Hisense afegirà HDR, Quantum Dot Technologies als televisors UHD 2016 - HomeTheaterReview - 4K Ultra Hd\nHisense afegirà HDR, Quantum Dot Technologies als televisors UHD del 2016\nHisense té previst introduir un total de 22 televisors al mercat nord-americà el 2016, inclosos els models 720p, 1080p i UHD.tots els televisors UHD de 2016 d'Hisense (vuit models en total) admetran un rang dinàmic elevat i les mides de pantalla oscil·laran entre 43 i 65 polzades.El model insígnia H10 de 65 polzades (que es mostra aquí) comptarà amb tecnologies HDR i quantum dot i tindrà una retroiluminació LED de gamma completa amb atenuació local. El 65H10C estarà disponible la segona meitat del 2016 per 2.799,99 dòlars\nDedicat a empènyer contínuament el disseny, la tecnologia i el valor innovadors per al consumidor, el fabricant número tres de televisors a nivell mundial busca assolir la mateixa posició als Estats Units amb els seus televisors innovadors, assequibles i de gran qualitat.\nDes de la presentació del seu primer model 4K el 2013, Hisense s’ha convertit en la marca de televisió 4K de més ràpid creixement als Estats Units, un testimoni de la seva dedicació a l’expansió en R + D, als esforços de creació de marques i a les operacions àgils que garanteixen un valor constant als clients i minoristes. A més, Hisense ofereix un programa de garantia líder en la indústria, amb més cobertura que qualsevol altra marca.\n'A Hisense, el client és central en tot el que fem, des del concepte de producte passant per l'experiència i l'assistència post-compra', va dir Jerry Liu, conseller delegat de Hisense Amèrica. Va afegir: “Com a marca àgil i moderna, les nostres capacitats globals i locals ens permeten executar noves tecnologies més ràpidament que els competidors. Tenim moltes ganes d’avançar la nostra oferta distintiva als Estats Units portant al mercat més televisors el 2016 que mai, alhora que continuem oferint als nostres clients i socis minoristes un rendiment excepcional, opcions i tecnologies d’alta qualitat a preus més assolibles. '\nDemostrant aquest compromís amb el mercat televisiu dels Estats Units, Hisense ha anunciat la incorporació de 22 nous models de televisió per al 2016, des de 720p i 1080p fins a 4K i la propera generació de la tecnologia ULED propietària de la companyia. Com exemplifica la sèrie H7 el 2015, Hisense ampliarà el mercat global de 4K el 2016 fent que el processament HDR sigui accessible per al gran consumidor amb el seu model H8. Hisense també continuarà ampliant la seva gamma de televisors Roku i oferint 1.07 mil milions de colors per a un nombre aparentment infinit de matisos amb la seva tecnologia ULED corbada.\nMillors píxels per obtenir més colors\nLa primera generació ULED de Hisense va oferir als espectadors negres més negres i colors més brillants amb una pantalla corba que se sent més gran i crea una experiència de visualització més immersiva. El 2016, Hisense oferirà tecnologia ULED i processament HDR en 55 '(sèrie H9) i comptarà amb una segona generació ULED en mides de pantalla de 65' (sèrie H10), amb zones d’atenuació més locals, tecnologia de color avançada quantum dot i addició de streaming High DynamicContingut de gamma (HDR) d’Amazon.\nProtegida per 17 patents, la tecnologia ULED millora el color, el contrast, el nivell de negre, la brillantor i el moviment suau amb una combinació de maquinari i programari avançats. La tecnologia és fins a tres vegades més brillant que l’OLED, amb un millor rang dinàmic i percepció del blanc i negre. L’última iteració de ULED serà encara més brillant i colorida, amb una gamma de colors del 91,2% del Rec.2020 i el 99,98% dels espais de color DCI-P3 i la brillantor màxima de 1000 nit.\nTant la Sèrie ULED intel·ligent corba H9 4K com la Sèrie ULED intel·ligent curva H10 4K amb tecnologia de color avançada Quantum Dot es vendran al detall per menys de 3.000 dòlars. Preus i informació addicional a continuació.\nHDR per a tothom\nAl capdavant de la indústria, tots els televisors Hisense 4K comptaran amb processament HDR, que es basa en l'especificació UHD Alliance HDR, que garanteix que el televisor sigui capaç de mostrar els subministradors de contingut HDR posteriors que puguin crear. El processament HDR utilitza algoritmes propietaris per reassignar la informació de lluminositat i color a les capacitats de la pantalla, produint una imatge amb una precisió i realisme de color més gran.\nEl processament HDR estarà disponible per a més consumidors que mai amb l'addició de la sèrie H8 de preus disruptius. Un avanç de la sèrie H7 extremadament popular de la marca, la sèrie H8 també compta amb atenuació local Full Array de múltiples zones i control de llum màxima. La sèrie H7 continuarà també el 2016. Tots els televisors Hisense 4K utilitzen algoritmes d'estimació i compensació de moviment (MEMC) propietaris, anomenats UltraSmooth Motion, per crear i inserir marcs a la imatge que permetin transicions més suaus per al visor. A més, UltraSmooth Motion incorpora dues tecnologies de retroil·luminació: parpelleig i escaneig, que també contribueixen a obtenir imatges d’acció ràpides i suaus.\nHisense H7 4K Smart TV Series, amb processament HDR, i H8 4K Smart TV Series, amb Full Array Local Dimming i processament HDR, tots dos al detall per menys de 1.500 $. Preus i informació addicional a continuació.\nSempre intel·ligent, mai complicat\nAmb la plataforma propietària de Smart TV de Hisense, la recuperació i visualització de contingut es simplifica el 2016. L’accés a totes les millors aplicacions de visualització com Netflix, Amazon Video i streaming de música de YouTube a través de les previsions meteorològiques de Pandora des d’AccuWeather i la connectivitat social a través de Twitter milloren i complementen la visualització general. experiència, sense complicacions.\nsony z sèries tv review\nAmb una interfície d’usuari fàcil d’utilitzar i intuïtiva que es va desenvolupar exclusivament per al mercat nord-americà al laboratori d’I + D de Hisense a Atlanta, GA, el disseny de desplaçament continu permet a l’usuari passar contingut i aplicacions en directe, així com canviar les entrades i ajustar-les. configuració mitjançant el control remot.\nEs poden comprar aplicacions addicionals a l'Opera TV Store.\nEl 2016, Hisense també ampliarà la seva popular gamma de models de televisors Hisense Roku. Els televisors Hisense Roku funcionen amb el sistema operatiu Roku i inclouen una pantalla d’inici senzilla i personalitzada, més de 3.000 canals de transmissió i potents funcions de cerca i descobriment, com ara Roku Search i Roku Feed. Els consumidors també poden utilitzar l’aplicació mòbil Roku per a iOS i Android per veure vídeo personal, fotos o àudio al seu televisor Hisense Roku mitjançant la funció Reprodueix a Roku, així com buscar el seu entreteniment preferit mitjançant la cerca per veu.\nEs preveu que la sèrie Hisense Roku TV H4 estigui disponible a finals d’aquest any en mides de 32 ”, 40”, 48 ”i 50”. Preus i informació addicional a continuació.\nLa gamma completa de televisors intel·ligents de Hisense del 2016, que van des de l’HD fins a l’ULED, compten amb un botó Netflix dedicat al comandament per facilitar l’accés a l’aplicació. Els models 4K Ultra HD i els models ULED comptaran amb transmissió 4K Ultra HD (HEVC / h.265 VP9).\nSèrie Hisense H10: TV 3D ULED intel·ligent corbat 4K\n• UltraColor | Quantum Dot\n• Ultra Smart Peaking\n• Regulació local ultra matriu completa en negre\n• Gamma dinàmic\n• Alt rang dinàmic | Gamma de colors amplis\n• Moviment ultra suau\n• UHD Usccaler\n• Wi-Fi de doble banda 2x2 | 802.11ac\n• 2.799,99 $ | 65H10C (segona meitat d'enviament 2016)\nSèrie Hisense H9: televisor ULED intel·ligent corbat 4K\n• Processament HDR\n• 999,99 $ | 55H9B (enviament febrer 2016)\nSèrie Hisense H8: TV intel·ligent 4K\n• Atenuació local multi-zona\n• 699,99 $ | 55H8C\n• 599,99 $ | 50H8C\n• *** Enviament de totes les mides a l'abril de 2016\nHisense H7 Series - Smart TV 4K\n• 1.299,00 $ | 65H7C\n• 649,99 $ | 55H7C\n• 549,99 $ | 50H7C\n• 399,99 $ | 43H7C\n• *** Enviament de totes les mides febrer de 2016\nSèrie Hisense H5: Smart TV FHD / HD\n• App Store | Navegador web\n• Reproductor i receptor multimèdia\n• Wi-Fi 1x2 integrat | Ethernet\n• 499,99 $ | 55H5C\n• 399,99 $ | 50H5C\n• 329,99 $ | 43H5C\n• 279,99 $ | 40H5B\n• 199,99 $ | 32H5FC\n• 199,99 $ | 32H5B\nrevisió de Martin Logan Motion 40\nSèrie Hisense H4: TV Roku FHD / HD\n• Més de 3.000 canals de transmissió\n• Més de 300.000 pel·lícules i episodis de televisió\n• Cerca Roku\n• Cerca per veu mitjançant l'aplicació Roku Mobile per a iOS i Android\n• 429,99 $ | 50H4C\n• 399,99 $ | 48H4C\n• 299,99 $ | 40H4C1\n• 199,99 $ | 32H4C\n• *** Enviament de totes les mides el 2016\nSèrie Hisense H3: TV amb funcions FHD / HD\n• Enllaç d'alta definició per a mòbils\n• Canal de retorn d’àudio\n• Reproductor multimèdia USB\n• 249,99 $ | 40H3B (enviament febrer 2016)\n• 179,99 $ | 32H3FC (enviament febrer 2016)\n• 149,99 $ | 32H3B1 (enviament febrer 2016)\n• 99,99 $ | 20H3C (enviament abril 2016)\n• Fora de sortir del mercat de TV dels EUA, ven marca a Hisense a HomeTheaterReview.com.\nBower and Wilkins 685 revisió\nconnexió en directe bd parcialment permesa\nSony xbr65x900f televisor led intel·ligent ultra hd de 65 polzades 4k


al·legacions al Projecte Bàsic de Restauració de les Zones III i IV del dipòsit controlat de la Vall de Joan (tm Begues) – CENTRE D'ESTUDIS BEGUETANS\nal·legacions al Projecte Bàsic de Restauració de les Zones III i IV del dipòsit controlat de la Vall de Joan (tm Begues)\ngener 2, 2018 CEBadmin Comentar\nAquest projecte és el que definirà el paisatge i les característiques definitives de l’espai un cop restaurat i que per tant tindrà unes afectacions molt importants respecte la biodiversitat del Parc del Garraf, considerem necessari presentar una sèrie d’al·legacions destinades a millorar els aspectes ambientals que considerem que estan mal plantejats, sense que alhora suposi un encariment del projecte, cosa que dificultaria la seva implantació, sinó més aviat al contrari.\nTanmateix, es tracta d’una àrea força extensa (448.735m2) situada al cor del massís (al peu de la Morella, el cim culminant del Parc), pel que la importància relativa del mateix en relació al massís és molt elevada.\nLes al·legacions són el resultat del treball conjunt amb SEO/Birdlife, el grup Ecologista Quercus i l’Unió Muntanyenca Eramprunyà\netiquetar amb abocador, al·legacions, medi natural


Lista: Final Pareja Fama Famosos\nFinal Pareja Fama Famosos\nPublicada el 13.05.2009 a las 15:58h.\nLos GANADORES despues de tantas semanas an sido : Jensen y Christina (alexandra8 y david!!) ENORABUENA,, y los expulsados an sido Emilie y Brad (Jantaro),,(yo)xD gracias x votar,, solo queda la fnal individual GANADORES\nJensen y Christina (alexandra8 y david!!)


Diesel Vertix Crop Rosa comprar i ofertes a Dressinn\nDescripció Diesel Vertix Crop\nDessuadora amb caputxa en cotó raspallat de terri francès. L’estil presenta mànigues de llargada de colze amb motius de ratlles impreses. Acabat amb extrems de corda recoberts i brodats amb logotip al pit.\nA la botiga de moda , dins de les seccions de Roba dona i Dessuadores, trobaràs una àmplia selecció de productes per completar la teva compra de Diesel Vertix Crop. O si estàs buscant altres productes de la marca Diesel, a dressinn trobaràs una gran varietat d’articles de moda que també et poden interessar. Diesel es basa en la innovació per fabricar tots els productes, a més a més d’oferir una experiència única a tots els esportistes sigui quin sigui el seu nivell. Sempre oferint els preus més baixos.\nCaracterístiques Diesel Vertix Crop\nTecnologias Diesel Vertix Crop\n$ 120.2 $83.95


Prèvia derbi colomenc: CB Santa Coloma “B” - ADE Fuster. Premini masculí - Territori Bàsquet Colomenc\nPrèvia derbi colomenc: CB Santa Coloma “B” - ADE Fuster. Premini masculí\nArticle publicat el 9 de desembre de 2021\nEl proper dissabte tindrà lloc el darrer derbi colomenc oficial del 2021, que serà el Pavelló Juan del Moral, a les 10.45 hores entre els preminis del CB Santa Coloma “B” i ADE Fuster.\nTots dos entrenadors, Pablo Pintor (CB Santa Coloma “B”) i Natalia Ibáñez (ADE Fuster) tornen a ser protagonistes de la prèvia de www.territoribc.com després del derbi de la primera volta que es va jugar fa escassament tres setmanes.\nTorneu a jugar només tres setmanes després del partit de la primera volta (el partit es va moure de data un parell de vegades), és positiu o no tan positiu, tornar a jugar tan aviat?\nPablo Pintor (CB Santa Coloma "B")\nCrec que no marca una diferència gaire gran. Per nosaltres, els partits estan sent i seran durant tota la temporada oportunitats per treballar aspectes únics que als entrenaments no toquem tan específicament. És cert que cada partit té unes característiques especials, que fa que aquests aspectes a treballar canviïn, per la varietat d'oportunitats que cada rival ens brinda. Tot i això, el dia en què arribin aquestes oportunitats i en quin ordre no és tan determinant com podria semblar. Simplement plantegem el partit de cada setmana en funció de quin profit en podem treure, i ha donat la casualitat que s'han ajuntat més del normal dues oportunitats molt semblants.\nNatàlia Ibáñez (ADE Fuster)\nCrec que el que és important en aquestes categories és anar millorant partit a partit, anar veient que necessitem millorar i continuar creixent com a equip. Crec que no és ni un avantatge ni desavantatge tornar a enfrontar-nos al mateix rival poques setmanes després.\nQuè recordeu del partit de la primera volta?. Com es van comportar els vostres nois?.\nEl record és molt bo. Sens dubte va ser un partit en què vam poder veure aparèixer jugadors que fins ara no ho havien fet tan destacadament, i això sempre ens alegra. Com és habitual, però sense deixar de donar-li la importància que mereix, vam ser un grup molt sòlid i unit. Esperem que aquest cap de setmana sigui tan productiu a tots dos nivells, totes dues coses són les que ens faran créixer.\nEl partit va anar força bé encara que ens va costar més especialment els dos últims quarts. Durant el partit els va costar defensar i anaven molt perduts, cosa que va acabar passant factura, però és normal ja que són més petits i aquests partits cal recordar-los per anar millorant dia a dia.\nLa vostra opinió com a entrenadors sempre és important i us volíem preguntar que us semblaria dividir la categoria premini en dos tipus de competició, agrupant en una als de primer any i en un altre als de segon any. Creieu que afavoriria la progressió dels jugadors o no?.\nAl meu parer, crec que al final l'edat no és un factor tan determinant en el desenvolupament i l'aprenentatge dels nens, que és el que busquem en aquestes etapes de formació. Com he dit abans, ens agrada plantejar-ho com a diferents oportunitats de treballar aspectes convenients per al seu futur, i el nivell basquetbolístic del rival juga un paper crucial en això. Per tant, mentre la categoria pugui continuar oferint oportunitats bones i diverses d'aprenentatge, i per igual, nosaltres als altres equips, la lliga pot ser tan productiva amb diferència d'edat com ho seria sense.\nSota el meu punt de vista crec que això sí, que afavoriria la progressió, ja que si t'enfrontes a altres equips que ja han competit la diferència és molt gran. Poder competir només grups que siguin de primer any ajudaria que els equips estiguessin més igualats, tant a nivell de bàsquet com ja en aspectes més físics, ja que en aquestes edats estan en desenvolupament constant i es nota molt.


L'Ajuntament de Sagunt il·luminarà este dimarts, 17 de maig, les façanes del Consistori i de la Tinència d'Alcaldia del Port de Sagunt amb els colors de l'arc de Sant Martí, que representen el moviment LGTBIQ+ amb motiu del Dia Internacional contra la LGTBIfòbia.\nL'alcalde de Sagunt, Darío Moreno, ha explicat que este gest és «una mostra de conscienciació» sobre el camí que encara «queda per recórrer». Amb això es vol traslladar el suport cap a les persones del col·lectiu així com el rebuig davant els atacs que moltes d'elles encara patixen.\n«És cert que hem avançat moltíssim en les últimes dècades i anys, però també que encara hi ha moltes persones que pateixen actes de LGTBIfòbia, homofòbia, lesbofòbia i similars, per això és imprescindible que, com a societat, continuem avançant en la plena inclusió i creant una societat igualitària que tracte a totes les persones per igual», ha manifestat el primer edil.


Condemnat a cinc anys de presó l'exsacerdot francès que va abusar dels nens d'un grup escolta\nLa Fiscalia demanava vuit anys de presó per a l'acusat, que té 75 anys\nBernard Preynat Reynaud Julien / EFE\nBarcelonaL’exsacerdot Bernard Preynat ha estat condemnat a cinc anys de presó per agressió sexual a desenes de nens del grup d'escoltes de la diòcesi de Lió, una pena inferior a la sol·licitada per la Fiscalia, que demanava 8 anys.\nEl cas de pederàstia ha causat una crisi sense precedents a l'Església catòlica francesa, i la condemna del cardenal i abans arquebisbe de Lió Philippe Barbarin, de qui el papa Francesc va acceptar la renúncia el 6 de març.\nPeynat, de 75 anys, ja havia estat retirat el juliol de l'any passat del sacerdoci per un tribunal eclesiàstic, la pena màxima dins la llei canònica. Se l'acusava s'haver abusat de desenes de joves quan va ser responsable del grup escolta entre els anys 70 i 90 a la parròquia de Sainte-Foy-lès-Lyon. L'escàndol va esclatar el 2015.\nEl cas va motivar el naixement de l'associació La Parole Libérée ("la paraula alliberada", en francès), que van fundar a Lió víctimes d'abusos del sacerdot. Del cas i de les accions d'aquesta associació, al seu torn, en va néixer la pel·lícula Gracias a Dios, de François Ozon, estrenada fa poc menys d'un any després de superar diversos obstacles judicials.\nFrança església catòlica abusos a menors


LES PERERES: NVDC: El Montesa pone la sexta y el Canals logra el doblete\nPublicado por Vule_Avdalovic en 21:05\ngran treball Vule!!1eres un fenomeno!Per cert...el montesa es mereix un monument!vaja tempora esta fent,es ALUCINANT!!!\nTremendo Vule, quin craaaaackkkkkk!!!!!!!\nJa li vas donat el "toc personal" als textos i tot. La veritat és que a partir d'ara, amb les lluites pels títols, ascensos i evitar descensos, ve la part més interessant de moltes competicions. Poder comptar amb tú per a poder seguir-ho de prop és una passada, MOLTES GRACIES!!!!\nAl partit del Moixent m'imagine que aniràs per "faena", saluda a Big Shot Vicent i la resta dels moixentins.\nJAJAJAJAJAJAJAJA lo de KRAVITZ no ho diras per lo del MONYO CHE QUE BO QUE ERES Estas ja batetjant me. Tambe es podia fer una encuesta per a lo del nom. No de veritat SENZILLAMENT IMPRESSIONANT I MOLT CURRAT VULE-Lakers que gran sucesor HAS TRIAT- Ens vorem a la MEGAPATXANGA DEL DIA 4 JA QUE EIXE CAP DE SETMANA NO JUGUEM AIXI que acudirem als amics DE LES PERERES QUE TOTS SIGUEM UNA GRAN FAMILIA, per a despres anar tb a SOPAR SI ENS DEIXEU-es broma no dubte que anirem a sopar en vosaltres- TB tindreu que contar en MADREMIA.\nP.D. Vule aixo de SALVARSE no fotis tu que l any que be aquestos son capaços de DIR QUE TENIM QUE JUGAR UN ALTRE ANY EN AUTONOMICA I NOSALTRES EL QUE VULLGUEM ES JUGAR A PRIMERA ZONAL TOTS JUNTETS.\nGRan nivell Vule, si senyor.\nTens la "competència" en casa Lakers!!!!jajaja.\nQue guapa es presenta la patxanga!!!\nFANTASTIC VULE !!. QUE GRAN FAENA !!.


El solar de Magisteri acollirà la nova seu única de la Generalitat – La Manyana\nEl solar de Magisteri acollirà la nova seu única de la Generalitat\nEl Govern es compromet a participar en la rehabilitació de l’edifici de La Meta i estudiar quins usos pot tenir en el futur\nJordi Puigneró va anunciar la construcció del nou edifici a la seu de la Cambra de Comerç\nEl futur edifici únic del Govern a la demarcació lleidatana es construirà al solar de Magisteri de Lleida, segons va anunciar ahir el vicepresident de la Generalitat, Jordi Puigneró. La finca té una superfície de 5.216 metres quadrats.\nEl nou immoble concentrarà bona part dels serveis territorials dels diferents departaments de la Generalitat que actualment es troben distribuïts en una trentena d’oficines i dependències administratives disperses per la ciutat, algunes en règim de lloguer i altres de propietat, que sumen una superfície de prop de 30.000 m2. Alguns serveis conservaran la seva ubicació actual.\nPuigneró va apuntar que “després d’un temps reflexionant quin havia de ser l’espai que havia d’acollir el Govern a Lleida, escoltar l’Ajuntament, les opcions des d’una perspectiva de viabilitat tècnica i amb la voluntat que hi poguéssim encabir els serveis territorials de la Generalitat, ens vàrem decidir pel pati de Magisteri”. Actualment, el solar es destina a aparcament públic. El delegat del Govern a Lleida, Bernat Solé, va explicar que des de la Delegació del Govern, juntament amb tècnics de la Generalitat, ja fa mesos que s’està treballant en l’elaboració del pla funcional del que serà el nou edifici. Així, s’està visitant les dependències actuals dels diferents serveis territorials de la Generalitat per conèixer-ne els espais, quantificar-los i apuntar les necessitats d’espai previstes en el futur. En el transcurs d’enguany es preveu dur a terme la redacció del pla funcional, així com la tramitació urbanística. El 2023 es faria la licitació de la redacció del projecte.\nD’altra banda, Puigneró va explicar que “una de les altres ubicacions que havíem valorat era l’edifici de la Farinera La Meta. És un immoble emblemàtic i no ens volem desvincular de la seva rehabilitació i per això ens asseure’m amb la Paeria per mirar de determinar quins possibles usos podria tenir de cara al futur.”\nLes obres d’urbanització del nou polígon Torreblanca s’iniciaran l’abril del 2023\nEl Govern preveu iniciar les obres del polígon Torreblanca-Quatre Pilans l’abril del 2023 amb una previsió de durada dels treballs d’un any. Disposarà de 240 hectàrees de nou sòl industrial especialment pensat per acollir empreses que precisen parcel·les de gran format i atraure indústries emergents vinculades al sector digital. El vicepresident del Govern, Jordi Puigneró, i l’alcalde de Lleida, Miquel Pueyo, van presentar ahir l’avanç del Pla director urbanístic d’activitat econòmica de la Plana de Lleida i van donar el tret de sortida al procés participatiu previ a la redacció del document. La creació d’aquest nou sector suposarà una inversió de 230 milions d’euros (30 milions corresponen a la construcció d’una nova estació intermodal de mercaderies). “Avui posem al mercat un dels sectors d’activitat econòmica més grans de Catalunya, com gairebé dues fàbriques Seat i amb connexió als ports de Tarragona i Barcelona”, va remarcar el vicepresident Puigneró, que també va assenyalar que es tracta “del primer polígon de Lleida connectat amb ferrocarril i això és descarbonitzar i lluitar contra el canvi climàtic”.\nDe la seva banda, l’alcalde de Lleida, Miquel Pueyo, va remarcar que el desenvolupament d’aquest sector és “un símbol de superació de Lleida” i que “s’avança, doncs, per superar un repte històric d’aquesta capital, la manca de sòl industrial, i en un moment de necessitat de reactivació econòmica, per la pandèmia”. El primer tinent d’alcalde Toni Postius va dir que “hem rebut moltes visites d’empreses logístiques i delegacions de multinacionals que estan interessades en instal·lar-se a Lleida”.\nL’Agència Tributària torna més de 61 milions d’euros als contribuents lleidatans\nL’Agència Tributària ha tornat 61,050 milions d’euros als contribuents lleidatans durant la campanya de renda del 2021, que es va...\nEls clients cerquen “oportunitats” a les rebaixes i el sector preveu una frenada del ritme de vendes\nEl petit comerç va iniciar ahir a Lleida una nova campanya ‘oficial’ de rebaixes d’estiu “descafeïnada” i amb un futur...


Venda de Vial d'espores Galindoi “Georgia” de Sporemate\nComprar Vial d'espores Galindoi “Georgia” de Sporemate\nAlchimiaweb.com posa a la teva disposició els vials d'espores de Psilocybe Galindoi "Geòrgia" (Atlantis) de Sporemate, amb més quantitat i concentració d'espores que les xeringues preparades comercials.\nAquests vials de vidre estan segellats mitjançant una "septa", una fina membrana de goma que actua com a port estèril, en el qual podem inserir l'agulla de la xeringa de forma segura i senzilla.\nAixí, podem extreure les espores amb la xeringa tantes vegades com sigui necessari, amb la certesa que la resta del contingut del vial es manté lliure de contaminacions.\nSi el fem servir conjuntament amb el líquid de cultiu Mycomate disposarem d'una reserva de miceli en constant creixement, estalviant-nos germinar espores cada vegada.\nAixò és possible gràcies a que el Mycomate és una solució nutritiva encarregada d'estimular la germinació de les espores i el creixement del miceli, que ens ajuda a crear una reserva del mateix.\nVial amb 10ml d'espores de Psilocybe Galindoi "Geòrgia"\nDins de cada vial hi ha 10ml d'espores de Psilocybe Galindoi "Geòrgia" dissoltes en aigua, a punt per ser extretes i inocular el nostre substrat de cultiu favorit.\nAquesta varietat destaca per produir bolets de color marró, encara que el seu principal fort és la seva gran producció de "sclerotia", és a dir, de tòfones o "pedres filosofals", especialment si la cultivem en un substrat fet de gra, arròs o llavors de sègol.\nÉs la genètica que major quantitat de "sclerotia" genera, suportant bé les variacions de temperatura i collint-se en poc temps.\nAbans d'utilitzar el vial, hem agitar-lo bé per barrejar bé les espores amb l'aigua. A continuació, esterilitzem la "septa" i l'agulla de la xeringa amb una tovalloleta impregnada en alcohol isopropílic.\nFet això, ja podrem inserir l'agulla de la xeringa a la "septa", i extreure el líquid que anem a utilitzar.\nCaracterístiques del Vial d'espores Galindoi "Geòrgia" de Sporemate:\nProductes relacionats amb Vial d'espores Galindoi “Georgia” de Sporemate (Espores de Bolets màgics)\nOpinions de Vial d'espores Galindoi “Georgia” de Sporemate i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre Vial d'espores Galindoi “Georgia” de Sporemate o preguntar sobre aquest producte?


Dos detinguts pel crim del botiguer assassinat per una ampolla de licor\nEl cotxe dels Mossos tocat | Mossos\nEl jove va rebre diverses ganivetades que van resultar mortals, al pit i al coll\nEls Mossos d’Esquadra han detingut dos joves, menors de 20 anys, per la mort d’un botiguer pakistanès a Rubí. Segons ha confirmat aquest matí el programa de TV3 Planta Baixa, els dos tenien antecedents policials, però per fets que es poden considerar menors. Les càmeres de seguretat han estat claus per procedir a la detenció.\nEl botiguer va ser assaltat brutalment després d’intentar frustrar un petit robatori comès al seu establiment. Els fets van passar a les 11 de la nit del divendres 8 d’octubre, ara fa 12 dies, prop de la cèntrica plaça Onze de Setembre, quan uns lladres van robar una ampolla d’alcohol -sembla que de rom- d’un petit supermercat regentat per un veí d’origen pakistanès.\nEls va atrapar i el van atacar amb arma blanca\nEl jove botiguer ho va veure, els va cridar l’atenció i els va voler perseguir pel carrer quan van fugir, i, en atrapar-los i recuperar l’ampolla, va rebre diverses ganivetades que van resultar mortals, al pit i al coll, sense que tingués temps de defensar-se. Una ambulància del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM) va anar fins el lloc per atendre’l i traslladar-lo a un centre sanitari de la comarca. Els professionals sanitaris van intentar salvar-lo allà mateix, però no van poder fer res i finalment va morir en el mateix vehicle. Els Mossos van obrir una investigació per identificar i detenir els agressors.\nL’Ajuntament va decretar dos dies de dol al municipi del Vallès Occidental. L’atac i el desenllaç gatal va colpir la societat rubinenca, sobretot per la brutalitat de la resposta dels individus, i més de 400 veïns es van concentrar davant l’edifici consistorial per mostrar el seu rebuig als fets, convocats per la plataforma SOS Rubí. Molts botiguers locals van abaixar la persiana durant uns minuts en un gest de solidaritat i protesta, convocats per la plataforma SOS Rubí.


Aprovat el projecte que reformarà radicalment la Rambla de Barcelona\nLes obres començaran a principis de l’any 2020 i el nou passeig tindrà tres places i només un carril de circulació en cada sentit\nper Redacció divendres, 2 de novembre 2018 - 19:40h | Actualitzat a 03/11/2018 15:11h\nEl projecte de transformació de la Rambla de Barcelona inclou tres places i voreres més grans | Ajuntament de Barcelona\nGran reforma urbanística de la Rambla de Barcelona. Janet Sanz, la tinent d’alcalde d’Urbanisme, i Gala Pin, la regidora del Districte de Ciutat Vella han presentat el projecte de reforma de la Rambla de Barcelona amb el qual volen aconseguir que es converteixi en un passeig molt més confortable i amable, que la gent vulgui quedar-se i no tingui pressa per anar-se’n d’aquesta emblemàtica zona, la més internacional de la capital catalana, i que connecti els barris.\nDes de fa molts anys que aquest projecte està sobre la taula, però ara l’Ajuntament de Barcelona ha realitzat un concurs per transformar la Rambla i «recuperar-la com a passeig i espai emblemàtic», on km-ZERO ha estat l’equip guanyador amb la idea de crear tres grans places que, a més, serviran com aparador dels edificis més singulars d’aquest passeig, com són el Palau Moja, el Liceu i el Teatre Principal.\nTres places i voreres molt més amples\nPer una altra banda, el projecte també incorporarà la novetat de deixar tan sols un carril de circulació per cada sentit, fent més amples les voreres i el tram central del passeig, juntament amb la reubicació de tots els quioscs i les terrasses. Amb aquesta modificació l’Ajuntament pretén que els vianants puguin moure’s per la Rambla amb molta més llibertat i que es redueixin els embussos provocats per les aglomeracions de persones que tenen lloc actualment.\nLa nova rambla tindrà aquest aspecte | Ajuntament de Barcelona\nL’Ajuntament de Barcelona preveu que el projecte es redacti entre finals del pròxim any 2019 i que a principis del següent, l’any 2020, les obres puguin iniciar-se començant per l’extrem del mar al costat del monument a Colom, tot i que encara no han concretat la durada dels treballs sí que es duran a terme per fases de manera que s’alteri mínimament la vida quotidiana de la Rambla.\nA més a més, aquest projecte suposa una inversió de 35,5 milions d’euros en total i farà que la Rambla torni a ser més ciutadana i cultural, millorant en l’àmbit social i cultural i responent a les necessitats dels veïns. Tot i que des del Gremi de Restauració han criticat el procés de participació perquè no se'ls ha tingut en compte a l’hora de decidir els canvis, així com tampoc als quiosquers de la Rambla.\nFrank Cuesta ataca Dani Mateo per mocar-se els mocs amb la bandera espanyola\nL'oferta milionària que el City va fer a Messi perquè abandonés el Barça


Altres tipus de dèficit relacionats amb l'Estat\nDèficit en l'empresa\nDèficit deriva del llatí "deficere", que significa “faltar”. Així que quan hi ha dèficit és perquè hi ha escassetat o deficiència d'alguna cosa que a més té la qualitat de ser considerada necessària o imprescindible, d'aquí la seva importància.\nGeneralment se sol fer referència a aquest concepte des d'un punt de vista econòmic, entenent-se que hi ha dèficit quan s'ha gastat més del que s'ha ingressat. Això, lògicament, suposa un gran problema a nivell empresarial i fins i tot en una economia domèstica.\nEl dèficit fiscal és un dels més coneguts per tots, precisament per afectar-nos de forma directa com a ciutadans.\nEs produeix quan un Estat està gastant més del que aconsegueix ingressar a través d'impostos o retencions.\nDins d'ell podem diferenciar alhora dos subtipus:\nDèficit públic: quan aquesta falta de recursos va referida al conjunt de les Administracions Públiques d'un país.\nDèficit pressupostari: quan el Govern ha previst en els pressupostos que tindrà més diners del que realment té.\nL'habitual és que un escenari de dèficit fiscal es consideri negatiu, però no ha de ser necessàriament així. Si existeix una font sostinguda de finançament a la qual pot recórrer l'Estat, la situació es pot mantenir.\nEl que fan els Estats quan necessiten finançament és emetre deute públic. És a dir, venen bons o valors a fi d'obtenir nous ingressos.\nÉs per això que moltes vegades es confonen els termes de dèficit fiscal i deute públic. Però com acabem de veure, encara que són conceptes estretament relacionats, no són necessàriament el mateix.\nPerò el deute públic no és l'única font de finançament en casos de dèficit fiscal, també es pot recórrer a una altra alternatives com la pujada d'impostos o les retallades.\nDèficit primari: és el mateix que el dèficit fiscal però sense tenir en compte els interessos del deute públic adquirit amb anterioritat.\nDèficit exterior: quan les despeses són superiors als ingressos respecte a l'exterior. Aquest tipus de dèficit pot ser:\nComercial: si hi ha més importacions que exportacions.\nDe capital: si un país inverteix més a l'estranger del que altres països inverteixen en ell.\nFinancer: si els ciutadans d'un país envien més remeses de diners a l'exterior de les quals es reben.\nEl dèficit es pot donar en qualsevol escenari en el qual es produeixin entrades i sortides de béns o de diners. Si afecta a una família o a una empresa estem davant el que es defineix com a dèficit privat.\nCentrant-nos en l'àmbit empresarial, es tracta d'aquella situació en la qual una empresa no genera suficients ingressos com per a fer front a les seves despeses, la qual cosa dóna lloc a un nivell d'endeutament excessiu.\nPer a saber si un negoci va bé o no és necessari comptabilitzar els ingressos i les despeses de forma periòdica.\nCom més es trigui a advertir aquesta situació més complicat pot ser tot, per la qual cosa és recomanable fer-ho cada poc temps. Per aquest motiu moltes empreses facin tancaments comptables trimestrals.\nD'aquesta forma es pot veure quins problemes existeixen i comprovar si els mateixos són puntuals o si existeix el risc que es prorroguin en el temps.\nA una empresa li resulta molt més complicat finançar-se que a un Estat, per la qual cosa una situació sostinguda de dèficit és preocupant.\nQuan les despeses són superiors als ingressos no queden més alternatives que buscar noves fonts d'ingressos i reduir despeses, la qual cosa moltes vegades acaba afectant la plantilla.\nQuan es tracta de prendre decisions a nivell estatal o empresarial és important conèixer davant quin tipus de dèficit estem.\nEstructural: és aquell que és constant i que s'origina de forma independent a la influència d'un període econòmic. Dins d'ell trobem al seu torn dos subtipus:\nDiscrecional: està relacionat amb les polítiques econòmiques del Govern.\nTendencial: es deu a situacions estructurals que són normals i es produeixen de forma automàtica, per exemple si hi ha un creixement de la població i es demanden més recursos com a guarderies, vacunes, etc.\nConjuntural o cíclic: en aquest cas la diferència entre ingressos i despeses es deu a una situació temporal provocada pels canvis en els cicles econòmics. El més habitual és el que es produeix quan hi ha una crisi econòmica.\nEl dèficit estructural és el més complicat de corregir, ja que és difícil trobar la causa que dóna lloc al mateix o bé no es pot fer res enfront d'ella. No obstant això, això no vol dir que no calgui fer res. Tant les empreses com les famílies i els Estats han de prendre mesures per a acabar amb el dèficit, ja que pot donar lloc a situacions molt complicades des del punt de vista econòmic.


Lifestyle Archives | Page 3 of 9 | Modernas de Mierda\nvoyage voyage #10: London\n¡No me puedo creer que la sección de viajes haya llegado a su post número 10! Eso me hace tremendamente feliz porque me encanta viajar, me encanta contar las cosas geniales que descubrí viajando, y porque eso significa que viajé mucho en estos últimos tres años, pues tengo como mínimo dos artículos pendientes desde hace unos meses… (de hecho tal vez este artículo debería ser...\nLa semana pasada (febrero de 2016) estuve en Bruselas un par de días. No había ido desde enero de 2010, cuando cayó una nevada épica por toda Europa, los aeropuertos estaban bloqueados, y casi me quedo allí unos cuantos días suplementarios. Recuerdo tener tanto frío que me hacían falta dos capas de guantes para pasear por la calle, también recuerdo el sol, que salió después...\nCuando vivía en Montevideo, en 2011, iba a menudo a Buenos Aires. Creo que llegué a ir hasta 6 veces. Por aquel entonces había una hora de diferencia entre las dos ciudades (en verano) así cuando llegabas habías ganado una hora. Ahora todo eso pasó a la historia porque ya no hay diferencia horaria. A Buenos Aires podéis llegar desde Europa en avión, o desde...\nNo tothom és igual, ni totes les pells són iguals. Ni tan sols quan parlem del mateix tipu, la pell es comporta de la mateixa manera a cada persona. En el meu cas, per sort o per desgràcia, sempre parlo d’un tipus de pell mixta més aviat tirant a greixosa. Per sort, perquè la cultura popular diu que a la gent amb la pell greixosa...\nProductos para el otoño (2)\nTengo la sensación de que olvidé algunas cosas en el post que hice relativo a “productos para el otoño” así que he decidido lanzarme y hacer una segunda parte. En este caso no hay gran novedad, muchas de las cosas que pondré las he ido compartiendo estos días, pero bueno, tenerlas todas ordenaditas en un solo artículo no está demás (: Vamos a ello !...


El Calderer | "La Cordada Centenària"\nCategory Archives: El Calderer\nDilluns, 24 de juny de 2019. Al seu excel.lent llibre Teràpia Vertical, l’Armand Ballart ens diu:\n«Si d’alguna cosa puc\npresumir és de conèixer\nperfectament molts in-\ndrets concrets de la\ngeografia, perquè hi he\nanat regularment durant\nuna pila d’anys. Un\nd’aquests indrets és,\nsens dubte, el Pedra-\nforca, la silueta màgi-\nca i representativa de\nl’Alt Berguedà que els\ncatalans tant admirem»\nSeguint aquest fil conductor, no cal dir que ha estat tot un privilegi acompanyar l’Armand en una de les poquíssimes «nord del Pedra» que li mancaven.\n1er. Llarg. 25 m 6a/A0. Resseguir l’evident díedre fissurat, fins a trobar un burí a la placa de la dreta; moment en el que cal fer un curt flaqueig en aquesta direcció. Seguir, a continuació, més o menys en línia recta, aprofitant les debilitats del mur, abans de tornar-se a escorar cap a la dreta per assolir el pi a on hi ha la reunió. Bon llarg, per bé que fi i patinós.\n2on. Llarg. 25 m. 6b/Ae. Flanqueig cap a la dreta, a buscar un esperó equipat amb un bon grapat de burins. Artificial de passos força llargs, amb alguna pujada a primers d’estrep. Segueix, fins a la R, una fissura força vertical, coberta de vegetació, a on caldrà furgar per entre mig de la malesa tant a l’hora de trobar les preses, com els emplaçaments per a flotants. A la part superior de la fissura, bens arrecerats, hi hem vist uns ous de gralla. Els seus progenitors, que eren allà a prop, ens han dedicat una bona esbroncada ―d’acord, ja marxem!―. Al meu semblar, el llarg més exigent de tots.\n3er. Llarg. 25 m 6a/Ae. Placa ultra-compacte, que demana un pas d’esquena per abastar el primer burí. D’aquest fins al següent, hom pot resoldre-ho en lliure d’extrema dificultat, o bé (com ha fet l’Armand) fent servir la imaginació. Per a la resta de la placa, fins a la cova d’en Jordi, se segueixen combinant l’escalada lliure amb l’artificial equipat. Continua per sota d’un sostre fissurat, fins a la reunió. Llarg bonic, tècnic i sinuós.\nAproximació: Des del refugi, prendre el camí que voreja la cara nord en direcció oest (marques grogues) fins a trobar la primera gran canal. Aleshores, seguint en forta pujada unes marques de color blanc desdibuixades, arribar a un gran bloc a on hi pintades dues direccions: Homedes (esquerra) i Estasen (dreta). Seguir per la primera, amb diferents possibilitats. Accés per la entrada original del Gran Díedre (placa commemorativa a l’inici), que segueix una línia bastant directa a la seva vertical. Accés per la part baixa de la Pany (feixa i ràpel). Accés per la Cerdà-Vergés , etc.\nDescens: Entre 1h i 1h 45’, en funció de si baixem rapelant (4 ràpels o 2 ràpels+desgrimpada), o bé anem fins al Collet de la Cova, o a la Punta Calderer. Per la primera opció, des del final de la via, flanquejar uns vint metres a l’esquerra i desgrimpar per terreny fàcil fins a l’alçada d’uns pins característics (anelles de ràpel). Per a les altres, seguir les marques de pintura.\n“Gran Díedre” a la Punta Calderer del Pedraforca\nPosted by pelaroques in "Gran Díedre", Berguedà, El Calderer, Pedraforca\nGRAN DÍEDRE (280 m D+) a la Punta Calderer del Pedraforca, amb na Sílvia Giner i en Damià Santiveri… o bé com tornar als orígens per no perdre la identitat\nDissabte 24 de setembre de 2016. Després d’un fructífer periple andí en què, entre altres, han assolit els cims de l’Alpamayo 5.947 i el Tocllaraju 6.032 m, na Sílvia i en Damià han tornat carregats amb un munt d’experiències inoblidables, però també amb moltes ganes de canviar els grampons i els piolets pels peus de gat, i el gel, i les neus perpètues de la Cordillera Blanca, per la despullada roca catalana. De manera que van i m’encomanen triar a on a posar-ho en pràctica ―a bon sant s’encomanen aquests dos!―. Un servidor, que darrerament té la flaca força esbiaixada cap al septentrió, va els hi proposa el tacte amable del calcari berguedà. I més concretament, de la nord del Pedraforca. Ells dos, joves (i inconscients) com són, s’apunten al que faci falta, dient-me que endavant, que jo mateix vaja…\nEn arribar a l’aparcament del Mirador, ens topem amb els preparatius de la Ultra Pirineu (110 km), que avui passa per aquestes contrades. I poc després, mentre pugem cap a la paret, comprovem amb preocupació com n’està d’humida aquesta banda de la muntanya. No obstant això, pugem fins al peu de la Piràmide per comprovar, de més a prop, les escorrialles d’un temporal que ha durat fins a altes hores de la matinada.\nDescartada la primera de les opcions (Anglada-Cerdà + Cerdà-Pokorski), per les condicions en què es troba la tàpia, improvisem un pla B sobre la marxa, dirigint-nos primerament cap a la Pany i, en acabat, cap a la més assequible de les Anglada: El Gran Díedre. Una via que, en òptimes condicions, sol ser un passeig ben agradable, avui amb la mullena ens ha exigit un xic més d’esforç.\nEls cinc llargs de què consta la via, més els dos que hi hem afegit, bo i seguit les marques roges que duen fins al Collet de la Cova, ens els hem repartit a raó de dos per barba. Al final, després de tot, jo he repetit una via que feia molts anys que no visitava, na Sílvia i en Damià han recuperat unes sensacions que feia un temps que no tenien, i tots plegats ens hem fet uns bons tips de riure! En definitiva, hem acabat salvant un dia que semblava condemnat a veure passar als esforçats corredors de la ultra marató, des del refugi, amb una cervesa als dits. Aquests sí que les passen canutes!\nFins quan vulgueu, Sílvia i Damià!\nAmb na Sílvia i en Damià\nRàpel d’accés al Gran Díedre\n1er. Llarg. En Damià saludant des de la R\n2on. Llarg. Recuperant sensacions!\n3er. Llarg. Na Sílvia entrant a la R\n4art. Llarg. Amb la humitat, tot costa una mica més\n4art. Llarg. En Damià encadenant!\n5è. Llarg. Na Sílvia al capdavant\nLlargs de Sortida. Na Sílvia tornat a obrir camí\nLlargs de Sortida. Quin parell de cracks!\nLlargs de Sortida. En Damià posant la directa!\nContents de l’escalada\nEl Gat i Cabirols\nBaixant per la tartera del Gat\nVista de la Jaça dels Prats, des de la paret\n“Directa Anglada-Guillamón” a la Punta Calderer del Pedraforca\nPosted by pelaroques in "Directa Anglada-Guillamón", Berguedà, El Calderer, Pedraforca\n“I vegí vostres peus i vostres cingles\nengollir-se’l vegí l’alt Pedraforca\nvegí en lo cel la Musa catalana”\nJacint Verdaguer, fragment de L’arpa, inclòs a Pàtria (1888)\n☑Primera ascensió: J.M. Anglada i F. Guillamón,\nel 12 de juliol de l’any 1958\n☑Dificultat: MD (6c) V/A1 obligat\n☑Equipament: Via força equipada amb claus i espits\n☑Material necessari: 12 cintes, joc discret de tascons i friends fins a C2. Estrep útil\nHi ha moltes llegendes al voltant del Pedraforca i, per aquest motiu, se la considerada una muntanya màgica. Una de les més populars assegura que cada any, la nit de Sant Silvestre, les bruixes es reuneixen a la seva enforcadura per saltar i ballar damunt les argelagues. N’hi ha una altra que va més enllà, i explica el motiu de la seva forma característica: «En un dels seus aquelarres, celebrat al cim d’una muntanya altíssima, situada on actualment hi ha el Pedraforca, les bruixes estaven dividides en dos bàndols i es barallaven entre elles, fent tant de soroll que tremolava la terra. Espantats, els habitants de Saldes es van estar encomanant a Sant Miquel amb pregàries fervoroses, fins que aquest va baixar del cel i d’un cop d’espasa va trencar la muntanya en dues parts, bo i deixant un bàndol de bruixes a cada pollegó. I un enorme trencadís de pedres a on avui hi ha la tartera».\nDoncs bé, aquest escampall de rocs ja no és el que era. Recordo que «a la meva època» — ja ha sortit el iaioflautes—, podies baixar de l’enforcadura fins al camí del refugi per damunt de la llengua de pedres. És clar que, aleshores, l’afluència no era tan alta. Darrerament, hom hi ha posat un cartell on es recomana fer el descens seguint les marques blanques i grogues del PR C-123 (de Gósol al Refugi Lluís Estasen, passant per la Collada del Verdet), que evita per la dreta, tant com pot, el que queda de la tartera. I jo, que als vuitanta havia baixat del Pollegó Superior al refugi en 17′ (escrit està, en un dels llibres de «piades»), em pregunto «Què vindrà a continuació?». Encomanem-nos a Sant Miquel, per si de cas!\nAmb en Toni Garcia i l’Àngel Companyó formem la desigual cordada «Mai Conato». Un ebenista, un bomber i un usurer de «cuidadu». Alts com pollancres, els dos primers. I fruit de mala anyada, un servidor. El berguedà (l’Àngel), curós de la tècnica, expert en l’art de triangular reunions, teòric dels moviments pendulars i estudiós del correcte emplaçament de friends i encastadors; al davant de dos bagencs, que just si encertem a tancar la rosca dels mosquetons. Deixant apart aquestes petites disparitats, als «Mai Conato», principalment, se’ns distingeix per celebrar les nostres escalades (quan reeixim) amb berenars de forquilla i ganivet. Malgrat avui, per haver acabat tard, ens hem hagut de conformar amb un pica pica d’allò més prosaic, a la terrassa del bar de Maçaners. Amb l’omnipresent estampa del Pedra en primer pla, però! A la propera farem la pau!\nAquest any en fa trenta de la meva primera escalada a aquesta via. A diferència de llavors que, amb el sallentí Jordi Sunyer, amb prou feines si vam saber identificar el peu de via, avui dúiem tres ressenyes, sengles fotografies i descripcions, dos smartphone, un joc d’emissores de radiofreqüència, dues càmeres digitals i una GoPro. Escalada 2.0, que se’n diu. «Què se n’ha fet de l’aventura? A on queda el romanticisme?». Bé, amb un mica de sort, podríem no tenir cobertura, quedar-nos sense bateria o haver-nos deixat les targetes de memòria en un calaix… Definitivament, escalar s’està convertint en tota una altra cosa! A manca de dos-cents metres per arribar al cim del Calderer, però, en Toni ha tingut un bon ensurt, fent baixar un bloc que ha fet estremir tota la paret! Instintivament, m’he ajupit, m’he arrapat a la reunió i he tancat els ulls ben fort. En tornar-los a obrir, el primer que he vist ha estat l’etiqueta d’un dels Camalot: «Warning! Climbing is dangerous». Acte seguit, m’han vingut al cap els advertiments que duen impresos els paquets de cigarretes. Perquè carall, bona part dels plaers d’aquest món duen associat tant de perill…?\nAvui,en Toni i l’Àngel han tingut la deferència de deixar-me fer tota la via de primer —tot un detall, companys—. I he de dir que estic molt content, perquè del total de 660 m que hem escalat, únicament se m’ha resistit un pas: un metre de fissura vertical, sense peus, humida i plena de fang al segon llarg! Llàstima! Una part de l’equipament segueix sent el de l’època (1958), i la resta espits i claus renovats. Per completar-lo, només fan falta uns quants «amics» i fissurers mitjans. Com que la via, inexplicablement, no és massa repetida, la roca no és tan polida com en altres clàssiques de la Nord (Homedes, Gran Díedre, Cerdà Pokorski…).\nLa línia, magníficament trobada per la cèlebre cordada Anglada-Guillamón, ressegueix una successió inestimable de fissures de mans de roca extraordinària. L’aproximació comença al davant del refugi, just al darrera de la font, i s’enfila per un camí costerut que, anant lleugerament cap la dreta, va a buscar directament la falais nord (uns 30′). El característic Triangle, serveix de referència per identificar el peu de via.\nPer fer el descens, tenim dues opcions. La clàssica, consistent en acabar d’arribar al cim del Calderer, baixar a l’Enforcadura i accedir al refugi a través de la tartera (1h 15′ aproximadament). I la ràpida, que passa per flanquejar cap al Collet de la Cova a l’alçada de la 13ª reunió, per baixar, en acabat, desgrimpant fins a la tartera (40′).


IniciEl pobleUn passeig per PradesSituació GeogràficaFestes LocalsHistòriaGastronomiaAgriculturaEl climaProductes de la terraFloraFaunaGeologiaServeis BàsicsQuè fer-hiRutes per PradesAigua i FontsIndretsGuia ComercialAllotjamentsRestaurants, bars i pubsBotigues i ComerçosServeisProfessionals/EmpresesAssociacionsPradescorPenya BlaugranaSocietat de Caçadors... totes les AssociacionsEspaisOpinióVídeosFotografiesCol·laboradorsJo sóc de PradesLlibres de PradesLinksAgendaNotícies...Les Nostres NotíciesRetalls de premsaAnuncis OficialsRSS Baix CampHemerotecaMuntanyes de PradesCapafontsLa MussaraL'AlbiolAlcoverLa FebróArbolíL'AleixarVilaplanaMés pobles...\tHomeEspaisLlibres de PradesSituació Geogràfica de Prades, laVila Vermella\nPrades dóna nom a tot un conjunt de muntanyes que fan de partició comarcal entre el Camp de Tarragona, la Conca de Barberà i el Priorat. La vila, situada a la part ponent d’aquest massís, ocupa un altiplà que voreja els 950 metres d’alçària i el seu terme oscil•la entre els 800 i els 1201m del Tossal de la Baltasana (punt més alt) CARACTERÍSTIQUES GEOGRÀFIQUES DE LA VILASegons els Treballs de la Ponència per a la Divisió Territorial de Catalunya, duts a terme cap als anys trenta, el municipi de Prades pertany a la comarca del Baix Camp. En concret, la vila de Prades es localitza a 41º 18’ 35’’ de latitud Nord i a 0º 59’ 6’’ de longitud Est de Greenwich. La distància en línia recta fins a la Mediterrània és de 27.5 km. El municipi de Prades abasta una extensió de 33.10 km2. Els termes amb els que limita són (veure mapa de la Figura 4.1):- Vilanova de Prades, Vallclara i Vimbodí, al Nord. Els tres són adscrits a la Conca de Barberà.- L’antic de Rojals (agregat a Montblanc, Conca de Barberà), Mont-ral (Alt Camp) i Capafons (Baix Camp), a l’Est.- La Febró (Baix Camp) i l’antic de Siurana (actualment absorbit pel de Cornudella del Montsant), al Sud.- I Albarca, també inclòs a Cornudella (Priorat), a l’Oest. La vila de Prades també és coneguda amb el nom de Vila Vermella degut al color vermell de les seves roques i sorra doncs hi és molt abundant l’arenisca vermella. La seva situació geogràfica ha influenciat molt el desenvolupament econòmic del poble. En un principi, les dificultats d’accés i el mal estat de la xarxa viària van afavorir el seu aïllament provocant un estancament econòmic. Així, Prades va dependre comercialment de Reus durant molts anys perquè era la única ciutat amb la que estava comunicada per carretera. Actualment la xarxa viària ha millorat considerablement fet que es deixa notar per la gran afluència d’estiuejants.(fragment extret del treball cedit per Anna Roca sobre "Estudi de la duresa de l'aigua de les fonts de Prades" - 2n. Batxillerat - 2002)


3MATCH URL: https://assets.rappler.com/612F469A6EA84F6BAE882D2B94A4B421/img/7F191AEAEFAF4318AF08BCD30BD12450/robredo-duterte-at-aguinaldo-20160701-04_c04e8fd7f78341658a7eb4f0bb7b7a2b.jpg\nPublished 8:43 AM, October 21, 2016\nUpdated 3:51 PM, October 21, 2016\nTOP LEADERS. Vice President Leni Robredo serves as the housing czar of President Rodrigo Duterte. File photo\nFiled under:Alan Cayetano•Maria Leonor Robredo•Rodrigo Duterte•survey•Pulse Asia


La Strip, la Collie i en Morgan expliquen com va anar a Tàrrega\n14 oct 18 La Strip, que se'n va sortir, i la Coliie i en Morgan que només van fer el que els van demanar els seus guies, ens expliquen la primera prova de la lliga en primera divisió\nJust l’últim diumenge de setembre començava a Tàrrega la primera prova de la lliga catalana de la FCAG, organitzada, com no?, pel Club Agility Tàrrega.\nAmb la nova temporada ens vam endur una sorpresa: la crònica de Primera Divisió l’havia de fer jo, l’Striptease!! Un gos!!! Aquest humans ja no saben el que fer per estalviar-se feina!! En fi, des de dins la gàbia poca cosa podia veure però vaig parar l’orella i amb el que em van explicar els altres dos col·legues de Primera Divisió, el Morgan i la Collie, crec que me’n sortiré.\nLa Collie em va dir que en l’agility ella va sortir a donar-ho tot, que havia tocat totes les zones i que va fer tot el que li va anar assenyalant el Sam, fins i tot un túnel en el que va sentir DINS....NOOOO! Sembla ser que es la nova ordre per a la rampa però que ella no ho sabia.\nEn el jumping el Sam li va demanar la màxima velocitat i ella no es va quedar enrere però anaven tan de pressa que era difícil esquivar un salt que no tocava. Ella estava molt contenta però es que sempre ho està!! I se’n va anar a buscar un pal per a què algú li tirés!\nEl Morgan em va explicar que també estava decidit a fer tot el que l’Eli li demanés i, efectivament va fer tot l’agility a la perfecció però quan la seva guia va fer un petit gest davant d’un túnel que no tocava, es va pensar que li deia que entrés i que a ell li van faltar cames per entrar!! Es que els túnels són molt guays!! Però que en el jumping es va treure l’espineta i el va fer de meravella deixant a l’Eli molt satisfeta d’ell!!\nI ja només quedo jo, l’Striptease. L’agility em va sortir una mica a “trompicons”. No acabava de trobar-m’hi bé, un pal que cau, una rampa massa llarga, un moviment que mai ens surt bé... Però en el jumping se’m van passar totes les pors. Vaig sortir a per totes i vaig poder completar la pista amb molt bon temps, sense tirar pals ni equivocar-me en lloc!! Fins i tot vaig poder quedar segona de la categoria midi!!\nFins la propera prova!!!


Lex Barker - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n8 de maig de 1919\nRye, Nova York (EUA)\n11 de maig de 1973(1973-05-11) (als 54 anys)\nCantant, actor de cinema, actor de televisió i actor de teatre\nConstanze Thurlow (1942-1950)\nArlene Dahl (1951-1952)\nLana Turner (1953-1957)\nIrene Labhart (1957-1962)\nCarmen Cervera (1965-1972)\nAlexander Crichlow Barker Jr., conegut com a Lex Barker (Rye, Nova York, 8 de maig de 1919 - Nova York, 11 de maig de 1973), va ser un actor estatunidenc que va conèixer la seva major fama al substituir a Johnny Weissmuller en el paper de Tarzan en els anys cinquanta. A Alemanya va arribar a obtenir especial fama per diverses pel·lícules basades en novel·les de Karl May, i a Espanya se'l recorda com el primer espòs de Carmen Cervera.\nEra el segon fill d'un ric promotor immobiliari i de la seva esposa Mariann. La carrera cinematogràfica el va atraure de ben jove, per desesperació dels seus pares, i va començar a interpretar petits papers, entre altres a la pel·lícula d'Orson Welles Five Kings .\nEl febrer de 1941, gairebé un any abans l'atac de Pearl Harbor, va allistar-se a l'exèrcit. Amb el seu metre noranta-tres i els seus cent quatre quilos, va atènyer ràpidament el grau de major. Va ser ferit al cap i a les cames a Sicília. De tornada als Estats Units, va ser cuidat en un hospital militar a Arkansas, i després d'haver estat desmobilitzat, va anar a Los Angeles on va interpretar petits papers en algunes pel·lícules. Va trobar llavors el paper cinematogràfic que li aportaria notorietat.\nBarker va ser el desè Tarzan del cinema, en el paper que Johnny Weissmuller havia assumit durant setze anys. Només va rodar cinc pel·lícules de Tarzan, però ha quedat com a un dels actors més coneguts en aquest paper. Va treballar després en alguns westerns, però amb dificultats per trobar feina als Estats Units, va anar a Europa on va rodar una quarantena de pel·lícules (parlava francès, italià, espanyol i una mica l'alemany). A Itàlia, va tenir un petit paper a La Dolce vita de Federico Fellini, com promès de Anita Ekberg.\nA Alemanya va trobar els seus principals èxits, amb la seva participació al costat de Pierre Brice en la sèrie dels Winnetou, westerns g en els anys 1960 segons les novel·les de Karl May el seu paper de Old Shatterhand, el millor amic de l'indi Winnetou, li va donar definitivament un estatus d'actor de culte a l'RFA.\nEs va casar cinc vegades :\nConstanze Thurlow (1942 - 1950) (es divorcia)\nArlene Dahl (1951 - 1952) (es divorcia)\nLana Turner (8 de setembre de 1953 - 22 de juliol de 1957) (es divorcia)\nIrene Labhardt (1957 - 1962) (fins a la mort d'aquesta)\nMaria del Carmen "Tita" Cervera (1965 - 1972) (divorci no vàlid, matrimoni fins a la mort d'ell).\nDel seu primer matrimoni amb Constanze Thurlow, va tenir dos fills: la seva filla Lynn (nascuda el 1943) i el seu fill Alexander (nascut el 1947).\nBarker va morir tres dies després del seu cinquanta-quatrè aniversari d'una crisi cardíaca en un carrer de Nova York, i la seva dona va portar les seves cendres a Espanya.\n1945 Doll Face Jack, Coast Guardsman\n1946 Do You Love Me Party Guest\n1946 Two Guys From Milwaukee Fred, the Usher\n1947 Foc creuat (Crossfire) Harry\n1947 Under the Tonto Rim Joe, Diputat a Tonto\n1947 Dick Tracy Meets Gruesome Ambulance Driver\n1947 Unconquered Royal American Officer\n1948 Berlin Express Soldier\n1948 Els Blandings ja tenen casa (Mr. Blandings Builds His Dream House) Carpenter Foreman\n1952 Thunder Over the Plains Captain Bill Hodges\n1952 Battles of Chief Pontiac Kent McIntire\n1954 Mystery of The Black Jungle, TheThe Mystery of The Black Jungle Tremal Naik Títol original italià: I misteri della giungla nera\n1954 Yellow Mountain, TheThe Yellow Mountain Andy Martin\n1955 Black Devils of Kali Tremal Naik Títol original italià: La vendetta dei Tughs\n1956 Price of Fear, TheThe Price of Fear Dave Barrett\n1956 Xafarranxo de combat (Away All Boats) Commander Quigley\n1957 Girl in The Kremlin, TheThe Girl in The Kremlin Steve Anderson\n1957 Deerslayer, TheThe Deerslayer Deerslayer\n1958 Captain Falcon Pietro Títol original italià: Capitan Fuoco\n1959 Son of the Red Corsair Enrico di Ventimiglia Títol original italià: Il figlio del corsaro rosso\n1959 Pirate and the Slave Girl, TheThe Pirate and the Slave Girl Drakut Títol original en italià: La scimitarra del Saraceno\n1960 Terror of the Red Mask Marco Títol original en italià: Terrore della maschera rossa\n1960 La Dolce Vita Robert Film italià\n1960 Knight of 100 Faces Riccardo D'Arce Títol original en italià: Il cavaliere dai cento volti\n1960 Pirates of the Coast Captain Luis Monterey Títol original en italià: I pirati della costa\n1960 Robin Hood and the Pirates Robin Hood Títol original en italia: Robin Hood e i pirati\n1961 Secret of the Black Falcon, TheThe Secret of the Black Falcon Captain Don Carlos de Herrera Títol original en italià: Il segreto dello sparviero nero\n1961 El secreto de los hombres azules Fred Film hispano/francès\n1961 Return of Dr. Mabuse, TheThe Return of Dr. Mabuse Joe Como Títol original en alemany: Im Stahlnetz des Dr. Mabuse\n1962 Invisible Dr. Mabuse, TheThe Invisible Dr. Mabuse Joe Como Títol original en alemany: Die unsichtbaren Krallen des Dr. Mabuse\n1962 Dr. Sibelius Dr. Georg Sibelius Títol original en alemany: Frauenarzt Dr. Sibelius\n1962 Treasure of Silver Lake Old Shatterhand Títol original en alemany: Der Schatz im Silbersee\n1963 Executioner of Venice, TheThe Executioner of Venice Sandrigo Bembo Títol original en italià: Il boia di Venezia\n1963 Breakfast in Bed Victor H. Armstrong Títol original en alemany: Frühstück im Doppelbett\n1963 Storm Over Ceylon Larry Stone Títol original en italià: Tempesta su Ceylon\n1963 Kali Yug: Goddess of Vengeance Major Ford Títol original en italià: Kali Yug, la dea della vendetta\n1963 Il mistero del tempio indiano Major Ford Film italià\n1963 Apache Gold Old Shatterhand Títol original en alemany: Winnetou I\n1964 Apaches Last Battle Old Shatterhand Títol original en alemany: Old Shatterhand\n1964 Victim Five Steve Martin film anglès, títol als Estats Units: Code 7, Victim 5\n1964 Yellow Devil Kara Ben Nemsi Títol original en alemany: Der Schut\n1964 Last of the Renegades Old Shatterhand Títol original en alemany: Winnetou II\n1965 Treasure of the Aztecs, TheThe Treasure of the Aztecs Dr. Karl Sternau Títol original en alemany: Der Schatz der Azteken\n1965 Pyramid of the Sun God Dr. Karl Sternau Títol original en alemany: Die Pyramide des Sonnengottes\n1965 Twenty-Four Hours to Kill Captain Jamie Faulkner film anglès\n1965 Place Called Glory, AA Place Called Glory Clint Brenner Original (German) title: Die Hölle von Manitoba\n1965 Wild Men of Kurdistan, TheThe Wild Men of Kurdistan Kara Ben Nemsi Títol original en alemany: Durchs wilde Kurdistan\n1965 Desperado Trail, TheThe Desperado Trail Old Shatterhand Títol original en alemany: Winnetou III\n1965 Fury of the Sabers Kara Ben Nemsi Títol original en alemany: Im Reiche des silbernen Löwen\n1966 Who Killed Johnny R.? Sam Dobie Títol original en alemany: Wer kennt Johnny R.?\n1966 Killer's Carnival Glenn Cassidy Títol original en francès: Le carnaval des barbouzes\n1966 Half-Breed Old Shatterhand Títol original en alemany: Winnetou und das Halbblut Apanatschi\n1967 Women Times Seven Rik\n1967 Die Slowly, You'll Enjoy It More Bob Urban Títol original en alemany: Mister Dynamit – Morgen küßt Euch der Tod\n1967 Blood Demon Roger Mont Elise Títol original en alemany: Die Schlangengrube und das Pendel\nAlso released as: Torture Chamber of Dr. Sadism\n1968 Winnetou and Shatterhand in the Valley of Death Old Shatterhand Títol original en alemany: Winnetou und Shatterhand im Tal der Toten\n1970 Wenn du bei mir bist Kapitän Hannes Schneider Film alemany\n1970 Aoom Ristol Film espanyol\n1996, CD, Bear Family Records\n↑ «biografia de Lex Barker». The New York Times.\n↑ «biografia de Lex Barker». Imdb.\n↑ «filmografia de Lex Barker». The New York Times.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Lex Barker\nLex Barker - Lloc web oficial (anglès) (alemany)\nLex Barker a Find A Grave (anglès)\nLloc de fans (alemany)\nTribut a Lex Barker\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Lex_Barker&oldid=22179191»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 oct 2019 a les 16:07.


L'hospital de Berga registra una mort per covid-19 i triplica els ingressats - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'hospital de Berga registra una mort per covid-19 i triplica els ingressats\nEl centre ha decidit suspendre a partir d'avui les visites i incrementarà les atencions telefòniques\noriol trasserra 23.10.2020 | 23:07\nLa quarta planta de l'hospital de Berga, dedicada als malalts de covid-19 arxiu / oscar bayona\nLa quarta planta de l'hospital de Berga, dedicada als malalts de covid-19\nL'Hospital Sant Bernabé de Berga ha triplicat els casos de persones ingressades per coronavirus en la darrera setmana. A més, una persona ha perdut la vida per la covid-19 al centre berguedà en el transcurs dels últims set dies. Amb aquesta defunció, la xifra de persones que han mort a l'hospital de Berga per culpa del virus des de l'inici de la pandèmia, el mes de març, s'eleva a 47.\nEl centre hospitalari ha tingut un preocupant augment de pacients ingressats per covid-19 des de divendres passat. Ahir el centre berguedà va informar que té 16 pacients ingressats amb la malaltia, mentre que fa set dies va informar que n'hi havia cinc. Durant aquesta setmana han ingressat 12 pacients per covid-19. A més, el centre berguedà ha explicat que hi ha un professional sanitari amb diagnòstic positiu de coronavirus.\nEs restringeixen les visites\nA causa de l'augment de casos de persones hospitalitzades per covid-19 a l'Hospital Sant Bernabé, i com a conseqüència de l'actual evolució de la pandèmia, el centre ha pres un seguit de mesures extraordinàries per continuar garantint al màxim la seguretat tant dels pacients com dels professionals. A partir d'avui es tornaran a restringir les visites a tot el centre hospitalari i només estaran permeses en aquells casos de final de vida o en situacions excepcionals.\nPel que fa a l'activitat programada, el centre berguedà ha informat que s'incrementaran les visites telefòniques en tots aquells casos que sigui possible per evitar el màxim els desplaçaments al centre berguedà, i només es permetrà l'entrada d'un acompa-nyant en cas de pacients menors d'edat o persones dependents en el moment de la visita. L'activitat quirúrgica de l'hospital, però, mantindrà la programació tal com estava prevista.\nFonts de l'Ajuntament de Berga han explicat que aquestes mesures seran avaluades en tot moment i, en cas que es consideri necessari, podran ser modificades, i afirmen que el centre és conscient de la repercussió que tenen aquestes mesures tant per als pacients com per als seus familiars, però es valoren com a «totalment necessàries» en aquesta nova situació de la pandèmia causada per la covid-19.\nEn un comunicat fet públic aquest divendres, l'hospital fa una crida a la població a seguir les mesures de seguretat per fer front a aquesta segona onada: «Recordem també a la població que cal respectar les mesures de seguretat marcades per les autoritats, com és l'ús correcte de la mascareta, el rentat de mans i la distància de seguretat», afirmen.\nLa residència Sant Bernabé aïlla els usuaris en espera de tots els resultats.


PDF Online Gustav in painterland\nGustav in painterland PDF\nGustav Vigeland is most widely known for the Vigeland installation, a permanent sculpture installation in Frogner Park in Oslo.. In 1921 the City of Oslo decided to demolish the house where Vigeland lived and build a library.After a long dispute, Vigeland was granted a new building from the city where he could work and live; in exchange, he promised to donate to the city all his subsequent\n📗 Préparer les épreuves : Le commentaire de documents figuratifs - La Méditerranée antique\n📗 Alimentation des animaux domestiques - 2 volumes + tables de calcul des rations\n📗 Elaborer un cahier des charges informatique dans le respect du Code des marchés publics\n📗 Oeil pour oeil, don pour don - La psychologie revisitée\n📗 Atlas routier, Italie Nord - 1/200 000\n📖 Les chiffres\n📖 A la recherche du temps perdu Tome 6\n📖 Revue de philologie, de littérature et dhistoire anciennes N° 86 Fascicule 2/20\n📖 Li minuta nissardi de Francis Gag - Une chronique radiophonique quotidienne en langue niçoise (1973-\n💻 Le 1 Hors-série été 2016\n💻 Le Dokéo des records - avec des lunettes 3D\n💻 Lostéopathie en douceur - De la parascoliose à la Torsion Physiologique\n💻 La grande encyclopédie des locomotives françaises - Tome 2, Les autorails\n📚 Shinran - lImbécile Tondu du bouddhisme\n📚 Le travail social - Théories et pratiques\n📚 Finance dentreprise DCG 6 - Entraînement à lépreuve 2009\n📚 LEdition musicale\nCompre o livro Gustav In Painterland de Catherine De Duve em Bertrand.pt. portes grátis.\nGustav th cat in painterland: Amazon.de: Catherine …\nGustav Klimt | Biography, Art, & Facts | Britannica\nGustav The Cat Discovers Paris Catherine De Duve. Kat Art. 13,95. Botticelli, Michelangelo, Raffaello De Duve Catherine. Kat Art. 9,95. The Litlle Dali Catherine De Duve. Kat Art. 9,95. Il Piccolo Boticelli Catherine De Duve. Kat Art. 9,95. The Little Boticelli Catherine De Duve. Kat Art. 9,95. Gustav The Cat In Painterland Catherine De Duve. Kat Art. 14,95. Toulouse Lautrec Catherine De Duve Premières histoires - Espace Pierre Lecut


de Dona Secret\t el 2 des. 2020\nAmb ofertes especials, personal atent i dedicat, gastronomia de la millor qualitat i mesures de seguretat adaptades a la nova realitat, el bufet El Grill, de Pyrénées Andorra, continua apostant per oferir als clients una experiència culinària agradable i plena de sabors.\nSer al costat dels seus clients és part inequívoca de la filosofia del bufet El Grill, que va tornar a obrir portes, com a bufet assistit, el passat mes d’octubre, amb el propòsit de brindar als ciutadans del país opcions gastronòmiques diverses i promocions especials; tot això, per contribuir a generar un ambient positiu en dies especialment difícils.\nAmb taules numerades, per a facilitar l’atenció als comensals, distància de seguretat, senyalitzacions preventives, gel hidroalcohòlic i, en especial, el professionalisme de l’equip del restaurant, el bufet El Grill ha fet costat al país per continuar tirant cap endavant. Una de les iniciatives engegades per aquest establiment, ubicat a la tercera planta dels Grans Magatzems Pyrénées Andorra, va ser un descompte especial del 50%, que els clients van poder gaudir fins al 16 de novembre passat. Sens dubte, una aposta guanyadora!\nAl restaurant bufet El Grill, els clients podran degustar, tantes vegades com vulguin, l’àmplia varietat de productes que ofereix l’establiment. Sigui quina sigui la preferència de cada comensal, El Grill és una opció idònia per a tothom, ja que aplega una àmplia selecció de productes, com ara foie gras, salmó, navalles, gambes, cloïsses, carns a la brasa, sushi, verdures, fruita fresca i, fins i tot, nachos amb formatge fos. Actualment, amb motiu de les festes nadalenques, el restaurant ha incorporat plats especials per realçar els sabors de la temporada d’hivern.\nAmb un aforament màxim de 130 persones, El Grill garanteix una experiència deliciosa, còmoda i segura, per a cadascun dels seus clients que es podran delectar amb una oferta gastronòmica variada, agradable i de qualitat per un molt bon preu, que resultarà encara més atractiu, gràcies al 10% de descompte, si utilitzeu la nova targeta digital My Pyri.\nandorraandorra la vellaBufetBufet El GrillGastronomiagourmetGrans Magatzems Pyrénées AndorraPyrénées Andorra


Falles de València, en blanc i negre - ADEF\nFalles de València, en blanc i negre. Javier Aura Tortosa (dir.), Gil-Manuel Hernàndez i Martí (textos), Javier Mozas Hernando (documentació), València, Edicions Tívoli (amb la col•laboració de l’Associació d’Estudis Fallers i el Museu Valencià d’Etnologia), 2009\nFalles de València, en blanc i negre\nJavier Aura Tortosa (dir.), Gil-Manuel Hernàndez i Martí (textos), Javier Mozas Hernando (documentació), València, Edicions Tívoli (amb la col·laboració de l’Associació d’Estudis Fallers i el Museu Valencià d’Etnologia), 2009\nJavier Aura Tortosa (dir.)\nGil-Manuel Hernàndez i Martí (textos)\nJavier Mozas Hernando (documentació)\nEdicions Tívoli (amb la col·laboració de l’Associació d’Estudis Fallers i el Museu Valencià d’Etnologia), 2009\n240 p., 34 cm\nFins a l’últim terç del segle XIX les Falles de València no eren una festa, sinó només un festeig integrat en la seqüència ritual de la festivitat de sant Josep, que venia celebrant-se, almenys amb constància documental, des de la segona meitat del segle XVIII. Per això rebien el nom de falles de la vespra de Sant Josep, o simplement falles de Sant Josep. Llavors la festa durava dos dies, i les falles ja podien considerar-se la seua manifestació més popular i atractiva. Les falles pròpiament dites es componien de bases o entaulats sobre la superfície dels quals es col·locaven les figures, generalment amb moviment, que representaven l’escena objecte de l’acte de fe. En principi les composicions eren molt senzilles i la lectura de la falla era frontal. En augmentar el nombre de figures i d’escenes, sorgiria la falla rodada, circular o argumental, amb una tendència progressiva a la monumentalitat. En tot cas, els cadafals plantats entre mitjans del segle XVIII i mitjans del segle XIX eren de molt reduïdes dimensions i solien estar encaixats en els estrets límits dels carrers i places de la València preindustrial, especialment en els barris de Velluters, el Mercat, la Seu i el Carme, on sembla que el costum de plantar i cremar falles va començar de forma més intensa i constant en aquella etapa primigènia de la festa.\nEntre 1850 i 1870 encara no existia ni un programa de festejos ni un vocabulari específicament faller. El festeig estava en una fase incipient i embrionària, en la qual emergien cada vegada amb més força les falles satíriques, en detriment de les simples fogueres. Davant d’això les autoritats van adoptar una actitud recelosa i vigilant, i van implantar la censura sobre un repertori temàtic molt crític i polític. Amb tot, persistiria la denominada “falla moral”, de caràcter general, veïnal i eròtica. Precisament fou la falla eròtica o de tendència anticonjugal la que va marcar les falles morals d’estos anys, de les quals es van publicar els primers llibrets de Josep Bernat i Baldoví (El conill, Visanteta y Don Facundo, 1855) i de Blai Bellver (La creu del matrimoni, 1866), ambdós de temàtica eminentment eròtica.\nSerà a partir dels anys 1885-1888 quan es produeix una inflexió i s’inicia un canvi en la història de les Falles. Des d’este moment, encara que progressivament, tot començaria a ser diferent: la repressió va donar pas a la reconversió esteticista; els impostos van ser substituïts pels premis. En esta conjuntura es va fer evident que la política liberal i il·lustrada que tractava d’eliminar per la força les tradicions, costums i maneres de viure populars resultava inviable, per la qual cosa es varen assajar estratègies de transformació més subtils i eficaces.\nEn 1886 la repressió va aconseguir un punt àlgid en impossibilitar-se, per mitjà d’elevats impostos, la plantà de falles. En aquells temps estes representaven el sentir de les capes populars, excloses del sistema polític i del control dels mecanismes econòmics. Per això, les falles de crítica social, i sobretot política, es van revelar com una forma de protesta i violència simbòlica justiciera, com bé es va posar de manifest entre 1871 i 1890. Ara bé, després de la crisi del període repressiu 1875-1886, les Falles es van anar transformant en una festa diferent, com s’aprecia en l’ampliació del programa de festejos, la transformació de la seqüència ritual josefina, l’augment del nombre de falles any rere any, el creixement de la monumentalitat i de la complexitat compositiva, la instauració de premis, la participació creixent d’artistes en la construcció de falles o la formalització organitzativa de la festa. En suma, un conjunt de canvis connectats amb la primacia dels valors formals en una festa que fins llavors havia tingut molt d’improvisació.\nDurant este període els cadafals ja romanien dos dies plantats i van deixar de ser les falles de la vespra de Sant Josep per a convertir-se en la festa de les Falles. Va començar també a formalitzar-se un vocabulari propi (despertà, ninot de falla, faller). Ha de destacar-se el fet aïllat que en 1896 no es van plantar falles a causa de l’estat de guerra per la situació a Cuba. Però la veritat és que els cadafals van anar perdent la seua anterior estructura teatral i van començar a imitar el monument i l’escultura al·legòrica, forjant-se l’embrió del que seria la posterior falla artística. Açò va ser, en gran part, a causa de la iniciativa de la burgesia local, que va impulsar la modernització artística de les falles segons els seus valors culturals. Es tractava de llançar les Falles com una festa de la modernitat valenciana. No és res estrany, per tant, que la forta empremta de la falla política a finals de segle provocara l’actitud repressora de les autoritats, que van potenciar un tipus de falla menys agressiva i més apologètica. Així, ben bé es pot dir que en 1900 es tanca una etapa més en la festa fallera, atesa l’aparició regular de falles apologètiques i les recomanacions de l’autoritat per a definir el marc legal en què es podia moure la crítica fallera.\nConseqüència lògica de la neutralització de la falla política va ser la potenciació i consolidació de la falla artística, amb la desaparició de les falles de trastos vells, en un període que va de 1901 a 1920. La transformació estètica dels monuments va lligada, a més, als canvis temàtics d’estos i a l’articulació social de la festa. Durant esta etapa, es van crear els primers premis a les falles més artístiques (premis de l’Ajuntament, 1901) i van sorgir les primeres revistes falleres (Les Falles de Sant Chusep, 1907, i Pensat i Fet, 1912, entre altres). La nova estratègia de reconversió artística, àmpliament recolzada per la burgesia local i l’autoritat oficial, va generar un dispositiu de transformació, i els fallers van respondre bé incorporant artesans i especialistes al si de la comissió, bé remunerant-los per la construcció d’un nou tipus de falles.\nUna altra de les transformacions destacables va ser l’augment de comissions falleres. Van començar a aparéixer nuclis organitzats i cada vegada més estables, autodelegats del veïnat per a fer la festa. Això va repercutir en l’expansió del programa d’actes, apareixent vocables nous com mascletà, plantà i cremà. En definitiva, soroll, música i cercaviles, contacte democràtic en el carrer i simbolització de les solidaritats veïnals, es van convertir en els components bàsics del programa comú dels dies fallers. Com ja s’ha assenyalat, es va implantar totalment la falla artística, a manera de conjunt escultòric de tendència piramidal, amb una narrativa acumulativa i ascensional. De fet, les característiques fonamentals de la falla artística, que queda com el motle clàssic del que continuen bevent les falles actuals, són: monumentalitat, caràcter escultòric, proporcionalitat, acabat i atreviment constructiu. Evidentment, este fet va comportar el desenvolupament de la professió d’artista faller, així com la consolidació de la falla de temàtica apologètica, laudatòria de les glòries locals i espanyoles, i de la falla bròfega, caracteritzada per la profusió de metàfores i al·lusions sexuals amb la intenció de provocar i excitar la mirada i la rialla complaent.\nEls anys vint del segle passat van suposar una altra transformació important en la festa fallera, en alterar la seua composició global. Així, entre 1921 i 1936 la festa es va transformar en un gran pol d’atracció turística i en un símbol de les belleses valencianes. Dues coordenades definixen clarament el període: l’arribada del primer tren faller en 1927 i la consolidació de les tendències rituals i d’organització d’aquella que ja s’havia convertit en la festa gran de València. Un primer canvi a destacar és l’espectacular creixement de les falles plantades (1.093 durant tot el període). La festa es va començar a expandir per tota l’àrea metropolitana i es va incentivar com a reclam turístic, un objectiu en què confluïen els interessos de les autoritats municipals i les colònies d’emigrants. En 1926 ja es va crear una Assemblea pro Festes de Sant Josep, on s’integraven les entitats culturals i comercials més importants de la ciutat, que van pressionar davant de l’Ajuntament perquè este tutelara i patrocinara la festa, cosa que va succeir en 1932, quan el Consistori va assumir l’organització de la Setmana Fallera. És aleshores quan es pot dir que naix la moderna València fallera.\nDe fet, durant anys s’havia plantejat la conveniència d’allargar la festa fins al dia 20, sempre que caiguera en diumenge, i així va succeir en 1921 i 1927. En este fenomen té el seu origen la idea de la Setmana Fallera. Per això, l’organització del primer tren faller en 1927 per la Sociedad Valenciana de Fomento de Turismo va significar el llançament exterior de la festa. La revista de la Societat, Valencia Atracción, va demanar des de 1928 que s’implantara una Setmana Fallera per a atraure el turisme. El mateix any l’Ajuntament va demanar als fallers que plantaren les falles la nit del dia 16 de març. Naixia així el tercer dia de festa. I en 1931 es va formar un Comité Central Faller, reforçat en 1932 amb l’Associació General Fallera Valenciana (AGFV), que junt amb l’Ajuntament va assumir la creació de la Setmana Fallera (del 12 al 19 de març). Amb això l’Ajuntament no feia més que consagrar l’important pes que havien adquirit les Falles, ja convertides en la festa gran del cap i casal.\nEl naixement de la Setmana Fallera i de l’AGFV va implicar la institucionalització de nous actes i figures, que han perdurat fins hui, és a dir, com a estructura essencial de la festa: és el cas de la figura de la belleza fallera, com a antecedent del càrrec de la fallera major en 1931, l’himne faller en 1929, el festeig de la Crida en 1931, les cavalcades entre 1929-1932, la Nit del Foc en 1932, l’Exposició del Ninot en 1934 o la cremà en 1935 d’una espècie de falla feta amb les millors carrosses i ninots de la Cavalcada del Foc, alhora precedent de la Cavalcada del Ninot creada en 1932. En definitiva, la composició i ràpida consolidació de la Setmana Fallera es va basar en un conjunt d’actes nous que pretenien expressar la unanimitat, la convergència i l’ascens de les Falles a la categoria de festa major. El resultat va ser la implicació de tota la ciutat en la festa i l’assimilació dels símbols de la identitat col·lectiva.\nDurant esta etapa triomfa l’anomenat kitsch faller, amb una marcada tendència de la falla cap a la monumentalitat, la proporcionalitat, la complicació tècnica, un cert amanerament argumental i barroquisme compositiu. La representació dels ninots encara era realista, però la intervenció d’artistes va suposar un millor acabat de les figures, es va substituir la roba vella per roba feta a propòsit i es va utilitzar la cera per a donar més realisme a les expressions. Junt amb això van aparéixer les seccions o categories de classificació dels monuments en base als seus pressupostos en 1933 (la primera i la segona). El resultat va ser que els artistes van adquirir un paper fonamental en la festa, fins al punt que en 1935 ja s’havia format una Associació d’Artistes Fallers.\nQuant al repertori temàtic han de destacar-se tres canvis fonamentals: el descens de la crítica social i política, el domini de la crítica cultural basada en la sàtira contra la modernitat, i l’increment de les falles humorístiques i apologètiques. El resultat va ser, en definitiva, la neutralització de la sàtira fallera i de la violència simbòlica a fi de promocionar la falla artística i amable. Amb tot es mantenia una pluralitat ideològica dins del món faller que va ser trencada per la Guerra Civil. Després del 18 de juliol de 1936 les comissions de falla van deixar de dedicar-se a la festa per a contribuir modestament, segons la premsa, a la defensa de la població civil.\nEn octubre de 1939, que és quan es va començar a forjar la incipient Junta Central Fallera per a posar de nou en marxa les Falles, els vencedors de la guerra es van trobar amb una festa que a l’altura de 1936 representava una autèntica litúrgia del valencianisme temperamental; una espècie de religió civil, perfectament organitzada, recolzada per una extensa base social i geogràfica, conformada per un col·lectiu capaç d’expressar, a través dels cadafals, tota una visió del món, reflex de canvis històrics, i en el punt de mira de les més diverses forces polítiques. Això explica la totalització festiva durant la Guerra Civil i posteriorment pel franquisme, perquè les Falles eren ja una miqueta més que una simple festa, en expressar, en certa manera, un sentiment valencianista on els símbols d’identitat (himnes, senyeres) es fonien amb la falla en la celebració unànime de la valencianitat. Realment pagava la pena, als ulls del nou règim, convertir esta festa en una festa més gran i en instrument de legitimació ideològica i instrumentació política. Per este motiu es va crear en 1939 la Junta Central Fallera i es va incentivar econòmicament, en uns moments de carestia econòmica general, una festa a la qual es pretenia privar dels seus elements més subversius, reconduint-la al servici del règim, creant per a això el mite del supraclassisme faller i la presumpta apoliticitat de la festa.\nTot i això, la festa va seguir la seua pròpia dinàmica, això sí, encarrilada per un fort poder autoritari. De fet, es poden detectar diverses etapes en les falles del franquisme. Entre 1939 i 1944 es va produir la reconstrucció de la festa, i entre 1945 i 1952 la seua consolidació, projectant-se de forma ascendent els resultats de la seua recuperació. Entre 1952 i 1959 assistim a l’etapa d’estabilització, quan la dinàmica interna de la festa i el suport oficial la van portar a una expansió contínua, més quantitativa que qualitativa. Durant estos anys de represa i consolidació de la festa fallera sota les noves directrius franquistes, esta va experimentar una sèrie de transformacions rellevants, com foren la progressiva complexització, ritualització i sacralització de la seqüència ritual fallera, amb la invenció, per exemple, del festeig de l’Ofrena en 1945 o de les recompenses falleres en el mateix any, o la creació de la secció especial en 1942, a més de la declaració de les Falles com a Fiestas de Arte de Interés Nacional en 1946; la pràctica d’una fèrria censura sobre els cadafals; la diversitat del repertori temàtic expressat, amb una gran presència de la crítica a les dures condicions socioeconòmiques de postguerra; l’extensió de la xarxa social fallera (creixement de les comissions), amb l’assentament i consolidació de les demarcacions falleres i la creixent rellevància econòmica de la festa en el conjunt de la ciutat, i l’acusada instrumentalització politico-ideològica de la festa per part dels representants locals del règim franquista, plasmada en una activitat normativitzadora i reglamentista en el reglament faller de 1944 i els successius reglaments derivats dels congressos fallers, el primer dels quals es va celebrar en 1952. Totes aquestes transformacions, en gran part inspirades des del poder dictatorial i en bona part sorgides des de la pròpia dinàmica expansiva de la festa, canviaren d’una manera profunda les característiques d’esta i la situaren, poc després de la riuada de 1957 i les “falles de la riuà” de 1958, en una situació de reorientació cap a les exigències de la modernitat industrial i turística que en ell anys seixanta s’obria pas a la ciutat de València.\nA partir d’eixe moment ben be es pot dir que la cultura popular tradicional fallera, entenent que en bona mesura la “tradició” fallera és una creació de la modernitat, va entrar en declivi per donar pas a una nova cultura fallera, més marcada per la massificació, l’estandardització, la influència de la contemporaneïtat urbana i les noves exigències de la indústria turística i el desenvolupament econòmic. En la mesura que la vella València en blanc i negre desapareixia mentre emergia la nova València en color, els vells costums fallers, l’antic sabor casolà i el segell de barri de les Falles aniria passant a un segon pla, apareixent altres models, altres ambients i altres imatges més acords amb la construcció d’una València “moderna” i “avançada”. En tot cas, a través de l’antologia d’imatges seleccionada, que va des de començaments del segle xx fins a mitjans dels anys seixanta, ens podem fer una idea de com eren eixes Falles clàssiques que hui, després de vore en perspectiva les grans transformacions que han marcat la festa gran de València en els darrers quaranta anys, se’ns presenten com un inestimable i singular patrimoni cultural que ara podem gaudir amb una barreja de nostàlgia i admiració.


7 milions d'euros per promoure el repoblament a la demarcació de Lleida | Lleida.com\nLa Diputació de Lleida destinarà 7 milions d'euros en ajuts a municipis petits de la demarcació per a projectes que afavoreixin al repoblament. El Ple ha aprovat inicialment aquest dilluns les bases de la convocatòria que preveu tres línies d'actuació. Per una banda, ajuts per als ens locals per fomentar la compra, construcció i rehabilitació d'habitatge públic; perquè puguin contractar tècnics que desenvolupin projectes que contribueixin al desenvolupament local i a la creació d'ocupació, i ajuts per finançar inversions destinades a lluitar contra el despoblament i afavorir la repoblació dels municipis. Les bases de la convocatòria s'han aprovat amb el suport dels grups del govern (ERC i JxCat), mentre que PSC, UA i Cs s'han abstingut.\nEl Ple també ha aprovat als convenis de col·laboració entre la Diputació de Lleida i l'Ajuntament d'Anglesola (Urgell) per al traspàs de la carretera local LV-3342, de l'A-2 a Anglesola; amb l'Ajuntament de Torregrossa (Pla d'Urgell) per al traspàs de la carretera local LV-2001a (travessera urbana de Torregrossa), i amb l'Ajuntament de Vilanova de Meià (Noguera) per al traspàs de les carreteres locals LP-9132b (travessera urbana de Vilanova de Meià); LV-9131a (travessera urbana de Vilanova de Meià) i LV-9131b (travessera urbana de Santa Maria de Meià).\nEn l'apartat de mocions, el Ple ha rebutjat, amb els vots en contra dels dos grups del govern, els dos textos que s'han portat a debat. Es tracta de les mocions de Ciutadans per a un Pla estratègic de Joventut 2022-2026 a la demarcació de Lleida, i la presentada pel PSC i Unitat d'Aran de suport a la reforma laboral que promou el govern de l'Estat. L'absència a la sessió per covid-19 de la diputada d'En Comú Podem (ECP), Elena Ferre, ha portat a deixar per al pròxim Ple la moció que havia presentat aquest grup de suport a una transició energètica justa i de rebuig a la construcció de noves línies de molt alta tensió a les comarques lleidatanes.\nEn l'informe de presidència, Joan Talarn ha valorat positivament la consulta anunciada pel Govern que es durà a terme a l'Alt Pirineu i Aran sobre la candidatura per als Jocs Olímpics d'Hivern del 2023. "L'esdeveniment és una oportunitat per a la projecció internacional del Pirineu però, sigui quina sigui la decisió dels seus habitants, cal millorar qualitativament i quantitativa les inversions en infraestructures que s'han anat ajornant al llarg de les darrers dècades", ha assenyalat Talarn, tot interpel·lant tant la Generalitat com l'Estat. El president de la Diputació de Lleida també ha posat de relleu el suport de la institució als actes de commemoració del centenari de l'artista Guillem Viladot, que arrencaran dissabte a Agramunt (Urgell).\nAbans d'acabar la sessió, Talarn també ha expressat el seu suport al diputat de la CUP al Parlament després que la Junta Electoral hagi sol·licitat a la cambra catalana que li retiri l'escó arran de la condemna que li va imposar el TSJC per no haver retirat uns llaços grocs de l'exterior del despatx de la Paeria de Lleida quan n'era regidor.\nEn el Ple del mes de gener ha pres possessió com a nou diputat provincial l'alcalde de Castellnou de Seana (Pla d'Urgell), Jordi Llanes. D'aquesta manera, pren el relleu en el grup de JxCat a Ramon Cònsola, que va renunciar a l'acta en la darrera sessió per jubilació.\n⏯ L'Aran ja compta amb connectivitat 5G\nCervera ofereix 80 places als Camps de treball locals


Històries veïnals: HV 14/4: Curiositat atrapada\nUna història de veïns amb final sorprenent. Un veí indaga en la vida dels seus companys de replà, ben misteriosos, per cert. La curiositat és mala consellera... Mai ho hagués fet! Per què? Doncs perquè li fan passar magres. I la culpa la tenen Carme Rosanes, l'Edgar, Laura T. Marcel i Gingebre Man. Llegiu i que no us atrapin!\n“Les feines que es comencen, s’han d’acabar”, es va dir per dins. Primer, només va preguntar discretament als veïns, no pas a ells directament, (és clar!) sinó als de més amunt i als de més avall i també als del davant, tot intentant que no es notés gaire el seu interès. Després va espiar-los directament des del seu jardí a veure si descobria alguna cosa. Més tard va passar-se hores, i dies, i setmanes connectat a Internet per veure què podia descobrir que li fos útil. I res, la seva investigació avançava molt poc.\nEls veïns li van dir que no els coneixien de res, que gairebé no els veien mai i que si bé la noia era prou educada, fins i tot amb els seus lacònics “bon dia” o “bona nit”, ell era declaradament hostil i no responia a les salutacions ni per casualitat. Sortia a passejar amb un gos d’aquests perillosos, que afortunadament duia lligat. Cada matí cap a les set i cada vespre cap a les nou. Corrien tots dos, ell i el gos.\nI va decidir acabar la feina que havia començat, encara que hagués d’entrar d’esquitllentes a casa seva. No sabia si anar-hi quan ell passejava el gos i la noia era a casa, o bé quan tos dos fossin fora. Hi havia raons a favor i en contra per qualsevol de les dues opcions.\nPerò la noia l’atreia una mica... Deixava passar els dies, per agafar forces i decidir-se a anar-hi a les nou en punt del vespre, quan el noi i el gos haguessin sortit... S’amorrà amb impaciència a l’espiera, tot expectant el moment en què amo i gos sortissin a fer el volt habitual. Però, passaren les hores i la porta es mantingué fermament tancada.\nDecidí esperar fins l’endemà. Possiblement havia passat quelcom perquè l’home no sortís aquella nit. Tanmateix, el dia següent tampoc ningú sortí del pis, ni al matí, ni a la nit. I aquest mateix fet es repetí els dies successius, creant així una nova rutina veïnal. No ho podia comprendre.\nLa seva obsessió arribà a tals extrems que s’apostà davant d’ella, tot vigilant-la a tothora, talment com un gos guardià. Els resultats foren els mateixos: ningú. Aleshores, no li quedà cap altra alternativa. Havia de forçar la porta. I així ho va fer. Però, tot i tenir la porta oberta li fou impossible entrar al pis. Una teranyina enganxifosa blocava l’entrada, recobrint-ho tot.\nAquells personatges li havien semblat sospitosos des dels principi però ara ja gairebé podia dir que es tractava d'uns spiderman i spiderwoman reals.\nPerò qui el creuria? Amb aquella història no podia anar enlloc. Ho havia de resoldre sol. Va anar ràpidament a casa a buscar alguns estris. Va tornar de seguida amb un ganivet, un encenedor, uns guants de làtex i unes ulleres protectores, per si de cas. Va clavar el ganivet en aquella mena de teranyina i la va anar esquinçant per traspassar-la. Un cop dins l'habitatge va sentir un sorollet a la seva esquena i en girar-se es va poder veure que la teranyina s'acabava de reconstruir i la porta es tancà de cop. Es va sobresaltar, però el cor gairebé se li para davant de l'espectacle que l'esperava en aquell altre costat de la realitat.\nDos aràcnids enormes se'l miraven impassibles des del mig de la sala i en un costat hi havia una mena d'armari amb les portes de vidre i dins el qual s'hi veien perfectament dos cossos, un d'home i un altre de dona. En acostar-s'hi amb un cert recel va reconèixer qui eren... però en apropar-s'hi encara més va adonar-se de que eren com vestits de làtex... Ara ho entenia tot, eren els cossos on s'amagaven aquella mena d'aranyes gegants. Però... què era tot allò?\nInconscientment i amb una rapidesa prodigiosa va traure del maletí que havia portat de casa l’escopeta carregada amb dards tranquil·litzants i en disparà un a cada una d’aquelles bèsties just abans de que li caigueren a sobre. Tota una vida treballant al departament d’investigació de noves espècies animals i les seues incomptables expedicions havien fet aquest procediment pràcticament una rutina. Una vegada recobrà l’alè, la seva expectació anà en augment: aquell esdeveniment marcaria un abans i un després en tota una vida d’investigacions pràcticament infructuoses.\nQuan s’acostà per poder investigar aquelles estranyes criatures de més a prop una altra cosa li cridà més encara l’atenció, uns metres més enrere, en el que pareixia el niu, hi havia unes estranyes pilotes pràcticament rodejades de teranyina. Eren les cries! Ràpidament s’abalançà per a agafar-ne un d’ells, sense adonar-se’n que un parell d’aquells ous ja s’havien obert.\nQuan notà la punxada a la part baixa de la cama ja va ser massa tard, una d’aquelles cries ja s’havia introduït dins del seu cos. Els seus intents per intentar traure-se’l de dins foren en va. Pocs segons després va perdre totalment la consciència.\nL’agent de policia no va poder treure-li ni una paraula mentre el portava emmanillat cap a les dependències policials, però tampoc feia falta, tots els veïns l’havien vist sortir del lloc dels fets poc després del crim amb aquella escopeta a la mà. Ell havia estat l’assassí sense cap dubte. El tornà a mirar pel retrovisor, però la seva expressió no havia canviat.\nEl que sí que havia de fer només arribar al departament seria netejar el cotxe. Com s’havien pogut crear totes aquelles teranyines allí dins en tant poc de temps?\n—Aranyes.... –pensà‒ com detesto eixos xicotets animals!\n© Carme Rosanas, Edgar, Laura T. Marcel i Gingebre Man (abril 2014)\nPublicat per Unknown en dijous, d’abril 24, 2014\nEtiquetes: Carme Rosanas, D'HV 14, Edgar, GingebreMan, Laura T. Marcel\nOstres, ostres, ostres... Quina història que n'ha sortit del meu començament... Sorprenent i ben lligada... Us felicito veïns de replà!!!\nEntre una anada d'olla i una altra n'ha sortit un relat original i divertit. Felicitats veïns de replà i gràcies a tots per fer-lo possible!\nEns ha sortit un relat bastant original i diferent al final. Una gran experiència això de les històries veïnals :)\ndivendres, 25 d’abril, 2014\nI és que el món està plenet de gent tocada del bolet.\nOlalà!!! de pel·lícula!!!\ndijous, 01 de maig, 2014