El judici per bloquejar el tren de l'OTAN a València serà el 6 de març de 2007 - Indymedia Barcelona\nEl judici per bloquejar el tren de l'OTAN a València serà el 6 de març de 2007\nCorreu-e: retirada ARROBA xarxaneta.org (no verificat!)\t 26 feb 2007\nDesprés de quasi d'un any d'espera, el dimarts 6 de març de 2007 a les 10 h. tindrà lloc en el Jutjat penal nº 2 de València un nou intent (i van cinc ja) del judici contra les quatre persones que el 17 d'octubre de 2004 van bloquejar l'eixida d'un dels trens que transportava material de la base de l'OTAN a Bétera cap a unes maniobres a Saragossa.\n[TEXTO EN CASTELLANO MÃ?S ABAJO]\nDesprÃ©s de quasi un any d'espera, el dimarts 6 de marÃ§ de 2007 a les 10 h. tindrÃ lloc en el Jutjat penal nÂº 2 de ValÃ¨ncia un nou intent (i van cinc ja) del judici contra les quatre persones que el 17 d'octubre de 2004 van bloquejar l'eixida d'un dels trens que transportava material de la base de l'OTAN a BÃ©tera cap a unes maniobres a Saragossa.\nLes quatre persones que van bloquejar la via de servei per on anava a circular el tren militar amb pancartes contra l'OTAN i les guerres i encadenant-se amb tubs metÃ lÂ·lics, estan acusades de "desordres pÃºblics" i el fiscal solÂ·licita per a totes elles una pena de 1 any de presÃ³.\nFins a avui, el judici s'ha suspÃ¨s tres vegades. Les dues Ãºltimes per incompareixenÃ§a dels tres policies nacionals i el guarda jurat de RENFE citats com testimonis de l'acusaciÃ³. El 3 de novembre de 2004 es va suspendre per primera vegada perquÃ¨ ni la base de l'OTAN ni RENFE van proporcionar a temps els horaris dels trens militars solÂ·licitats pel jutjat. TambÃ©, durant la detenciÃ³, el fiscal va proposar a les i els activistes acceptar una pena de 6 mesos de presÃ³ que aquests-es van rebutjar.\nNo fa falta dir que com continua obert el processament d'aquestes persones, tambÃ© continua la campanya de suport i solidaritat que es va obrir poc desprÃ©s d'aquesta acciÃ³ directa noviolenta. Cal seguir demostrant tant al fiscal i al jutge com a la resta d'institucions implicades que els mÃ¨todes i les motivacions d'aquestes persones conten amb una Ã mplia acceptaciÃ³ social.\nPer aixÃ² us proposem:\n- Signeu a nivell individual o colÂ·lectiu (si estÃ s en alguna organitzaciÃ³) i envieu la carta de suport al Jutjat, al Ministeri de Defensa i a la base de l'OTAN. No importa si l'heu enviat en ocasions anteriors.\n- Signeu a nivell individual l'autoinculpaciÃ³ i envieu-la al Jutjat. Ã�s una forma de suport mÃ©s compromesa perquÃ¨ teÃ²ricament us exposa a ser acusats com cÃ²mplices de l'acciÃ³. No obstant aixÃ², en la prÃ ctica no existeix ni la mÃ©s remota possibilitat que aÃ§Ã² succeÃ¯sca a causa de la gran quantitat d'autoinculpacions rebudes i que els jutges no volen complicar mÃ©s els processos.\n- DistribuÃ¯u aquesta informaciÃ³ en el vostre entorn.\n- Si viviu prop de ValÃ¨ncia, acudiu a la concentraciÃ³ de solidaritat davant dels Jutjats (Ciutat de la JustÃcia) el mateix dia 6 de marÃ§, a les 10 h.\ncampanya antibase - alternativa antimilitarista/moc\n- Ministeri de Defensa: infodefensa ARROBA mde.es\n- Base de l'OTAN: medianrdcsp ARROBA hrf-valencia.org\n- Deganat dels Jutjats de ValÃ¨ncia: vadeeg_002 ARROBA gva.es\n- SuspÃ©s de nou el judici als antimilitaristes (11-5-06):\n- Web de l'acciÃ³: http://www.geocities.com/pararuntren\n- Fotos i video de l'acciÃ³:\n[SubstituÃ¯u la lÃnia de punts en la carta de suport per "Sr. Ministre", quan l'envieu al Ministeri de Defensa, "Sr. Comandant" si l'envieu a la base, o "Jutjat penal nÂº2" si l'envieu al jutjat. TambÃ© podeu enviar els documents per fax: Defensa/91-556 39 58 - Base de l'OTAN/96-160 52 52 - Jutjat nÂº2 Penal/96-192 93 77]\nCARTA DE SUPORT A LES PERSONES QUE VAN BLOQUEJAR EL TREN DE LA CASERNA DE Lâ��OTAN DE BÃ�TERA\nHe tingut coneixement que el prÃ²xim 6 de marÃ§ a les 10h. se celebrarÃ en el Jutjat penal nÂº 2 de ValÃ¨ncia un judici contra quatre persones que van portar a terme el 17 dâ��octubre de 2004 una acciÃ³ de desobediÃ¨ncia civil noviolenta al costat del lloc de sortida del tren am b material de la base de lâ��OTAN, que partia cap a una maniobres preparatÃ²ries a Saragossa per a comandar la nova ForÃ§a de Resposta de lâ��AlianÃ§a AtlÃ ntica (NRF), promoguda pels EUA baix la doctrina de la Â«guerra preventivaÂ». Tinc entÃ¨s que seâ��ls acusa dâ��un delicte de Â«desordres pÃºblicsÂ», per al qual el Fiscal solÂ·licita una condemna de 1 any de presÃ³.\nConsidere no solament legÃtimes sinÃ³ tambÃ© socialment saludables aquestes accions de desobediÃ¨ncia civil perquÃ¨ sÃ³n noviolentes, apelÂ·len a valors socialment compartits i interpelÂ·len a la societat des de la seva base, donant veu a opinions que habitualment sÃ³n marginades del debat social. Rebuge per tant que aquestes persones siguen criminalitzades de qualsevol forma i demane que siguen lliurement absoltes. MÃ©s encara tenint en compte que aquesta acciÃ³ concreta es va desenvolupar amb exquisit respecte cap a la integritat fÃsica de les persones: el tren militar es trobava detingut en lâ��estaciÃ³ de cÃ rrega, els i les participants es van fer visibles en el lloc des del primer moment i a una distÃ ncia prudencial del convoy, i no es va interrompre la circulaciÃ³ ferroviÃ ria ordinÃ ria.\nEls Ãºnics perjudicis en tot cas serien els ocasionats al desplegament de la caserna de lâ��OTAN, una instalÂ·laciÃ³ ilÂ·legÃtima i perillosa que ha de ser desmantellada com mÃ©s prompte i els seus terrenys retornats al poble de BÃ©tera per a donar-los un Ãºs social i ecolÃ²gic. Aquesta base, junt amb altres instalÂ·lacions com ara les bases dels EUA a Rota i MorÃ³n, el futur centre de prÃ ctiques per a pilots de guerra (TLP) de lâ��OTAN a Albacete, o el possible sistema de vigilÃ ncia terrestre (AGS) de lâ��AlianÃ§a a Saragossa, aprofundeix la inserciÃ³ de lâ��estat espanyol en una polÃtica agressiva i militarista contra la qual els seus ciutadans han mostrat un rebuig massiu en dates recents, i que, en qualsevol cas, Ã©s autodestructiva i, sobretot, immoral.\nMâ��afegisc a la crida a la no-colÂ·laboraciÃ³ amb els preparatius de les guerres que va transmetre lâ��acciÃ³. DesobediÃ¨ncia a les guerres per a resistir activament als engranatges de la maquinÃ ria militar i les decisions polÃtiques conscients que ens obliguen a colÂ·laborar, encara que no sempre ho sapiguem, en la preparaciÃ³ de les guerres. Per exemple a travÃ©s dels milions dâ��euros diaris que absorbeix lâ��estructura militar dels impostos que paguem.\nAUTOINCULPACIÃ� DE SUPORT A LES PERSONES QUE VAN BLOQUEJAR EL TREN DE LA CASERNA DE Lâ��OTAN DE BÃ�TERA\nJUTJAT PENAL NOMBRE 2 CIUTAT DE LA JUSTÃ?CIA\nAv. del Saler, nÂº 14\n46013 - ValÃ¨ncia (Espanya)\nJo, ............ amb DNI .............\n- Que he tingut coneixement que el prÃ²xim 6 de marÃ§ a les 10 h. es portarÃ a terme en aquest Jutjat un judici contra quatre persones acusades dâ��un delicte de Â«desordres pÃºblicsÂ» per situar una pancarta i encadenar-se a les vies que anava a recÃ³rrer el tren de la base de lâ��OTAN de BÃ©tera cap a unes maniobres a Saragossa preparatÃ²ries per a comandar la nova ForÃ§a de Resposta de lâ��AlianÃ§a AtlÃ ntica (NRF), promoguda pels EUA baix la doctrina de la Â«guerra preventivaÂ». Tinc entÃ¨s que el Fiscal solÂ·licita una condemna de 1 any de presÃ³.\n- Que els objectius dâ��aquesta acciÃ³ de desobediÃ¨ncia civil, pÃºblica i noviolenta, van consistir a fer una crida a la societat perquÃ¨ reflexioni sobre les guerres i no colÂ·labori amb els organismes i estructures que les propugnen i realitzen, aixÃ com reclamar el desmantellament de la citada instalÂ·laciÃ³ militar.\n- Que vaig participar activament i de forma conscient i responsable en la preparaciÃ³ de lâ��acciÃ³, a mÃ©s de donar suport i cobertura a les persones que la van portar a terme.\nEn ............., a ....... de ...... de 2007\nEL JUICIO POR BLOQUEAR EL TREN DE LA OTAN EN VALENCIA SERÃ? EL 6 DE MARZO DE 2007\nDespuÃ©s de casi de un aÃ±o de espera, el martes 6 de marzo de 2007 a las 10 h. tendrÃ¡ lugar en el Juzgado penal nÂº 2 de Valencia un nuevo intento (y van cinco ya) del juicio contra las cuatro personas que el 17 de octubre de 2004 bloquearon la salida de uno de los trenes que transportaba material de la base de la OTAN en BÃ©tera hacia unas maniobras en Zaragoza.\nLas cuatro personas que bloquearon la vÃa de servicio por donde iba a circular el tren militar con pancartas contra la OTAN y las guerras y encadenÃ¡ndose con tubos metÃ¡licos, estÃ¡n acusadas de "desÃ³rdenes pÃºblicos" y el fiscal solicita para todas ellas una pena de 1 aÃ±o de cÃ¡rcel.\nHasta hoy, el jucio se ha suspendido tres veces. Las dos Ãºltimas por incomparecencia de los tres policÃas nacionales y el guarda jurado de RENFE citados como testigos de la acusaciÃ³n. El 3 de noviembre de 2004 se suspendiÃ³ por primera vez porque ni la base de la OTAN ni RENFE proporcionaron a tiempo los horarios de los trenes militares solicitados por el juzgado. TambiÃ©n, durante la detenciÃ³n, el fiscal propuso a l@s activistas aceptar una pena de 6 meses de prisiÃ³n que est@s rechazaron.\nNo hace falta decir que como continÃºa abierto el procesamiento de estas personas, tambiÃ©n continÃºa la campaÃ±a de apoyo y solidaridad que se abriÃ³ poco despuÃ©s de esta acciÃ³n directa noviolenta. Hay que seguir demostrando tanto al fiscal y al juez como al resto de instituciones implicadas que los mÃ©todos y las motivaciones de estas personas cuentan con una amplia aceptaciÃ³n social.\n- Firmad a nivel individual o colectivo (si estÃ¡s en alguna organizaciÃ³n) y enviad la carta de apoyo al Juzgado, al Ministerio de Defensa y a la base de la OTAN. No importa si la habÃ©is enviado en ocasiones anteriores.\n- Firmad a nivel individual la autoinculpaciÃ³n y enviadla al Juzgado. Es una forma de apoyo mÃ¡s comprometida porque teÃ³ricamente os expone a ser acusados como cÃ³mplices de la acciÃ³n. Sin embargo, en la prÃ¡ctica no existe ni la mÃ¡s remota posibilidad de que esto suceda debido a la gran cantidad de autoinculpaciones recibidas y a que los jueces no quieren complicar mÃ¡s los procesos.\n- Distribuid esta informaciÃ³n en vuestro entorno.\n- Si vivÃs cerca de ValÃ¨ncia, acudid a la concentraciÃ³n de solidaridad delante de los Juzgados (Ciudad de la Justicia) el mismo dÃa 6 de marzo, a las 10 h.\n- Ministerio de Defensa: infodefensa ARROBA mde.es\n- Base de la OTAN: medianrdcsp ARROBA hrf-valencia.org\n- Decanato de los Juzgados de ValÃ¨ncia: vadeeg_002 ARROBA gva.es\nSustituid la lÃnea de puntos en la carta de apoyo por "Sr. Ministro", cuando la enviÃ©is al Ministerio de Defensa, "Sr. Comandante" si la enviÃ¡is a la base, o "Juzgado de lo Penal nÂº2" si la enviÃ¡is al juzgado. TambiÃ©n podÃ©is enviar los documentos por fax: Defensa/91-556 39 58 - Base de la OTAN/96-160 52 52 - Juzgado nÂº2 de lo Penal/96-192 93 77\n- Suspendido de nuevo el juicio a l@s antimilitaristas (11-5-06):\n- Web de la acciÃ³n: http://www.geocities.com/pararuntren\n- Fotos y video de la acciÃ³n:\nHe tenido conocimiento que el prÃ³ximo miÃ©rcoles 6 de marzo a las 10h. se celebrarÃ¡ en el Juzgado de lo Penal nÂº 2 de ValÃ¨ncia un juicio contra cuatro personas que llevaron a cabo el 17 de octubre de 2004 una acciÃ³n de desobediencia civil noviolenta junto al lugar de salida del tren con material de la base de la OTAN, que partÃa hacia una maniobras preparatorias en Zaragoza para comandar la nueva Fuerza de Respuesta de la Alianza AtlÃ¡ntica (NRF), promovida por los EEUU bajo la doctrina de la Â«guerra preventivaÂ». Tengo entendido que se les acusa de un delito de Â«desÃ³rdenes pÃºblicosÂ», para el que el Fiscal solicita una condena de 1 aÃ±o de prisiÃ³n.\nConsidero no solamente legÃtimas sino tambiÃ©n socialmente saludables estas acciones de desobediencia civil porque son noviolentas, apelan a valores socialmente compartidos e interpelan a la sociedad desde su base, dando voz a opiniones que de comÃºn son marginadas del debate social. Rechazo por lo tanto que estas personas sean criminalizadas de cualquier forma y pido que sean libremente absueltas. MÃ¡s aun teniendo en cuenta que esta acciÃ³n concreta se desarrollÃ³ con exquisito respeto hacia la integridad fÃsica de las personas: el tren militar se encontraba detenido en la estaciÃ³n de carga, los y las participantes se hicieron visibles en el lugar desde el primer momento y a una distancia prudencial del convoy, y no se interrumpiÃ³ la circulaciÃ³n ferroviaria ordinaria.\nLos Ãºnicos perjuicios en todo caso serÃan los ocasionados al despliegue del cuartel de la OTAN, una instalaciÃ³n ilegÃtima y peligrosa que debe ser desmantelada cuanto antes y sus terrenos devueltos al pueblo de BÃ©tera para darles un uso social y ecolÃ³gico. Dicha base, junto con las bases de EEUU en Rota y MorÃ³n, la futura instalaciÃ³n de un programa de entrenamiento para pilotos de guerra (TLP) de la OTAN en Albacete, y la posible instalaciÃ³n de un sistema de vigilancia terrestre de la Alianza (AGS) en Zaragoza, profundiza la inserciÃ³n del estado espaÃ±ol en una polÃtica agresiva y militarista contra la que sus ciudadanos han mostrado un rechazo masivo en fechas recientes, y que, en cualquier caso, es autodestructiva y, sobre todo, inmoral.\nMe aÃ±ado al llamamiento a la no-colaboraciÃ³n con los preparativos de las guerras que transmitiÃ³ la acciÃ³n. Desobediencia a las guerras para resistir activamente a los engranajes de la maquinaria militar y las decisiones polÃticas conscientes que nos obligan a colaborar, aunque no siempre lo sepamos, en la preparaciÃ³n de las guerras. Por ejemplo a travÃ©s de los millones de euros diarios que absorbe la estructura militar de los impuestos que pagamos.\nJUZGADO DE LO PENAL NÃ�MERO 2\nAvda. del Saler, nÂº 14\n46013 - Valencia (EspaÃ±a)\nYo, .............. con DNI ............\n- Que he tenido conocimiento de que el prÃ³ximo 6 de marzo a las 10 h. se llevarÃ¡ a cabo en este Juzgado un juicio contra cuatro personas acusadas de un delito de Â«desÃ³rdenes pÃºblicosÂ» por situar una pancarta y encadenarse a las vÃas que iba a recorrer el tren de la base de la OTAN de BÃ©tera hacia unas maniobras en Zaragoza preparatorias para comandar la nueva Fuerza de Respuesta de la Alianza AtlÃ¡ntica (NRF), promovida por los EEUU bajo la doctrina de la Â«guerra preventivaÂ». Tengo entendido que el Fiscal solicita una condena de 1 aÃ±o de prisiÃ³n.\n- Que los objetivos de esta acciÃ³n de desobediencia civil, pÃºblica y noviolenta, consistieron en hacer un llamamiento a la sociedad para que reflexione sobre las guerras y no colabore con los organismos y estructuras que las propugnan y realizan, asÃ como reclamar el desmantelamiento de la citada instalaciÃ³n militar.\n- Que participÃ© activamente y de forma consciente y responsable en la preparaciÃ³n de la acciÃ³n, ademÃ¡s de dar apoyo y cobertura a las personas que la llevaron a cabo.\nEn ..........., a ....... de ....... de 2007.


És un procediment de solució no judicial de conflictes l'objectiu del qual perseguix que les parts enfrontades aconseguixen un acord satisfactori per a ambdós a través del diàleg, la negociació i la labor dels mediadors de la Fundació TAL.\nEl Tribunal és paritari (mediadors designats per les organitzacions sindicals i empresarials més representatives). Està compost per un màxim de 4 i un mínim de 2 mediadors i la seua funció és aproximar postures entre les parts per a propiciar l'acord.\nEls mediadors poden proporcionar solucions al conflicte però en cap cas tenen poder decisiori. Són les pròpies parts en conflicte les que decidixen si estan en condicions de posar fi a la controvèrsia.\nLa mediació és senzilla i flexible, garantix l'audiència de les parts en condicions d'igualtat. Es caracteritza per la seua immediatesa, ja que en cas de convocatoria de vaga se cita a les parts en 3 dies i quant a la resta de conflictes col·lectius se cita en un termini màxim de 10 dies.


Nota legal | anperconsultors.com\nAnper Consultors, S.L.P. amb domicili a Gran Via Jaume I, 48, 2n-A – 17001 Girona.\nTelèfon +34 972 207 262 i Fax +34 972 214 250.\nTambé es pot comunicar amb el titular a través l´adreça de correu electrònic info@anperconsultors.com\nTom 883, Foli 173, Full GI-16457, Insc 1º\n3. DRET D´ACCÉS I CANCEL•LACIÓ\nEls titulars de la web podran cancel•lar-la o donar per finalitzat, interrompre o restringir (en qualsevol moment i sense necessitat de previ avís) l´accés als continguts de la pàgina web, sense que els usuaris tinguin dret a exigir cap mena d´indemnització.\nL´usuari garanteix que no accedirà ni interferirà en aquesta pàgina web mitjançant cap mena de software d´aranya web (crawler), robot software, rutina o qualsevol altre sistema automàtic o semiautomàtic per monitoritzar, copiar o descarregar el seu contingut per a una finalitat no autoritzada.\nEls usuaris de la web tenen un dret privat d´accés i navegació i, en cap cas, aquest dret o la posterior contractació d´algun servei implicarà la renúncia, transmissió, llicència o cessió dels drets de propietat intel•lectual i industrial.\nQueden reservats a favor dels titulars de la web, o d´altres tercers titulars, tots els drets de propietat intel•lectual i industrial sobre els continguts i/o serveis ofertats. Particularment, està prohibit comunicar públicament, copiar, modificar, reproduir, transformar, traduir o distribuir tot o part dels esmentats continguts i/o serveis per a finalitats públiques, comercials o professionals, sense la prèvia i expressa autorització dels titulars de la web o de qui en tingui els corresponents drets.\nEn el cas que algun usuari detectés l´existència d´alguna conducta o contingut il•legal cal que ho posi en immediat coneixement dels titulars de la web amb la finalitat de poder adoptar les corresponents mesures.\nSi a la web hi ha enllaços o links a altres pàgines web (qualsevol que en sigui la modalitat), la responsabilitat i condicions d´ús es regiran per les que resultin de la pàgina de destinació, sense que els titulars d´aquesta web d´origen en tinguin cap responsabilitat quant al seu funcionament, informació i enllaços propis. Tanmateix, en el cas que algun usuari detectés l´existència d´alguna conducta o contingut il•legal en alguna de les webs de destinació cal que ho posi en immediat coneixement dels titulars d´aquesta web d´origen amb la finalitat de poder adoptar les corresponents mesures.\n1) L´enllaç serà a la pàgina principal o d´inici;\n4) Queda totalment prohibit fixar enllaços des de pàgines web amb continguts o finalitats il•legals, degradants i/o obscenes i també des de pàgines que directament o indirectament: a) suposin una vulneració a la igualtat de gènere, la dignitat de les persones i/o el respecte a les minories; b) les que fomentin o incitin la violència, la intimidació, la intolerància en qualsevol de les seves formes (socials, polítiques, religioses, …); c) les de contingut sexual; d) les que atemptin contra qualssevol altres principis ètics, democràtics, constitucionals o recollits en tractats internacionals i/o a la normativa europea, estatal o autonòmica.\nANPER CONSULTORS, S.L.P., es compromet a protegir la privacitat dels seus clients i dels usuaris que accedeixin a aquesta web .\nL’ús de la web implica l’acceptació per l’usuari de les disposicions contingudes en la present Política de Privacitat i que les seves dades personals siguin tractades segons s’estipula en la mateixa. Si us plau, tingueu en compte que tot i que hi pugui haver enllaços a la nostra web a altres webs, aquesta Política de Privacitat s’aplica només a la nostra web i no a les d’altres companyies o organitzacions a les que la web estigui redirigida.\nANPER CONSULTORS, S.L.P., no controla el contingut de les webs de tercers ni accepta qualsevol responsabilitat pel contingut o les polítiques de privacitat d’aquestes webs.\nDret d’informació: En virtut del que s’estableix a la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, sobre Protecció de Dades de Caràcter Personal, ANPER CONSULTORS, S.L.P., informa a l’usuari d’aquest lloc web, de l’existència d’un fitxer de dades de caràcter personal creat per ANPER CONSULTORS, S.L.P., i sota la seva responsabilitat.\nFinalitat: Les dades dels usuaris recollides mitjançant la nostra plana web, seran recaptades amb la finalitat d’oferir-li els nostres serveis d’assessorament empresarial.\nVeracitat de les dades: L’usuari garanteix que les dades personals facilitades són certes i es fa responsable de comunicar qualsevol modificació de les mateixes.\nConsentiment de l’usuari: La recollida de dades personals, mitjançant missatges de correu electrònic i/o la nostra web, suposa el consentiment exprés de l’usuari per al seu tractament amb la finalitat abans descrita, així com per a l’enviament de comunicacions via SMS, correu electrònic i/o altres mitjans de comunicació electrònica amb informació sobre els nostres serveis. L’usuari en qualsevol moment podrà comunicar-nos que no desitja rebre comunicacions comercials mitjançant l’adreça de correu electrònic: info@anperconsultors.com\nCessions: ANPER CONSULTORS, S.L.P., realitzarà cessions de dades sempre que ho exigeixi la legislació vigent per atendre les seves obligacions legals amb les diferents administracions competents.\nDrets d’accés, rectificació, oposició i cancel·lació dels usuaris: L’usuari podrà exercitar els drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició en els termes previstos a la LOPD, i a la seva normativa de desenvolupament, mitjançant escrit i còpia del DNI adreçat a ANPER CONSULTORS, S.L.P., amb domicili a l’adreça Gran Via Jaume I, 48, 2n-A – 17001 Girona, o a l’adreça de correu electrònic info@anperconsultors.com, indicant la referència LOPD\nMesures de seguretat: ANPER CONSULTORS, S.L.P., l’informa que ha adoptat les mesures tècniques i organitzatives necessàries per mantenir el nivell de seguretat requerit en el tractament de les dades de caràcter personals de conformitat amb el Reial Decret 1720/2007, de 21 de desembre i la LOPD, i també té els mecanismes necessaris per prevenir, en la mesura que sigui possible, el accés no autoritzat, robatori, modificacions il·lícites i la pèrdua de dades.\nConfidencialitat: En compliment de la normativa vigent, ANPER CONSULTORS, S.L.P., es compromet a complir la seva obligació de secret respecte de les dades personals que l’usuari faciliti durant la navegació a través de la pàgina web.\nCookies: ANPER CONSULTORS, S.L.P., utilitza la tecnologia cookie quan un usuari entra al lloc web.\nL’informem que l’usuari té l’opció d’impedir la generació de cookies, mitjançant la selecció de la corresponent opció en el seu navegador. Si us plau, visiti la nostra política sobre cookies.\nActualització de la Política de Privacitat: ANPER CONSULTORS, S.L.P., pot modificar i actualitzar aquesta Política de Privacitat en qualsevol moment sense previ avís. Comprovi sempre que està al corrent de la nostra Política de Privacitat per estar informat en tot moment de la informació que es recopila a través de la web i de com la utilitzem.\n3.- Finalitat: cookies tècniques, cookies de personalització, cookies d’anàlisi, cookies publicitàries, cookies de publicitat\ncomportamental: d’acord amb la finalitat per a la qual es tractin les dades obtingudes.\n Cookies tècniques: Són aquelles que permeten a l’usuari la navegació a través de la pàgina web o aplicació i la utilització de les diferents opcions o serveis que en ella existeixen. Per exemple, controlar el trànsit i la comunicació de dades , identificar la sessió o accedir a les parts web d’accés restringit.\nCookies de personalització: Són aquelles que permeten a l’usuari accedir al servei amb algunes característiques de caràcter general predefinides en el seu terminal o que el propi usuari defineixi . Per exemple, l’idioma , el tipus de navegador a través del qual accedeix al servei o el disseny de continguts seleccionat.\nCookies publicitàries: Són aquelles que permeten la gestió, de la forma més eficaç possible, dels espais publicitaris que, si escau, l’editor hagi inclòs en una pàgina web, aplicació o plataforma des de la qual presta el servei sol·licitat sobre la base de criteris com el contingut editat o la freqüència en a qual es mostren els anuncis.\nCookies de publicitat comportamental: Són aquelles que permeten la gestió, de la manera més eficaç possible, dels espais publicitaris que, si escau, l’editor hagi inclòs en una pàgina web, aplicació o plataforma des de la que presta el servei sol·licitat. Aquestes cookies emmagatzemen informació del comportament dels usuaris obtinguda a través de l’observació continuada dels seus hàbits de navegació, el que permet desenvolupar un perfil específic per mostrar publicitat en funció del mateix.\n Internet Explorer: windows.microsoft.com/es-xl/internet-explorer/delete-manage-cookies#ie=”ie-10″\n FireFox: support.mozilla.org/es/kb/Borrar%20cookies\n Chrome: support.google.com/chrome/answer/95647?hl=”es”\n Safari: www.apple.com/es/privacy/use-of-cookies/\nData de l’ultima actualització: 14 d’abril de 2014\nAnper Consultors, S.L.P.


Estratègies i iniciatives d’impuls a la recerca científica - Memòria, curs acadèmic 2016-2017 (UPF)\nEstratègies i iniciatives d’impuls a la recerca científica/\nEl Pla de Mesures de Suport a la Recerca (PdM) té per objecte cofinançar les activitats de recerca dels departaments, centres específics, unitats i grups de recerca de la UPF. Tot el finançament del PdM prové del cànon generat pels ajuts de recerca i contractes amb empreses obtinguts pels grups de recerca de la Universitat. Els darrers anys s’ha incrementat considerablement la dotació d’aquest pla, que ha passat dels 700.000 euros del pressupost del 2014 als 2 milions d’euros previstos en el pressupost del 2017.\nA més del PdM, el cànon de recerca també es destina a cofinançar altres actuacions institucionals de recerca com el Pla de Captació de Talent, o el pPrograma UPFellows. Així mateix, està previst el llançament d’un futur programa de PhDs.\nPrograma Captació de Talent “la Caixa-UPF”\nLa UPF ha dissenyat un programa de captació de talent investigador, per fer possible la incorporació de nou personal investigador (siguin sèniors o júniors) amb una trajectòria científica excel·lent, que impulsi la capacitat investigadora de la nostra universitat.\nEl programa té com a objectiu incorporar 10 investigadors durant els propers 6 anys, compta amb un pressupost de 4,4 milions d’euros i ha obtingut un primer compromís de cofinançament de La Caixa per import d’1,1 milions d’euros.


Re-Barcelona – Sustainable Fashion Global Event – Barcelona Shopping City\nEl Re-Barcelona es el punt de trobada internacional de moda sostenible i ètica al sud d’Europa. Se celebrarà els dies 29 i 30 de novembre 2019 al Disseny Hub, a Barcelona. Aquesta trobada reunirà les iniciatives més innovadores i escoltarà als líders de la indústria, que aposten per la creació, producció i comercialització de moda sostenible.\nL’apertura del Re-Barcelona s’iniciarà el dia 29 amb el Summit, un espai dirigit a professionals. Amb més de 20 ponents, l’esdeveniment acollirà keynotes, taules rodones i xerrades amb experts internacionals i nacionals de la indústria de la moda.\nProjeccions de fashion films, tallers i masterclasses sobre sostenibilitat en la moda tindran lloc en l’Open Space, l’espai de lliure accés que s’obrirà al públic els dies 29 i 30.\nA més aquests dies El Museu del Disseny compta amb l’exposició “Victor Papanek: la política del diseño”, dissenyador, autor i activista pioner del disseny contemporani i un dels precursors més influents del disseny social i ecològic que va començar en la dècada dels seixanta.\nDes del Barcelona Shopping City recolzem aquesta trobada pionera a Barcelona i us animem a visitar-lo.\nMés info: re-barcelona.com


Un tastet de la nostra consulta de psicologia - fedear.com\nUn tastet de la nostra consulta de psicologia\nAmb els nostres professionals de psicologia, estareu en bones mans!\nPer demanar cita, truca’ns al 93 816 03 02 o demana cita online.\nS’acosta el Nadal, gaudeix-lo al màxim sense penediment!\nArriben les dates tan esperades, és moment de gaudir dels nostres, sense remordiments, però sempre hi ha coses que podem tenir en compte per no posar aquells quilos que després tant costa perdre: 🎄 Cuina només la quantitat que es menjarà el dia de la...\nQué hauria d’incloure la teva llista de la compra?\nGener, mes de tornada a la rutina, als bons propòsits. Aquí et donem uns tips de qué hauria d'incloure la teva llista de la compra per poder fer possible la tornada als bons hàbits. Recorda que si tenim bones opcions a casa, menjar bé és molt més senzill. Posa-t'ho...\nTinc una ungla encarnada al peu, què puc fer?\nUn dels problemes que provoca dolor en els peus, i més freqüents, és l’ungla encarnada. Es tracta d’un creixement alterat de l’ungla que fa que aquesta es quedi soterrada en la pell del dit del peu. Això provoca inflamació, dolor intens, edema i, si no es tracta de...\nQuè és el refredat? Es tracta d'una malaltia comuna que segurament tots hem viscut en algun moment o altre de la vida. Hi ha més de 200 virus que poden causar un refredat i es transmet a través de l'aire, amb les gotetes que expulsem amb la tos i els esternuts o a...\nTenim gran varietat d’especialitats, com ginecologia, obstetrícia i sexologia clínica entre altres\nCom píndoles medicinals, les nostres càpsules informatives tenen l'objectiu de curar-vos una mica. El tractament definitiu us el doneu quan ens visiteu 🙂Tenim una gran varietat d'especialitats! Demana cita al nostre web.\nLa salut dels més petits, un tema essencial!\nAl Centre Medic Fedear comptem amb els millors especialistes en aquesta vessant. Per ajudar-vos a tenir una vida llarga i de qualitat!Veniu-nos a veure! Cita online o per telèfon!\nSi vols menjar saludable i no tens clar quins aliments o en quina combinació haurien d’estar en el teu plat, aquest Post és per tu!\nPer tal de formar el plat, hi ha 3 grups d’aliments principals: Els vegetals  Que han d’abundar i haurien de representar la ½ del plat. En aquest grup trobem les amanides, els gaspatxos, les cremes de verdures, verdures saltejades o al forn, bullides, etc.Les...\nRambla Josep Antoni Vidal\nRambla Josep Antoni Vidal, 13\nDe dilluns a divendres 8h-20:30h\nDissabtes de 9h- 13h\nTel: 938 160 095\n938 160 078\nCarrer Cuba, 44\nDe dilluns a divendres de 8h-20h\nTel: 938 106 034\nRambla de la Pau, 16\nDe dilluns a divendres de 9h-13h i de 16h-20h\nTel: 938 160 302\nAvís legal | disseny web: © The Social Vim Collective


Gerard Anglada Gomila | Blog de la classe de Tercer\nBlog de la classe de Tercer\nPromoció 2015 – Escola Cal Maiol\nArxiu de l'autor: Gerard Anglada Gomila\nPublicat el 29 de juny de 2021 per Gerard Anglada Gomila\nArribada l’última setmana de curs havíem d’elegir jocs d’aigua o Educació Física. Les dues opcions ens encanta, així que per què no combinar-les? Aprofitant que estàvem realitzant reptes cooperatius, l’alumnat de 3r va pensar els reptes d’aigua per al grup de 4t i viceversa. Ens ho vam passar més que bé.\nAprofitant el bon temps els nens i nenes de cicle mitjà hem anat al Parc de la Pegaso a compartir un matí de jocs i convivència. Vam poder gaudir de valent amb el material d’educació física que vam portar de l’escola, els tobogans del pop i la tirolina.\nAquí us deixem algunes fotografies per si voleu xafardejar 😉\nDesprés d’un curs sense haver pogut realitzar el Gran dictat de Cal Maiol, enguany hem tingut la sort de poder-hi participar tot i que amb un format reduït.\nAquí teniu una mostra de les activitats que vam realitzar a la classe.\nFeu clic damunt la imatge.\nMAQUETES DELS PAISATGES\nEn aquest darrer trimestre hem descobert quins dinosaures van viure a Catalunya, més concretament al Pirineu català. Els Pirineus pertanyen a un paisatge de muntanya i tenim bastant clar els elements que hi podem trobar. Però tenim clar els elements del paisatge de costa? I el paisatge de plana?\nHem treballat els elements del paisatge realitzant aquestes maquetes tan xules!\nFeu clic damunt la imatge per veure les fotos.\nTALLER DE TEATRE AL CAIXAFORUM\nPublicat el 7 de juny de 2021 per Gerard Anglada Gomila\nLes nenes i els nens de 3r som un grup força teatrero, així que aquest taller ens venia a mida. 😉 De seguida ens vam engrescar amb les propostes de l’Anna del taller Actuar sense parar del Caixaforum. Propostes per crear improvisacions i petites representacions fent servir elements del llenguatge escènic: un repte que ens va encantar!\nPublicat el 4 de juny de 2021 per Gerard Anglada Gomila\nEl curs passat els nens i nenes de 2n van presentar al festival FICCAT els curtmetratges creats per ells mateixos a classe en el marc del projecte multidisciplinar: La màgia del cinema.\nLa situació excepcional viscuda a finals del curs passat va fer que el festival es posposés sense data prevista per reprendre’l.\nDoncs bé, el moment ha arribat!\nDes del dia 5 i fins el 13 de Juny el Festival Internacional de Cinema en Català es posa en marxa.\nDels curtmetratges presentats per la classe MUNDOMONSTER és el que va arribar a la final i, per tant, opta ser guanyador de la categoria d’escoles.\nAquest curt, els altres de la seva categoria així com els treballs presentats per professionals del món del cinema es podran veure online al web del festival o a TV3 a la carta durant aquesta setmana.\nÉs tot un regal per ells i elles i, esperem que en pugueu gaudir en família!\nCreuem els dits pels més petits del festival que opten a premi amb una obra creada per ells mateixos.\nVISITA A L’AULA GASTRONÒMICA\nEl passat 27 de maig els nens i nenes de 3r vam visitar l’aula gastronòmica del Mercat de Sants. La Laura, la cuinera, ens va acompanyar en un matí on tots i totes vam poder posar a prova les nostres habilitats culinàries. Amb ingredients de temporada vam preparar una coca d’escalibada que estava per llepar-se’n els dits!\nCOLÒNIES A SANTA MARIA DE PALAUTORDERA\nPublicat el 3 de juny de 2021 per Gerard Anglada Gomila\nTot allò que és bo es fa esperar i per fi arriben les esperades fotos de les colònies! Aquest mes d’abril hem pogut gaudir de la natura, l’aire lliure i els companys i companyes de la classe a la Granja de Santa Maria de Palautordera.\nVan ser tres dies intensos plens d’activitats, circuits, jocs i reptes. Som afortunats i afortunades d’haver-ne pogut gaudir!\nI com sempre que acaben unes colònies… hem quedat amb ganes de repetir!\nFem esport al Parc del Fòrum\nPublicat el 3 de maig de 2021 per Gerard Anglada Gomila\nAquest curs les nenes i nens de 3r hem treballat les curses d’orientació. Hem après a interpretar mapes i a seguir detalladament les indicacions per poder poder completar recorreguts diversos. No sempre ha estat fàcil però amb una mica de pràctica ens n’hem sortit i aquest mes d’abril ho hem pogut comprovar! Hem participat a la cursa d’orientació que organitza l’ajuntament de Barcelona dins el pla “L’escola fa esport a la ciutat” al parc del Fòrum i la veritat és que ho vam fer molt bé! Les distàncies que havíem de recòrrer eren força més grans que les que havíem trobat a l’escola, però tot i així totes les ternes van poder completar el seu recorregut.\nUs animem a participar en família a les curses d’orientació que s’oferten arreu del territori.\nEducació física: cooperem?\nPublicat el 30 d'abril de 2021 per Gerard Anglada Gomila\nL’estona d’Educació Física és un molt bon espai per posar en pràctica el treball cooperatiu. Tots i totes podem exercitar les nostres destreses motrius i gaudir fent activitat física si trobem reptes que ens engresquin. Curses, circuits, jocs… Tot hi té cabuda!\nFent clic a la imatge de més avall podreu veure les nostres sessions al pati.


Visites guiades per veure una part inèdita del convent dels Caputxins\nL’objectiu és veure l’estructura de l’església del conjunt, la qual quedarà al descobert només durant dos mesos, entre març i maig. És el període de temps entre la finalització de la primera fase de les obres i el començament de la segona.\nLa segona fase, que hauria de començar a finals de maig, encara s’ha licitar i té un pressupost d’1.356.000 euros, quantitat que amb tota seguretat serà inferior per les baixes que ofereixen les empreses. Els treballs serviran per enllestir la conversió de l’espai en un auditori d’última generació amb capacitat per a 300 espectadors.\nUn dels altres equipaments que Figueres recuperarà en els propers mesos és l’antic escorxador, convertit en el Casa Empordà, un centre de promoció de productes de la zona. En pocs dies acabaran la primera fase de les obres, les quals -amb un cost de 720.000 euros- deixaran enllestit el vestíbul; els serveis; l’espai d’administració del nou equipament; la sala principal; i una climatització mínima.\nMentre no es licita i comença la segona fase, l’Ajuntament ha decidit obrir-lo a l’organització d’actes. El primer serà el 8 de març, coincidint amb el Dia Internacional de la Dona Treballadora.\nLa segona fase de les obres permetrà l’habilitació del primer pis; la construcció d’una passera metàl·lica, que farà la funció de balcó sobre la sala principal; la instal·lació de càmeres frigorífiques per al Casa Empordà; la climatització definitiva; i, finalment, la instal·lació de l’Oficina de Turisme de Figueres al vestíbul. El cost estimat d’aquests treballs és d’1.000.000 d’euros.\nA la imatge de l’alcaldessa de Figueres, Marta Felip, que ha comprovat en primera persona, aquest divendres, l’evolució de les obres al convent delsCaputxins i a l’antic Escorxador. La foto és als Caputxins, amb l’ escenari del futur auditori al fons.


Pla de Mobilitat Sostenible – Ajuntament de Miramar\nL’Ajuntament de Miramar ha iniciat un procés de participació ciutadana per conéixer la situació actual de la mobilitat al nostre municipi, així com les necessitats dels per aconseguir un escenari ambiental amb concordança amb els principis de la sostenibilitat.\nUna fórmula per gaudir d’una millor qualitat de vida i de l’entorn urbà, al mateix temps que reduir l’impacte ambiental generat pel transport urbà.\nDesprés de realització de l’enquesta a la població. En aquest moment ens trobem elaborant l’anàlisi de dades.


De Perth a les Blue Mountains\nBrowse: Home » 2014 » juliol » De Perth a les Blue Mountains\njuliol 31, 2014 · by Mònica i César · in Blog\nHavíem de tornar la Lucky-Van a Perth abans de la una del migdia de dissabte i no teníem el vol de tornada a Sydney fins a les dotze de la nit. La idea era donar una darrera volta per la ciutat abans d’anar cap a l’aeroport, però la pluja amb que vam començar el matí a Bunbury es va anar convertint en el diluvi universal a mida que arribàvem a Perth. I no és broma, a l’autopista anàvem a 60 km/h i la gent s’aturava al voral perquè no s’hi veia més enllà del cotxe del davant. Els que coneixeu la Mònica ja us podeu imaginar com anava d’entusiasmada dins el cotxe amb la que estava caient. Així que només tornar la furgo vam agafar un bus i ens vam plantar a l’aeroport una mica abans de les 3 de la tarda. Allà vam colonitzar un racó amb uns bancs i un parell d’endolls, i quan vam descobrir que la wifi gratuïta anava a la velocitat de la llum, ja no ens vam moure d’allà fins l’hora de fer el check-in. Vam tenir temps de pujar més de 1000 fotos a Flickr!!\nQuan vam fer la reserva del vol Perth-Sydney vam pensar que ens estalviàvem una nit d’allotjament, encara que no va ser ben bé així. El vol sortia a mitjanit i arribava a les 6 del matí a Sydney, però el que no havíem pensat era en les dues hores de canvi horari entre les dues costes australianes. Va ser un vol de menys de 4 hores en companyia de baix cost. Resultat: César 0 hores dormides, Mònica 2,5 hores dormides. I aquí és on entra en escena la millor reserva d’hotel que hem fet en aquests 11 mesos que portem de viatge. Vam fer números i pràcticament ens sortia igual agafar transport públic de l’aeroport al centre de Sydney i una habitació compartida en un hostel que quedar-nos en un hotel a prop de l’aeroport. Vam arribar als apartaments Meriton a les 8 del matí pregant per que ens deixessin fer el check-in (l’hora d’entrada eren les dues del migdia), i no només ens van deixar entrar sinó que la noia de recepció, molt maca ella, en sentir que érem de Barcelona ens va “upgradar” l’estudi que havíem reservat a un apartament amb dues habitacions. Quan ho vam veure, volíem plorar. Hem deixat de ser motxilers per un dia.\nNo vam sortir de l’apartament fins el dia següent a les 10 del matí per anar a recollir la nova furgo. Per la costa est hem llogat una van amb Spaceships (òbviament l’opció més barata que vam trobar). Aquesta vegada no hem hagut de batejar-la, perquè totes les vans d’aquesta companyia tenen nom. La nostra és diu Delphinator, Delphi pels amics. És el mateix model que la Lucky, amb 150.000 km menys (que es diu aviat!) però amb uns quants cavalls de menys també. Li passa el mateix que a la Mic-Van; a les pujades, li pesa el cul. Això sí, alguna cosa positiva havia de tenir i és que el llit és molt més còmode, està millor estructurada interiorment, té una petita nevera elèctrica, connexió per a Ipod (tornarem a escoltar a Love of Lesbian i a Els Amics de les Arts!!!) i fins i tot DVD.\nEl nostre primer destí a la costa est eren les Blue Mountains, un altiplà rocós amb canyons de fins a 760 m de profunditat. El nom ve donat pel color blau que pren la serralada quan es veu de lluny, degut a un fenomen físic (dispersió de Mie) que ara no ens posarem a explicar perquè és un embolic. Les dues portes d’entrada principals al parc són Katoomba i Blackheath. Nosaltres vam dormir a Katoomba per mirar de fer alguna caminada per allà. L’atracció més coneguda aquí són les Three Sisters, tres pilars de pedra erosionada pel vent que fins i tot tenen nom: Meehni (922 m), Wimlah (918 m) i Gunnedoo (906 m). És probablement la part més turística del parc i fugint de la munió de xinesos i altres guiris vam fer un parell de caminades curtes perquè la tarda anterior un dels dos va tenir un “problemilla” a l’esquena en agafar la motxilla (no qui esteu pensant!) i no estava per grans esforços. Així que vam anar a fer un cop d’ull a les Laure Cascades i a les Gordon Falls.\nDesprés de dinar vam tornar al mirador Echo Point, per tenir unes millors vistes de les Three Sisters i fins i tot vam baixar fins a la base d’una d’elles per veure-les més d’a prop. Per acabar el dia ens vam apropar a les Katoomba Falls. El problema és que en aquesta època de l’any no hi ha gaire aigua i les cascades es veien una mica tristotes.\nEl matí següent, ja amb les esquenes completament recuperades (Sant Voltaren fa miracles) ens vam aturar al punt d’informació de Blackheath on un iaio molt trempat ens va recomanar les dues millor caminades de les Blue Mountains (segons ell, és clar). Pel matí ens va aconsellar fer el Gran Canyon Track, una caminada que comença a l’Evans Lookout.\nEs tracta d’una caminada pel bell mig del Grand Canyon. Els primers vint minuts van ser de baixada, amb uns esglaons bastant empinats que feien patir força els genolls. Després, un cop a baix, canviava completament la vegetació i contràriament a l’esperat ens vam trobar amb una mena de bosc tropical i moltes falgueres que ens van recordar a Nova Zelanda.\nLa caminada per la part més fonda del canyó et porta només uns vint-i-cinc minuts. Un cop feta aquesta part, es puja una mica i es continua la caminada entre mig de les parets del canyó. La darrera part òbviament és de pujada, per acabar de tancar el loop i arribar al lloc de sortida. En total van ser dues hores i mitja d’una caminada que ens va sorprendre positivament.\nDesprés de recuperar forces amb el dinar, vam anar al Govetts Leap Lookout, des d’on sortia la caminada a Pulpit Rock. El iaio d’informació ens havia dit que la féssim per la tarda, que era quan el sol il·lumina tota la paret de pedra i es tenen les millors vistes. També ens havia dit que anar i tornar eren dues hores i quart, però quan vam veure el cartell que deia: 3 km 1.5 h one way i, tenint en compte que estàvem una mica cansats del matí, ens ho vam repensar per un moment.\nPerò ja que estàvem allà, vam pensar que era un bon lloc on començar a cremar els vins que ens beurem en els propers dies a Hunter Valley, així que vam tirar milles. I va ser tot un encert! Perquè el recorregut per la vora dels penya-segats va ser increïble. La llàstima va ser que feia un vent descomunal, que en moments on no estàvem arrecerats podia amb la Mònica i tot. El punt final de la caminada és el Pulpit Rock, un tros de pedra enorme que sobresurt del penya-segat, on hi ha un mirador no apte pels que tinguin vertigen.\nAl final sumant l’hora i quart d’anada amb l’hora de tornada (es va ennuvolar i teníem por de que es posés a ploure) va resultar que l’avi tenia raó i la caminada era de dues hores i quart.\nRAY juliol 31, 2014 at 8:43 pm · Reply →\nMolt bonic el Pulpit Rock, pero no pas per mi.En conjunt el Blue Montains es molt maco. Bon viatge i petons\nMònica i César agost 9, 2014 at 9:50 am · Reply →\nNo sabem si ho dius per les escales o pel vertigen però totes dues coses…deu n’hi dó! una abraçada\n← Més vins a Margaret River\nSemillon i Shiraz a Hunter Valley →


[Autor del text original, usuari Defectible]\nLa idea, dirigida sobretot a aquells que estiguin sols, o simplement a qui s'hi vulgui apuntar, és proposar i acordar entre els participants una pel·lícula a veure durant la setmana, per ser comentada un dia determinat. El que vindria a ser una mica de cineclub, vaja.\nTambé, i com és habitual en aquesta mena de grups, centrar-se en el cinema d'autor, de gènere, o simplement d'una certa complexitat donada a ser comentada.\nA mi és que em va començar a agradar molt el cine a partir de l'adolescència tardana —tot i no haver-hi anat mai— però des que vaig emmalaltir que pràcticament no en puc mirar sol, doncs em produeix molta angoixa. Als meus amics tampoc els interessa o només els interessen les pel·lícules corrents. Per això faig aquesta proposta, perquè no tinc ningú més.\nIdees són benvingudes.\n[Fil a tancar si això si se'm refereix al fil corresponent.]\n 13  12\nPer a la setmana que ve proposos aquesta pel·lícula sobre atracaments de banc, Comanchería, nom que han copiat Los Chikos de Maíz per al seu proper disc.\n11.02.2019 10.48 h \nA mi me pareix bé.\nPerò hem tingut un parell de baixes aquesta setmana passada\n▴#10094578  0  1\nIndignat_indepe6.778 6 316 2.859\n13.02.2019 11.58 h \nLa setmana passada no vaig poder, però aquesta hi torno.\n▴#10095135  1  0\n13.02.2019 11.57 h \n▴#10094578  1  0\n08.03.2019 18.19 h \nComanchería, nom que han copiat Los Chikos de Maíz per al seu proper disc.\nÉs un fet habitual en el grup que has esmentat. El propi nom de la banda és el títol d'una coneguda pel·lícula. El mateix pel que fa als nom dels discos, que fan al·lusió al títol que té en castellà el film Miedo y asco en Las Vegas o un altre inspirat en La estanquera de Vallecas i també el que fa broma amb la telenovel·la d'èxit Pasión de gabilanes.\n08.03.2019 18.54 h \n▴#10114020  1  0\n13.02.2019 11.30 h \n13.02.2019 13.17 h \nSetmana del 11/01/19 al 17/02/19\nComancheria (Hell or High Water) és un thriller estatunidenc dirigit per David Mackenzie, estrenat l'any 2016. El film va ser projectat a la 69a edició del festival de Canes a la selecció « Una certa mirada » el maig de 2016. Viquipèdia\nData d'estrena: 30 de novembre de 2016 (Espanya)\nNominacions: Oscar a la Millor Pel·lícula, MÉS\nPremis: Premi Independent Spirit al Millor Actor Secundari, Premi Satellite al Millor Actor Secundari\n97% a RottenTomatoes\n▴#10049081  0  1\n14.02.2019 10.10 h \nNo ha estat malament,entretinguda. Hi ha certs aspectes a destacar:\nMolt pesats amb aquest xovinisme Texanoamericà. "I love West Texas!" "Only in Texas!" "This is the most texan story I ever heard". Que síííí... que ja ho sabem, que sou molt machos i aneu tots amb armes i barrets de cowboys, que ja sabem que tots sou uns xulitos, que se us perdona només perquè esteu on esteu, que sou molt guays, que teniu vaques, i coses seques, i terres i camineu com cowboys i no parleu de sentiments i solucioneu les coses matant-vos, sí, ok, no cal que ho repetiu a cada escena.\nLa relació entre els germans està bé. Els dos actors ho fan bé. El nen maco aquest ha fet la jugada mestre que han fet 50.000 actors americans abans que ell, de passar de fer merdes juvenils a fer una peli una mica més seriosa i fer un paper on no sembla guapo, perquè es vegi que és bon actor (que ho és).\nEl final em descoloca una mica. Té cert sentit que el germà se sacrifiqui per la causa (recuperar les terres de la mare que el banc volien robar i crear un futur millor pels únics descendents de la familia), però quan se separen em fa la impressió que podrien haver escapat els dos. La única cosa que se m'acut és que per assegurar-se que no el persegueixen a ell la lia parda. I havia agafat l'arma, i el segon cotxe, des del principi, així que ho tenia planejat. En un moment de la pel·licula diu que "no ens en sortirem. Has conegut algú que se'n sortís?". Suposo que ja comptava que l'enxampessin i volia donar-ho tot (matar polis i tal) per assegurar-se el compliment de la causa.\nEn conclusió, entretinguda, sense més.\n▴#10096675  1  0\n16.02.2019 10.49 h \nReconec que no sé pas com començar amb l'anàlisi de la proposta d'aquesta setmana. És que l'altra persona que ha escrit les seues reflexions ja ha dit moltes de les coses que jo també voldria destacar. Es tracta d'una producció totalment estereotipada sobre el segon estat més gran dels EUA tant en superfície com en població. És a dir, quasi tots els homes portaven el barret de cowboy, i després l'ús d'armes com si fos quelcom normal. No crec que aquestes coses siguin tan exagerades allà. Una cosa que no m'agrada gens és el paisatge de la zona rural de Texas, i això que a mi no m'agraden les típiques ciutats dels Estats Units plenes de gratacels, prefereixo les localitats petites de zones menys conegudes tipus Montana.\n- El bar (suposo que típic de la zona) on una persona que treballa allà des de fa 44 anys o quelcom així ofereix una exigua varietat de coses de menjar als germans protagonistes. A més, no sembla tenir bon caràcter.\n- La prescindible baralla amb els dos joves amants de la música contundent. Algú que és buscat per la policia es pot ficar en una baralla tan estúpida?\n- El racisme també és part de la pel·lícula, el sheriff (també estereotipat) fa bromes contínuament amb l'origen indígena del seu company de feina,i quan la dona del banc és interrogada per la policia per la raça dels autors del robatori, ella respon: la raça de la pell o la de l'ànima? És que estem parlant d'una de les parts més ràncies dels Estats Units.\n- La música que, de tant en tant, podem sentir m'agrada relativament.\n- Quan un dels germans enraona amb el sheriff i li diu que (com que es troba dins de les seus propietats) té el dret constitucional de solucionar això amb un tret. Bé, ja sé que és vox populi que a alguns indrets del país de la pel·lícula les normes són així.\nLa relació del germà que té un fill adolescent aficionat al beisbol amb el progenitor no és pas propera. M'agradaria saber amb quina edat els seus respectius camins es van separar (almenys, si ho diuen no me'n recordo).\n▴#10096675  2  0\n17.02.2019 19.59 h \nla raça de la pell o la de l'ànima\nCuriós, jo al veure-ho no ho he sabut acabar d'interpretar, i he tirat més pel contrari per contrast amb el xèrif xenòfob.\nAra entenc que la dona volia dir que pel fet de ser atracadors, la seva ànima era "negra".\nSi més no, m'ha semblat un tipus de distinció original i entenedora.\nLes escenes soltes de la cambrera i els macarres del cotxe prescindibles, sí.\n▴#10098804  1  1\n16.02.2019 19.45 h \nLa referència que me la va fer conèixer em va despistar i la veritat és que me n'esperava més. Amb tot, els aspectes que m'han agradat:\nL'ambientació realista està aconseguida i m'ha recordat a Dies d'agost.\nEls caràcters de la parella de rangers i en especial la sang freda de l'amerindi.\nQue la cambrera es negui de totes totes a col·laborar amb la policia perquè no li surt d'allà baix.\nLa banda sonora molt ben trobada.\n17.02.2019 20.02 h \nLa referència que me la va fer conèixer em va despistar i la veritat és que me n'esperava més.\nSuposo que les bones crítiques que té venen per una qüestió estatunidenca de tenir un pel·li moderna que tracti temes que semblen obsolets però no ho són (la pobresa en certes zones rurals, mirant sobretot a la conversa que tenen al final).\n▴#10099255  0  0\n17.02.2019 19.54 h \nConvencional. Pocs personatges i estereotipats. Quatre personatges principals masculins, cap de femení. No passa el Test de Bechdel.\nUn parell d'actors coneguts i carismàtics per pujar el cache. Tot i això, la falta d'èpica sembla buscada i volguda.\nClímax prou bo com qualsevol altre cosa d'acció.\n"Hell or high water" és una expressió que podríem traduir com "a les verdes o les madures". En aquest sentit, el títol avança prou què passarà i què no.\nLa banda sonora de piano transcendental del principi recorda molt a la popular peça introductòria de la sèrie Westworld. Em pregunto d'on ve aquesta associació piano <-> oest americà, essent que Westworld també és del 2016. En qualsevol cas, i a diferència de Westworld, crea un clima de transcendència molt enganyós que de seguida s'esvaeix.\nLa pel·lícula sembla ambientada era primers mòbils (finals 90s) fins que veig una televisió pantalla plana a l'habitació de l'hotel. Llavors la faig saltar uns 10 anys endavant, tot i que em pregunto si se'ls ha escapat. Poc després, en el darrer atracament, una noia treu un smartphone prou gran en primer pla, fet que sembla fet aposta cap a l'espectador per dir-li "t'hem estat enganyant, la història és contemporània", ja que no té cap transcendència argumental. Resultes d'això em pregunto fins a quin punt és versemblant tota aquesta Amèrica rural tant desconnectada de tot en plens 2010s.\nRecomanada a la Manada Rakkkonaire, agradarà molt. Un dels protagonistes és del gènere sus.\n2,7/5 El clímax la salva del suspens.\n▴#10096675  0  0\n17.02.2019 20.39 h \nOn ho diuen, això? M'ho vaig perdre\n▴#10100026  1  0\n17.02.2019 20.42 h \nUi, quina de les dues frases?\n(La resposta és enlloc de totes maneres.)\n▴#10100087  0  0\n17.02.2019 21.13 h \nT'havia entès malament.\n▴#10100090  1  0\n13.02.2019 21.33 h \nPralija fa una setmana que no es connecta, espero que estigui bé\n16.02.2019 12.34 h \nNo peteixis tant, coi, viu i deixa viure que això és el Racó, ni una secta de la que no es pugui sortir, ni una fenya en què sigui obligatori entrar\n▴#10097077  1  0\n16.02.2019 12.36 h \nNo pateixo, simplement comunico ¯\__(ツ)_/¯\n▴#10098912  0  0\n16.02.2019 20.39 h \nCom anem de propostes per a la setmana que ve?\n17.02.2019 00.28 h \nA triar entre aquestes dues, jo em decanto per La propera pell.\nQue per cert recomano molt l'òpera prima de Lacuesta, Cravan vs. Cravan.\n▴#10099310  0  0\n17.02.2019 12.55 h \nSi La propera pell ja es troba disponible de franc per mi perfecte.\nUna cosa. Tenim en compte que el promotor d'aquesta iniciativa havia proposat fa unes setmanes quelcom d'animació i tu mateix has dit que tens pendent de veure la producció Gandahar...\nCom vulguis, podem veure aquesta setmana La propera pell i la següent Gandahar. Bé, l'autor del fil ha dit que ha vist totes les pel·lícules del director René Laloux, no sé si a ell li agrada veure obres cinematogràfiques dos cops (o si ho ha dit no me'n recordo).\n▴#10099310  1  0\n17.02.2019 13.55 h \nFa deu anys bons d'això... Jo encantat de tornar a veure qualsevol cosa en general\nTambé dir que Gandahar no seria cap gran meravella de pel·li més enlà de la qüestió artística i d'animació d'època. Del mateix director, Le planète sauvaje és una experiència cinèfila molt més completa (i amb una direcció artística completament diferent), així com Les maitres du temps, també del mateix director, amb direcció artística i idea original de Moebius, també és diferent.\nD'aquestes tres, si no heu vist Les maitres du temps, jo la recomano per sobre de Gandahar. A més que és una pel·li que molta gent de la meva generació van veure de petit i els va impactar molt, i molts la recorden sense haver-ne sabet mai més res. Impacta molt si la tornes a veure d'adult.\n▴#10099707  1  0\n17.02.2019 15.54 h \nFa un parell d'anys o així, una persona que conec em va recomanar La planète sauvage. Sincerament, em va agradar més Gandahar, tot i que es veu en molts detalls que són del mateix director, com el fet de tenir personatges blaus.\nEl teu comentari ha aconseguit que tingui ganes de veure Les Maîtres du temps.\n▴#10099732  1  0\n17.02.2019 13.36 h \nLa propera pell em sembla bé\n17.02.2019 16.28 h \nQuan va ser el torn de la pel·lícula Zimna wojna, dies després de la seva confirmació la vaig veure i vaig escriure les meves reflexions minuts després en un paper. Per motius que li he explicat breument al promotor de la iniciativa per privat, no em vaig poder conectar durant uns dies i no vaig poder penjar el meu comentari quan calia. Aprofitant que ja tenia tot escrit en paper, avui he decidit publicar-lo (pàgina 3) de manera excepcional. Espero que a ningú li sembli malament.\n▴#10049081  3  0\nSetmana del 18/02/19 al 24/02/19\nLa propera pell és una pel·lícula de 2016 dirigida per Isaki Lacuesta i Isa Campo. Fou proclamada millor pel·lícula en llengua catalana a la novena edició dels Premis Gaudí, cerimònia en la qual aspirava a un total de 12 premis. Finalment es va imposar en només tres categories. Viquipèdia\nData d'estrena: 21 d’octubre de 2016 (Espanya)\nPremis: Premi Goya a la Millor Actriu Secundària, MÉS\nNominacions: Premi Gaudí al Millor Protagonista Masculí, MÉS\nProductors: Isaki Lacuesta, Isa Campo, Bernat Vilaplana, MÉS\nNo present a RottenTomatoes\n6.0 a Filmaffinity\n6,4 a IMdB\nPels que en tingueu, diria que és a Netflix, també en català V.O. (imagino que a les altres plataformes també).\nPer descàrrega, jo només n'he trobat dues fonts, ambdues en castellà... Si algú en té una en català, s'agrairia. A TotsRucs no hi és.\n▴#10100425  0  0\nJo he baixat fa uns minuts la versió doblada per brasilers. Si algú la vol, que m'ho faci saber.\n▴#10100897  1  0\n19.02.2019 11.03 h \nSegons l'article de la Viquipèdia, la pel·lícula d'aquesta setmana no és monolingüe en català, alguns personatges també fan servir la llengua cervantina i fins i tot el francès. L'Emma Suárez és madrilenya.\n19.02.2019 11.05 h \nHm. Vols dir que la versió que he trobat —apuntada com a castellà— deu ser la V.O.?\nedició: Havent-hi donat un cop d'ull, no és així, tot sembla castellà. Entenc que la V.O. tindrà alguns diàlegs no catalans, com bé dius.\n▴#10101471  0  0\n19.02.2019 15.34 h \nLi havia donat un cop d'ull a la versió polonesa que t'he dit que havia trobat i (pel fastigós costum que tenen a alguns països eslaus de fer doblatges Voice-over) vaig comprovar que l'Emma Suárez parla castellà i el suposat fill li respon en català.\n▴#10101472  1  0\n19.02.2019 17.30 h \nJo estic tractant de descarregar-la en la versió DUAL d'uns arxius en portuguès, que bé podria ser la font que has mencionat —amb l'esperança que el 2n àudio sigui la V.O. És d'una pàgina de torrents portuguesa, però em baixa a 0-10k/s, així que no sé pas si hi arribaré.\nNo sé per què em temo que també serà la castellana ¯\__(ツ)_/¯ En aquest sentit, ho faig per pura curiositat.\nSegurament miraré a veure si algun amic em deixa momentàniament alguna conta de Netflix per mirar-la allà.\n▴#10101600  1  0\n19.02.2019 19.15 h \nJo vaig aconseguir baixar la versió doblada en 70 minuts o així. No pots veure-la amb subtítols externs?\n▴#10101667  1  0\n19.02.2019 19.19 h \nMés que res, és que em faria gràcia de veure-la en VO en català, per poques pel·lis que tenim\nSi aconsegueixo agafar-la de Netflix en VO potser la comparteixo.\n▴#10101737  1  0\n21.02.2019 11.20 h \nDoncs al final m'ha baixat una font en portuguès DUAL i 1080 —no la que em vas passar tu, que deia DUAL però tenia un sol àudio— i el segon àudio és la V.O., que com bé vas indicar té francès, castellà i català.\nTot i que està indicada com "anglès", la V.O. en l'arxiu... Quelcom automatitzat, suposo. M'he cagat en déu d'entrada al fer el canvi de pista i llegir English, però de seguida he vist que sí que era la V.O.\nSi algú vol la font que m'ho digui, puc provar de tenir-la compartint tot i que jo no tinc sempre accés a ample de banda per fer-ho.\n22.02.2019 13.11 h \nDoncs sí, passa'm la font\n▴#10102779  1  0\n19.02.2019 20.07 h \nAparentment, aquesta setmana sóc l'usuari més matiner. Per a molta gent està sent complicat trobar aquesta pel·lícula de franc. El primer enllaç que vaig trobar va ser una versió doblada en polonès (no entenc com els parlants de determinades llengües poden veure pel·lícules doblades amb el sistema voice-over, és que fa fàstic ). Feliçment, vaig acabar trobant (i baixant) una versió doblada feta per brasilers (que puc veure amb un 100% de comprensió gràcies al meu lloc d'origen), que és la que he vist avui. Així que no he sentit cap paraula en castellà.\nDues de les persones que protagonitzen aquesta producció cinematogràfica són extremadament conegudes per a mi: una és l'Emma Suárez, tot i que ja no té la cara angelical que tenia quan va fer Vacas o La ardilla roja. L'altra és l'Àlex Monner, un dels protagonistes principals de la pel·lícula Els nens salvatges.\nFa poc vaig veure una obra cinematogràfica estatunidenca amb un argument semblant, és una de les típiques pel·lícules que ofereixen després de la telenovel·la turca.\nL'argument no és exactament com em pensava, és que va ser un dels responsables del centre de menors el que li va recomanar fer això (a més, és quasi el primer diàleg),la qual cosa va suposar una sorpresa per a mi. Jo em pensava que seria una idea del jove i que la "mare" s'adonaria de la treta poc a poc.\nUna cosa que em crida l'atenció és quan el suposat fill de l'Emma Suárez arriba a la cambra i diu que tot té la mateixa aparença que 8 anys abans. Ja sé que havia estat estudiant tots els detalls de la vida del malaguanyat Gabriel, però, realment havia vist fotos de la cambra? Suposo que simplement va deduir que les coses que hi havia eren pròpies d'algú de 9 anys.\nDes de l'inici, tenia la idea de que el nouvingut tindria una relació molt més problemàtica amb la seva nova mare, però no.\nEm pregunto si l'Emma (o l'Anna, com vulgueu) ha sospitat en algun moment que l'adolescent que acaba d'arribar a la seva vida és realment un impostor. Aparentment no.\nEll només té una relació complicada amb el seu "oncle". Els esdeveniments ens porten a pensar cada cop amb més intensitat que l'"oncle" i el "pare" amaguen moltes coses.\nTambé em crida l'atenció el fet de que el jove està extremadament interessat en saber coses sobre la mort del marit de l'Anna.\nEl petit poble de muntanya on tenen lloc l'aclapadora majoria d'escenes és totalment asfixiant, fa una sensació d'angoixa que inmediatament em va fer venir al cap un comentari fet fa unes setmanes per un usuari d'aquest lloc web que deia: He viscut tota la infància en un poble de menys de mil habitants. Són llocs fratricides. Doncs em fa l'efecte que és una frase que es pot aplicar a la localitat d'aquesta obra de ficció.\nEl final em va sorprendre.\n▴#10100425  1  0\n23.02.2019 02.34 h \nVista ara, i ja que havíem parlat de trobar-la doblada o no, la pel·li és un trilingüisme constant. Majoritàriament en català perquè amb qui hi ha més diàlegs és amb els amics, però la mare parla sobretot castellà i de tant en tant català, el tiet francès i català, i el nano català i francès. El tutor només francès, això sí.\nLlàstima que no l'hagis pogut veure en V.O. a tu que t'agraden tant les llengües. Si t'interessa et puc passar el magnet en qüestió.\nL'escena final ens mostra que no ho és, no?\n▴#10101740  1  0\n23.02.2019 11.55 h \nla pel·li és un trilingüisme constant.\nEm crida l'atenció que en moltes de les sèries i pel·lícules catalanes que he vist hi ha personatges castellanoparlants. En Ull per ull l'anarquista murcià, en Merlí la família Rubio, en Els nens salvatges la família de l'Àlex Monner... Aquí gairebé mai hi ha personatges castellanoparlants en les sèries i pel·lícules.\nSi t'interessa et puc passar el magnet en qüestió.\nSí, sí. Es veu clarament amb el detall de les cicatrius.\nAleshores, no m'encaixa bé el diàleg del principi entre el paio del centre de menors i l'Àlex Monner.\n▴#10104223  0  0\n23.02.2019 13.06 h \nAquí gairebé mai hi ha personatges castellanoparlants en les sèries i pel·lícules.\nOn és, aquí?\nNo ens ho has dit mai, em sembla\n▴#10104339  0  0\n23.02.2019 15.15 h \nPensava que era un secret a crits. Tens un privat.\nEl de la teulada.\n▴#10104372  0  0\n24.02.2019 19.50 h \n>El de la teulada.\nTornat a mirar el diàleg del principi, el protagonista mostra dubtes per les dues bandes. Diu que "no es vol fer les proves", perquè "no sóc aquesta persona", en el sentit que té por que el resultat de les proves dongui negatiu.\nAixò vol dir que d'entrada, les proves, les volien fer, que deu ser el normal, així que el tutor no està involucrat en cap mena d'estratagema per trobar-li una família que no és la seva: tot indicava que sí que l'era, per allò que expliquen del seu accent, etc. És després que es menciona que, legalment, en realitat només cal que els pares reconeguin el fill, i ell fa veure que els reconeix precisament per evitar el risc de fer les proves i surti que no l'és.\nA més, el nano diu immediatament, en el mateix diàleg de la teulada: "i si no recordo res?". Per això puja a la teulada, perquè té por de (1) no recordar res, però també de que (2) la família tampoc el reconegui, que vol dir falsa alarma i seria una altra experiència traumàtica a la llista.\n▴#10104507  0  0\n23.02.2019 03.06 h \nPel·li estranya, a l'estil del cinema independent europeu.\nComença suau però es va tornant molt molesta i incòmode.\nLa cinematografia sembla feta per incomodar encara més: et fa oblidar que és d'un cineasta veterà per donar-te la sensació que estàs davant d'una opera prima on el director experimenta, com és habitual. Tot plegat fa que la pel·lícula perdi pes com a obra cinematogràfica, a favor de guanyar molta força narrativa, en forma del que en literatura podria ser un relat breu.\nLa intriga no és forta, però és una gota malaia que augmenta constantment. La trama va avançant però no et dona res. Necessites alguna conclusió, però res, absolutament res avança. Saps que la incògnita que fa que s'aguanti tot no te la donaran fins al final, i això puteja. He hagut de parar 2 cops per mirar l'hora i descansar psicològicament.\nTemàtica incòmode, també. Per una persona que sigui susceptible o sensible al dolor psicològic, pot ser fotuda. Alguna escena sexual potencialment abusiva molt incòmode, també, si bé al final no ho és tant.\nCuriós trilingüisme, amb converses bilingües tota l'estona, i en particular les converses en castellà i francès. En aquest sentit m'ha recordat a Toni Erdmann (genial pel·lícula inoblidable), que deu ser l'única altre pel·li marcadament trilingüe que he vist (Alemany, Anglès i Romanès, si bé sense diàlegs bilingües en cap moment, diria) i que no casualment, diria, també és de temàtica familiar —per la resta, res a veure, és clar.\nNo sé què més dir. Agradaria als raconaires de l'ACAF i gens als del PACMA, ja que passa als Pirineus i hi ha prous escenes de caça i fins i tot hi esbudellen animals (ja morts i per menjar).\nBuscant-la vaig veure que la van estrenar per TV3 a principis del mes de gener, així que si algú que l'hagués vist llavors la volgués comentar, estaria bé.\nSobre el comentat final, espòiler a l'espòiler:\nPer a mi, ha estat clar en tot moment que era el nen que havia mort al pare, perquè era el que més bé explicava l'amnèsia. L'únic que ho podia posar en dubte fos que realment fos la farsa.\nTot i així, podríem pensar que també ho fingeix una vegada el tiet ho revela en l'última escena. Però aquí és on entra en joc l'escena sexual prèvia, que si bé d'entrada semblava que fos d'afegit, ens mostra i s'hi mencionen les cicatrius de cremades que té a l'esquena. Jo pensava que l'escena sexual faria que el cosí trobés a faltar alguna cicatriu en ell, però era una revelació indirecta, i és en l'última escena, amb el nano plorant amb la mare, on se'ns mostra breument l'esquena de la mare amb el mateix tipus de cicatriu i al mateix lloc, i per tant veiem que no pot ser fingit.\nEl que no em quadra llavors és el mateix que feia que al tiet no li quadrés: com el nen pot sobreviure a aquella edat i en aquelles condicions (se suposa que tenia 10 anys, no?, i marxa sol cap a França en el si de tempestes de neu...). Per aquí, la pel·li hauria pogut ser una mica més realista, si bé llavors passa el de sempre amb aquesta mena de guions, que si fos més realista el tiet no tindria la convicció que el nen no podria haver sobreviscut (en aquest sentit, també he estat pensant com podia ser que no haguessin trobat mai el cadàver del nen, com si els pirineus fossin l'Everest...).\n4.2 Pel·li digne de ser vista, però que un cop vista preferiries no haver-la vist per potencialment pertorbadora. No oblidable, però voldries poder-la oblidar.\n▴#10100425  1  1\n23.02.2019 21.34 h \nEl primer que crida l'atenció de la peli és el trilingüisme. Realment tinc curiositat per saber com ho han fet a les doblades. Han doblat els tres idiomes i ja està (és factible, ja que tots s'entenen). Han doblat el català i castellà i han deixat el francés?\nNo vull repetir-me gaire en el que heu dit vosaltres, però sembla que tots teniu molt clar, després de l'escena de les cigarretes, que realment el Leo és el fill. Jo no ho tinc gens clar.\nL'escena clau, crec jo, és la del bar/discoteca. El director ja te la remarca prou, amb una introducció llarga on van apareixen tots els personatges. I per mi l'important és la conversa que tenen el Leo i la mare, sobre Cadaqués. Ell diu que volen tornar a Cadaqués. I li pregunta tota l'estona si s'enrecorda d'aquell dia que...\nÉs impossible que un impostor hagi pogut investigar aquests detalls però és que... la mare tampoc s'en recorda. Fixeu-vos en la reacció de la mare quan sent lo de Cadaqués. Es queda desconcertada, potser pensant "Mai hem estat a Cadaqués". Però ja ho diu el Sergi López "El va reconèixer perquè el volia reconéixer. Hagués reconegut una nena si se l'haguessin posat endavant".\nJo en aquesta escena he vist clar que tot es tractava d'un deliri de la mare, que tenia tantes ganes de recuperar al seu fill, que s'autoconvencerà del que sigui per no tornar-lo a perdre.\nPel que vaig veure jo, al principi no recorda Cadaqués, perquè mai hi van estar. I el Leo ho sap. Però la vol posar a prova. Ell li va "recordant" escenes i li pregunta tota l'estona "t'en recordes?". I ella va creant els records, més o menys conscientment, i li diu: "Sí, sí, me'n recordo."\nPer mi aquesta escena és una prova clara del deliri de la mare, i suposo que el Leo vol assegurar-se que la mare mai descobrirà el seu secret. Si és capaç d'acceptar i creure una mentida tan deliberada, mai l'enxamparà.\nI els dos tenen el pla de marxar, precisament perquè els dos tenen por a que aquesta fantasia que els beneficia als dos (ella recupera al seu fill, ell troba per fi la familia i l'estabilitat que sempre havia volgut) es pugui posar en perill per terceres persones.\nFinalment, amb l'Enric (mort?) els dos poden marxar i viure la fantasia tranquils. O quedar-se, perquè total, la principal amenaça està neutralitzada (?)\nPotser penseu que és una fumada meva, però torneu-vos a mirar l'escena. La reacció de la mare, el que diu, els gestos...\nA tot això, l'Alex Monner aquest no m'agrada gens com a actor, parla com un mónguer.\n▴#10100425  3  0\n24.02.2019 00.44 h \nÉs que el nano tampoc ho sap, en aquell moment. ¡És clar que està fingint! Ell està fingint tota la pel·li.\nEll no ho sap fins al final, que realment és ell, perquè l'amnèsia és real.\nL'única prova que l'amnèsia no és real és la cicatriu i com se'ns mostra que és el mateix tipus, i el mateix lloc, que la de la mare. Sense aquesta prova, tot quedaria a l'aire. Fins i tot la seva revelació final podria ser impostada —de fet, podríem arribar a pensar que, per a ell, també ho és, que no ha recuperat la memòria i que continua impostant, i que només els espectadors sabem que no és així perquè hem vist les cicatrius d'ambdós.\n>Finalment, amb l'Enric (mort?)\nJo entenc que no, vaja.\nPregunta seriosa: Per què parla així?\n▴#10104717  0  0\n24.02.2019 08.40 h \nLa veritat és que no em vaig fixar en lo de la cicatriu fins que us he llegit xD. Podria ser, tindria sentit el que dieu....\n▴#10104788  1  0\n24.02.2019 09.52 h \nÉs que sinó l'escena sexual és absolutament gratuïta (que també podria ser, però vaja).\n▴#10104887  1  0\n24.02.2019 10.19 h \nRealment tinc curiositat per saber com ho han fet a les doblades. Han doblat els tres idiomes i ja està (és factible, ja que tots s'entenen).\nEn la versió lusòfona que us dic que he vist doblen absolutament tot. El trilingüisme és una cosa que es perd totalment si haguéssiu vist la versió que jo he trobat.\n▴#10104717  2  0\n24.02.2019 12.56 h \nÍdem en la versió espanyola.\n▴#10104938  2  0\n24.02.2019 19.57 h \nPosar quatre subtítols i escoltar una mica de francès i català?\n▴#10105066  0  0\n24.02.2019 12.49 h \nDestacada pel·lícula independent la trama de la qual es va descabdellant com un capoll fecund. Què me n'ha agradat:\nL'ambientació a la comarca aragonesa de l'Alt Gállego i el clima de sordidesa i solitud que s'aconsegueix en el film.\nEmma Suárez, en l'escaient paper de mare, pletòrica des de Horas de luz.\nEl fet que tots els personatges tinguin un costat fosc i d'aconseguir mantindre la intriga fins al final sense indicar per on aniran els trets.\n▴#10100425  2  0\n24.02.2019 13.06 h \nAh! Jo m'havia quedat amb l'interrogant de saber on passava tot plegat.\n▴#10105029  0  1\n24.02.2019 13.09 h \nA Sallent i Formigal segons els crèdits de la pel·lícula.\n▴#10105071  1  0\n24.02.2019 13.52 h \nPer gènere i ordre, fins ara hem vist:\nCiència-ficció / comèdia romàntica, nord-americana, 2010s\nDrama romàntic, xinès, 90s\nCiència-ficció, basada en fets reals, alemanya, 2000s\nDrama, biogràfica, britànica, 2010s\nCiència-ficció / fantàstica / misteri, espanyola, 2010s\nThriller dramàtic, nord-americana, 2010s\nDrama familiar / misteri, catalana, 2010s\nPropostes per la setmana vinent?\nA la recàmera de propostes hi tenim:\nDie bleierne Zeit (Les germanes alemanyes)\n24.02.2019 15.11 h \n▴#10105097  1  0\n24.02.2019 15.36 h \nSi tenim en compte que la persona que ha tingut la idea de fer això va proposar fa setmanes veure quelcom d'animació i que altre participant té des de fa temps la intenció de gaudir de Gandahar, potser la pel·lícula del director René Laloux sigui la més oportuna.\n24.02.2019 19.11 h \nAdjudicada Gandahar. De seguida creo el comentari i edito fil.\nTenir en compte que hi ha una versió anglesa dirigida pel merda Harvey Weinstein, que si bé va ser traduïda per Isaac Asimov, canvia la banda sonora i —prou irònicament, venint del director que ve— també en retira alguna escena sexual. En aquest sentit, procurar obtenir i veure la V.O. francesa, a no ser que pel motiu que sigui us interessi més l'altra.\nJo ara no puc buscar-ho, però és ben possible que la majoria de les que es poden trobar siguin aquesta revisió ianqui, o sigui complicat distingir-les.\n25.02.2019 11.22 h \nAprofito per proposar-ne un altre per la llista.\nKynódontas (Canino), del Giorgios Lanthimos.\nHe de reconéixer que aquest director no tinc clar si m'encanta o l'odio. Vaig veure dues de les seves pelis en anglès (The Lobster i Killing of the Sacred Deer) i em van donar molt mal rotllo, i la sensació que no m'havien agradat gens. Els arguments eren delirants i surrealistes, i les pelis pesades i angoixants. Però després, són d'aquestes pelis de les que te'n recordes constantment d'escenes i les vas paint a mesura que passen les setmanes.\nAquesta que proposo, Kynódontas, és anterior a aquestes dos, i està en grec. La tinc pendent de veure (la veuré igual, tan si la veiem aquí o no), però veure-la acompanyat i poder-la comentar estaria bé. L'argument, tant surrealista com la majoria de les seves pelis, tracta d'uns pares que tenen aïllats als fills de la societat, i que els ensenyen les coses deliberadament malament. (els fan creure que X animal és perillós quan no ho és, els hi diuen que la paraula "oceà" vol dir: "Tauleta petita" i coses així.\nNo us penjo cap trailer perquè els que he vist estàn plens d'spoilers.\n25.02.2019 12.47 h \n*tant si la veiem aquí com si no\n▴#10105802  0  0\n25.02.2019 14.40 h \nPer mi, bé, jo no he vist mai res d'aquest director. De fet no n'havia sentit parlar mai, i ara veig que és el director de The Favourite, que estava nominada a uns 8 òscars.\n▴#10105839  0  0\n25.02.2019 17.28 h \nThe favourite és la peli més mainstream que ha fet. També la que m'ha agradat més perquè es deixa de tant puntillisme estètic i li dona més protagonisme a les actrius, que estan esplèndides (tot i així, aconsegueix deixar el seu segell malrotllero).\n▴#10105925  1  0\n25.02.2019 16.41 h \nPer mi, bé, la vaig veure fa molt de temps.\n25.02.2019 17.15 h \nBrutal, Lanthimos va posar el llistó molt alt amb aquesta òpera prima.\n24.02.2019 19.46 h \nSetmana del 25/02/19 al 03/03/19\nnota 1: La pel·lícula no disposa pàgina a la Wikipèdia en català, per si algú la vol crear.\nnota 2: La pel·lícula té una versió anglesa adaptada per Harvey Weinstein (Miramax), amb petites diferències en la direcció, com ara en matèria de banda sonora i en censura d'alguna escena. En teoria mirem la V.O. en francès de René Laloux.\nGandahar és una pel·lícula de fantasia d'animació francesa de 1987. La versió original va ser dirigida per René Laloux, i es va basar en la novel·la de Les Hommes-contre Gandahar de Jean-Pierre Andrevon (The Machine-Men versus Gandahar). English Wikipedia\nData d'estrena: 28 de gener de 1988 (Estats Units)\nMúsica composta per: Gabriel Yared\nAdaptació de: The Machine-Men versus Gandahar\nText original de: Jean-Pierre Andrevon, Isaac Asimov en la traducció a l'anglès\n73% d'Audience Score a RottenTomatoes\n6,7 a Filmaffinity\n7,1 a IMdB\n25.02.2019 02.04 h \nLes dues versions són a Youtube, si algú ho troba en més qualitat ja dirà:\nGandahar, V.O., 78 min\nGandahar "Light years", doblada a l'anglès, 82 min (edició per VHS)\n▴#10105383  0  0\n25.02.2019 09.46 h \n▴#10105691  2  0\n25.02.2019 12.18 h \nAfegeixo aquest enllaç.\n▴#10105691  1  0\n26.02.2019 10.55 h \nImaginativa pel·lícula d'animació amb una estètica que m'ha recordat gratament la sèrie Musculman. Me n'ha agradat el surrealisme en el disseny dels personatges i l'èpica de la banda sonora.\n▴#10105383  1  0\n26.02.2019 12.17 h \nAquest matí he decidit veure (per segona vegada) la pel·lícula d'aquesta setmana. A més, també vaig veure fa uns anys La planète sauvage, que es veu de seguida que és del mateix director, per l'estètica, la presència de personatges blaus...a ell li agrada fer aquesta mena de obres cinematogràfiques. En concret, avui he vist l'enllaç que vaig publicar ahir (VO francès amb subtítols per a persones lusòfones). Ho dic per a que tothom sàpiga que és la versió del director René Laloux i en cap cas la revisió que ha esmentat l'autor del fil.\nCrec que es tracta d'una pel·lícula extremadament imaginativa: personatges blaus, personatges amb deformacions greus, animals que ni tan sols existeixen (els sorn)...M'agraden molt les escenes quotidianes de la vida dels habitants de Gandahar, comprovar com com és llur estil de vida. Els habitants de Gandahar portaven molt de temps sense barallar-se amb ningú i havien oblidat com lluitar. També m'agrada la manera que els personatges tenen de caminar, ho fan poc a poc.\nNo es pot fer comentaris relacionats amb aquesta producció cinematogràfica sense parlar dels ocells, és que són essencials durant tota l'estona, fins l'últim minut, com ja saben les persones que han vist aquesta imaginativa pel·lícula.\nEls habitants amb deformacions greus senten durant tota la pel·lícula discriminació comparats amb les persones que gaudeixen d'un cos normatiu.\nQuan el protagonista desperta després de 1000 anys, pot comprovar in situ com molts dels èssers amb deformacions greus que havia conegut encara no havien perdut la vida.\nTambé he decidit llegir els vuit comentaris (la qual cosa no faig molt sovint) de l'enllaç que us dic que he vist i m'he adonat de que una usuària diu textualment Uma animação sobre uma sociedade MATRIARCAL. Suposo que amb el terme societat matriarcal es refereix al fet de que hi ha un consell femení que pren decisions importants, són elles les que van decidir quina era la persona més acurada per a fer la missió. No sé si la resta de membres d'aquesta activitat coincideix en això.\nEn resum: pel·lícula d'animació per a adults, fantasia i ciència ficció. Imaginativa i una mica curta.\n▴#10105383  2  0\n26.02.2019 12.31 h \nEn concret, avui he vist l'enllaç que vaig publicar ahir (VO francès amb subtítols per a persones lusòfones).\nSubtítols en portuguès també en tenia la que vaig publicar jo (per si et va passar per alt, a configuració de subtítols n'hi havia també en castellà, anglès i francès).\nLa que vas enllaçar tu els duia incrustats a la vella manera.\n▴#10106614  1  0\n26.02.2019 12.38 h \nDe vegades, quan es posen subtítols de configuració, són molt dolents (paraules que ni tan sols existeixen...) almenys m'ha passat això més d'un cop. Els prefereixo incrustats a la vella manera.\n▴#10106651  1  0\n26.02.2019 12.40 h \nSi et refereixes als subtítols "auto-generats", diria que no és el cas. Aquí eren diferents pistes de subtítols afegides.\n▴#10106656  0  0\n26.02.2019 16.57 h \nAquí eren diferents pistes de subtítols afegides.\n▴#10106659  1  0\n26.02.2019 23.42 h \nGratament sorprès, doncs en guardava un record molt pla quan la vaig veure fa deu anys —potser eclipsat perquè la vaig veure juntament amb les altres obres més potents del mateix director.\nI tinc moltes coses a dir! Masses i tot! x_x\nHe pensat en respondre als que ja heu comentat, per interpel·lar-vos en algunes coses que heu dit, però que potser seria millor les inclouria en el meu comentari en forma de punts i us citaria.\nD'entrada cal dir que l'obra està basada en una novel·la de l'autor de ciència ficció francès Stefan Wul, que també resulta ser l'autor de l'obra en que està basada La planete sauvage, així que les coincidències d'estil, colors i criatures que apunta Pralija entre ambdues obres hi són per un motiu ben clar.\nLa resta, i ja em perdonareu el desordre:\nLa primera sorpresa que m'he emportat, al poc de veure'n la qualitat visual, és consultar-ne la data i veure que la pel·li era del 87. Per la temàtica 'new age', estil i tècnica, hom la situaria a finals 70 o principis dels 80. Les altres obres famoses del seu director, La planete sauvage, del 73, i Les maitres du temps, del 82, són tècnica i estilísticament més impressionants, per això la situava com a mínim entremig d'aquestes.\nA partir d'aquí, m'ha vingut al cap de seguida que Akira és del 88, i com que havia llegit que l'animació havia estat feta a orient —com quasi sempre— entenc que era una qüestió pressupostària. Però quina és la meva sorpresa quan, quedant-me mirant els crèdits per si hi trobava res de Jean Giraud 'Moebius', ni que fos una petita menció de direcció artística, em trobo amb la paraula PyongYang. I sí, resulta que l'estudi d'animació és nord-corèa: SEK Studio. De si això té implicacions polítiques o filosòfiques en la temàtica o no, em guardo de pensar-hi. No crec que sigui el cas, més enllà que el director pogués optar per triar Corea del Nord per coincidència de raons ideològiques i econòmiques, que ben podria ser.\nTornant a el que em portà a buscar si Moebius hi havia tingut algun paper en els crèdits fou que en general no se'l menciona, però es veu el seu estil en la imatge del casc que du en Sylvan, recorda molt als barrets inques de molts personatges de Moebius, com el que du el meu actual avatar. (Que, per cert, un dels protagonistes de Les maitres du temps es diu Silbad, noms semblants.)\nEl que sí que podem veure clarament, en matèria de referències històriques, és com els homes de metall ataquen amb el braç dret en alt, la salutació feixista, a la vegada que recorden molt al (posterior) Warsman de Musculman, que en aquest cas mencionava Roderic, i que en aquell cas és un personatge soviètic. Però no només això: l'escena on veiem caure cadàvers i com s'apilen recorda molt a les imatges de l'holocaust, i en particular altres obres gràfiques sobre el mateix com les del pintor polonès Beksinski.\nTambé al final, i seguint amb l'estètica new-age, veiem unes imatges que ens recorden molt al famós cap volador de l'obra de culte Zardoz, del 74. En aquest sentit, hi ha una qüestió filosòfica-simbòlica molt dura darrere de tot plegat.\nPerò, de forma prou interessant, tots aquests clixés queden eclipsats per un missatge molt més clar i senzill. Un missatge que de tan pur que és, pot arribar-nos a passar de llarg.\nA mesura que veia la pel·lícula, pensava que hi havia quelcom de rabiosa actualitat en la mateixa.\nLa implacabilitat amb la que avança el que coneixem com a maldat, una falta total de sensibilitat i absoluta fredor, a la vegada que la incapacitat de combatre-la sense un miracle, tot això ho podem veure avui en dia. També hi podem observar com el lideratge d'aquesta maldat acaba sent presoner de si mateix, i tot i la consciència i advertències, ja no pot tornar enrere. I si bé cal recordar com el mateix és un residu, un producte de l'experimentació de la societat 'correcta', que ens presenta l'origen del mal en quelcom que la societat crea i després margina, també cal recordar-nos que, tot i la frustració que això pot produir en algú, sempre hi ha una línia de no retorn que cal no creuar, i no es pot atribuir el mal que hom causa a voluntat a injustícies passades.\nEl tema del 'matriarcat' que mencionava també Pralija m'ha vingut també al cap de seguida al principi, però al final acaba sent més que irrellevant. El que sí és notable, i segurament hi està relacionat, és que tot siguin pits a l'aire —visca!\nMenció especial, en canvi, pels Deformes, tant en disseny com en el rol. M'agradaria fer notar com els habitants de Gandahar acaben patint en les seves pròpies pells el tracte que ells mateixos van donar als Deformes, fet que d'alguna manera explica allò que veiem també molt avui en dia, d'interpel·lar als que es queden mirant les coses com si no anessin amb ells, dient-los que "demà poden ser ells".\nPersonalment, em sento molt identificat amb els Deformes.\nTambé m'agradaria saber o entendre com representa que s'expressen els Deformes en francès per dir les coses en passat i futur a la vegada, tal i com indicaven els subtítols. Aquest és un concepte molt interessant que sens dubte es deu veure molt millor en la novel·la escrita, on potser l'autor feia servir un recurs literari creatiu, creant un temps verbal nou.\nFora referències i curiositats, la pel·lícula és lenta, bàsica, silenciosa i contemplativa. Avorrida, fins i tot. Però et deixa amb una sensació de que hi ha quelcom molt essencial que t'està fent arribar i que se'ns escapa. Una mica com les armes "botàniques" que gasten els protagonistes, la pel·lícula et planta una llavor molt i molt petita dins teu, però que només creixerà si li dones l'atenció i cures necessàries —quelcom que no tens perquè voler fer, és clar. El que té mèrit, en aquest sentit, és que aconsegueixi plantar-te-la amb uns recursos tan bàsics\nLamentablement, totes aquestes riqueses són anecdòtiques i no compensen la falta de qualitat cinematogràfica, allunyant-se molt del que seria una obra mestra. Coincidiria amb el 4 de 5, però em pesa molt que això és cinema, i ha d'aportar quelcom més que no pas ser un llibre de ciència ficció il·lustrat i amb banda sonora.\n▴#10105383  3  0\n27.02.2019 19.47 h \nbarrets inques de molts personatges de Moebius, com el que du el meu actual avatar.\nPortava molt de temps amb la idea de preguntar qui és el personatge del teu avatar. Tinc la mateixa curiositat amb l'avatar d'una altra usuària que es va donar de baixa fa uns mesos, saps qui és aquesta?\nels homes de metall ataquen amb el braç dret en alt, la salutació feixista[...] l'escena on veiem caure cadàvers i com s'apilen recorda molt a les imatges de l'holocaust\nNo me n'havia adonat.\nMenció especial[...]pels Deformes[...]en disseny\nSón extremadament imaginatius, molt més que els dels personatges que gaudeixen d'un cos normatiu.\nM'agradaria fer notar com els habitants de Gandahar acaben patint en les seves pròpies pells el tracte que ells mateixos van donar als Deformes\nEls habitants amb deformacions corporals greus li van explicar al protagonista el tracte rebut per la resta de la població i la raó del seu relatiu aïllament. Ell no en tenia ni idea, només els va dir que havia sentit històries una mica relacionades quan encara era menor d'edat. De fet, el protagonista, quan els va trobar, durant els primers moments estava convençut de que suposaven una amenaça.\nem sento molt identificat amb els Deformes.\nComentari mig seriós mig en broma: em recorden una mica als protagonistes de la pel·lícula de baix pressupost Acción Mutante.\nels Deformes [...] per dir les coses en passat i futur a la vegada\nEls pirahã són un grup ètnic de l'actual Brasil força aïllat i totalment monolingüe que tenen una llengua que no té cap mot per als nombres, només diuen petita quantitat i gran quantitat. Pel que fa als colors, ells no tenen cap terme més concret que clar i fosc. La cultura piraha té el sistema de parentesc més simple de totes les cultures humanes conegudes. Un terme únic, baíxai, és, per exemple, utilitzat per a designar tant la mare com el pare, i sembla que els pirahes no conserven cap traça de relacions més enllà dels germans i de les germanes biològics. I, aquesta és la característica més relacionada amb la pel·lícula, ells parlen sempre en present, és a dir, no tenen temp passat ni futur. A l'inrevés dels defomes. Enllaç 1 Enllaç 2.\nHas pensat en com podries representar aquest tipus de puntuacions amb els pernils?\nPD: Ningú ha fet al·lusió encara a l'amant del protagonista.\n▴#10107172  1  0\n28.02.2019 14.54 h \nEl meu avatar és un personatge de Moebius, de la seva obra Starwatcher.\nL'altre avatar que menciones és Sailor Moon, personatge protagonista del manga i anime homònims.\nMés que pels cossos, m'interessa el caràcter i rol que tenen. Jo tinc la sort de no tenir cap defecte físic evident (més enllà d'un estrabisme intermitent), però de molt jove que m'hauria agradat tenir-lo, perquè jo em sento invàlid en esperit.\nCinematogràficament parlant, són sens dubte la part de tota l'obra més rica en matèria d'animació, per les seves característiques. Molt més que no pas el cap alat de la cap del consell que veiem en el pòster, que amb prou feines té cap rellevància...\nHi ha una cosa que em fa gràcia de mencionar, pel que fa a la feina d'animació, que són les escenes on els personatges es movien sobre fons estàtics en la natura, escalant, trepant... Recorda molt el recurs de videojocs dels 90 i principis dels 2000, amb fons estàtics i personatges, en 3D o no, que es passegen per determinades zones. En particular m'ha recordat els boscos del FFVII.\nPrecisament em refereixo com és un tracte que porta eventualment l'altre.\nElls enterren els experiments, però eventualment un d'aquests experiments es fa poderós i ells acaben sent víctimes de l'actitud d'indiferència i sobèrbia que van gastar anteriorment.\nNo la conec, però sembla divertida\nEls pirahã són un grup ètnic de l'actual Brasil força aïllat i totalment monolingüe que tenen una llengua que no té cap mot per als nombres, només diuen petita quantitat i gran quantitat. Pel que fa als colors, ells no tenen cap terme més concret que clar i fosc. La cultura piraha té el sistema de parentesc més simple de totes les cultures humanes conegudes. Un terme únic, baíxai, és, per exemple, utilitzat per a designar tant la mare com el pare, i sembla que els pirahes no conserven cap traça de relacions més enllà dels germans i de les germanes biològics. I, aquesta és la característica més relacionada amb la pel·lícula, ells parlen sempre en present, és a dir, no tenen temp passat ni futur. A l'inrevés dels defomes.\nEl que jo volia dir és que em faria gràcia veure com es distingeix en francès el futur i el passat, i com ho diuen realment ells. Imagino que serà una conjugació inventada per part de l'autor de l'obra literària.\nImagino que Asimov involucrant-se en la traducció a l'anglès deuria tenir a veure amb això, ja que en matèria de ciència ficció és la part lingüística més complexa de la pel·lícula.\nDes del principi que arrodoneixo.\nCreus que hi ha quelcom a destacar?\n▴#10107803  2  0\n01.03.2019 10.32 h \nPotser quan dedueix el gènere de la sorn amb el detallet dels ous.\n▴#10108420  1  0\n01.03.2019 10.56 h \nQuelcom interessant, sí, però prou irrellevant en la història.\nAirelle fa solament d'amant del protagonista, tot i que se li ha de reconèixer que se'ns presenta com algú savi, intel·ligent, valent i agut. No s'escapa del rol dels altres personatges femenins de la ficció i de la ciència ficció més clàssica: se'ns presenten amb respecte, perquè els autors estimen a les dones i no les menyspreen activament en cap sentit, però com que els protagonistes són masculins, el rol s'acostuma a limitar al de parella. Passa a 1984, a Blade Runner...\nLa veritat és que decep una mica el rol de tots els personatges femenins en aquesta pel·lícula. Com vaig comentar, se'ns mostra la cap alat al pòster —que bé podria ser una referència a les harpies— prometent-nos un rol molt més protagonista, però és un engany i el seu rol es limita a assignar un home per la missió. Fins i tot el científic resulta ser home, també. L'entitat també té veu masculina.\nEn aquest sentit, hom podria arribar a veure-hi una crítica al resultat d'una societat matriarcal. Admeten que "han oblidat com lluitar" i tota la pesca, i també s'atribueix la marginació dels Deformes a les dones.\nAra que hi penso... entre els Deformes tampoc hi ha dones, no? Tots els personatges femenins van amb els pits a l'aire a la pel·li, però entre els Deformes, tot i ser deformes i tenir parts del cos del tot mal repartides, diria (no n'estic segur) que no veiem una sola mama.\nI tot i això, la pel·lícula passa el test de Bechdel en la primera escena.\n▴#10108974  1  0\n01.03.2019 12.41 h \nentre els Deformes tampoc hi ha dones, no? Tots els personatges femenins van amb els pits a l'aire a la pel·li, però entre els Deformes, tot i ser deformes i tenir parts del cos del tot mal repartides, diria (no n'estic segur) que no veiem una sola mama.\nEntre els Deformes hi ha algunes dones (minut 12:48). Una d'elles té 4 pits, una altra no té boca, una altra té pits amb ulls incrustats...totes tenen un rol secundari. Minut 3:55, una de les que formen part del consell de decisions no mostra els pits en cap moment. És la del pòster.\nEdito: Pel que sembla, la del pòster no és pas l'única que no ens mostra els pits.\n▴#10108980  2  0\n01.03.2019 13.27 h \nDoncs tens raó, anava errat pel que fa als Deformes. Quelcom m'ho feia pensar, però no tenia l'esma de posar-me a mirar-ho\nEn la captura que passes dels recol·lectors, les del fons semblen ser femelles (pel rosa?) però no duen res a sobre. I pel que fa a la líder del consell, també és l'única que té ales al cap.\nSuposo que tot això s'explicarà a la novel·la.\n▴#10109047  1  0\n01.03.2019 19.57 h \nÉs una peli sorprenentment imaginativa.\nAl principi sembla que serà la típica història de context post-colonialista d'un poble idílic i vivint en equilibri amb la naturalesa que és atacat per uns forasters malvats superiors tecnològicament. Però a mesura que avança, no és així, primer perquè els Gandaharesos es mostren com a un poble que ha rebutjat els seus fills malformats, i segon perquè l'enemic no és extern, sino una conseqüència dels actes dels Gandaharesos, en concret d'un experiment.\nA partir d'aquí l'enemic s'identifica amb un monstre totalitarista, que lidera una societat no hi ha individualitat i tothom es sotmet al líder. Suposo que per la època podia fer referència al comunisme, tot i que encaixa horriblement bé amb la dialèctica alt-rightiana d'integristes religiosos que venen a envaïr un país post-modern, feminitzat, dedicat al hedonisme, i que "s'ha oblidat de lluitar".\nMés enllà d'aquestes lectures, visualment és preciosa la película i m'encanten les diverses races, animals i plantes del planeta. Realment és un exercici d'imaginació envejable.\nAl final la peli té un ritme una mica lent i es fa una mica llarga, però tenint en compte l'any, ja m'ho esperava.\nTinc un parell de dubtes.\n- Per què el Silvan aquest és blanc de pell quan la resta de Gandahar són blaus? (o només les dones són blaves?) És un visitant de la Terra o algo?\n- Per què collons el metamorph posa al Silvan en una càpsula al fons de l'oceà amb un pla a mil anys vista? En comptes d'aquest pla arriscat (podien passar mil coses a l'oceà durant aquest temps) no podia... no se... CREUAR LA PUTA PORTA TEMPORAL?\n01.03.2019 20.36 h \nDoncs no m'hi havia fixat que no hi havia ningú més amb aquest color de pell.\nHe buscat alguna ressenya del llibre en que està basada la pel·li i he trobat aquesta, on es parla d'un món futur on els humans han colonitzat altres planetes, i on els personatges són mescles d'humans i races autòctones. No ho menciona, però al meu entendre, i de la manera com se'ns presenta a la pel·li —en el proposen com el seu millor agent "tot i no estar preparat"— el protagonista deu tenir més d'humà que d'altres més experimentats, i això potser li confereix habilitats més idònies.\nLa ressenya també parla d'Ambidextra com una "reina" i "bruixa bona", i de Sylvan com un "cavaller". També fa menció a Airelle tal i com se'ns mostra a la pel·li, com un personatge que, si bé fa el típic rol d'amant del protagonista, el seu rol no es redueix a això i se'ns presenta com algú vàlid en tots els aspectes, amb intervencions necessàries.\nLa primera idea que em ve al cap és que, tot i que l'animació no ens ho mostri, és d'imaginar que la porta temporal està seriosament custodiada en tot moment.\nPerò també hi ha una qüestió de viatges en el temps involucrada, crec. Representa que, quan Sylvan del futur torna a través de la porta, és el Sylvan del futur, de manera que el del present segueix estant al fons de l'oceà. És d'entendre que això li aporta una major riquesa conceptual a l'obra.\n▴#10109358  1  0\n01.03.2019 21.04 h \n[perdó per 2a resposta, però és que em ve ara]\nSí, a mi també em va venir aquest paral·lelisme amb l'actualitat.\nVolia afegir que la novel·la en que està basada l'obra és del 1969. Això explicaria, també, per què sembla més antiga del que és (1987). A mi és que amb la temàtica em va venir automàticament anys 70, i clar...\n25.02.2019 01.32 h \nAviso que si no l'heu vist apretaré fort per Upstream Color, que fa anys que la vaig veure però estava molt cascat i a més no me'n recordo de res.\nAneu preparant l'ibuprofè\n25.02.2019 09.47 h \n▴#10105684  1  0