El vaixell d'Odisseu: Els jocs de la fam de Suzanne Collins\nFa poc he acabat de llegir la trilogia Els jocs de la fam (Estrella Polar, 2009) de l´escriptora i guionista nordamericana Suzanne Collins, i un cop més he pogut comprovar com el món clàssic segueix essent una font inesgotable d’inspiració per als nostres dies.\nL´acció està ubicada a Panem, un país sorgit de les cendres dels vells EUA, en un temps futur en què la societat viu sota l´ombra despòtica de la luxosa ciutat del Capitoli , que governa amb mà de ferro els seus territoris anomenats districtes.\nEl llibre relata la història de dos nois d´un dels tretze districtes que són triats a l´atzar com a tribut i enviats al mortal espai de l´Arena per jugar-se la vida contra vint-i-quatre contrincants més, dos per districte, per tal d’entretenir els rics ciutadans del Capitoli durant els Jocs de la Fam. Només en viurà un. Aquest “espectacle” commemora el dia de la Sega en què el Capitoli, ja fa una pila d´anys, va vèncer la resta de districtes i es va convertir en el centre de poder de Panem. Els Jocs de la Fam han esdevingut un programa televisat en hores de màxima audiència en què els espectadors, obligats a contemplar la carnisseria, arriben a apostar pels seus tributs preferits. Tanmateix, són els més pobres els que han d’anar a l’ Arena a lluitar per sobreviure perquè no disposen de diners per poder esborrar el seu nom del sorteig. Els Jocs de la Fam s´han popularitzat de tal manera que la gent espera amb delit les setmanes en què se celebren anualment, es dedica molt de temps a preparar-los i la retransmissió arriba arreu dels districtes. S´aclama els escollits com a autèntics herois i el vencedor-supervivent fa una gira de la victòria en acabar el macabre espectacle.\nAquests són només alguns exemples dels referents clàssics que hi podeu trobar, de manera que si en voleu descobrir més haureu de llegir els llibres. Bona lectura!\nA propòsit dels referents que he anat comentant, a què us recorda el nom del país? I el de la ciutat? Què era l´arena? En quins jocs del món romà s´inspira l´espectacle dels llibres de Suzanne Collins? Què opineu dels programes de televisió-escombraria? Quina reflexió en feu de tot plegat?\n1r curs del Grau d´Educació Primària (UB)\nPublicat per El vaixell d'Odisseu a 18:58\nEtiquetes de comentaris: cultura clàssica, general, literatura, llatí 1r, llatí 2n, llatí 4t, referents clàssics\nAudrey Hemzy ha dit...\nPersonalment crec que The Hunger Games (jo me'ls he llegit en anglès, marcando estilo. Lol.) és una d'aquelles triologies que es queden gravades a la ment de qui la llegeix. Cal dir que l'argument no és cap originalitat, però l'autora sap com treure'n profit. Al principi em va recordar a una peli japonesa que es diu Battle Royale: representa que a l'any 20XX hi ha superpoblació de gent al Japó i han d'eliminar gent, llavors cada any es tria un institus aleatori i es porta els alumnes a una illa deserta fins que només en queda un.\nReferent a la part clàssica de Hunger Games, cal dir que no només és clàssic el nom de Panem, que ve de Panem et Circenses -com bé expliquen al tercer llibre..., l'arena i la Cornucopia també fan d'elements reconeixibles per qualsevol humanista, però hi ha un altre fet que em va agradar molt i el vaig trobar molt encertat: Hi ha un home molt important durant aquesta triologia, sobretot els dos primers llibres, que es diu Cinna. Vaig descobrir que a Roma hi van haver dos branques de la família Cinna molt importants: El sogre de Cèsar, i un que conspirava contra ell..., a partir d'aqui s'han anat aixacant rumors sobre el nom del personatge ja que, en els llibres, ell treballa pel Capitoli (li diriam que fa de "sogre"), però també és un dels rebels que més ràbia té contra ells ("conspirador") -tot i que els romans no fossin la mateixa persona, Collins ha jugat amb el nom i la doble cara de la moneda que això aporta.\nPer cert: El personatge de Finnick, que procedeix del Districte 4: Pesca, em recorda molt a una mena de Possidó amb el seu trident lluitant i sentint-se viu quan és dins l'aigua.\nBé, crec que ja he dit tot el que volia..., si recordo/trobo més entre els llibres tornaré! :)\n8 de desembre de 2011 a les 1:39\nBona entrada Anna! N'he sentit molt a parlar d'aquest llibre, diuen que està molt bé però després de llegir l'entrada encara tinc més ganes de llegir-lo :)\nMentre anava llegint anava recordant el llatinisme Panem et Circenses. Jocs per entretenir el públic, una ciutat que es diu Panem... moltes coses que em recorden al famós llatinisme!\nLa veritat és que avui en dia segueix sent una de les coses que més interessa a la gent, només cal veure que els programes que tenen més audiencia són aquells que no suposen cap tipus de reflexió per part de l'espectador, sinó que simplement consisteixen en passar-se una, dues o quatre hores cridant-se entre ells i fent bajanades on l'única finalitat és distreure el públic dels afers importants i, desgraciadament això agrada a la gent ja que molts cops ens regim per la llei del mínim esforç i si, a sobre, ens ho posen a diari millor que millor.\nEn fi aquesta és la meva opinió i no dic que a vegades no es pugui mirar la "telebasura" (que tiri la primera pedra qui no ho hagi fet mai) però així ens va, desperdiciant petites coses importants de la vida i petits detalls com els que anem descobrint en aquest blog, que ens revelen més i més ja sigui obre la cultura grega, llatina o qualsevol altre.\n8 de desembre de 2011 a les 11:38\nGea i Esther! Gràcies per comentar l´entrada de la vostra companya Anna i per fer possible aquest feliç retrobament. Espero veure-us aviat perquè m´expliqueu com us va en la nova vida universitària. Dimecres vinent la Maria vindrà a l´escola per fer una xerrada sobre Cuina romana als de 1r de batxillerat. Hi esteu convidades malgrat l´hora, les 8 del matí! Una abraçada.\n8 de desembre de 2011 a les 22:44\n•El nom del país, Panem, recorda la locució llatina de “panem et circenses” (pa i jocs del circ). Aquest llatinisme descriu la pràctica d’un govern que utilitza el pa i els jocs per mantenir tranquil·la i distreta la població.\n•El nom de la ciutat, Capitoli, recorda a un dels set turons de Roma i també ens pot sonar del teatre Club Capitol de Barcelona.\n•L’arena (harena) és una part de l’amfiteatre (edificació descoberta de l'arquitectura romana clàssica on si solien representar lluites) en la qual es feien els espectacles. El seu nom fa al•lusió al material que el cobria i que s’hi tirava per absorbir la sang. Al voltant, hi havia una reixa metàl•lica que protegia el públic.\n•El llibre de “Els jocs de la fam” de l’escriptora Suzzane Collins està inspirat en les lluites de gladiadors dels jocs romans que es duien a terme a l’amfiteatre. Aquest espectacle era el preferit dels romans encara que també podien gaudir de venacions (combats en què intervenien animals), naumàquies (reproduccions d’històriques batalles navals) o representacions de drames mitològics.\nEls gladiadors es reclutaven bàsicament entre els persones de guerra, però també podien ser criminals condemnats a mort, esclaus o joves (com en el cas del llibre esmentat anteriorment).\n•El terme teleporqueria o televisió-escombraria es podria definir com el conjunt de programes en els quals conflueixen la vulneració de drets fonamentals i la falta de consideració cap als valors democràtics o cívics. Per exemple; el menyspreu de la dignitat que tota persona mereix, el poc o cap respecte a la vida privada o a la intimitat de les persones, o bé, la utilització d'un llenguatge cridaner, groller i impúdic. Tot això es duu a terme amb la intenció de convertir en espectacle la vida de determinats personatges que, generalment, es presten a ser manipulats en canvi de la celebritat que els dóna la televisió o a canvi de contraprestacions econòmiques.\nCrec que els medis de comunicació que formen part al conjunt de la televisió-escombraria han aconseguit crear un grup de seguidors molt fidels, massa fidels.\nPodríem parlar d’una mena de “secta”. Les persones son manipulades de manera que deixen de fer coses a la seva vida per tal de veure el programa. Sempre pendents de l’hora en la qual comença la sèrie, programant el dia de tal manera que no hagin de fer res per poder-la veure i si per algun motiu no coincidís el seu horari amb el del programa, tot controlat perquè aquí ve l’ús del vídeo o de la xarxa.\nMolta gent no és conscient de que està permetent una retallada a la seva vida, llibertat, felicitat (real) i reflexió. I en canvi viuen “feliços” pensant que demà es transmetrà l’episodi nº 958420398.\nI el govern contentíssim! Pel govern la televisió es com la religió pel Karl Marx, l’opi del poble.\nLa televisió és el “panem et circenses” actual. Mentre mantinguin el poble distret amb teleporqueria i futbol la majoria de la gent no pensarà en els problemes que hi ha en aquesta vida, hi haurà un silenci dominat i/o imposat indirectament pel govern que la gent ignorarà o ni es plantejarà.\nAl govern no li interessa l’educació, si de veritat els hi interesses es notaria i les coses anirien encaminades per una altre banda. Majoritàriament es mouen per interessos (normalment econòmics) i l’educació no és considerada com el més important.\nEn definitiva, vivim en una societat en la qual la majoria de les series són iguals (vista una, vistes totes), els programes del cor són els més seguits, el museu que més es visitat actualment de Barcelona es el Museu del Barça i el personatge televisiu que ens ofereix les campanades d’any nou és la Belén Esteban.\n9 de desembre de 2011 a les 16:32\nSalvete! Primer de tot felicitar a l'Anna per aquesta gran entrada ja que aquesta trilogia és la meva preferida. Me la vaig llegir a finals de l'any passat fins a principis d'any i era un no parar de llegir. Hi havia vegades on anava a dormir bastant tard per que volia seguir llegint més i més. Per part meva hauria de dir que es bastant adictiu! Però bé, això és la opinió de cadascú. Me'l vaig llegir i no se'm va passar pel cap en cap moment que estava relacionat amb el món romà, però ara sí!\nCom ja han comentat per aquí Panem, el nom del país ens recorda al llatinisme Panem et Circenses, que vol dir Pà i Jocs del Circ. En aquest llibre es veu clarament com distreuen a la població, és el show esperat de cada any. I el Capitoli és un dels set turons de Roma i sempre ha estat el centre administratiu de la ciutat, i torno a dir, com en el llibre. L'arena era l'espai on es feien les lluites, en el cas del llibre, els 'jocs' que són una lluita per la supervivència, per veure qui és el que sobreviu entre tots els 24. Es veu molt bé com Suzanne Collins es va inspirar en la lluita de gladiadors de l'època antiga en aquest llibre.\nEls programes de televisió-escombraria? Penso que no s'haurien d'emetre però aquests programes tenen a la gent molt enganxada, així per tenir-la tranquil·la i distreta com en els jocs de la fam.\nM'agradaria dir a tots els tripulants que se'l llegissin ja que està molt ben escrit i s'entén tot a la perfecció.\nPD. Si algu no li agrada llegir, haig de dir que la pel·lícula s'estrena aqui el 20 d'abril. Aquí teniu el tràiler! http://www.youtube.com/watch?v=V6qe8BiQYOI\nPD2. Per cert, en realitat són dotze els districtes de Panem, al llarg del llibre es descobreix que va passar amb el 13!\n15 de desembre de 2011 a les 19:07\n"Donde se ponga un buen libro, que se quite lo demás".\nMolt bona entrada, Anna! Em sembla molt interessant la reflexió , l'origen i la trama d'aquest llibre. No l'he llegit però pel que he vist, ho tindré que fer. Té bona pinta!\nQuan algú escriu un llibre bo s'ha de reconèixer , i amés si ho fa basant-se en fets històrics antics (fet que demostra la intel·lectualitat de l'escriptor/a)\nI això es veu claríssimament en el nom del país, Panem (Panem et Circenses = Pà i Jocs del Circ); en el nom de la ciutat, El Capitoli (nom d'un dels set turons de Roma); en la presència de l'arena (part de l'amfiteatre on es lluitava), etc.\nAquests punts i més delaten que la Suzanne Collins es va inspirar en les antigues lluites de gladiadors.\nRealment, posa els pels de punta i activa la curiositat aquesta trilogia.\nI fa pensar en els típics programes de televisió,si li voleu dir "escombraries" doncs així l'anomenaré, de l'actualitat. Aquests programes que la majoria de les persones acostumen a criticar per donar-se aires d'intel·lectual i "senyoret" . Aquests programes on persones es barallen verbalment a mort , jugant-se no la vida sino la dignitat, i en comptes de llançar-se fletxes o cops de puny s'insulten,critiquen i es restringeixen llibertats. Sí, si li voleu dir escombraries, teniu tot el dret. Segurament és cert, ho és, critiqueu tot el que vulgueu si això us fa sentir d'un altre món, intel·lectuals, apartats del món vulgar. Però reconeixeu , per lo menys, que la majoria de vosaltres, la MAJORIA, esteu enganxadíssims , us encanta veure patir perquè les vostres vides són mediocres, us encanta el "marru", el "jaleo", la gresca , no ho negueu. I sí , serà tota l'escombraria que vulgueu, però amics, esteu en les escombraries fins els genolls. I quan arribeu de la feina,d'un dia dur o d'un dia qualsevol, us senteu en el sofà , espaxurrats i feu "zapping". I qui us alegrà el dia amb la seva bogeria? la Belén Esteban , el Salvame Delux, hombres mujeres y viceversa, La Campanario y el Paquirrín.\n16 de desembre de 2011 a les 19:04\nRealment els vostres comentaris posen el llistó molt alt. Gràcies per aprofundir, ser sanament crítics i reflexius i confirmar-me que el bloc és una eina de participació i col·laboració excepcional. Gràcies també, Charlene, per l´enllaç (podríem anar´la a veure, oi?) i per la correcció que fas en relació als "districtes" que apareixen a la trilogia. Helena, Mayte, feliciter, feliciter, feliciter!\n16 de desembre de 2011 a les 21:12\nPrimer de tot, dir que aquesta trilogia ha sigut la que més m'ha enganxat de totes. M'ha fet il·lusió trobar-me aquesta entrada en el bloc, i mai m'havia mirat aquesta trilogia d'aquesta forma. Es fascinant com poc a poc vas trobant mitologia per a tot arreu.\nEl nom del país, Panem, recorda la locució llatina de “Panem et Circenses” (pa i jocs del circ).\nEl nom de la ciutat, Capitoli, recorda a un dels set turons de Roma.\nL’arena és una part de l’amfiteatre, en la qual es feien els espectacles.\nEl llibre de “Els jocs de la fam” de l’escriptora Suzzane Collins està inspirat en les lluites de gladiadors dels jocs romans que es duien a terme a l’amfiteatre. Aquest espectacle era el preferit dels romans encara que també podien gaudir de venacions (combats en què intervenien animals).\nNo he llegit aquesta triologia, però aquesta entrada m'ha animat a buscar-ne més informació i a, pot ser, plantejar-me començar a llegir-la. Una gran entrada, felicitats per aquest treball!\n19 de desembre de 2011 a les 13:16\n"Panem et circenses". Pa i jocs de circ. Gladiadors, besties,...\nL'espectacle ha canviat durant tota la història, però en un temps antic, eren les lluites de homes i bèsties les que entretenien a la gent. Els amfiteatres s'omplien quan s'anunciaven jocs a la ciutat. Els camps de futbol serien l'equivalent als amfiteatres romans de l'antiguitat. I la ciutat del Capitoli, el seu nom correspon a un dels set turons de Roma. I en aquest turó estava situat el centre administratiu de la ciutat. I de l'arena ja em parlat abans, era l'amfiteatre. El més famós de l'imperi romà era el Coliseu, que estava situat a Roma. Hi podien entrar uns 50.000 espectadors. Tenia moltes entrades i sortides i fins i tot, hi havia un mecanisme que permetia omplir-lo d'aigua per recrear batalles navals.\nEls jocs són els combats de gladiadors. A l'enllaç de "Panem" està molt ben explicat els tipus de gladiadors que hi havien.\nLlibres. Objectes en l'oblit de la prestatgeria, plens de pols i vellesa. Hauriem de fer un pensament. Hauriem de canviar. I ho hem de fer: apagar la televisió i passar a la lectura. Llegir. Ens falta molt. I a demés, ara amb la pèssima programació que fan que no tenen res de cultura, encara menys.\nSi es segueix veient tanta tele-basura, mai pararant de fer. Hem da parar i fer que se n'adonin que els seus programes no valen per res.\nMolt interessant el llibre, la veritat és que m'han entrat ganes de llegir-me el llibre.\nL'arena era la part central d'un amfiteatre. Tenia una forma circular i estava recoberta de sorra. Allà era el lloc a on es combatien les lluites de gladiadors, els combats amb feres, les neumàquies...\nEls espectacles que es duien a terme a l'arena eren veritable carnisseries i barbaritats.\nFelicitats per l'entrada Anna!\nCasualment els reis li han portat aquest llibre al meu germà, ja li agafaré i me'l llegiré, aquesta entrada m'ha causat curiositat.\nL'arena era la part central d'un amfiteatre, estava coberta de sorra. Allà solien lluitar els gladiadors (entre ells o amb les feres), es feien les naumàquies i les curses de carros.\nAquest llibre s'inspira en els combats entre gladiadors, i en com un espectacle tan sanguinolent i horrible causava tan furor en la època. Actualment tot això a desencadenat en els programes de premsa rosa, la tele basura. Pot ser no es dediquen a matar-se uns els altres, però es basa en diversos personatges que es criden entre ells i critiquen tan com poden les vides de la gent famosa. Lo pitjor d'això és que no hi ha més, no hi ha un rerefons que ens pugui fer evolucionar o ens eduqui d'alguna manera, i tot i així hi ha milers de persones que ho segueixen.\n7 de gener de 2012 a les 14:28\nFelicitats Anna per aquesta magnifica entrada!\nLa veritat em sembla molt interesant l'entrada i la reflexió que fa , i tot el que explica sobre aquests llibre.\nLa veritat es que no l'he llegit, però té bona pinta.\nAmb aquesta entrada m'he adonat que sembla un bon llibre , es fantàstic veure que trobes mitologia per tot arreu.\nMolt bona entrada , Anna!\nMoltissimes felicitats Anna!, quina gran entrada!\nSincerament, no he llegit la trilogia, però despres de llegir aquesta entrada, m'han vingut més ganes de llegir-la. La veritat és que no m'intriga molt pel fil argumental que te, sinó més que res pel sentit i la història que camufla, és a dir, aquest llibre dona baries pinzellades a la cultura dels romans, jocs de gladiadors, nom de la ciutat... Tinc curiositat quines més sorpreses amaga aquesta trilogia.\n10 de gener de 2012 a les 9:50\nJo no he tingut la sort de llegir aquest llibre però a la gent que n'he sentit parlar el deixa molt bé i diuen què és un molt bon llibre.\nEls programes escombraria de la tele no serveixen per a res més que per a enganyar la gent, fer creure a les persones coses irreals i que no són gens interessants però per desgràcia encara hi ha gent que sel's mira i disfruta mirant aquest tipus de programes.\n10 de gener de 2012 a les 9:59\nLa entrada m'encanta de fet ya he demanat el llibre per internet ya que la lectura de sempre ha despertat algú en mi, i espero que ho continui fent, dels programes escombraria de la tele no se que dir la veritat, que no serveixen per res sino per distreure a la gent com en el llibre per tal de tenirlo contents, pero aquesta gent no sap que es la paraula dignitat i si la perdan li donan igual perquè lis pagen bé per ser un falsos perquè ningú expresa els seus sentiments de debò per tal de tenir contenta a la gent que veu el programa. I el que fa més gracia esque la gent no mira el programa, si no el més vergonyós esque mira com es barallen i això resulta que fa "gracia" no entenc a la gent avui en dia. Moltes felicitats de nou.\n11 de gener de 2012 a les 22:44\nHola! Només veure on s'ubica en el temps aquesta novel.la, ja em sembla atractiva! Sempre m'han agradat les pel·lícules o llibres que expliquen la seva història en una mena de ''retrofutur'',o sigui un escenari futurista per amb elements del passat o amb aspecte antic.\nSobre les preguntes, dir que el nom del país em recorda a aquella expressio de ''panem et circensis''. El seu significat es que, el poble, per estar content, nesessita menjar i diversió. El nom de la ciutat em recorda al nom de un dels 7 turons de roma. L'arena, en la època romana, era el lloc dels amfiteatres on es donava a terme el espectacle. Això crec que és un dels possibles elements retrofuturistics de la novel.la, ja que posen en un futur un lloc que es feia servir en el passat. Això últim va lligat amb la referència que fa a les lluites de gladiadors, ja que aquests jocs s'explica que son un gran fenomen social, a més de ser cruentes i sanguinàries, tal com eren les lluites de gladiadors.\nJa per acabar, crec que els programes i cadenes que emeten televisió-escombraria son el pitjor que actualment podem trobar en emissió (començant per telecinco i acabant per intereconomia, que es feixisme televisat). Aquestes cadenes amb els seus respectius programes, l'únic que fan es donar un mal exemple a la població i fer que la gent perdi el temps inútilment. El món serà millor el dia que segons quins canals tanquin.\nEl nom del país em recorda a l'expressió llatina de "panem et circenses" que significa que perquè el poble estigui content se li ha de donar menjar i jocs de circ (oci, diversió).\nEl nom de la ciutat Capitoli, per altra banda em recorda a un dels set turons de Roma, concretament el Mons Capitolinus. També em recorda a la lloba Capitolina que va alimentar amb la seva llet a Ròmul i Rem (mite que donà nom a la ciutat de Roma).\nL'arena era una part de l’amfiteatre en la qual s'hi solien representar les lluites cruentes i sanguinàries i els espectacles romans. El seu nom fa al·lusió al material que la cobria i que s’hi tirava per absorbir la sang i d'aquesta manera dissimular-la.\nEl llibre dels jocs de la fam de Suzane Collins està inspirat en les lluites de gladiadors dels jocs romans que tenien lloc a l’amfiteatre.\nEl terme televisió-escombraria s'utilitza comunment per definir una forma de fer televisió caracteritzada per la utilització de la morbositat, el sensacionalisme i l'escàndol com a estratègies d'atracció de l'audiència. Aquesta pot quedar definida pels assumptes que aborda, pels personatges que exhibeix i col·loca en primer plànol i, sobretot, per l'enfocament distorsionat al que recorre per tractar aquests assumptes i personatges. A Espanya, el programa més criticat és Salvame.\nJo penso que aquests tipus de programes són "inhumans", el pitjor que es podria emetre per televisió. Però la culpa la tenen tots els milions de seguidors que donen audiència, i molts cops són els que es queixen de la oferta de programació. Juntament amb la tele o "caixa boba" ho trobo innecessàri, jo no sóc capaç d'entendre comentaris que escolto com els de: "jo no seria capaç de viure sense la tele" veritablement em donen a pensar força i a reflexionar sobre el món en què vivim.\n24 de gener de 2012 a les 19:39\nper començar m'agradat molt aquesta entrada només amb el petit fragment que s'ha publicat puc arribar a veure que aquest llibre es molt interessant.\nL'Arena en aquells temps era un lloc on es donava a terme espectacles i celebracions.\nEls programes de la tele l'única cosa que puc dir es que majoritàriament són anuncis enganyosos, volen que creguis una cosa que realment no es així i molts de nosaltres ens deixem guiar per els nostres impulsos.\n8 de febrer de 2012 a les 8:57\nJo sincerament no m’he llegit el llibre, però sembla interessant per aquet petit fragment que e pogut llegir.\nL'arena era una part de l’amfiteatre en la qual s'hi solien representar les lluites i els espectacles romans.\nCrec que els programes i canals que emeten televisió-escombraria, no ens aporten res de bo, simplement ens fan creure algo que no és, com la publicitat que ens fa creure que tenim necessitats que realment no tenim. La pena d’aquets programes, és que no hi ha respecta, es barallen entre ells i lo més trist és que es pensen que això es el dia a dia de les persones, i és lo normal.\n20 de febrer de 2012 a les 18:36


Todos CVs en San Sebastain | Gigajob\nCVs en San Sebastain\n244 CVs en CR-10111 San Sebastain (San José).\nRecibe las últimas CVs en San Sebastain por correo electrónico.\nPopular Profesiones in San Sebastain


Boda :: Foro Bodas :: GuiaNupcial.com :: • Mostra el tema - Propostes de regals per Sant Valentí\nPropostes de regals per Sant Valentí\nAutor: Gisela010 » dt. feb. 09, 2016 11:07 am\nNo ens hem d'enganyar. És una convenció comercial. Podrem estar més o menys d'acord amb ella, però, que bonic és sorprendre amb un obsequi a la persona estimada...! Si ets detallista i no necessites que el calendari et digui que cal ser romàntic, perquè ja ho ets per naturalesa, o, si per contra, has d'apuntar-te a l'agenda que el 14 de febrer és el dia de Sant Valentí, aquí tens algunes pistes per demostrar-li a la teva parella l'important que és per a tu. Ahhh, no oblidis segellar l'obsequi amb un apassionat petó...\nPer a ella...\nLove Story, de Chloé. La fragància fresca i floral del taronger es fusiona amb l'aroma de la rosada. Una explosió de la flor de la caputxina, delicadament picant. La flor del cirerer revela una faceta intensament fresca, extremadament refinada en la qual destaca un acord floral de rosada. Una refinada joia de vidre adornada amb plecs evocant a un vaporós vestit. Al seu interior, ben protegida, una delicada fragància de rosa que porta amb si en tot moment. El seu preu: 74 € / 50ml.\nTouch of Pink, de Lacoste. Fresca, floral i aroma a fusta. Energètica sense límits, busca incansable noves aventures per gaudir de la vida. El toc cítric i fresc, gràcies a la barreja de taronja, fulles de coriandre i llavors de cardamom, dóna pas a la sensualitat del gessamí i la violeta amb oli de pastanaga. El fons, amb fusta de sàndal i notes moscades, té un deliciós i irresistible fons de vainilla. El seu preu: 70 € / 90ml.\nCandy Collection d'Agatha Ruiz de la Prada. És la versió més dolça de l'univers Love. Les fragàncies Love s'emboliquen en un llaminer i creatiu packaging en forma d'embolcall de caramel. L'embolcall Candy s'ha creat per Love Glam Love i Love Love Love de 30 ml.\nDolce Eau de Parfum, de Dolce & Gabbana. Un premiat aroma floral, ric en flors blanques el qual genera un encant femení ple d'amor i delicada sensibilitat. El segell característic de Dolce emana des del cor amb l'intens Amaryllis Blanco, un captivador ingredient blanc floral emprat per primera vegada en perfumeria i tan excepcional com l'amor veritable. El seu preu: 85,50 € / 50ml.\nLove, de Tous Moments. Fragància espurnejant amb bombolles d'aranja rosa, una picada d'ullet picant de pebre i unes gotes de mandarina es combina amb un cor de flors de violetes divertides, muguet i capritxosos gerds. El seu preu: de 66 € / 90ml.\nGingembre Rouge, de Roger Gallet. Tanca els ulls. Sent els colors cremats pel sol, el cel blau, aiguamarina i el mar per tot arreu. Estàs a Zanzíbar. S'hi s'inspira aquesta fragància exuberant i exòtica. Tota una experiència espurnejantment tropical que no et deixarà indiferent. El seu preu: 39 € / 100ml.\nCouture Palette Collector "Gold Lust" nº 7 Parisienne, de YSL. Paleta amb cinc ombres d'ulls. Una harmonia cromàtica de roses i malves que envolten la mirada en un halo de suavitat i frescor, semblant a la llum crepuscular que es reflecteix sota els artesanats haussmanianos, en un joc de textures mats i nacrades, setinades i metàl·liques. Permet experimentar lliurement amb el color, aplicant un to únic o combinant diversos. El seu preu: 43,50 €.\nPack Belcils. Aquest estoig per a una mirada d'impressió inclou una Màscara Precisió o un Màscara de pestanyes per a alta cobertura que s'allarga i defineix les pestanyes, amb fórmula enriquida amb Vitamina E, l'efecte antioxidant protegeix les pestanyes, i raspall d'elastòmer de silicona d'alta tecnologia, que separa i atrapa les pestanyes proporcionant un efecte multiplicador. També inclou dos ombra d'ulls, una a to Arena Or, que dóna brillantor i una altra en to Xocolata, que aporta intensitat i emmarca els ulls. El seu preu: 23 €.\nPer a ell...\nPore anti-aging mattifying lotion, de Dr. Brandt. Loció anti-envelliment de ràpida absorció, sense-olis, que refina els porus i matifica les brillantors. A més incrementa la renovació cel·lular, millora l'aparença de les línies i arrugues i hidrata la pell. Està formulat amb cèl·lules mare de poma i Retinol, entre altres principis actius. El seu preu: 65,90 € / 50g.\nBeard Balm, de David Mallet. Aquest bàlsam ha estat especialment concebut per aconseguir una barba perfecta i sedosa, perquè el pèl facial pateix quan no està ben condicionat i revitalitzat, perd vida, brillantor i forma. Utilitza principis actius d'alta qualitat amb el mínim nombre d'additius. Conté Keravis, una potent proteïna vegetal utilitzada en els productes de la gamma No.1: L'Hydratation però en una fórmula més enriquida que actua a nivell molecular per a una penetració més profunda i una major reparació. Conté una lleugera nota perfumada de bergamota i de yuzu que refresquen la barba i que no domina ni rivalitza amb el perfum habitual. El seu preu: 25 € / 75ml.\nRaspall pneumàtic, de Termix. El favorit dels barbers. Barreja de fibres naturals de senglar i niló flexible, que permeten el raspallat de les barbes més exigents. Recomanat per a cabells molt llargs i fins. El seu preu: 10,04 €\nWaterflex, de Braun. Nova màquina elèctrica que combina el millor de dos mons: afaitat en humit i afaitat en sec. Especialment dissenyada per funcionar amb aigua, gel o escuma, aquesta afaitadora converteix l'afaitat en una experiència totalment refrescant deixant una sensació única a la pell. Bé sigui a la dutxa, al bany, sota l'aigua, en les condicions més extremes, Waterflex proporciona un afaitat extra sensorial. El seu ús amb gel, aigua o escuma obre múltiples possibilitats, ja que aporta una gran diferència per a la pell i l'efecte de la màquina en ella: l'aigua suavitza el pèl de la barba mentre l'escuma i el gel ajuden a suavitzar la pell. Aquesta afaitadora ofereix el màxim confort amb el mínim esforç. El seu preu: 139 €.\nCH Men Privé i CH Carolina Herrera, de Carolina Herrera. Les dues fragàncies conformen un duo inconfusible. Clàssics i atemporals, alhora que moderns i embriagadors, són les dues fragàncies que defineixen l'elegància, el luxe i la passió. La seva és una seducció envoltant. CH Men Privé és fumada i sumptuosa, amb matisos càlids i especiats. L'home CH Men Privé posseeix un encant irresistible i sap com causar impressió perquè el seu gust impecable és el que el diferencia dels altres. La femenina CH Carolina Herrera conté notes principals de bergamota, aranja i llimona, a les que segueixen rosa, gessamí i tarongina. Les notes finals són de cedre, amb permanència de l'praliné i el pàtxuli. Els matisos de cuir suau i fusta es combinen amb l'almesc per a un resultat inequívocament femení.\nRV Pure Woman i RV Pure Man, de Roberto Verino. La femenina és una fragància floral verda amb una sortida de Pebre Rosa, Cor de gàlban i Absolut d'Hores de Violeta. En les notes mitjanes, Absolut de Rosa Damascena i de Mimosa i Lliri d'Aigua. En el fons, Almescs Blancs, Cedre i Molsa. RV Pure Man, s'enclava entre les fragàncies Fougère, acuses i Fusta. A la sortida Bergamota, llima Perlada i Mandarina. A l'Cor Espígol de Mar, Salvia sclarea i Algues Marines i en el Fons Fusta de Cedre, Sàndal i pàtxuli. Els seus preus 56 € i 53 €.\nAmpolles Skin Complex, de Martiderm. Combaten els signes d'edat amb Proteum 89+ i duplica la lluminositat de la pell amb el complex vitaminat. La combinació d'aquests actius possibilita que el producte penetri fins a les capes més profundes de la pell. Amb això aconseguim: Més lluminositat de la pell i efecte long-lasting i una pell més ferma, hidratada i elàstica. El seu preu: 38,75 €, 10 ampolles.\nTwo Hearts, de Lush. Trio de bombes de bany: Tisty Tosty: decorada amb set capolls de rosa naturals, aquesta bomba de bany està aromatitzada amb una captivadora combinació de pols d'arrel de Sant Martí, rosa i llimona. Segons es va dissolent al bany, descobriràs l'encanteri perfumat del gerani, el gessamí i la rosa. L'absolut de rosa Lover Lamp: càlida mantega orgànica de cacau de comerç just en forma de bomba, que cobrirà la teva pell en una hidratació de somni i embolicant en un apassionat abraçada d'aigua balsàmica. Amb un remolí de notes de xocolata i taronja, l'absolut de vainilla de comerç just i l'oli de taronja del Brasil. I Sex Bomb: combinació aromàtica de gessamí, ylang ylang i sàlvia farà que et relaxis i t'animis ràpidament. El seu preu: 20,95 € / 200g.\nPro 600 d'Oral-B. És un raspall elèctric recarregable amb tecnologia 3D: oscil·la, gira i envolta cada dent eliminant fins a dues vegades més placa dental que un raspall manual. Inclou un temporitzador que avisa als 2 minuts de raspallat, temps mínim recomanat pels dentistes, i cada 30 segons, per guiar la neteja de cada quadrant de la boca. L'excés de pressió pot danyar les genives i evitar una neteja correcta. Per això, el raspall Oral-B Pro600 té un sensor intel·ligent que informarà quan la pressió és elevada. La gamma està disponible en tres models perquè escullis amb quin color vols canviar la salut de la teva boca. El seu preu: 52 €.


El hippyBlog d'en Lluís i la Piula: de juliol 2014\nMort abans que indiferècia. De debò?\nFa poc, en ICE del Campus Mundet, on vaig anar a fer un curs de primers auxilis per a gossos em vaig trobar la següent pintada sense firmar:\nEm bull la sang per la misèria que perpetua aquest sistema\nEm bull la sang per la obediència que ens escalfa i ens ofega\nEm bull la sang perquè respiro!\nNo vull ser domesticat!\nSempre dic allò que penso: Mort abans que indiferència\nPer començar, em va xocar una mica el lloc del grafit. Fet i fet, que jo sàpiga no estava pas a una facultat de lletres, o lleis, o humanitats, sinó a una de caràcter científic. Tanmateix, la seva lectura no em va resulta massa diferent de tants altres escrits de paret: consignes de ràbia, apassionades, de sang bullent, una reflexió al fet que som vius (que més enllà del fet fisiològic, vol dir que pensem), i finalment la moral i conclusió del breu poema: la negació a esser domesticat.\nFins aquí tot força normal. Em cridà l’atenció, però, l’última exhortació: sempre dic allò que penso (afirmació amb tota probabilitat falsa), i sobretot el desenllaç final: Mort abans que indiferència —que prefereixo que recordi la cita, atribuïda a La Pasionaria: “Mejor morir de pie que vivir de rodillas” que no pas la cançó d’aquella nena-explotada que cantava no sé què de què “antes muerta que sencilla”— .\nEm sorprèn i em molesta una mica la seva banalitat (si és que no parla, l’autor/a amb una total seriositat —No ho crec, sospito que l’autor és un smartphone-xarxa social-domesticat més i segurament que ara mateix, exàmens finits, està en qualsevol barra de bar d’estiu: oci domesticat—.\nPerò, en veritat, podem morir?\nDeia Christian Dietrich Grabbe [1801-1836]: «Per cert que d’aquest món no podem caure’ns. Hi estem definitivament en ell».Tant difícil sembla el suïcidi. I tant difícil ho és. Cal tenir una desesperació extrema, com la de Patricia Heras assetjada pel sistema policial i judicial, una por terrible com la de Hemingway i Virginia Woolf (tots dos sospitaven que s’estaven tornant bojos), o un desencant atàvic com el que crec tenia Pollock per estavellar-se amb el cotxe.\nPer altra banda, deia Sòcrates (en la veu de Plató, a la Apologia de Sòcrates) que la mort, podia ser o bé una dolça son o bé un retrobament amb els més justos. Recullo el fragment, en castellà, d’una pàgina qualsevol d’intenet : La muerte es una de estas dos cosas: o bien el que está muerto no es nada ni tiene sensación de nada, o bien, según se dice, la muerte es precisamente una transformación, un cambio de morada para el alma de este lugar de aquí a otro lugar.\nSi es una ausencia de sensación y un sueño, como cuando se duerme sin soñar, la muerte sería una ganancia maravillosa. Pues, si alguien, tomando la noche en la que ha dormido de tal manera que no ha visto nada en sueños y comparando con esta noche las demás noches y días de su vida, tuviera que reflexionar y decir cuántos días y noches ha vivido en su vida mejor y más agradablemente que esta noche, creo que no ya un hombre cualquiera, sino que incluso el Gran Rey encontraría fácilmente contables estas noches comparándolas con los otros días y noches. Si, en efecto, la muerte es algo así, digo que es una ganancia, pues la totalidad del tiempo no resulta ser más que una sola noche.\nSi, por otra parte, la muerte es como emigrar de aquí a otro lugar y es verdad, como se dice, que allí están todos los que han muerto, ¿qué bien habría mayor que éste, jueces? Pues si, llegado uno al Hades, libre ya de éstos que dicen que son jueces, va a encontrar a los verdaderos jueces, los que se dice que hacen justicia allí: Minos , Radamanto, Éaco y Triptólemo, y a cuantos semidioses fueron justos en sus vidas, ¿sería acaso malo el viaje? Además, ¿cuánto daría alguno de vosotros por estar junto a Orfeo, Museo, Hesíodo y Homero?”\nAixí, doncs, els problema queda reduït, no en el fet de la mort, sinó en la manera de executar-la, tant en la seva materialitat com en les seves probabilitats d’eficàcia (segura, sense seqüeles, neta, discreta).\nEl suïcidi com a resistència front el repressor\nSom molts (o potser només jo) qui ens neguem a ser domesticats. I pocs (potser només jo) ens preocupem a desfer-nos de tant llast com podem —mai serà tot, jo mateix estic escrivint des de un ordinador força nou—.\nSom alguns (o potser només jo) qui ens presentem voluntàriament a una auto-liquidació, (abans mort que indiferent); però la cosa no és fàcil.\nO tens una des-motivació prou important o gran per superar la por a la caiguda al buit, al dolor d’unes rodes per sobre les costelles, a que les pastilles dormidores fallin i finalment t’adonis de l’angoixa de l’asfixia, i que la corda potser no et trenqui el coll i resulti en una agonia llarga penjat d’un cable; o tens aquesta brutal des-motivació, dic, o poc tens a fer.\nPerquè, tot i que el present és plural en tecnologia per a matar selectivament, ràpidament o massivament, i força assortida de tota mena de productes sedants, destrals martells, ganivets i fulles de guillotina; perquè tot i que les homes, som una agrupació malvada que no dubta a aniquilar pobles sencers per diner, a matar molts més animals que els necessaris —quan no per riure-se’n—.\nEn poques paraules, en el sentit més literal de la paraula desaparèixer no és gens fàcil i és així perquè si, féssim el que ens diu el nostre poeta de parets d’universitat, si féssim com els obrers protagonistes del compte de Jack London, La huelga General, els polítics, els banquers, els sindicallestos, en una paraula, els rics, no tindrien qui els neteges les latrines, la seva merda, i ho haurien de fer ells mateixos. Marx ho va dir d’una manera molt millor que no pas jo, però jo ho dic més directe: fa falta un exercit d’esclaus disponibles. I aquests som nosaltres.\nCal doncs, declarar-nos en vaga, però no de treball, ni de fam, sinó de vida. Buidar els carrers, les ciutats, el món.\nCal, com en el compte de Jack London, deixar els nostres amos sense esclaus.\nM’he centrat en la mort física, potser perquè per a els pobres és la única possible. Amb aquest tema, els rics també tenen les de guanyar, i poden optar a una còmoda mort social, estil Bartleby, tancant portes i finestres, ràdios, teles i periòdics, adoptant la postura de “preferiria no fer-ho”.\nO podem optar per una més radical molt simbòlica, deixar de ser nosaltres, de tenir necessitats específiques (més enllà de les que els cos ens reclama sí o sí). Viure com aquell qui diu dins d’un heterònim pessoià i fins i tot escriure’ns poemes a nosaltres mateixos com va fer Gil de Biedma: Después de la muerte. \nTambé podem escapar de la vida, ja sigui pels tòxics, llibres, música... ui, en aquest moment m’estic semblant massa al Freud de El malestar de la cultura. I cal no repetir-se.\nLluís Parera o\nDon Lluïsote de la Barcinus, el famoso hidalgo emendador de sinrazones, mejorador de abusos y satisfactor de deudas.\nDiumenge 6 de juliol\n La traducció es meva, a partir del peu de pàgina de l’obra El malestar en la cultura, Sigmund Freud, Amorrotu editores, Buenos Aires, 2001\nPatricia Heras a La vanguardia


El Nàstic tanca la pretemporada amb una derrota a Castelló (2-0)\nEl Circ Ciutat diumenge, 13 d'agost de 2017\nEl Nàstic va tancar la pretemporada a Castelló, i ho va fer amb una derrota, l'única que ha encaixat durant la preparació estival. L’inici del matx va ser intermitent. Els dos conjunts buscaven portar el control del matx, però eren els de Lluís Carreras els que sobresortien en el control de la possessió. Per contra, el conjunt orellut es mostrava segur i ben replegat en defensa, evitant així les aproximacions del Nàstic. La primera arribada va ser de Juan Delgado, al minut 6, després d’una rematada amb el cap que es va escapar a fora de porteria.\nEls locals també van gaudir d’una aproximació per banda esquerra que tampoc van saber resoldre en el minut 15. Kakabadze en jugada individual també va buscar el gol, però la pilota va impactar a l’exterior de la xarxa. Mentre que en el 28, el porter Zagala va realitzar una bona intervenció al xut potent de Juan Muñiz. El mateix jugador asturià també va buscar l’escaire del porter local a pilota aturada. L’esfèric es va perdre a fora. Finalment, ja en temps afegit, Emaná S. va tenir l’ocasió més clara dels primers 45 minuts.\nEn la represa, Carreras va introduir diferents canvis perquè els 20 convocats disputessin minuts sobre el verd de Castalia. El segon temps mostrava un Nàstic amb fluïdesa de pilota fins a la zona de mitjos però sense encert en les passades finals. Mentre que els locals seguien ben posicionats i buscaven jugades ràpides per avançar-se. Així va ser en el minut 65, quan una centrada des de banda esquerra va ser rematada per Cubillas al fons de la porteria.\nDes d’aquest instant, el Castelló salvaguardava la seva porteria i el Nàstic ho intentava tímidament. Els constants canvis de l’equip local i nombroses faltes interrompien el transcurs del joc, trencant el ritme constantment. I en el minut final del temps reglamentari, el conjunt orellut va sentenciar el partit amb un gol semblant al primer.\nCastelló: Zagala, Luismi, Ferreres, Enrique, Arturo, Forner, Serra, Marenyà, Cubillas, Sales, Gracia. També han jugat: Guinot, Unanua, Javi Rubio, Zarzo, Pedra, Fonte, Nico, Cristóbal, Pitarch i Vañó.\nNàstic: Dimitrievski (Perales, 61’), Kakabadze (Roger F, 46’), Javi Jiménez, Xavi Molina (Suzuki, 46’), Delgado (Tete, 46’), Emaná S (M. Barreiro, 61’), Juan Muñiz (Carlos García, 46’), Maikel M (Sandro, 46’), Carlos Blanco, Perone (A. Bustos, 46’) i Tejera (Rayco, 46’).\nGols: 1-0, Cubillas (65’); 2-0, Fonte (90’).\nÀrbitre: Rafael Bueno Miralles (Col·legi valencià). Targetes a Arturo (35’) i Luismi (40’).


Constantí tindrà 2 milions d'euros per pal·liar la crisi econòmica | Diari La República Checa\nConstantí tindrà 2 milions d’euros per pal·liar la crisi econòmica\nL’alcalde de Constantí, el socialista Óscar Sánchez, assegura als seus conciutadans que està a la seva disposició en aquests “moments durs i difícils” provocats per la pandèmia del coronavirus.\nL’alcalde Óscar Sánchez\nEl govern municipal ha pres mesures excepcionals perquè cap ciutadà es quedi enrere en aquesta emergència social i econòmica. Conscient que “trigarem força temps a recuperar la situació anterior”, Sánchez demana més unitat que mai.\nPer pal·liar la cruesa de l’epidèmia, el consistori ha dibuixat un pla pensat en la reactivació socioeconòmic i que podria ascendir als 2 milions d’euros. Uns 700 mil euros es destinaran, de forma directa, a ‘donar un cop de mà’ a les famílies, als comerços i els autònoms més afectats per la crisi.\nEls comerços i autònoms que s’hagin vist “molt afectats” per l’estat d’alarma podran sol·licitar una subvenció de fins a 1.500 euros\nTenint en compte que la situació requereix ajudar a les persones, Óscar Sánchez ha decidit ajornar les grans inversions i destinaran els estalvis municipals i les partides de les àrees de festes, per exemple, per ajudar el teixit comerç local i les famílies que més pateixen.\nEls comerços i autònoms que s’hagin vist “molt afectats” per l’estat d’alarma podran sol·licitar una subvenció de fins a 1.500 euros, ajudes que seran compatibles amb altres subvencions nacionals o autonòmiques.\nAmb l’objectiu d’agilitzar aquestes subvencions municipals, el govern liderar per Óscar Sánchez ha decidit obrir una oficina única per assessorar els ciutadans.\nPer incentivar el comerç local s’ha decidit suspendre fins a l’any 2022 la taxa d’ocupació pública\nPer incentivar el comerç local (inclòs les terrasses i parades), l’ajuntament també ha decidit suspendre fins a l’any 2022 la taxa d’ocupació pública.\nLa resta de tributs municipals podran ser fraccionats segons les necessitats reals dels demandants. Una altra partida anirà destinada a Càritas, per adquirir material sanitari pels constantinencs i per comprar material escolar per a aquelles famílies que tinguin dificultats.\npreviousAnuncien una màquina per desinfectar les platges pel coronavirus, a Torredembarra\nnextConvoquen el darrer aplaudiment pel diumenge a les 20h


El sector agrari català rep 395 milions d'euros en ajudes a través de la PAC el 2018 - Regió7\nEl sector agrari català rep 395 milions d'euros en ajudes a través de la PAC el 2018\nLa renda agrària cau prop de l'1% en relació amb el 2017, malgrat que el valor de la producció va ser 13 milions d'euros superior La major part de les subvencions (273 milions) es destinen a donar suport a la renda dels agricultors i a garantir la viabilitat econòmica de les explotacions agràries La resta van adreçades a la millora de la sostenibilitat i la competitivitat\nEl departament d'Agricultura va concedir el 2018 al sector agrari gairebé 396 milions d'euros, a través de les mesures de la Política Agrària Comuna (PAC) a Catalunya, uns 5 milions més que l'any anterior. Un total de 265,9 milions corresponen a ajuts directes de la PAC; 7,4 milions a l'ajut als plans de reestructuració i reconversió de la vinya, i uns altres 122,7 milions s'han pagat en el marc del Programa de Desenvolupament Rural (PDR) 2014-2020, l'execució del qual arriba al 44,28%.\nDels titulars de les explotacions agràries, el 32% són dones\nSegons les estimacions d'Agricultura, tot i que el valor de la producció final agrària va augmentar el 2018 en 13 milions d'euros respecte a l'any anterior, el valor de la renda agrària va ser prop de l'1% inferior per l'encariment sobretot dels pinsos i del preu de l'energia. Malgrat aquest lleuger descens, la renda agrària registra un increment del 14% en el període 2012-2018.\nDels 395 milions d'euros en ajuts pagats per la conselleria el 2018 dins de la PAC, 273,3 milions corresponen a ajuts directes, és a dir, ajuts de l'anomenat primer pilar, destinats a donar suport a la renda dels agricultors i a garantir la viabilitat econòmica de les explotacions agràries. La resta de l'import, 122,7 milions corresponen als ajuts del segon pilar i van adreçats a la millora de la sostenibilitat, la competitivitat de les explotacions agràries i la dinamització de l'economia rural, segons les dades que ha presentat aquest dijous Agricultura.\nEn relació amb el segon pilar, corresponent al PDR de Catalunya 2014-2020, suposa un dels principals instruments de què disposa la Generalitat per promoure una política estructural adreçada al món rural, amb una atenció especial a la competitivitat i sostenibilitat dels sectors agrari i forestal. El pressupost total d'aquest programa és de 810 milions d'euros i l'execució actual se situa en el 44,28%, amb la qual cosa se situa per sobre de la mitjana espanyola i europea, segons ha destacat el director de Desenvolupament Rural, Oriol Anson.\nEn el marc del PDR, i en línia amb els objectius del departament de vetllar per la gestió dels boscos de Catalunya, durant la campanya 2018 es van concedir ajuts a la gestió forestal per un import de 8,4 milions d'euros. D'altra banda, amb l'objectiu de garantir la continuïtat de les explotacions i el relleu generacional del sector, l'ajut a la primera instal·lació de joves agricultors, des de la convocatòria del 2015 fins a la del 2018, ha afavorit la instal·lació de 1.782 joves, amb una despesa pública total de 50,5 milions d'euros.\nLa Renda Agrària, que és el valor generat per l'activitat agrària de l'any 2018, segons la darrera estimació del departament d'Agricultura, va ser de 1.868 milions d'euros, cosa que representa un augment del 14% respecte de la de l'any 2012, que va ser de 1.635 milions (a preus corrents). Ara bé, si es comparen els valors de la renda agrària 2018 amb l'any anterior, tot i que la producció final agrària va ser de 4.681 milions d'euros (13 milions més que el 2017), la renda va disminuir lleugerament (menys de l'1%) a causa de l'encariment dels inputs de producció, concretament dels pinsos i del preu de l'energia, segons ha assenyalat Oriol Anson.\nLa radiografia de les explotacions agrícoles de Catalunya 2019 mostra que el 43% de la superfície agrícola útil del país està gestionada per agricultors que tenen l'activitat agrària com a primera ocupació i el 57% restant la gestiona un perfil d'agricultor que complementa aquesta font d'ingressos amb d'altres.\nDos models d'agricultor\nAquest fet constata que actualment a Catalunya coexisteixen dos perfils d'agricultor, els qui gestionen un model d'explotació de reduïda dimensió, cosa que permet el manteniment de població a les zones rurals i la vertebració del territori, i, al mateix temps, un altre model d'agricultor, titular d'explotacions de major dimensió que tendeix a la professionalització.\nAixí ho indica la informació obtinguda de la Declaració Única (DUN), una eina amb què l'agricultor informa sobre la seva explotació, la superfície, els mitjans de producció, els sistemes de gestió i altres dades, que aquest dijous ha presentat la consellera d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, Teresa Jordà, amb el director general de Desenvolupament Rural.\nLes dades extretes assenyalen que a Catalunya es conrea el 25% de la seva superfície total i que es declaren 48.891 explotacions agrícoles. Aquestes xifres apunten al manteniment de la superfície de conreu en els darrers cinc anys, enfront d'una reducció anual del 4% dels titulars. «Això vol dir que augmenta la superfície per explotació, i se situa en una superfície mitjana similar a la mitjana europea», segons va destacar Jordà.\nPel que fa a la tinença, el règim d'arrendament creix significativament en les explotacions més professionalitzades, i també els titulars que són persones jurídiques. Es detecta una tendència de traspàs de terres cap a explotacions més professionalitzades. Respecte del sistema d'explotació, la tendència és l'augment de la superfície de reg, sobretot per sistemes de reg més moderns i sostenibles.


Ia House Batumi Geòrgia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nIa HouseTamar Mefe III lane 27, Makhinjauri, Batumi, Geòrgia, 6010 - Veure al mapaExcepcional9,3Basada en3comentarisIa HouseVeure més fotos"Beautiful location, great views of the valley and coast. Awa..."Glooper4United KingdomVeure més fotosVeure totes les 34 fotosUbicació excepcional 10,0Veure al mapa10,0UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatbalcó/terrassa\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Batumi, no busqui més enllà de Ia House. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Ia House, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha transport hotel/aeroport, servei de cangur, àrea de TV/saló compartit, cuina compartida. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Ia House no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Cine infantil: la programació d'El Meu Primer Festival\nGlobal icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right El Meu Primer Festival 2014: Els nens van al cine\nEl Meu Primer Festival 2014: Els nens van al cine\nEl festival celebra tres caps de setmana de cinema infantil. Aquí teniu tota la programació\nPer Maria Junyent Data de publicació: dimecres 12 novembre 2014\nPer tot hi ha una primera vegada. El Meu Primer Festival proposa ser la primera experiència d'immersió en el cinema per als més petits i una gran oportunitat per veure un cinema divers i creatiu fet a tot el món. Us presentem tota la programació de la setena edició del festival.\nLes millors pel·lícules per als més petits Cinema infantil aquesta setmana Els Boxtrolls Versió políticament correcta de 'La pandilla basura', 'Los boxtrolls' confirma Laika (productora responsable de filigranes com 'Els móns de Coraline' o 'Paranorman') com a virtuosa factoria d’artesania de l’animació 'stop-motion'. Una pena que, aquesta vegada, la història no estigui a l’altura: la confrontació entre el món subterrani, l’encantadora deixalleria que és l’hàbitat de les criatures del títol, i el món de la superfície, dominat per l’elit que es delecta menjant formatge i liquidant tot allò que no entenen els seus protocols de bon gust, és d’allò més convencional. La vella oposició entre el sistema i els marges. Els personatges estan desdibuixats i el film pateix greus arítmies. Tot i això, atenció als crèdits finals: que divertits! Alexander y el día terrible, horrible, espantoso, horroroso 'Alexander y el día terrible, horrible, espantoso, horroroso' és l’adaptació d’aquell llibre infantil que els de la fornada dels 70 van llegir amb fruïció. Enèrgica, alegre però també una mica maldestra. Dit simple: us trobareu amb una sèrie de vinyetes ben simpàtiques, però que ni sumen ni evolucionen. La premissa és la de sempre: un nen de dotze anys que té un dia terrible a l’escola i a casa, mentre a la resta de la família tot li surt rodat. Els nens s’ho passaran pipa, pels enginys de 'slapstick' i l’expressivitat còmica de totes les escenes. I els adults en tindran prou amb el cameo\nBotigues per als més petits


Deliciosamartha: una casa en el fin del mundo\n"Una casa en el fin del mundo" seria un bon lloc per anar-hi a viure. També és el títol d'una película on el seu protagonista decideix creure en la pau i l'amor tan present dels anys 60 i, el que per molts podría haber sigut una vida fosca, ell la converteix en un regal per als altres i per ell mateix.\nI és que tot el que passa a la fi del Món és meravellós i s'escapa de les lleis del nostre planeta.\nFa exactament 3 anys vaig tenir el plaer de trepitjar els límits de la Terra, en una indret que porta el nom del Foc. Hi vaig arribar de la mà d'una ànima argentina que amb l'ajuda del seu país em van salvar i em van curar unes ferides les quals començava a pensar que no ho farien mai.\nAvui fa 3 anys que França, Nova Zelanda, Argentina, Israel, Bélgica, Estats Units, Alemania i Catalunya, compartien, a la fi del Món, un sopar coronat per la bandera del Foc.\nPotser no estaría malament... tenir "Una casa en el Fin del Mundo", entre l'estret de Beagle, les aigues glaçades i les muntanyes imponents que et reben quan arribes a aquesta punta del Món. Un lloc on escapar-se de tant en tant i visitar aquella Terra que et regala el seu Foc per escalfar-te l'ànima.\nPublicado por deliciosa martha en martes, mayo 15, 2007\nTinc l'emule treballant en la película que dius; a veure si es tant interessant com sembla el viatge a la terra del foc.\nEspero que la disfrutis,encara que et recomano, més que la película, el viatge a Tierra de Fuego. Cura tots els mals ;)


La Fundació Ramon Areces en el seu XVII Concurs per a l’adjudicació d’Ajuts a la Recerca en Ciències de la Vida i de la Matèria ha seleccionat el projecte de la investigadora Ana Méndez Zunzúnegui del grup de recerca en neurobiologia cel·lular i molecular de l’IDIBELL i la Universitat de Barcelona, sobre les bases moleculars de la patologia de la ceguera hereditària dins de la categoria de malalties rares. El projecte rebrà un finançament de 128 mil euros durant els propers tres anys.\nL’objectiu principal del laboratori que dirigeix Ana Méndez Zunzúnegui és entendre com les cèl·lules fotoreceptores de la retina responen a la llum, els mecanismes d’adaptació que els permeten operar en la lluminositat variable del món natural i els mecanismes que els confereixen la seva extraordinària compartimentalització.\nEl projecte finançat per la Fundación Ramon Areces servirà per estudiar a través de models de ratolins com mutacions en determinats gens poden conduir a cegueres i amb aquest coneixement poder dissenyar noves teràpies per combatre la ceguera hereditària ja què actualment no existeix cap cura per aquestes malalties.\nSobre la Fundació Ramon Areces\nLa Fundació Ramón Areces està orientada des de la seva constitució el 1976 al mecenatge científic, mitjançant el foment de la investigació, la contribució a la generació de capital humà i la difusió del coneixement.\nDesenvolupa la seva activitat en tot el territori nacional en els àmbits de les Ciències de la Vida i de la Matèria, les Ciències Socials i les Humanitats.\nLa Fundació té com a principals objectius contribuir a crear una sòlida estructura científica i tecnològica a Espanya, que permeti millorar la vida de les persones ia la recerca de solucions als reptes de futur que la societat moderna té davant seu en els seus principals ordres: econòmic i educatiu, principalment.\nAixí mateix, la institució treballa per generar noves oportunitats de formació entre els joves investigadors, i promoure l'intercanvi d'idees per al desenvolupament de la Ciència, l'Educació i la Cultura.\nLa Fundació Ramon Areces finança un projecte sobre ceguera hereditària de la investigadora Ana Méndez Zunzúnegui


Joc glans Lliurament Online. Jugar gratis\nJoc glans Lliurament\nJuga el joc glans Lliurament En línia:\nDescripció del joc glans Lliurament\nEl joc requereix d'una molt bona paciència i autocontrol. Cal controlar els insectes i lliurar la gla en el lloc adequat, que no tenen un laberint. . Juga el joc glans Lliurament en línia.\nCaracterístiques tècniques del joc glans Lliurament\nJoc glans Lliurament ha afegit: 26.12.2010\nEl joc es juga: 3914 vegades\nEls jocs com el joc glans Lliurament\nDescàrrega del joc glans Lliurament\nInsereix el joc glans Lliurament a la seva pàgina web:\nPer inserir el joc glans Lliurament a la seva pàgina web, copieu el codi i enganxeu-lo al codi HTML del vostre lloc. A més, si t'agrada el joc glans Lliurament, copiar i enviar l'enllaç a un amic o els teus amics, compartir el joc amb el món!\nAmb el joc glans Lliurament, també va jugar al joc:


XAREL·10: El meu homenatge a JOAN BROSSA\nBy McAbeu a 1:01\nor i sal...\n(veig que anem d'un en un)\nRua de llibres...\nA mi m'agrada el sonet mig tapat.\nDivertit aquest jeroglífic, Mc Abeu!!\nPer aqui 4 més:\nCavall al fons\nQuadern de poemes\nD'alguns no n'estic del tot segur, però afegiria:\nLa clau a la boca\nCap de poma\nOn es bada l'ona


El Cinema Prado acollirà la preestrena de la producció sitgetana "Vampyres"\nEl Terror arriba a Sitges abans del que tothom s’espera. A les portes d’iniciar una nova edició del Sitges: Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya, el cinema Prado de Sitges acollirà la preestrena del film ‘Vampyres’, el dijous, 24 de setembre a les 22:30 h. Es tracta d’un llargmetratge que compta amb un vincle molt especial amb Sitges. I es que la pel·lícula ha estat produït pel sitgetà Àngel Mora, a través de la seva productora de Sitges. Aquest és el principal motiu pel qual ‘Vampyres’ havia de ser un dels primers llocs on poder veure el film i per això el Cineclub Sitges conjuntament amb Artistic Films han organitzat aquest esdeveniment que comptarà amb la presència d’Àngel Mora i també de l’actor protagonista Christian Stamm.\n‘Vampyres’ és una film dirigit per Víctor Matellano i protagonitada per Carlonine Murno, Christian Stamm i que a més compta amb la participació de Fele Martínez. La pel·lícula ens presenta a un grup de joves artistes que acampen en un bosc al costat d’un llac. Fins a la zona arriba també un home jove amb un fosc passat. És una zona en la qual està desapareixent gent. La clau estarà en un misteriós casalot proper, en el qual habiten dues estranyes dones …\nLes entrades es poden comprar online a través d’Entradium:


Nike 10K 2-in-1 Pantalons curts de running - Dona. Nike.com ES\nEls pantalons curts de running Nike 10K 2-in-1 per a dona estan confeccionats amb un teixit que capil·laritza la suor en un disseny per capes per oferir comoditat, transpirabilitat i subjecció durant la carrera.\nColor mostrat: Rosa eco/Rosa de la Xina/Argila Còsmic/Gris llop\nDisseny per capes per oferir una protecció còmoda i una sensació de subjecció\nPanells de malla als laterals per a més transpirabilitat\nButxaques interiors per guardar-hi els objectes petits\nTeixit: cos / folre de la cintura: 100 % polièster. Malla / folre del reforç: 90 % polièster / 10 % elastà.\nDigues la teva. Sigues la primera persona a fer una ressenya sobre Nike 10K 2-in-1.


Alex Fajas Majó\nJúlia Sabaté Giner\nCarles Garcia Mas\nMolts ànims amb la recta final TOOOO! (Donació de part de la Marta i l'Edu)\nBona feina i molt sort!!\nARQBAG cooperativa d'arquitectura\nMolta força i èxit companyes!\nMariona Blanch Vernet\nÀlex Llinàs Ródenas\nDomingo Segura Ramirez


poesia | Pere Calonge • Ex-Libris | Pàg. 3\nFernando Pessoa Un corazón de nadie. Antología poética (1913-1935) Traducció, selecció i pròleg d’Ángel Campos Pámpano Galaxia Gutenberg / Círculo de Lectores, Barcelona, 2001 Unit inevitablement a la ciutat de Lisboa (l’estàtua que seu per […]\n11 gen. 02


IHU Marseille | Pro Fide Catholica\nArchives de Catégorie: IHU Marseille\nPublié le 25 septembre 2021 par brianajane\tUn commentaire\nComme chacun le sait, ce sont Toujours les Catholiques et l’Extrême droite, l’Ultra-Droite Catholique désormais, qui sont TOUJOURS accusés d’être derrière les mauvais coups, les complots, les tentatives d’attentats, de Harcèlement Mondial, etc…… Et bien, il n’y a AUCUN INTEGRISTE CATHOLIQUE, AUCUN MEMBRE DE L’UTRA DROITE, NAZI OU PAS, AUCUN MEMBRE DE L’EXTRÊME DROITE PETAINISTE ET VICHYSTE, etc, qui a\nPerquisition à l’IHU de Marseille dirigé par le Professeur Raoult : Nous avons failli attendre !\nPublié le 14 juin 2021 par brianajane\nS’en prendre à Delfraissy ? Impossible. à Hirsch ? Impossible. à Lacombe ? Impossible. à Salomon ? Impossible. à Fischer ? Impossible. Il ne reste donc que le Bon Gaulois Raoult qui a soigné et guéri les Français à devoir aller perquisitionner et surtout trouver « quelque-chose » comme un détournement d’argent par exemple ! Cela fera gagner du Temps à Tous


Titan Desert - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\ncursa ciclista i curses per etapes\nLa Titan Desert MTB Marathon és una cursa de ciclisme de muntanya pensada i desenvolupada per Joan Porcar Garcia, basat en la filosofia del Ral·li Dakar. Els ciclistes competeixen durant sis dies al Sàhara marroquí amb recorreguts molt poc senyalitzats, on la navegació i l'orientació tenen un paper fonamental. La duresa de la prova està marcada per la llarga distància de les etapes i sens dubte per l'entorn. La prova és organitzada per RPM, especialista en aquest tipus d'esdeveniments, amb gent a l'equip com Juan Porcar, Félix Dot i Manu Tajada.\nL'edició del 2010 de la Nissan Titan Desert es disputà del 3 al 7 de maig entre les localitats d'Arfoud i d'Ouarzazate, amb 480 km de recorregut. Va haver-hi 328 participants, dels quals només 289 arribaren a la meta.\nGuanyador: Roberto Heras\nGuanyadora: Núria Lauco\nA l'edició del 2009 els participants tingueren cinc llargs dies de competició a través de 500 km al desert marroquí.\nGuanyador: Israel Muñoz\nGuanyadora: Ariadna Tudel\nAquesta edició tornà a comptar amb destacats exciclistes professionals com Claudio Chiappucci, Melcior Mauri o Peio Ruiz Cabestany.\nL'edició del 2007 estigué marcada per la presència d'exciclistes professionals, Abraham Olano, Peio Ruiz Cabestany i Melcior Mauri corregueren amb gairebé 300 participants en aquesta edició. Les fortes tempestes dels primers dies obligaren l'organització a canviar el recorregut. Dels 450 km previstos en 5 etapes, al final es feren 240 km més 135 km d'enllaços per carreteres en 4 dies.\nGuanyador: Melcior Mauri\nGuanyadora: Isabel Gandía Martínez\nGuanyador sub-23: Josep Borràs Tarancón\nEn l'edició del 2006 els participants van haver de superar 350 km pel desert distribuïts en 4 etapes.\nGuanyador: Pedro Vernis\nGuanyadora: Amparo Ausinas\nI 2006 Pedro Vernis de Prats Josef Ajram Mauro Carné Carcas Amparo Ausina Pérez\nII 2007 Melcior Mauri Miguel Ángel Sáez Santi Prat Isabel Gandía\nIII 2008 Roberto Heras Joan Llordera José Raul Hernández Silva Núria Lauco\nIV 2009 Israel Núñez Ismael Ventura Melcior Mauri Ariadna Tudel\nV 2010 Roberto Heras Ondrej Fojtik Marc Trayter Núria Lauco\nVI 2011 Roberto Heras Milton Ramos Luis Leao Pinto Celina Santos Carpintero\nVII 2012 Roberto Heras Luis Leao Pinto Tomas Vrokrouhlik Rebecca Rusch\nVIII 2013 Luis Leao Pinto Milton Ramos Ondrej Fojtik Clàudia Galícia\nIX 2014 Ondrej Fojtik Milton Ramos Óscar Pujol Clàudia Galícia\nX 2015 Diego Tamayo Ibon Zugasti Juan Pedro Trujillo Anna Ramírez\nXI 2016 Josep Betalú Julen Zubero Jose Silva Ramona Gabriel\nXII 2017 Josep Betalú Roberto Bou Ignacio Ariel Gili Anna Ramírez\nXIII 2018 Josep Betalú Ramon Sagués Roberto Bou Ramona Gabriel\nXIV 2019 Josep Betalú Guillem Muñoz Moisés Dueñas Anna Ramírez\n↑ «Clasificaciones de la Titan Desert» (en castellà). [Consulta: 2 juliol 2019].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Titan_Desert&oldid=21436959»\nCompeticions ciclistes marroquines\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 jul 2019 a les 19:36.


És possible que durant aquesta visita virtual als nostres cellers t’arribi la brisa de l’embat, aquest vent mediterrani tan propi. O que sentis la necessitat de perdre’t entre les vinyes per trepitjar les terres del Pla de Mallorca. I no t’espantis tampoc si de sobte notes en boca el gust d’algun vi … Perquè, a la nostra bodega, tot és possible. Benvingut!\nTambé és possible que a la nostre bodega hi sentis veus. I rialles. O el ressò de na Pilar explicant el procés del vi. I sí: és possible que viatgis al passat a través de les voltes de l’antic celler. O fins i tot al futur en les noves instal.lacions. Veritat que t’hi veus aquí entre amics amb el vi a la mà i celebrant alguna cosa?\nDarrere de cada un dels nostres vins hi ha una història\nUns són herència de generacions passades i d’altres neixen de l’obstinació a innovar i experimentar. Però cada un té una personalitat amb aromes i matisos propis que el fan únic. I tots comparteixen la qualitat i la passió amb què s’han elaborat.\nEl nostre celler marida amb experts, aficionats i amb novells en el món del vi. Però també marida amb els qui (encara) no ho són. Ho sabràs quan ens visitis, reservis un tour o organitzis un esdeveniment.\nFrescos, plens de matisos, de gran expressió i identitat mediterrània.\nAixí són les persones que formen l’equip que treballa a Miquel Oliver: com el bon vi!\nLa grandesa de la terra resideix en que ens torna molt més del que li donam. I la nostra, la del Pla de Mallorca, ens ha donat tant ...!


Què és el Compartir Cotxe?\nCompartir el cotxe per fer els nostres desplaçaments diaris o puntuals no només està esdevenint una pràctica habitual, sinó que cada vegada es fa més necessari a l'hora de respondre a la necessitat de fer un ús racional del vehicle particular, controlar les emissions de CO2 i d'altres gasos i partícules contaminants, reduir el cost econòmic dels nostres desplaçaments, etc.\nDes de Compartir, SL, oferim als nostres clients la possibilitat d'incorporar als seus llocs webs corporatius (com si es tractés d'un servei propi) un servei en línia de persones que volen compartir cotxe per realitzar trajectes més o menys comuns.\nDemanar més informació sobre Compartir CotxeEntrar al servei de Compartir Cotxe\nPER QUÈ CONTRACTAR COMPARTIR COTXE AL VOSTRE WEB?\nPerquè farà augmentar les mesures de caràcter permanent que ja tingueu establertes a favor de la mobilitat sostenible.\nPerquè permetrà estimular un comportament ciutadà, en relació amb l'ús del vehicle, compatible amb el desenvolupament urbà sostenible.\nPerquè estareu incrementant les oportunitats que els ciutadans es puguin desplaçar a llocs poc comunicats entre si (urbanitzacions, polígons industrials, àrees d'oci, etc.) fomentant l'ús racional i eficient del transport privat.\nPerquè esteu donant un contingut de valor afegit al vostre web que està molt ben valorat per la ciutadania.\nPerquè mitjançant aquesta mesura i altres que vagin en el mateix sentit, podreu oferir a la ciutadania la possibilitat de redescobrir la ciutat, la seva gent i el seu patrimoni cultural, en un ambient més saludable i relaxat.\nPerquè un dels objectius que es marcaven els signants de la Carta Europea del Dia sense cotxes era el de: "Fomentar, en la mesura del possible, la intermodalitat del transport i oferir mitjans de transport alternatius reforçats (transport col·lectiu, vehicles no contaminants, bicicletes, cotxes compartits) que permetin a la ciutadania gaudir de la convocatòria sense restringir-ne la mobilitat".\npermet complir els vostres compromisos d'implantar una mesura de caràcter permanent de mobilitat sostenible al vostre municipi o empresa a un cost assumible\nLloc web en vuit idiomes.\nPreservació en tot moment de la privacitat dels usuaris/de les usuàries. Les dades de contacte no es mostren a ningú sense autorització expressa. (Per comunicar-se entre els usuaris sense haver de donar les dades de contacte hi ha un sistema intern de comunicació.)\nEl client/La clienta no ha de fer res ni ha de preocupar-se de destinar-hi ni recursos tècnics ni humans. El servei s'ofereix com a ASP (Application Service Provider).\nCercador intel·ligent de viatges. (Es poden trobar amb exactitud els viatges que vols compartir. Hi ha més de 850.000 ciutats de tot el món georeferenciades.)\nCercador de companys/companyes de viatge mitjançant recerques actives. (Es poden cercar viatgers seleccionant edat, sexe, país de sortida, etc.)\nEls trajectes es mostren en un mapa per tal que es pugui comprovar el grau d'aproximació del viatge.\nPossibilitat d'accedir al servei a través de l'Iphone. NOU!\nIntegració en la plataforma i la base de dades general.\nAssistència tècnica als clients/a les clientes\nAssistència tècnica als usuaris/a les usuàries\nLlicència d'ús del Servei Compartir Cotxe\nDurant el període d'ús de la llicència, el client/la clienta disposa de la plataforma del Servei de Compartir Cotxe 24 hores al dia, 7 dies a la setmana.\nS'adaptarà a les possibles modificacions que el client/la clienta pugui fer al seu web (prèvia demanda).\nServei que compleix estrictament la LOPD de 1999 i la LSICE del 2001.\nDossier (a demanda)\nElaboració d'un dossier per fer-ne la presentació al municipi a través de la premsa.\nDifusió: elaboració de fulls de mà, pòsters, material de marxandatge, etc. (a demanda). NOU!\nServei fora de línia de cerca de viatges per compartir. NOU!


Els Pelagons de Baix | Mapes de Patrimoni Cultural\nEls Pelagons de Baix Avinyonet del Penedès\nEls Pelagons de Baix, 08792 AVINYONET DEL PENEDÈS.\nRiera dels Pelagons.\nRef. cad.: 001900CF85F001\nCasa de grans proporcions, però de gran senzillesa compositiva i de materials, que sembla haver estat feta en funció del seu aprofitament com a alberg pel bestiar. Consta de dos cossos principals que es troben encaixats de manera transversal i per un lateral. Els murs són de maçoneria de pedra irregular, i en els principals es troba arrebossat de calç. Les teulades són a un vessant, i sembla que les zones destinades a habitatge es trobaven a la primera planta, destinant-se fonamentalment les plantes baixes per a l'allotjament del bestiar. Concretament, en una de les grans estances ubicades en aquesta planta baixa es troben menjadores. Darrera la casa, pel costat nord-oest, es troba l'era i a tocar d'aquesta, un petit pou o xup en part cobert. Es veuen restes d'estructures molt deteriorades d'assecadors fets de fusta al primer pis. Seguint el camí traçat paral·lel al riu, en direcció a Olivella i la veïna masia dels Pelagons de Dalt, es troba un pou, sota d'una vella figuera, que abastia d'aigua a la casa, i que per informació oral se sap que fa de partió entre els termes municipals d'Avinyonet i d'Olivella.\nEl pas per aquesta vall de la carrerada de la riera dels Pelagons, pot ésser la causa que va induir a la construcció o potser a l'engrandiment de la casa, que molt provablement devia haver estat lloc d'acollida de bestiar i dels pastors que feien transhumàncies de gran i petit recorregut, o simplement de ramats de cabres de la zona. La "Quadra de Arbozar" s'esmenta al Cartulari de Poblet l'any 1056 al costat de Pelagum, la Lampada (La Llampa), Strada Pública (La Carrerada), etc.. (SADURNÍ ET AL., 2000).


ARA MATEIX: feudalisme\nSi n'era una vegada una colla de senyors acomodats i acostumats a fer la seva voluntat arreu, en tot i per a tot, sense demanar ni escoltar parers ni súbdits.\nEn una mena de somni que durà poc temps, semblava que hi havia una manera de sortir del feudalisme un xic dignament, i eixamplar la màniga per no ser malvistos enllà de les fronteres.\nEl somni durà poc, (i això comptant que no tothom disfrutava del somni) Al nord, a l'est, pobles sotmesos des d'enllà del temps van provra d'aixecar les ales. Com que la màniga encara era ampla, i com que més aviat eren temps de bonança, la major part de la gent vivia anastessiada i poc s'adonava que poc a poquet els anaven retallant certs regals previs. Perquè els ho havien deixat com un regal, però no els reconeixien el dret.\nAvui, tenim un cercle feudal que ens torna a sotmetre.\nAvui, tanquen emissions, només pel fet de ser-ho en català, i el corrupte Camps, prepotent i el maxi lider com s'autoanomena, diu que és una emissió il·legal, el molt boc.\nAvui ens diuen quan, com i on podem parlar i en quina llengua, i si això no és aixafar drets, que em torni verda ara mateix.\nI el nostre incombustible salvador president Mas, està escollint uns ajudants i representants que déu-n'hi do. Amb els pantalons als turmells i vermells de vergonya, molts votants de convergència recularien en el temps si poguessin. Em consta.\nAixò sí, acollim trobades internacionals d'aparells de noves tecnologies, que aniran a parar a les mans dels de sempre. Perquè una cosa és el món, companys, i l'altra l'escola. La senyora Rigau ha deixat clar que vol tornar als anys 50.\nBenvinguts a la nova edat mitjana. Vaja, potser no per Barcelona, l'eix de la vida dels catalans. Perquè la resta dels països Catalans semblem no existir. I nosaltres també som d'aquest món, però a la rasa més baixa. Serfs.\nQuanta raó tens zel! això dels pantalons als turmells...hihihi me'ls he vist a tots!\njo estic començant a pensar que això dels pantalons abaix...els hi agrada. Però no hem facis cas que sóc molt mal pensat jo.\nAvui és el País Valencià però demà pot ser qualsevol altre part del nostre país. El tancament de les emissions de TV3 é sun tema de país que ens afecta a tots. Quan menys ens ho esperem, no la podrem veure ni al Principat.\nTotalment d'acord amb el que dius excepte un petit detall excessivament recurrent a comarques... la crítica a Barcelona.\nJo sóc barceloní, però molt abans em sóc català. La crítica a Barcelona és fàcil i gratuïta i està massa instal·lada a comarques.\nÉs lògic Barcelona i rodalies, que acumulen uns 3 milions d'habitants estigui molt present a les notícies (hi passen força més coses, ni que sigui perquè hi viu més gent), hi hagi més nivell d'inversió total, s'hi facin molts esdeveniments, i qualsevol cosa que hi passi tingui més ressò. És lògic, i fins a cert punt, necessari per la resta de Catalunya.\nSempre dic que, sense Barcelona, Catalunya no seria el que és, i a la inversa, sense Catalunya, Barcelona no seria el que és.\nAixí que, millor anar tots de braçet per a encarar un futur conjunt. Junts serem més forts, més importants, més poble... més nació.\nJo no vull que Barcelona s'ho mengi tot. Mai de la vida. Tota la meva família viu a comarques i m'hi passo mitja vida i allà defenso Barcelona, i a Barcelona defenso les comarques.\nTots junts a una. Catalans tots.


Que el riu torni a ser deessa | jordi garriga riu | barcelona | Gran angular | L'Econòmic\nQue el riu torni a ser deessa Que el riu torni a ser deessa Que el riu torni a ser deessa Que el riu torni a ser deessa + Que el riu torni a ser deessa E-mail\nImatge virtual del condicionament del riu Yamuna, segons el projecte dissenyat per Iñaki Alday i Pankaj Vir Gupta. ACTAR.\nQue el riu torni a ser deessa Que el riu torni a ser deessa Que el riu torni a ser deessa Que el riu torni a ser deessa Que el riu torni a ser deessa E-mail\nEn una primera fase està previst que s’hi inverteixin 300 milions\nEl riu és civilització, i quan ha perdut tot aquest significat, reduït a una fenomenal claveguera a l’aire lliure, el remei per recuperar-ne l’esplendor ha de procedir de diversos remeis, tot maridant arquitectura, urbanisme, antropologia, història, ciències de la salut i medi ambient. Aquesta ambició és la que conté el projecte de restauració del riu Yamuna, afluent del Ganges i que passa per la segona ciutat de més densitat del món, Nova Delhi, la capital federal de l’Índia. La iniciativa està liderada pels arquitectes i professors de la Universitat de Virginia (EUA) Iñaki Alday i Pankaj Vir Gupta, que han aplegat el fruit de més de cinc anys de recerca i disseny a cura d’antropòlegs, arquitectes, historiadors, urbanistes i tècnics de salut i medi ambient en el llibre Yamuna River Project. New Delhi Urban Ecology, curosament editat per l’editorial Actar.\nL’estudi, que ja és a hores d’ara un paradigma ineludible en la reflexió de com s’ha de concebre una solució integral per a un espai tan degradat com Nova Delhi i la seva conurbació, que arribarà als 20,4 milions d’habitants el 2021, ens descriu una solució en múltiples angles, que a banda d’enfrontar-se a la urgent neteja i sanejament de les aigües del riu, abasta la reurbanització de les riberes, la creació d’espais públics i la construcció d’habitatges socials per restituir a milions de ciutadans unes condicions de vida dignes. Com diuen els líders del projecte, cal reimaginar l’entorn urbà i definir-hi estratègies a partir d’intervencions holístiques. Resolder l’equació amb les variables prosperitat social i administració ecològica. Iñaki Alday, de l’estudi d’arquitectura barceloní Aldayjover destaca que el projecte ha reeixit com a test multidisciplinari: “Se’n parla molt, d’això, però el cert és que no hi havia metodologies fetes, i el projecte del Yamuna sí que ofereix una metodologia multidisciplinària oberta, amb diverses implicacions.” Complexitat és riquesa i per guarir el riu no podem obviar que és en realitat una entitat sagrada, la deessa Yamuna, filla de Súria, déu del sol, que necessita una reconsagració a través de la nova ecologia, d’un pla socioecològic.\nUn pla que, en primer lloc, posa al descobert les causes de per què mor un riu. “Tot investigant per què el Yamuna mor quan arriba a Nova Delhi, i en veure que l’estat de l’aigua era el termòmetre de la febre de la ciutat, vam veure que les causes reals eren la falta d’equitat social, ja que qui menys té, els habitants de les barraques, és qui més paga a les màfies per una aigua contaminada.” Per Alday, és fonamental que les autoritats assumeixin plenament l’existència d’aquest conflicte social, perquè “el més important és garantir unes condicions de vida dignes a milions de persones, de classe baixa i de classe mitjana baixa.”\nEl projecte podria rebre en una fase d’arrencada una injecció de 300 milions de dòlars. Com informa Alday, “aquesta suma vindria d’una institució financera internacional, si bé en el seu desenvolupament integral, caldria que hi hagués una col·laboració entre el sector públic i el privat, com ja passa ara a Nova Delhi a les plantes de tractament d’aigua, i que caldria estendre a centres de salut i escoles”.\nIñaki Alday recorda que la transformació de Barcelona als temps olímpics “es va fer a través d’una nova visió de la ciutat, que, entre altres coses, recuperava l’accés de la gent al mar”. “Ara és Delhi la que necessita una visió socioecològica, recuperar l’aigua del riu i els espais públics associats.”\nLa nova visió sembla que qualla entre les autoritats locals: el ministeri de l’Aigua ja ha advertir que si les coses segueixen igual, en deu anys no hi haurà aigua potable per als ciutadans. Hom també és conscient que si la dinàmica actual es manté, el 2028 no hi haurà cap m² verd a tot l’estat de Delhi per l’efecte de les inundacions. I el Tribunal Suprem ha declarat que els rius són entitats vives i que és punible contaminar-los. No seria just acusar les autoritats de Nova Delhi de no haver-se escarrassat per redreçar l’estat de d’abandonament del riu. “S’han fet importants inversions en sanejament al llarg dels anys, però no han assolit els resultats esperats perquè hi ha hagut un problema de gestió de la xarxa de desguassos.” Un dels objectius és capturar l’aigua contaminada dels petits desguassos que van a parar al principal i transportar-la a la planta de tractament per evitar que aquest transporti aigua tècnicament fecal, amb 26 mg per litre de matèria orgànica. Aquesta captura del drenatge contaminat deixa un llit sec que el projecte vol convertir en un parc lineal, una gran infraestructura de camins, que si bé sobreeixirà d’aigua durant el temps del monsó, ja no serà un femer.\nEl precedent reeixit del metro\nIñaki Alday i Pankaj Vir Gupta alimenten un cert optimisme sobre que aquesta gran obra s’arribi a materialitzar satisfactòriament. “A Nova Delhi ja han tingut històries d’èxit, com ara la construcció del metro, i això ens fa pensar que res no és impossible.” Val a dir que estem parlant que aquest d’estudi haurà de marcar tendència en el futur per resoldre problemes semblants a nombroses ciutats del món en vies de desenvolupament, a Àsia, Àfrica i l’Amèrica Llatina, amb el benentès que el 2030 és previst que 5.000 milions de persones visquin en grans àrees urbanes.\nL'econòmic 09-09-2018, Pàgina 34


Bona nit i tapa't: Relats conjunts, Relativitat\n—A veure si ho he entès, doctor. Estem ja a la darrera fase de selecció i ens hi juguem molt. Aquest era el candidat que aparentment estava més ben situat, un currículum excel·lent, un tracte exquisit, parla cinc idiomes amb una fluïdesa absoluta i té anys d'experiència al capdavant d'una de les poques empreses que ens poden fer ombra. El vam contractar a vostè per realitzar un perfil psicològic exhaustiu, necessitem saber si el candidat està preparat i encaixarà en un lloc de tanta responsabilitat. Som conscients que les proves psicològiques demanades són una mica exagerades, però el consell assessor no vol el més mínim error, de la persona contractada dependrà, en gran mesura, el futur de l'empresa. I m'està dient que a l'hora de confeccionar el mapa del cervell d'aquest home, el resultat és aquest que m'està mostrant?\n—Mmm... busquem un altre candidat, oi?\n—Vostè ho ha dit.\nAquesta és la meva participació d'aquest mes a Relats Conjunts.\nEscrit per en XeXu a les 17:16\nSílvia 17 de maig de 2013, a les 17:44\nhaha.. Em sembla que els costarà trobar un cervell ben moblat! Sort que no m'han fet mai cap mapa del meu per a una entrevista.\njpmerch 17 de maig de 2013, a les 18:25\nMolt bo. Jo crec que així estem la majoria.\nGalionar 17 de maig de 2013, a les 19:08\nJajajaaa, molt ben trobat! Em fa espantar una mica i tot, perquè de vegades he tingut somnis on apareixen escales similars que no duen enlloc, i que tan prompte pugen com baixen, com queden penjades... Sort que per a la meva feina no em va examinar cap metge... :)\nMcAbeu 17 de maig de 2013, a les 20:23\nEvidentment, si dins del seu cervell ja no sap si puja o baixa, que farà quan tingui entre les mans el futur de l'empresa?. :-DD\nMolt ben trobat!!\nA.C. 17 de maig de 2013, a les 20:41\nPerò si és un mapa de cervell magnífic!! Els mapes de cervell sempre presenten aquests efectes que semblen confosos, però és un problema de les dimensions. El mapa presenta bidimensional allò que és multidimensional... Tan sols cal saber interpretar-ho!! No deixeu passar aquest candidat!! El seu currículum ho diu claríssim: parla cinc idiomes i ha estat tres anys al capdavant de Chemicals Incorporated S.A. Què més voleu?\nsa lluna 17 de maig de 2013, a les 22:28\nToco fusta!! Tinc cita al metge aviat i no m'agradaria que em fessin un mapa d'aquests al meu cervell!! :)\nM'has fet riure, molt bo!!\nMolt bona nit i ... avui tapa't, que fa fred!!\nGarbí24 17 de maig de 2013, a les 22:48\nBé, podran triar tant com vulguin serà per gent amb currículums als dits desesperats per encaixar en el lloc per complexe que sigui. Però aquest no cal agafar-lo\nmyself 17 de maig de 2013, a les 23:17\nDoncs a mi em sembla que és un cervell molt ben moblat. Tot deu tenir un ordre propi el que passa és que el doctor no l'ha sabut veure! Que avorrit seria que tot fos línieal i quadriculat...\nSícoris 18 de maig de 2013, a les 12:11\nOstres, m'ha recordat "El mètode Grönholm", amb tanta obsessió per trobar el candidat perfecte (?).\nElfreelang 18 de maig de 2013, a les 13:14\nMolt original! bon relat! deu ser el cervell de Mou....\nUnknown 18 de maig de 2013, a les 19:02\nJo el contractaria. No trobaran una ment amb més perspectiva que aquesta!\nMarion 18 de maig de 2013, a les 23:27\nJa, ja, ja... la vida te da sorpresas, sorpresas te da la vida, lalaralalara...\nGlo.Bos.blog 19 de maig de 2013, a les 11:06\nPenso que l'Assumpta té raó. El que passa és que el doctor té el cap quadrat.\nBon relat...i aquest era difícil!\nrits 19 de maig de 2013, a les 11:42\nMapa del cervell... tot arribarà, oi? xò x sort ja no ens hauran de seleccionar per a llocs de treball!\nYáiza 19 de maig de 2013, a les 16:42\nEl mapa del meu cervell és només una miiiiiica pitjor que aquest...!! ^^'\nConsol 19 de maig de 2013, a les 20:38\nFa riure. Però, abans de decidir, caldria esbrinar quin és el mapa del doctor, no fos cas que el tingués pitjor.\nGemma Sara 20 de maig de 2013, a les 1:30\nMolt bo! així que el projecte que ha impulsat ara l'Obama té aquesta finalitat?? Amb lo bonic que és el coneixement desinteressat...\njomateixa 20 de maig de 2013, a les 18:39\nMolt bo, però jo em pregunto si el que està malament és l'estudiat o qui ha dibuixat el mapa...\nJo també me'l quedaria aquest.\nXeXu 20 de maig de 2013, a les 19:28\nEm sembla que en aquesta imatge tots hi hem vist un garbuix, qualsevol semblança embolicada que ens passés pel cap, i la veritat és que n'he llegit relats molt imaginatius. A mi m'ha sortit aquest. Celebro que us hagi fet gràcia i que l'hagueu trobat bé. No sé què passaria si ens fessin una imatge del cap de cadascú de nosaltres... millor no saber-ho. Gràcies per comentar.\nA.C. 20 de maig de 2013, a les 20:06\nAixò, això... millor no saber-ho :-P\nAnònim 20 de maig de 2013, a les 21:49\nEfectivament cal pensar-s'ho a l'hora de contractar un especimen amb aquest perfil, però la dificultat pot estar més en la interpretació que no en el mapa en si. De totes formes pens que hi ha molt de paleontòleg entre els qui cerquen perfils: descobreixen una dent i revolucionen l'evolució de les espècies...\nmontse 21 de maig de 2013, a les 19:24\nBon relat, potser L'Eduart Punset els ajudaria a descobrir talents.\nRafel 22 de maig de 2013, a les 20:53\nDoncs jo veig que és un candidat polivalent al que difícilemnt li copiaran les idees altres empreses.\nEl porquet 23 de maig de 2013, a les 12:04\nHehe, el trobo molt bo! Tu sí que tens imaginació.\nD'altra banda jo sóc d'aquells que engegaria les proves psicotècniques al femer. No hi crec absolutament gens.\nkweilan 5 de juny de 2013, a les 15:09


Reptes: ” La màgia de les petites coses” | Biblioteca Municipal L'Ateneu d'Esparreguera\nHome Reptes: ” La màgia de les petites coses”\nReptes per al 3 de Desembre 2020: llegir fins al final\nRepte 1: Quin color és Lucille? I quin el Digby. Vosaltres quin color us sentiu representats?\nRepte 2: Quin programa de televisió mira la Wrenny cada dia? Quants anys fa la Wrenny? Que passa la nit de Halloween? Com és diu el centre on està el pare? Com era el pare? Com li diu el pare a la Lucille? I quin consell li dona?\nRepte 3: Com descriu la Lluna? I l’enamorament amb el Digby? Què va menjar?\nRepte 4: Què li passa a l’Eden al riu? Quants minuts s’ha d’escalfar la Lasanya? I Com la descriu?\nRepte 5: On plora la Janie? Qui són els àngels? Canviaríeu el final?\nReptes per al 19 de Novembre 2020: llegir fins la pàgina 115\nRepte 1: Com està escrit? Com és diuen les protagonistes? Quina és la millor amiga de la Lucille i a quina classe coincideixen? Quin cotxe tenen?\nRepte 2: Podeu descriure l’enamorament que sent la protagonista pel Digby? Que es llegeix al sostre de l’habitació de l’Eden? Que els hi envia la seva mare? I des d’on? Com descriuen el local d’en Fred?\nRepte 3: Com descriu a la senyora Alberston? Quina frase diu la senyora Alberston, que la Lucille considera totalment encertada?\nRepte 4: Què significa aquesta foto? Ha de pagar lloguer o hipoteca per la casa? Quina frase diu la Virginia Woolf? Descriu els passos que farà la Lucile?\nRepte 5: La contracten al local del Fred? Quins horaris i normes hi ha? Va vestida normal o té que anar de forma sexi? Com és en Fred?


Esteve Calzada, després de la Junta d'ahir: "Tenim establert el vehicle perquè pugui entrar capital nou" | Ràdio Sabadell\nEsteve Calzada, després de la Junta d'ahir: "Tenim establert el vehicle perquè…\nCalzada, acompanyat de la vicepresidenta Ana Navés, donant explicacions a la Junta d'ahir | Roger Benet\n18.06.2019 18:22 Pau Vituri\nEsteve Calzada, després de la Junta d'ahir: "Tenim establert el vehicle perquè pugui entrar capital nou"\nSatisfacció generalitzada, un cop més, entre els membres del consell d'administració del Centre d'Esports Sabadell després d'haver aprovat tots els acords d'una nova Junta General d'Accionistes per àmplia majoria. Sense voler entrar a valorar la tensió amb l'expresident Antoni Reguant, la cúpula del club es quedava amb la sensació d'haver desbloquejat el pas necessari per a l'entrada de l'ansiat inversor. "Agraïts perquè en gran majoria s'han aprovat aquests acords i ara tenim establert el vehicle perquè pugui entrar capital nou, 'fresh money' que es diu. Hi ha un import destinat a diners que vinguin d'altres inversors", destacava el president arlequinat, Esteve Calzada. D'aquest import d'1.800.000 euros resultant de la nova ampliació de capital, tal com es va anunciar ahir, la meitat anirà destinada a injectar liquiditat als comptes del club.\nEn aquests casos, els actuals accionistes tenen un mes per subscriure nous títols, ara a 30 cèntims cadascun. "Independentment dels terminis legals, necessitem que això es produeixi el més ràpid possible perquè no hem amagat que necessitem una injecció de capital que ens permeti afrontar els reptes que tenim", assumia Calzada. De fet, la segona 'operació acordió' va en paral·lel a les operacions del Centre d'Esports per planificar la pròxima temporada. Ara bé, el president arlequinat va tornar a recordar que, de paràlisi, res de res: "El dia a dia del club continua. S'està parlant amb jugadors, s'estan començant a fer propostes i hi ha converses molt avançades per tancar un inversor. Estem treballant en un projecte esportiu potent".\nDijous es presenta la campanya de socis\nUna altra via d'ingressos que s'obrirà al Centre d'Esports a partir d'aquesta setmana és la campanya de socis de la temporada 2019/20. El club la presentarà aquest dijous (12:30h) i ja ha començat a deixar pistes a través d'un trencaclosques a les xarxes socials en què avui ja es podien llegir les paraules 'futbol, passió i emoció', aprofitant també la imatge que va deixar l'últim partit del darrer curs. "Entenc que és una jornada que passarà a la història del club i ara es parlarà també del desplaçament d'Olot. Volem començar la campanya com més aviat millor perquè té un component transaccional però no oblidem que també implica contribuir al finançament del club", reconeixia Calzada.


Societat Civil Balear conmina a los políticos a hacer esfuerzos equivalentes a los que están exigiendo a empresas y a trabajadores | Societat Civil Balear\npor societatcivilbalear | Mar 30, 2020 | Comunicados | 0 Comentarios\nPalma de Mallorca, 30 de marzo de 2020.\nSocietat Civil Balear commina an es polítics a fer esforços equivalents an es quals estan exigint a empreses i a treballadors\nPalma de Mallorca, 30 de març de 2020.\nUn pic conegudes ses draconianes mesures que ha dictat aquest Govern amb motiu de s’estat d’alarma establit per sa crisi des coronavirus, que tan malament està gestionant, i que afecten tant ses empreses o organismes com an es seus treballadors -i no diguem an ets autònoms…-, Societat Civil Balear commina an es polítics an es fet que tractin de fer esforços equivalents an es quals estan exigint.\nNo té cap sentit, i ademés és completament injust, que sa societat espanyola hagi de fer ímprobes esforços de tot tipo per tractar de superar aquesta crisi, mentres que sa classe política, que és sa que mos ha duit a esser es primer país del món en número de morts pes coronavirus a dia d’avui, ni tan sols s’hagi plantejat fer qualque cosa similar.\n¿Per què sa classe política no ha plantejat en cap moment s’urgent reducció de càrrecs superflus o sa reducció des seus sous? Fa uns pocs mesos a Itàlia se varen eliminar 230 diputats i 115 senadors, per exemple. I EUA, un país de més de 320 milions d’habitants, pot funcionar perfectament amb 100 senadors i 435 congressistes. ¿De bon de veres que necessitam a Espanya tants càrrecs polítics? ¿Són realment necessàries tantes d’administracions que molts de pics dupliquen o solapen funcions?\nPer no xerrar de s’ingent quantitat d’assessors, organismes, fundacions i instituts, molts des quals tenen una dubtosa utilitat -en es millor des casos-, cotxos oficials, targetes bancàries per càrrecs polítics… ¿Volen fer-mos creure que no sobra cap d’aquests dispendis?\nAra és es moment de tractar de superar, tots plegats, aquesta pandèmia que ha posat en escac a tota sa societat. Un pic conclosos s’estat d’alarma i sa quarentena serà es moment d’analisar an es detall es treball i ses responsabilitats des líders polítics a sa gestió de sa crisi. Però lloc que no se li eximeix an es ciutadans ni a ses empreses de seguir pagant imposts i de suportar s’enorme càrrega fiscal que patim, seria es moment ideal perquè sa classe política fes molt més que un simple gest en lo que a ella directament li concerneix. I com més prest millor.


La Festa Major d'Abrera obre la porta a recuperar actes presencials - Línia Nord ed. Montserratí\nLa Festa Major d’Abrera obre la porta a recuperar actes presencials\nRedacció|2020-06-23T09:43:29+02:0023 juny 2020|Abrera|Línia Nord ed. Montserratí\nDilluns que ve és Sant Pere i això, com es diu popularment, significa “festa a Abrera”. Tot i que el coronavirus va obligar a suspendre la celebració prevista, l’Ajuntament ha creat un programa d’activitats adaptat a les noves circumstàncies i, de fet, hi ha inclòs alguns actes presencials en format reduït.\nEn aquesta festa tan atípica, Instagram es convertirà en moltes ocasions en un escenari virtual. Exhibicions de ball, sessions de DJ, concerts i portes obertes a espais com l’estudi de ràdio municipal seran algunes de les propostes que es traslladaran a aquesta xarxa social.\nTot i això, la nova normalitat en la qual ja ha entrat el municipi permetrà que es facin actuacions amb públic. Per exemple, els Monòlegs a la Plaça, en el marc de la celebració de l’Orgull LGTBI, permetran assistir, en grups limitats, a l’amfiteatre del Centre Polivalent. Això sí, el consistori recorda que per a totes les activitats presencials és obligatori l’ús de mascareta i el manteniment de la distància.


Inscripcions obertes per participar en el mercat del trasto a Badalona - MercatSetmanal.cat\nNoticiesInscripcions obertes per participar en el mercat del trasto a Badalona\nnovembre 6, 2021MercatSetmanal.cat0\nLes persones que estiguin interessades a participar en el Mercat del Trasto del 28 de novembre muntant una parada podran fer a partir de dimarts 2 de novembre la preinscripció en línia mitjançant la pàgina web de l’Ajuntament www.badalona.cat\nL’enllaç directe amb el formulari electrònic de preinscripció és: https://bit.ly/3vNHMGD\nTambé es poden fer les preinscripcions a l’Àrea de Medi Ambient I Sostenibilitat de l’Ajuntament de Badalona, ubicada a l’entresol de l’edifici municipal El Viver (plaça de l’Assemblea de Catalunya, 9 -12). Aquestes preinscripcions es podran fer de dilluns a divendres de 8.30 a 13.30 hores, i també els dijous laborables de 16 hores a 18.30 hores. Les places s’atorgaran per rigorós ordre d’inscripció i tindran preferència els ciutadans de Badalona. La inscripció es tancarà un cop exhaurides totes les places disponibles.\nInscripcions obertes per participar en el mercat d’antiguitats i col·leccionisme a Sant Jaume de Llierca\nInscripcions obertes per participar en el mercat de segona mà a Alcover