre dels quals estan a Madrid i el restant a Granada, a més de tenir dos més en construcció a la capital espanyola i a Saragossa.


El Parc Natural del Túria invertirà 376.000 € en el tram de riu de Manises\nLes intervencions començaran a l’octubre de 2020 i abastaran la neteja, la poda i la plantació de bosc de ribera\nManises rebrà una inversió de 376.000 € per part del parc Natural del Túria amb la finalitat de millorar i adequar el tram de riu al seu pas per la localitat. Les intervencions abastaran principalment la neteja, la poda i la plantació de bosc de ribera, entre d’altres.\nRecentment, l’Ajuntament de Manises ha sol·licitat una reunió amb el director del Parc Natural del Túria, Antonio Ballester, qui ha explicat a grans trets, tant a l’alcalde de Manises com al regidor de Medi Ambient, les inversions previstes al tram de la localitat manisera.\nEn primer lloc, es realitzaran treballs de poda, eliminació de canyes autòctones invasores i desbrossament, valorats en 137.555 €. A continuació, s’acondicionarà el llit del riu Túria a aquesta zona entre Manises i Paterna amb una inversió de 21.840 €. Finalment, es duran a terme tasques de millora mediambiental i de plantació de noves espècies de bosc de ribera autòcton, ambdues per valor de 217.511 €. Aquestes intervencions les durà a terme l’empresa Tragsa, començaran a l’octubre de 2020 i està previst que finalitzen al mes de febrer de 2021.\nLa inversió que es realitza a Manises forma part d’un pla d’actuació global que abasta des de Pedralba fins a Manises, un total de 6 km de riu, dividit en 4 trams d’actuació. Concretament a Manises la superfície d’actuació serà d’al voltant de 2,2 km.\nEl consistori maniser espera que aquestes tasques tan necessàries per al nostre riu puguen donar els manisers i maniseres l’oportunitat de gaudir del riu que mereixen. És una llàstima l’estat en el qual es troba aquest recurs natural que voreja la nostra localitat des de fa tants anys i esperem que, per fi, es puga tindre aquest paratge natural en condicions.


6 lliçons apreses al Social Media Marketing Day 2020 – estherdelcampo.cat\n6 lliçons apreses al Social Media Marketing Day 2020\ngen. 26 2020 26 gener, 2020\nEl quart dilluns de gener se celebra el dia del Community Manager, que va sorgir de forma informal als Estats Units el 2010. La casualitat ha fet que s’ubiqui al calendari entre el dia del Periodista (24 de gener) i el de “San Publicito”, el dels publicitaris, l’últim divendres de gener. A Barcelona, el consultor Pedro Rojas (@seniormanager) va recollir el guant i el 2012 va organitzar el primer Social Media Marketing Day (#SMMDay), una jornada per a retre’ls homenatge i per a actualitzar-los amb noves tàctiques, estratègies i informació de valor. Tal és l’èxit del #SMMDay de Barcelona, que el 2020 ha arribat a la seva novena edició i ha aplegat més de 500 persones a l’auditori AXA aquest 25 de gener.\nA hores d’ara, ja sabem tots que les xarxes socials no són una ciència exacta i que s’aprèn del prova i error. Però per treure’n el màxim profit, cal informar-se i estar al dia dels canvis d’algoritme i novetats. I aquestes són 6 noves tendències que ens emportem del #SMMDay:\n1. Tik Tok podria ser el nou Pokémon Go\nSegons Pedro Rojas, no cal que ens apresurem a obrir perfils a TikTok perquè no s’hi cou tant en aquesta xarxa social xinesa com ens han volgut fer creure. En realitat, l’èxit de TikTok està molt localitzat: el 72% dels seus usuaris són a l’Àsia i un 46% de tots es concentren a la Índia, tenint una molt poca penetració real a Occident. De fet, no arriben al 7% a l’Estat espanyol els qui s’han descarregat l’app. En l’àmbit publicitari, TikTok podria arribar a ser un nou bluf com l’app de Pokémon Go, amb un furor que va durar menys de tres mesos, i unes tarifes publicitàries a partir de 6.000 euros que només poden afrontar les multinacionals que tenen poc a perdre.\n2. La tendència oddly satisfying sembla que ha arribat per a quedar-se\nConfirmat: sovint quan fem scroll a les xarxes socials, encara que no ho admetem, el nostre cervell està en una mena d’estat d’encefalograma pla. Això fa que ens quedem embadalits amb els vídeos oddly satisfying, exclusivament fets per crear-nos gustet cognitiu a partir del plaer visual i sonor. Sembla que en veurem molts aquest 2020.\nAquí un exemple d’una campanya recent d’ING:\n3. El newsjacking a l’ordre del dia a les xarxes socials.\nO el que és el mateix, aprofitar una notícia d’actualitat en boca de tothom per fer alguna acció a les xarxes socials que tingui sentit amb l’empresa o la marca. Aquí hi entra en joc l’enginy, la rapidesa i haver fet bé els deures construint bé la marca en totes les seves dimensions. Tots els meus respectes al Community Manager d’Infojobs, amb aquest tuit amb més de 16.000 interaccions socials, que ja ha fet més que Valverde. És un exemple de Ricard Aparicio, de l’agència Zingdo:\n4. Cal seguir trencant els algoritmes\nInstagram està amagant el número de “m’agrada” en les publicacions i, per això, ara cal que les nostres imatges i vídeos s’orientin a aconseguir que l’usuari ens dediqui el seu doble toc si volem guanyar visibilitat. Més o menys com hem anat fent fins ara, en aquest 2020 es tracta de seguir trencant els algoritmes: els d’Instagram, els de Google i també els de Youtube.\nEn aquesta línia, Mando Luissi ens va ensenyar aquesta espectacular campanya d’Audi, signada per Ogilvy, creada per a persuadir-nos en els 5 segons de gràcia que li donem als anuncis a Youtube:\n5. Tots podem ser susceptibles de robatoris d’informació a Whatsapp\nSelva Orejón, perit judicial i experta en gestió de crisis digitals i ciberseguretat, va instar a tot l’auditori a “activar la doble verificació a Whatsapp per evitar els robatoris d’informació”.\nSegons l’experta, “tenim l’autoprotecció digital una mica descuidada”. A més informació personal publicada a la xarxa, més vulnerables som: més fàcil és usar-la, robar la identitat digital, accedir a les dades o cometre altres delictes. A la falta de control i coneixement dels usuaris, existeix certa incertesa provocada pels buits legals quant a regulació i legilació pel que fa a ciberatacs, hackejos i difusió de contingut personal.\n6. I Instagram continua sent el rei de la xarxa\nEns passem 28 minuts de mitjana al dia tafanejant a Instagram. Per cert, segur que ho sabieu a hores d’ara, però pertany a Facebook, a l’igual que Whatsapp. Lluís Serra, autor del llibre “Històries d’un botiguer”, posava sobre la taula les xifres que corroboren la magnitud d’Instagram: a dia d’avui hi ha més de 1.000 milions de perfils a Instagram, 500 milions d’usuaris actius al dia, el 52% de les empreses utilitzen Instagram i el 80% dels usuaris segueixen almenys a una empresa. I un bonus track, amb Photoshop i una mica de paciència, podem “fabricar-nos” gifs corporatius perquè es puguin usar a les Stories d’Instagram. Acá les dejo un videotutorial.\nI vosaltres: vau assistir al Social Media Marketing Day de Barcelona? Quines lliçons hi vau aprendre?


Primavera Sound Barcelona - No Callem\nNo callem davant les agressions sexuals. Ni al nostre festival ni enlloc. Si ho necessites, parla amb nosaltres!\nPrimavera Sound s'ha adherit a No Callem, un protocol d'actuació contra agressions sexuals en espais d'oci nocturn impulsat per l'Ajuntament de Barcelona juntament amb altres sales i festivals de la ciutat.\nVolem que el festival sigui un espai segur per a totes i tots. Per aquest motiu:\n- Disposes d'un estand informatiu i d'atenció de No Callem ubicat al Parc del Fòrum totalment a la teva disposició\n- Hi haurà personal itinerant destinat a tasques d'informació i detecció de possibles casos\n- Totes les persones que treballen al festival han rebut indicacions sobre la iniciativa i el seu protocol d'actuació\n- Si presències algun cas d'agressió o comportament inadequat, comunica-ho a un membre del nostre equip\nSom aquí per passar-ho bé i gaudir de la música. Moltes gràcies per fer de Primavera Sound un festival lliure de violència masclista.


El Coll 2.0 _ La revista del barri: Comiat de la Sra. Elisa Giménez\nComiat de la Sra. Elisa Giménez\nDimarts 10 de juny la Sra. Elisa ens va deixar. La seva família ens ha fet arribar aquest escrit que volem compartir amb tots vostés.\n"Voldriem agraïr-vos la nota de condol, les flors i tots els detalls que heu tingut envers la mare en els seus darrers moments. Però per sobre de tot, voldríem agraïr-vos la vostra atenció i cura quan era al vostre càrrec, la vostra dedicació i preocupació, i en resum la vostra professionalitat no renyada amb l'afecte i l'estima. Gràcies de nou".\nCom bé diuen, una imatge val més que mil paraules, qui ha conegut a la Sra. Elisa li resultarà familiar aquesta imatge dels seus incansables passetjos per la residència.\nDescansa en pau Elisa.


Taula rodona: Dissenyar mons reals, amb Lucca Carruba, director d’Ars Games, i Jara Rocha, investigadora i mediadora cultural.\nReflexionarem conjuntament sobre què podem fer del llegat de Papanek i de la disciplina del disseny a partir dels processos i resultats de les diferents activitats realitzades en aquest cicle.\nEtiquetes: art Farró Sant Gervasi xerrada\nInauguració d’exposició Mirades.Tècnica mixta, amb Josy Malagrida.


Llagostera Ràdio - 4 hores de talent gironí al segon Young Talent Gironès amb gairebé 50 participants\n4 hores de talent gironí al segon Young Talent Gironès amb gairebé 50 participants\nEl jurat amb els guanyadors de la segona edició del Yount Talent Gironès. / Foto: Consell Comarcal del Gironès\nArticle Anterior El conseller de Territori admet que no hi ha res a fer amb els projectes urbanístics a la Costa Brava que ja tenen llicència municipal\nSegüent Article Descobreixen una daina blanca als Aiguamolls de l'Empordà\nEl concurs de talents artístics per joves del Gironès d’entre 15 i 29 anys, el Young Talent, va omplir de talent el Teatre del Casino Llagosterenc en la seva segona edició.\nUn total de 49 participants van oferir 42 actuacions de nivell, en les sis disciplines artístiques d’aquest concurs: arts plàstiques, arts escèniques, arts visuals, dansa, música i escriptura.\nTots ells van actuar davant d’un nombrós públic i d’un jurat format per Maria Mercè Roca, Mónica Aymerich, Rocio Rodríguez, Anna Galindo i Cora Rosell, el qual va haver de valorar tots els artistes i dedicir els premiats.\nAl final del concurs, es va fer entrega dels guardons, i els premiats d’aquesta segona edició van ser: Maria Farré (música), Paula Trabuchelli (música), Gennipher Frias (música), Sandra Romero (escriptura), Andreu Casadellà (arts escèniques), Rado Bernat (dansa), Sara Villarta (arts plàstiques), i Olaia Brugada (arts visuals). A cada un dels premiats se’ls obsequia amb 275€.\nEl Young Talent Gironès, està organitzat des del Consell Comarcal del Gironès, jutament amb la col·laboració de les àrees de joventut de Llagostera, Cassà, Sant Gregori, Vilablareix, Quart, com també dels ajuntaments de la comarca que integren la Zona Jove Gironès i de la Diputació de Girona. Aquesta iniciativa va sorgir a petició dels professionals de joventut que treballen en els ajuntaments de la comarca de Gironès amb la voluntat de fer aflorar el talent artístic que tenen els joves i que sovint és difícil que per si sols es doni a conèixer.\nEl concurs es va realitzar el passat dissabte 20 d’octubre al Teatre del Casino Llagosterenc.\nnotícia comarcal\tjoves\tconsell comarcal\tyoungtalent


Emmudir les campanes | Diari de Tarragona\nEmmudir les campanes\nMals vents bufen per als campanars d’arreu. Una tongada de reclamacions judicials en contra del so de campanes que molesta a urbanites nouvinguts en l’últim tren, posen en risc la pervivència dels senyals horaris que, des de molt abans de la seva arribada, acompanyen amb complaença col·lectiva la vida quotidiana d’un poble. La condemna en el cas d’Hinojosa del Campo que, a més de fer callar la campana parroquial, obliga a indemnizar el demandant –un estiuejant esporàdic– per «danys morals», és de bojos. Per justificar la decisió, la sentència considera innecessari el «soroll» dels senyals acústics davant la proliferació dels diversos dispositius actualment a l’abast de tothom per saber l’hora en què viu.\nSi algun jutge prou erudit i equànime no hi troba l’existència d’abús de dret i no capgira la tendència, veurem com a l’estil del dret anglosaxó la jurisprudència facilita la feina a jutges sense ganes d’escalfar-se el cap que tiraran pel dret en favor de l’interès individual de qualsevol passavolant desaprensiu amb ganes de fer la guitza per efecte mimètic en detriment del dret de tota una comunitat poblacional estable. El campanar és tot un símbol ancestral d’un poble o veïnat, no un testimoni mut, i el toc de les campanes, la seva veu, i aquesta excessiva facilitat amb què per qualsevol nimietat avui dia es permet accedir a la justícia que ho entoma tot sense filtre, l’està matant. La justícia és cega, i també coixa.\nA Tarragona, tant de bo que el polèmic hotel de Ca l’Ardiaca a tocar de la Catedral (quin disbarat!), com en el cas de Girona en espera de sentència, no suposi la mort de la Capona. Entre uns que a tot li diuen soroll i també uns altres que a qualsevol cosa li diuen música, estem ben posats. Si alguna vegada se celebra el Dia de l’Orgull Estúpid, no cabrà ni una agulla al carrer.


Carmen Negrín, resistir i véncer contra la desmemòria - Diari La Veu\nCarmen Negrín, resistir i véncer contra la desmemòria\nLa néta del president del govern republicà lluita perquè la Història faça justícia al polític socialista en el 80 aniversari del seu nomenament\nQuan el president de la República espanyola, Manuel Azaña, va nomenar Juan Negrín president del govern, feia sis mesos que València era la capital de l'Estat, o almenys de la part que no havia caigut en mans de l'exèrcit de Francisco Franco. Hui fa 80 anys –el 17 de maig de 1937– el doctor Negrín va substituir el seu company del PSOE, Francisco Largo Caballero, en el càrrec que va ocupar fins a la derrota republicana dos anys després.\nFins fa pocs anys, Juan Negrín no va trobar quasi ningú que el defensara davant del judici de la Història. Que els franquistes inventaren la llegenda de l'or de Moscou per a desacreditar-lo sembla comprensible. Que els anarquistes li retraguen que va aturar la revolució és raonable des del moment en què el polític canari va concentrar els esforços per a guanyar la guerra. La poca simpatia que aixecava entre els trotskistes per haver fet, suposadament, els ulls grossos després de l'assassinat d'Andreu Nin pels comunistes és una qüestió oberta al debat. Però, que els seus companys socialistes renegaren d'ell i l'expulsaren del partit per filocomunista és una ferida que mai no va curar del tot i que la seua néta, Carmen Negrín, es va proposar de suturar des que era una adolescent.\n"Crec que hi ha un gran progrés. Se'l coneix molt més ara que no fa 15 anys. Però hi ha gent que mai voldrà conéixer-lo. És part de la lluita quotidiana", explica Carmen Negrín asseguda a la cafeteria de l'Hotel Vinci Palace, al carrer de la Pau de València, l'antic Hotel Palace, convertit durant la guerra en Casa de la Cultura, on es van allotjar molts dels artistes i intel·lectuals evacuats del Madrid assetjat.\nA Carmen Negrín l'emociona "el record de la reunió d'intel·lectuals antifeixistes" aplegats en aquell hotel i en altres indrets del carrer i de la ciutat de la qual tant va escoltar parlar al seu avi. "Hi ha gent que va criticar la reunió per fer una despesa així en plena guerra. Però, era molt important perquè formava part de la filosofia de la República. Fer avançar intel·lectualment la gent. I cal afegir la part de propaganda, una paraula que no m'agrada. Jo en diria suport moral internacional".\nLa néta de Juan Negrín assisteix, a València, al 80 aniversari del nomenament del seu avi com a president del govern de la República. / DANIEL GARCÍA-SALA\nLa néta del darrer president del govern republicà que va governar un territori efectiu té ara 70 anys i també s'emociona per "l'acollida" que rep cada vegada que visita València. Nascuda als Estats Units d'Amèrica el 1947, és filla del segon fill de Juan Negrín –Rómulo–, aviador de l'exèrcit republicà destacat a l'aeròdrom d'Alcubles –on es conserva un uniforme seu de pilot– i a qui el final de la guerra va "agafar a la Unió Soviètica, mentre s'entrenava per a realitzar bombardejos nocturns".\nUna vida a l'exili\nLa seua estada a la Rússia comunista li va impedir assolir el passaport dels Estats Units, tot i estar casat amb una nord-americana. Quan Carmen tenia només uns pocs mesos de vida, la família va travessar la frontera amb Mèxic i allà es va establir, com milers d'exiliats republicans. La malaltia de sa mare va ser decisiva perquè els fills del matrimoni viatjaren cap a França, on vivia el doctor Juan Negrín amb la seua segona dona, Feliciana López –Feli–, a qui consideraven la seua "àvia adoptiva".\nEra l'any 1950. Carmen va conviure amb el seu avi fins que va morir sis anys després, a l'edat de 64. Els seus records són, doncs, de quan ella tenia entre 3 i 9 anys. "Per això vaig conviure tant amb el meu avi. Va prendre el paper de pare. Tinc d'ell una imatge carinyosa però autoritària, en el bon sentit de la paraula. No per por, sinó per credibilitat. Si no hi estaves d'acord discutia amb tu i s'arribava a una conclusió, que solia ser la mateixa".\nFeia una dècada de la derrota bèl·lica i cinc de l'alliberament de França i de la fi de la darrera esperança de retornar la democràcia a Espanya. "No hi havia amargura. Retrospectivament saps que estava molt deprimit i malalt, però no ens va transmetre gens de rancúnia, sino admiració per la seua gent, i per Espanya. No em vaig assabentar fins a molt després que son pare –un home de dretes– havia estat a la presó durant la guerra per ser un possible ostatge. Un arquebisbe el va traslladar a un hospital que també era presó i allà va morir. No ens ho va explicar per a no crear ressentiment".\nA la llar dels Negrín "es parlava de tot i no hi havia converses de xiquets i d'adults, però era més important el que passava al Canal de Suez" que els records de la guerra. "Calia mirar cap endavant", evoca Carmen Negrín, de qui el seu avi esquivava la pregunta de per què no visitaven les Illes Canàries –el lloc d'origen del polític socialista– assegurant-li que allà "ja no quedava res" de la família.\nCarmen Negrín lliuta per rehabilitar la figura del seu avi, Juan Negrín. / DANIEL GARCÍA-SALA\nLa seua néta va visitar Madrid per primera vegada el 1969 amb el seu germà. "Es diu Juan: Juan Negrín". Va ser una estada curta però suficient perquè la jove detectara el fenomen de "la memòria transformada" que feia que diverses persones que havien viscut el mateix esdeveniment el relataren de maneres tan diverses que calia un debat abans de trobar una versió comuna. "Semblava que ho havien viscut d'una manera diferent. Van aconseguir transformar-los la memòria."\nCarmen Negrín contraposa aquella consciència esbiaixada de l'Espanya franquista amb la voluntat de recordar de l'exili. "La nostra memòria no s'ha interromput. Fins i tot els qui estaven a França als camps de concentració i van patir més la guerra en carn pròpia no van suportar després, com ací, ni la por ni la necessitat de callar: el silenci. A l'exili hi ha hagut transmissió. De vegades van morir sense explicar el que van viure, però el concepte de la democràcia, del que significava la República –com ara que les dones tingueren dret de vot, al divorci i a l'avortament, uns progressos que va perdre la meitat de la població i que quasi ningú té en compte– no ho van oblidar. Ací hi va haver un rentat de cervell, una reinvenció de la història que no hem patit nosaltres. I estem orgullosos d'això".\nPer a Carmen Negrín, l'espanyol no és la seua llengua materna. El parla quasi a la perfecció i amb accent mexicà, però amb un evident solatge de l'anglés i del francés. És un parlar mestís, d'una vertadera ciutadana del món que "de vegades" se sent "exiliada". El seu lloc al món, però, no pot ser més ferm. S'ha proposat fer "justícia" a la memòria del seu avi patern.\n"Sempre vam saber que havia tingut un significat en la història d'Espanya. Després vaig aprendre l'odi que li havien tingut. Els d'ací i alguns que se n'havien anat. Un odi cec. Sempre vaig tindre intenció de reajustar la imatge És una lluita per la justícia. Quan vaig donar els arxius a la fundació Juan Negrín no vaig fer cap neteja ni selecció. Estava tan segura que era un home recte que vaig lliurar-los tot el que hi havia".\nEl que per a ella és memòria familiar i fins i tot memòria històrica, professionals com Ángel Viñas i Paul Preston estan convertint-ho en Història en majúscules. Darrere va quedar la infàmia del doctor Negrín titella dels comunistes, de qui va lliurar l'or a canvi de res i que va allargar la guerra per l'interés de la Unió Soviètica en contra de la voluntat negociadora d'una part del PSOE. Ben al contrari, Negrín confiava a allargar els combats per a enllaçar el conflicte espanyol amb la imminent conflagració europea. "Resistir és véncer", va ser la seua consigna durant aquelles darreres jornades a la Posició Yuste, a Petrer, des d'on el darrer representant de la democràcia espanyola va enlairar-se cap a l'exili definitiu.\nEl seu antic amic Indalecio Prieto va expulsar Negrín del PSOE el 1946. Per a la seua néta és una injustícia. "He trobat no fa molt una targeta que pertanyia a un altre partit socialista espanyol a Mèxic. Era el carnet número 4, crec, o un dels primers deu. Abans, a Anglaterra, va continuar vinculat al Partit Laborista. M'alegra que al final el reintegraren al PSOE. Em fa gràcia que l'expulsaren per ser, segons deien, proper als comunistes i feren servir amb ell una mesura purament comunista com la porga".\nLa presència de Carmen Negrín forma part de la commemoració del 80 aniversari de la capitalitat valenciana de la II República espanyola. / DANIEL GARCÍA SALA\nVan haver de passar 62 anys perquè, al 37é Congrés del PSOE, celebrat el 2008, el seu partit el rehabilitara. Un any després, Carmen Negrín va recollir el carnet pòstum del seu avi.\n"Del socialisme em va transmetre que és una filosofia social, humanista i de progrés. Inclou llibertat, igualtat i fraternitat, com ja escrivia ell en cartes als 14 anys. És l'única manera de fer avançar un poble, de transformar un país. Compartir els coneixements, els béns. Donar a cadascú el que necessita i fer-lo avançar segons les seues capacitats. Ajudar qui no pot fer-ho. La crisi actual sempre ha existit perquè, per definició, el socialisme permet una diversitat d'idees. És la seua riquesa, però cal arribar a acords. No s'han d'imposar idees. El meu avi ho tenia molt clar. Si una majoria arribava a un acord, s'havia d'acceptar. La crisi del socialisme no és nova, continuarà, però espere que arribe un moment que s'adonen que cal unir esforços i no barallar-se, com va passar durant la guerra d'Espanya".\nCarmen Negrín assistirà hui a l'acte de commemoració del 80 aniversari del nomenament del seu avi com a president del govern republicà que se celebra al Palau de la Generalitat a les 20 hores. Mitja hora abans serà rebuda pel president, Ximo Puig.\nEscriba el número 722734


Els biomes - El medi natural ambient natural. Els ecosistemes | Recurso educativo 553464 - Tiching\nEls biomes - El medi natural ambient natural. Els ecosistemes\nS'anomena bioma el conjunt de zones de la Terra que tenen poblacions animals i vegetals similars. Cada bioma s'estén per diversos continents i en cada continent es poden trobar biomes diferents. Els factors principals que determinen l'existència dels biomes terrestres són el clima i el sòl. Aquests factors són els responsables del tipus de vegetació que, a la vegada, condiciona la fauna d'aquesta zona. [...]\nOrdena. Situació dels biomes\nRelaciona. Característiques dels biomes\nSintetitza. Els biomes


Què veure a la Vall de Boí ......!\nQuè veure a la Vall de Boí ...\nTenim tantes propostes per fer a la Vall que es interessant distribuir-les...\nAls amants de la natura cal que visiteu AIGÜESTORTES , l´únic parc nacional de Catalunya .\nEls esportistes teniu moltes rutes per fer senderisme, cicloturisme, circuits d´orientació, running, aprofiteu els nostres cims per fer alpinisme, escalada i vies ferrades, coneixeu les nostres aigües amb un bon descens de barranc o si voleu quelcom més tranquil podeu practicar la pesca mentre gaudiu dels meravellosos paisatges i, per acabar feu una ullada d´ocell amb parapent!!\nAls amants de la historia no cal recordar que a la nostra Vall de Boí podeu gaudir d´un Romànic en la seva màxima expressió, patrimoni mundial de la Unesco . Alhora que visiteu els nostres pobles amb encant i visiteu totes les esglésies , os apropeu a Taüll i visualitzeu el videomapping de Sant Climent, us recomanem el servei de visites guiades amb guies especialistes en l'interpretació del patrimoni del Centre del Romànic.\nDavant de tanta activitat cal fer una pausa i que millor que fer unes aigües termals al Balneari de Caldes de Boí. Aquest balneari té 37 fonts d’aigües mineromedicinals de diverses composicions i temperatures i que poden ser utilitzades amb diferents finalitats terapèutiques. Deixeu-vos cuidar!!!


Agenda de eventos y actividades en València para 30 de septiembre 2018\n30 sep. 11:00 - 13:15\n2018-09-29T08:30:00+02:00 2018-09-30T19:00:00+02:00 http://valencia.carpediem.cd/data/afisha/bp/98/70/9870d9d148.jpg The IAPTI International Conference for Translators and Interpreters is back in Europe in 2018, this time in the beautiful Mediterranean city of Valencia, Spain. Another congress aimed at experienced professionals, giving practical, applicable presentation... http://valencia.carpediem.cd/events6704902-iapti-fifth-international-conference-valencia-spain-at-valencia/ IAPTI Fifth International Conference - Valencia (SPAIN) València Valencia\n2018-09-30T10:00:00+02:00 2018-09-30T20:00:00+02:00 http://valencia.carpediem.cd/data/afisha/bp/a2/98/a298c30df0.jpg El próximo día 30 de septiembre, ven a visitar nuestro stand en la feria del Río Turia. Podrás ver todos los perritos que tenemos en adopción en la asociación.Comprar cualquier artículo de nuestra mesa solidaria, Como por ejemplo, decoración para el hogar... http://valencia.carpediem.cd/events7408940-feria-animalista-r-o-turia-at-el-puente-de-las-flores/ Feria Animalista río Turia Passeig De L'albereda, Valencia El Puente De Las Flores\nFeria Animalista río Turia\n30 sep. 10:00 - 20:00\n2018-09-28T20:30:00+02:00 2018-09-30T20:00:00+02:00 http://valencia.carpediem.cd/data/afisha/bp/cb/82/cb829b9616.jpg Festival on totes les obres són estrenes absolutes encarregades per l'Ateneu a compositors vius actuals, els quals estaran presents. Enguany: — Divendres: Miquel Brunet (Mallorca), Tomás Marco (Madrid), Andrés Valero (València). Interpreta Orquestra de l... http://valencia.carpediem.cd/events7161474-iii-festival-internacional-de-m-sica-actual-i-ara-qu-at-manises-cultural/ III Festival Internacional de Música Actual. I ARA QUÈ? Major, 91, 46940 Manises Manises Cultural\nIII Festival Internacional de Música Actual. I ARA QUÈ?\n2018-09-28T18:00:00+02:00 2018-09-30T21:00:00+02:00 http://valencia.carpediem.cd/data/afisha/bp/14/8e/148ec15495.png III Open One Wall Tavernes Blanques al Pavelló Municipal de Tavernes Blanques http://valencia.carpediem.cd/events7345117-open-one-wall-tavernes-blanques-at-polideportivo-municipal-de-tavernes/ Open One Wall Tavernes Blanques Dr. Barraquer, S/N, 46016 Valencia Polideportivo Municipal de Tavernes\nOpen One Wall Tavernes Blanques\nPolideportivo Municipal de Tavernes\n2018-09-29T17:00:00+02:00 2018-09-30T17:00:00+02:00 http://valencia.carpediem.cd/data/afisha/bp/4d/e8/4de8461c69.jpg La mejor bridal party posible en el mejor entorno posible como es la Ciudad de las Artes y las Ciencas de Valencia http://valencia.carpediem.cd/events4618435-oceanum-bridal-party-at-valencia-spain/ Oceanum Bridal Party Avinguda Autopista del Saler 1-3-5-7, 46013 Valencia Valencia, Spain\nOceanum Bridal Party


Pantalons texans femenins de gran grandària amb cintura alta (40 fotos): amb què portar pantalons texans de gran alçada a les dones plenes\nEscriviu "rellotge de sorra"\nEls pantalons texans de cintura alta tornen a estar de moda. Tot i que a principis del segle XX la roba de mezclilla estava funcionant, gràcies a la seva practicitat i durabilitat, es va convertir en la vida quotidiana.\nEls pantalons texans s'han convertit en una cosa necessària en l’armari per a dones de qualsevol tipus de figura i plenitud. Un pantalons texans de cintura alta per a noies completes - aquesta és la solució a la majoria de problemes, per exemple, com tirar la silueta, aixecar l'estómac.\nPantalons texans amb cintura alta per a noies completes: aquesta és una gran opció per ocultar els defectes i ressaltar la dignitat de la vostra figura.\nLa seva peculiaritat és que el cinturó es troba estrictament a la cintura. I en alguns models fins i tot per sobre de la cintura.\nUn avantatge important dels pantalons texans de cintura alta és crear un efecte de rellotge de sorra quan la cintura esdevingui visualment més estret i els malucs més amples.\nUn altre avantatge va ser que la cintura alta ajuda a amagar l'estómac, la qual cosa és important per a les noies completes. Aquest efecte es crea gràcies a una cremallera, que actua com una espècie de cotilla.\nA causa de la cintura alta, els malucs es tornen més arrodonits, la qual cosa fa que la vostra figura sigui femenina\nEl moment més determinant a l'hora de triar uns pantalons texans amb cintura alta serà el tipus de la vostra figura.\nPer a les nenes amb la figura "pera" és millor triar colors foscos, com el blau o el negre. Trieu models amb butxaques amples a la part posterior. Les butxaques petites afegiran visualment volum als glutis.\nDes dels models, escolliu pantalons texans rectes o pantalons texans acampanats.\nSi us plau, tingueu en compte que els pantalons curts acampanats us afegiran un parell de lliures addicionals.\nEs prohibeixen els pantalons texans skinny per a les nenes amb un tipus de pera, ja que la reducció de la part inferior afegeix volum als malucs\nLes noies amb el tipus de figura "poma" són millors per triar models que afegeixen volum als glutis.\nTindràs un aspecte bo en pantalons texans rectes: igualaran les teves proporcions o estreten cap avall, després afegiran volum als teus glutis.\nLes solucions de color poden ser qualsevol. Només has de triar la part superior del to més fosc que la tela de pantalons texans.\nTrieu els pantalons texans, butxaques que es troben per sobre de l’habitual, donarà un volum addicional als vostres glutis i igualaran les proporcions. Les butxaques amb fermalls o reblons també afegiran volum.\nEls pantalons texans desgastats també afegiran visualment volum als glutis. Trieu una tela de densitat mitjana i elàstica, de manera que mantingui la silueta bé.\nPosaràs els pantalons texans de qualsevol forma si s'observen les proporcions de "maluc de pit" a la vostra figura.\nPreferiu els colors foscos. Com a accessori, porteu un cinturó amb una sivella gran per ressaltar la bellesa de la cintura.\nPer a noies completes, és millor triar pantalons texans de tela de densitat mitjana.\nNo recomanem escollir texans d’una tela fina, ja que els pantalons texans prims canvien de forma, cosa que us pot afegir quilograms de manera visual.\nTrieu models de tall clàssic. En els models amb pota ampla, es veurà encara més complet.\nTrieu pantalons texans amb una alçada mitjana de cabell, i llavors la vostra forma serà allisada.\nEn comprar, aneu a la botiga perquè els texans no contenguin el moviment.\nTingueu en compte que els pantalons texans amb una cintura alta s’adapten perfectament al cos, però no s'enganxen.\nÉs important saber que per a les noies de talla mitjana i curta, és millor portar un taló petit o alt.\nLa samarreta o la camisa de grans dimensions és perfecta per a l'arc d'estiu.Feu èmfasi en la corretja de la cintura, de manera que la vostra imatge serà més femenina.\nUna brusa fabricada en material lleuger de tall directe és una gran addició a la imatge per passejar pel parc.\nPer a les nits fresques d’estiu, trieu un jersei de punt amb un front curt, mànigues llargues allargades en tons suaus o cardigans a la línia del maluc.\nUtilitzeu una jaqueta estricta per triar un estil clàssic.\nCom a accessoris, escolliu un cinturó ampli amb una sivella o una bossa preciosa.


Les Balears notifiquen 289 casos de Covid-19 i cinc morts en les darreres 48 hores\n12 juny 2021 23:04\nEl Servei d'Epidemiologia ha notificat aquest dilluns al Ministeri de Sanitat 289 nous positius i cinc morts en les darreres 48 hores, de manera que el total acumulat és de 54.098 casos notificats i 633 morts a causa de la Covid-19 des de l'inici de la pandèmia a les Balears.\nCal recordar que la Conselleria de Salut i Consum del Govern no va notificar aquest diumenge al Ministeri nous casos, ni va actualitzar el balanç de defuncions a causa d'una incidència.\nEn les darreres 24 hores s'han realitzat 2.960 proves per a detectar la Covid-19, de les quals 53 han resultat positives (83 menys que ahir). Així, la taxa de positivitat se situa en el 1,79% i la xifra de proves realitzades a les Illes és de 1.006.331.\nA hores d'ara, el Servei de Salut atén 6.622 persones a causa del virus. Hi ha 318 pacients ingressats en planta (un més que ahir) i 119 a UCI (sis menys que ahir). A més, en les darreres 24 hores s'han registrat sis altes hospitalàries i 330 curats en Atenció Primària.\nPer illes, a Mallorca hi ha 187 persones ingressades en planta (90 a UCI), a Eivissa són 119 els ingressats en hospitals (23 a UCI) i a Menorca hi ha 12 persones en planta hospitalària (sis a UCI).\nRespecte a la situació a les residències de gent gran de les Balears, hi ha 62 usuaris amb contagi actiu, dels quals 59 estan hospitalitzats. A més, la xifra de morts en centres residencials es manté aquest dilluns a 255 des de l'inici de la pandèmia.\nQuant als professionals de residències, hi ha 67 d'ells amb contagi actiu. En el cas dels sanitaris, hi ha 288 en vigilància, dels quals 142 són positius.