Fragments personals: Reflexions per acabar la dècada.\nLlibres (230) reflexions (113) opinió (82) Actualitat (56) Fragments (56) Observatori (47) Novel·la catalana (42) Fragments personals (37) Fragments de música (34) Poesia (34) Catalunya (31) Fragments de cinema (22) Manuel Baixauli (18) Fragments de confinament (16) Assaig (15) Novel·les (15) Pensaments (15) Manuel de Pedrolo (14) Maria Barbal (11) Bauman (10) Cormac McCarthy (10) Jaume Cabré (10) Murakami (10) Novel·la americana (9) José Saramago (8) Roc Casagran (8) Història (7) Mercè Rodoreda (7) Miquel Martí Pol (7) Paul Auster (7) assaig polític (7) Fragments de teatre (6) Joan Margarit (6) Bernardo Atxaga (5) Fragments d'art (5) Guerra Civil (5) Juan Marsé (5) Vídeos (5) Ciència-ficció (4) Joan Benesiu (4) Joan Vinyoli (4) Marcello Fois (4) Novel·la italiana (4) Carlos Ruiz Zafón (3) Contes (3) Josep Fontana (3) Lev Tolstoi (3) Marta Rojals (3) Mohsin Hamid (3) Novel·la basca (3) Política (3) Robertson Davies (3) Sílvia Alcàntara (3) W. G. Sebald (3) Wajdi Mouawad (3) Adolf Tobeña (2) Albert Camus (2) Antropologia (2) Assaig científic (2) Barcelona (2) Carles Capdevila (2) Ciència (2) Clàssics (2) Eduard Marquez (2) Emili Teixidor (2) Filosofia (2) Francesc Garriga Barata (2) Informàtica (2) Irene Solà (2) Isabel Clara Simó (2) Joan Fuster (2) Joan-Lluís Lluís (2) Magdalena Tulli (2) Manuel Castells (2) Naomi Klein (2) Neurologia (2) Novel·la alemanya (2) Philip K. Dick (2) Psicologia (2) Raimon Casellas (2) Salvador Espriu (2) Sheldon S. Woldin (2) Stefan Zweig (2) Timothy Snyder (2) Toni Orensanz (2) Vicent Andrés Estellés (2) Xavier Domènech Sampere (2) assaig històric (2) novel·la japonesa (2) país (2) A. Damasio (1) Aldous Huxley (1) Alicia Kopf (1) Alzheimer (1) Antoine Leiris (1) Antoni Marí (1) Blanca Busquets (1) Carlos Castilla del Pino (1) Claude Lévi-Strauss (1) D.E. Stevenson (1) David Monteagudo (1) Escriptors (1) Eva Baltasar (1) Fernando Aramburu (1) Fragments de bloc (1) Gemma Ruiz (1) Giorgio Agamben (1) Gènere negre (1) Harkaitz Cano (1) Herman Melville (1) Ignacio Ramonet (1) Ignacio Álvarez Osorio (1) Ignasi Riera (1) Ilija Trojanow (1) Internacional (1) J. V. Foix (1) J.N. Santaeulàlia (1) Jaume Folch (1) Jean Meslier (1) Joan Garcia del Muro Solans (1) Joan Maragall (1) Joan Sales (1) Jordi Casas i Roca (1) Jordi Coca (1) Jordi Lara (1) Josep Palau i Fabre (1) Jung (1) Laura Huerga (1) Lluc Salellas (1) Llucia Ramis (1) Lluís Maria Xirinachs (1) Lolita Bosch (1) Margaret Mead (1) Maria Guash (1) Mario Vargas Llosa (1) Marià Vayreda (1) Marta Orriols (1) Maylis de Kerangal (1) Miquel Puig (1) Nancy Kress (1) Neurociència (1) Ovidi Montllor (1) Paul Thagard (1) Pep Coll (1) Peter Terrin (1) Philip Roth (1) Pol Beckmann (1) Premi Llibreter (1) Prudenci Bertrana (1) Psiconàlisi (1) Quim Monzó (1) Ramon Solsona (1) Ramon Tolosa (1) Raül Garrigasait (1) Relats (1) Relectures (1) Religió (1) Sabadell (1) Salvador Cardús (1) Samuel Shem (1) Síria (1) Tina Vallés (1) USA (1) Ulrich Beck (1) Ursula K. Le Guin (1) Vicent Partal (1) Vicenç Villatoro (1) Víctor Català (1) William Faulkner (1) novel·la anglesa (1) novel·la castellana (1) novel·la francesa (1) Éric Vuillard (1)


THE END OF THE LINE – EL FINAL DE LA LÍNIA\nAdmin el Dc 17 Feb 2010, 02:25\n(Salvem el Mar)\nDirector film: Rupert Murray\nLocutor castellà: Miguel Bosé\nBasat en el llibre de Charles Clover\nEl pitjor depredador de la cadena tròfica de la humanitat, l’home.\nReportatge basat en la investigació del periodista Charles Clover autor del llibre “The end of the line”.\nEn Charles Clover, pescador recreatiu, arran de veure reduir la pesca del salmó en els rius de Gales investiga les causes.\nEn l’any 1990, en una reunió de la AYA sobre els efectes de la pesca d’arrossegament sobre el medi i les seves criatures es va assabentar que l’efecte de la pesca d’arrossegament de fons era com llaurar 7 vegades a l’any un camp.\nLa percepció del mar ha estat que sempre és immens, ermós i inesgotable.\nEls oceans són el patrimoni de tota la humanitat i durant milions d’anys sempre han estat plens de vida.\nEls recursos del mar que sempre hem cregut que són inesgotables, que durant tota la nostra història hem cregut que són renovables, han deixat de ser-ho degut a com els tractem. Per tant, el nostre enfocament filosòfic ha de canviar completament. Ens trobem en un punt, que ens adonem, que el futur les coses no seran com en el passat.\nAbans, no ens deteníem a pensar de on provenia el peix, ja que el peix ha estat considerat salvatge. Però, la primera vegada que s’ha valorat això i a quin preu a estat a Terranova (Canadà).\nDurant segles les aigües del nord del Canadà han estat replens de quantitats immenses de bacallà. Diu la llegenda que es podia caminar sobre l’aigua pel cim dels seus lloms.\nHavia tanta abundància que les comunitats locals varen prosperar molt, gràcies a la pesca d’aquesta espècie. A mesura que els anys passaven, la tecnologia millorava, les embarcacions eren cada vegada més grans i les captures augmentaven i els beneficis semblaven infinits.\nPerò, el 1992 va passar l’imaginable. El que una vegada va ser la població més abundant del món de bacallà va desaparèixer per la sobrepesca. El Ministre de Pesca, John Crosbie va anunciar una moratòria de pesca fins l’any 1994. De la nit al dia 40.000 persones varen perdre la feina\nJeffrey Hutchings, professor de la universitat de Dalhouise de Canadà diu que durant segles molta d’aquesta gent va immigrar a Canadà del Regne Unit, del nord de França, d’Espanya... d’Europa per la pesca del bacallà.\nActualment, queden tant pocs bacallans a Canadà que estan considerats en aquest país com espècie en perill d’extinció i la seva població no s’han recuperat a pesar de la moratòria del 1992.\nEl 2007 es va calar dos palangres de 1.500 hams en el Canadà per conèixer l’estat dels recursos. El primer palangre només es va pescar un bacallà petit i amb l’altre, es va omplir una petita cistella. Els estocs de bacallà varen està sotmesos a tal pressió de pesca que no eren capaços de recuperar-se.\nDesprés de 15 anys, encara la societat que depenia totalment de la pesca del bacallà es resen com si hagués estat una part d’ella.\nDavant del col·lapsa del bacallà una nova generació de científics de tot el món varen començar investigar que havia estat passant amb tots els peixos de tots els oceans del món.\nLes captures locals havien anat disminuint en quasi totes les parts. Però, el que va desconcertar als científics va ser que la totalitat de les captures globals en el 2001 seguia creixent. No tenia cap sentit.\nDaniel Pauly de la universitat de British Columbia ho va investigar. La resposta, estava amb les captures declarades de la Xina.\nEn totes les parts del món la informació era correcte excepte en la Xina. La justificació va ser mirar la productivitat biològica del mar i es tenia en compte les dades d’altres llocs les xifres de Xina no podien ser correctes. Varen ser inventades pels oficials de la Xina perquè només tenien un ascens, si els gràfics anaven en augment. Va ser un enrenou.\nDaniel Pauly, va corregir aquests errors i va demostrar que els estocs globals de captures en comptes d’augmentar demostraven un declivi. Va ser la primera vegada en la història de la humanitat que es posava en dubte els aliments que procedeixen del mar.\nPer tant, va ser un cop baix per molta gent que pensava que les coses estaven malament, però si pescàvem molt i cada any més, no tenia de ser tant dolent.\nAixí, avui sabem que el declivi va començar l’any 1988, però no ho hem esbrinat fins l’any 2008.\nCharles Clover, diu que aquesta història s’ha comunicat molt tard i no hem tingut temps suficient per fer alguna cosa al respecte. Per tant, diu que està demostrat que prop de 40 o 50 anys hi haurà un gran crisis, un crack i cal que fem alguna cosa al respecte. Per això, probablement creu que aquest és un dels problemes més importants del món.\nUn altre exemple és la emigració de la tonyina vermella del atlàntic al mediterrani. Cada primavera, les almadraves, trampes tradicionals per captura la tonyina, intenten capturar el màxim de peix.\nEn el passat amb aquest sistema es pescava milers de tonyines vermelles, però en els 10 anys darrers les captures han disminuït el 80%.\nBoris Worm de la Universitat de Dalhousie de Canadà, ha intentat calcular quantes tonyines i grans peixos queden en el mar. Diu que no és tant fàcil com comptar arbrers, els peixos són invisibles i es mouen. Per tant, és quasi una tasca impossible per poder valorar com han canviat els oceans de tot el món.\nPrimer, s’ha començat per comparar l’actualitat amb l’any 1950 que va començar la pesca industrial a gran escala en tot el món. L’estudi va ser possible a partir de l’estadística dels pescadors del Japó que varen enregistrar les captures per cada 100 hams.\nA partir del 1952 les pescaries palangreres industrials surten a pescar a mar obert i es demostra que les captures són cada vegada més grans però menors en els zones que ja han iniciat la pesca fins arribar en tot l’ecosistema.\nActualment, amb aquestes dades es demostra que els grans peixos han disminuït un 90% en tot el món. Uns diuen que és el 70%... però el que és cert és que han disminuït i que centrar-se en el nombre no és important, sí en que cal fer alguna cosa.\nAvui en dia, en tots els oceans del món, els vaixells industrials equipats amb alta tecnologia van a la captura de totes les espècies de peixos comestibles.\nEl principal problema de les pescaries és que hi ha masses embarcacions, massa capacitat pesquera per tant pocs peixos. Amb la capacitat de la flota actual es podria pescar quatre vegades el que es captura en tot el món.\nLa industria palangrera mundial, cala 1.400 milions d’hams anuals tots els anys. Es calcula que són suficients per rodejar el món més de 550 vegades.\nLa boca de les majors xarxes d’arrossegament del món és suficientment gran per allotjar 13 avions Boeing 747.\nEls avanços tecnològics són tals que cap animal té la possibilitat de sobreviure ni d’escapar. El capità del vaixell sap en tot moment el lloc que es troba el peix encara que estigui amagat darrera una roca.\nLa força de l’arsenal pesquer ha crescut exponencialment en els darrers 50 anys. La pesca ha transformar ecosistemes sencers. L’impacta més important ha estat la pesca d’arrossegament que arrancar corals, esponges i tota classe d’animals...\nUn exemple crític és la tonyina vermella en que els científics recomanen una quantitat de captures per recuperar els estocs, els governes acorden el doble però la realitat de persones i d’organitzacions ecologistes que fan el seguiment és un altre. S’ignora les regulacions i es captura dos vegades més del permès.\nEls pescadors no s’aturen per res i fan servir encara avions per descobrir els bancs de peixos, quan fa 10 anys que són il·legals. El problema radica que hi ha governs com Itàlia que no fan res.\nLa infracció de les lleis per part dels pescadors és un dels principals problemes que s’enfronten tots els oceans del món. La pesca il·legal i no reglamentada representa 25.000 milions de dòlars a l’any.\nUn estudi afirma que el 50 % del bacallà capturat en el mar del nord era il·legal. Un de cada dos peixos és robat....\nActualment, com la més gran empresa de compra de la tonyina vermella, la automobilística Mitsubishi, està utilitzant vaixells més grans i amb congeladors més fiables i potents per acumular reserves que en el futur valdran molts més i més diners una vegada esgotats els estocs. El debat està servit !!!!!!!\nUn altre exemple el Senegal.\nCent milions de persones de tot el món depenen del peix per subsistir. És una part essencial de la seva dieta. A l’Àfrica Occidental que tenia un dels mars més rics del planeta, els estocs de pesca han descendit en massa en els darrers 50 anys.\nActualment, ja no és rentable pescar en aquesta zona per als pescadors artesanals. No es cobreix ni el gasoil. En canvi, els seus governs guanyen molts diners en oferir estocs de pesca per als pescadors europeus.\nTots els anys, més de 7 milions de tones de diverses espècies, una dècima part de la captura mundial, son retornades al mar sense vida. En aquesta xifra inclou milers de tortugues, aus, taurons, delfins, balenes...\nPer si sembla poc, a Hong Kong milers de restaurants ofereixen peixos exòtics vius per menjar, capturats en la part més maca del planeta: el triangle del coral (Àsia Meridional). Una extensió igual a la meitat del Estats Units. Els esculls de coral es varen convertir en objectiu de pesca com a subministrem d’aliment quan les aigües locals es varen quedar sense pesca. Això, fa que hi hagi un desequilibri en algunes espècies de l’ecosistema.\nUn exemple aterrador del que pot passar quan hi ha un desequilibri a l’oceà és el que passa a la Bahia de Chesapeake (Amèrica del Nord). Hi ha una plaga de proporcions bíbliques de les ratlles Milanes. Els estudis han demostrat que el gràfic d’augment de captures del seu creixement era totalment oposat al declivi del seu principal depredador, el tauró. O com a Canadà, la manca de bacallà ha fet augmentar la llagosta. Els científics auguren que el mar serà un ecosistema de fang i cucs.\nLes plagues de meduses augmenten, ja no es pot anar a moltes platges. Els nostres oceans que abans estaven abarrotat de peixos grans ara estant plens d’algues, plàncton i cucs.\nEstem perdent espècies. Quina importància té per a nosaltres ? Què implica per a la societat ? Que suposa per a la previsibilitat dels oceans de tot el món que representen el 70 % del planeta ? La resposta és que amb cada espècie que desapareix alguns d’aquells serveis se redueixen. Hi ha menys aliment. La qualitat de l’aigua és cada vegada inferior i l’estabilitat del sistema empitjora. El que més impacte va ser la capacitat del sistema d’absorbir els impactes i els desastres, d’enfrontar-se al canvi climàtic, d’enfrontar-se a la sobre pesca estava disminuint. Podria ser un canvi sense volta enrere.\nSegons les dades recollides per les Nacions Unides el nombre d’espècies de les quals experimenten un col·lapse augmenta any rere any. Científics han pronosticat que si les tendències actuals segueixen els estocs dels peixos que ara ens alimentem desapareixeran abans de meitat de segle.\nEs va descobrir que una tercera part de tots els peixos i invertebrats marins que mengem es trobaven cap a l’any 2003 al límit del que anomenem estat de col·lapse.\nEns els últims 50 anys hi hagut una clara tendència que any rere any cada vegada més d’aquestes espècies entraven en aquestes categoria de col·lapse.\nAra mirant els gràfics només queda per saber quan arribaran a zero, quan arribaran al punt que les pesqueries que estem habituats ja no seran possibles. No és un panorama alarmista si no d’una possibilitat real.\nNo cal ser un geni per adonar-se del que passa. Si anem esgotant una espècia darrera una altra com a recurs finit que és, arribarà un moment en el que ens quedarem sense ells si no canviem la manera de tractar aquest recurs global.\nQuant la humanitat vegi que hi ha una pressió real sobre els recursos terrestres, quan tinguem greus problemes de l’escalfament global, quan el nostre menjar comenci a mancar ens adonarem que hem malgastat un del més grans recursos hem tingut en el planeta, els peixos. AIXÒ, ÉS EL QUE SIGNIFICA.\nDurant generacions hem pescat i durant generacions hem menjat peixos, què pot fer la nostra generació per impedir arribar al final de la línia ?\nQuè sabem dels peixos que mengem ? Sabem quin tipus de peix és? A quina espècie pertany ? Sabem si va ser capturat de forma legal o il·legal ? O ens aigües d’algun país remot que els seus habitants haguessin escollit poder-los pescar ells mateixos ?\nEls restaurant més selectes del món tenen a la carta de menú espècies de peixos en extinció i no fan res. En canvi si fos espècies terrestres com el tigre... la premsa sensacionalista i la gent faria alguna cosa però amb el peixos això no passa.\nLa gent només fa de preguntar-me: ets optimista o pessimista ? Resposta: totalment optimista. I què et fa pensar així ? Dues coses. La primera, que ara tenim més informació del que està passant fa 5 anys i la segona, que quants els canvis que s’estan produint passen a ser de coneixement públic la gent comença a ser conscient. Va passar amb la pol·lució, la capa d’ozó i el canvi climàtic... i la gent ha reaccionat.\nHi ha un missatge d’esperança perquè encara tenim temps per donar la volta al transcurs de la història. Encara que els implicats s’hagin enverinat encara som a temps de salvar-los.\nSegons les Nacions Unides el mar pertany als ciutadans, no als pescadors, ni a la indústria en general, ni a les petroleres... És nostra, és de tots. Doncs, perquè no el reclamen que ens el retornin !\nAlaska és un exemple de control i vigilància. La política pesquera d’Alaska no és perfecte, però controla escrupolosament el nombre de vaixells pesquers i permet als que manipulen les pesqueries saber quan es pesca i actuar en conseqüència.\nLes polítiques pesqueres es determinen segons les dades científiques. Els límits de captura se fixen per sota del que poden suportar les poblacions del peixos. La diferència en l’Alaska l’índex anual és el 10% dels estocs i en el mar del Nord el 50%. La manera de fer-ho és donant un temps determinat a la flota per capturar els peixos.\nPescador d’Alaska: “Si ho mires de forma personal, a vegades cal fer sacrificis. Però, si ho mires des d’una perspectiva global és evident que cal reduir les captures. Ho fem saben que així tindrem una millor temporada d’aquí a dos, tres o quatre anys... No volem només pescar aquest any i el que ve, si no d’aquí a 10 i 20 anys.”\nCom a consumidors, nosaltres tenim el poder de contribuir a un canvi positiu en el mar. Exigint de on procedeix el peix que comprem, com es va capturar i si és una espècie en perill o no.\nAllà fora, hi ha una industria que viu de la pesca, part de la qual tracta per tots els mitjans de fer el correcte i no reben tant recolzament com haurien perquè la gent no sap diferenciar entre el que fan ells i el que fan els individus que espolien desenfrenadament els mars. Crec que cal recolzar aquesta part de la indústria pesquera.\nNomés, una part molt petita del peix que comprem pertany a una font sostenible però, gràcies a la creixen pressió les coses van canviant poc a poc. En l’actualitat ja hi ha etiquetes de peix sostenible com l’ecotiqueta\nMSC (Marine Stewardship Council – Certified sustainable seafood) http://www.msc.org\nLes grans superfícies ja comencen a incorporà a comprar segona aquesta etiqueta gràcies a la pressió popular.\nPerò, cada vegada més peixos provenen de l’aqüicultura. Molta gent creu que aquesta tendència és una resposta al problema cada vegada major que s’enfronten els nostres oceans. Però, l’aqüicultura no és el que sembla.\nAquesta pràctica captura peixos per alimentar als que es crien a les granges. És a dir, mata més animals del que produeixen. Milers d’anxoves seran triturades i convertides en farina per alimentar peixos d’altres parts del món.\nDe les 100 milions de tones que es capturen a l’any en tot el planeta, 40 tones són per alimentar altres peixos i persones. Quantes més gàbies de peixos tenen els països d’occident menys peixos tenim nosaltres al sud. Paradoxa que costa molt la gent d’entendre.\nL’aqüicultura d’espècies de peixos no es pot desenvolupar molt, ja que no hi ha prous peixos en l’oceà per alimentar-los.\nEl que es fa en veritat es convertir peixos d’una espècie en altra. No s’aconsegueix que hi hagi més peixos, al menys quan parlem de gàbies d’engreix. El promig medi és de 5 quilos d’anxoves serveix per alimentar només un quilo de salmó.\nEstem sota mínims. Hem traspassat els mínims del que l’oceà es capaç de subministrar per mantenir la industria de les gàbies d’engreix. Com pot créixer així si hem arribat al final, si ja no queda matèria prima.\nJa es fan campanyes perquè la gent mengi peixos com l’anxova, el barat, el sorell... en lloc de peixos criats en gàbies d’engreix que s’alimenten d’aquestes espècies. Perquè no en mengem directament aquests peixos ? Són millors que el salmó !\nSi l’aqüicultura no és la resposta, a pesar dels intents que sigui menys desprofitosa i les pesqueries sostenibles no sé estenguin amb la suficient rapidesa, què més podem fer per salvar els nostres oceans ?\nHem de retrocedir 200 anys per recuperar la abundància i productivitat que havia en algunes parts dels nostres oceans. Em refereixo de crear una xarxa d’àrees marines protegides que es pugui anar en rere en el temps.\nLes reserves marines són àrees oceàniques que la pesca comercial està totalment prohibida. Els resultats poden arribar a ser sorprenents. Els llocs on s’ha establert una àrea que no es pot pescar i bussejar, vigilat, gestionat bé. A on els habitants estant convençuts en protegir-ho han proporcionat meravellosos beneficis.\nHe estudiat les reserves marines del Caribe i allà, l’any 1995 les comunitats autòctones varen establir àrees a on no es podia pescar. Amb el pas del temps es podia apreciar que l’escull es repoblava i que la vida era més abundant. Nosaltres varem observar l’augment de 3, 4 i fins i tot 5 vegades més peix dels que havia després de 7 anys de protecció.\nUn pescador submarí de les Bahamas fa companya per establir una reserva en una zona destruïda per la pesca. “La meitat d’aquesta zona és una àrea protegida, no és permès pescar a ningú aquí i si és permet, hi ha normes que cal respectar. És quelcom natural. Així, hi haurà més peixos... un any anirem a una roca i veurem un mero i a l’any següent potser en veurem dos, i l’any següent quatre. En definitiva deixem que treballi la naturalesa...”\nLes reserves marines són absolutament necessàries i necessitem tenir-ne moltes. El millor càlcul disponible quant costaria per tenir una xarxa global de xarxes marines protegides que cobreixin entre 20% i el 30% de la superfície dels oceans és que podria valer entre 12.000 a 14.000 milions de dòlars a l’any per gestionar una xarxa d’aquesta magnitud.\nEn comparació amb les subvencions de pesca, la quantitat és més o menys equivalent. S’estima que les subvencions de pesca són de l’ordre de 15.000 a 30.000 milions de dòlars a l’any i aquestes serveixen per fomentar la sobrepesca. En canvi aquests 12 o 14 mil milions de dòlars servirien per gestionar les àrees protegides que contribuirien a solucionar del problema. A més, durant el procés es crearia un milió de llocs de treball en tot el món.\nExisteix un acord mundial per establir una xarxa d’àrees marines protegides per a l’any 2012. Alguns països han promès protegir el 20% o més. No obstant, hem de pressionar als governs per assegurar-nos que això passi.\nComptem amb un total de 4.000 reserves marines de diferents mides en el món que cobreixen menys de l’1% de l’oceà, 0,6% per ser exacta. En el 99,4% restant està permès pescar.\nEl 99% a mi no hem sembla una bona representació dels nostres interessos com ciudatans.\nLes reserves marines per si soles no solucionaran el problema del col·lapsa que sofreixen els mars. Els pescadors i els peixos migratoris viatjaran a àrees no protegides, per això aquestes zones també hauran de ser controlades.\n1- Els polítics han d’actuar de forma responsable a l’hora de prendre decisions sobre els oceans.\n2- Els consumidors han de canviar els seus hàbits alimentaris.\n3- La industria pesquera de tot el món, ha de complir les lleis i reduir la seva capacitat.\nEl problema és aconseguir que els polítics posin en pràctica tot això, a més sempre hi ha obstacles, no és pot fer perquè afectaria al sobreviure de moltes persones ..... Però, al final aquest sobreviure desapareix any rere any per no fer res al respecte\n“Vull que siguin ells els que gestionin el mar perquè es recuperi. Vull que el mar estigui ple de peixos. Que estigui ple de bacallà, ralles, abadejos, fletans,... i també mariscos... que hi hagi de tot.”\nVol la societat veure aquesta recuperació ? o la societat s’alegra en veure els esgotaments massius ? No crec que la meva filla de 6 anys estigui massa contenta. Dintre de 10 anys quan vegi sobretot això i em digui: Déu meu tot això ha passat a la teva època, en les persones que tinguin entre 30 i 60 anys. Està passant en els nostres nassos i tots tenim una responsabilitat.\nLa diferència entre aquest i altres problemes mediambientals és que aquest és relativament fàcil de resoldre. Podem actuar ara. No necessitem més dades per fer-ho. AIXÍ, FEM EL QUE PODEM A ON PUGUEM. FEM-HO AQUI I ARA. Només, cal decidir-se a fer-ho !\n- Pregunti abans de comprar.\n- Mengi només peix sostenible.\n- Demani als polítics que respectin les recomanacions científiques i redueixin la flota pesquera.\n- Recolzi la campanya per a la protecció de les àrees marines protegides i la pesca responsable.\n“Wagamama ha deixat de vendre marlín blanc”\n“Jamie Oliver ja no utilitza tonyina vermella. Ha eliminat les referències d’aquest peix de les seves fitxes de receptes.”\n“Juny de 2009: La tonyina vermella segueix en el menú de Nobu. L’identifica com espècie amenaçada.”\n“Gener de 2009: Un article de “Science” assenyala que els escrements dels peixos contribueixen a que els oceans absorbeixin diòxid de carbono: el primer vincle entre la sobrepesca i l’escalfament global”


Martin Scorsese. EUA, 2013. VOSE. 79'.\nUn film frenètic i ple d’energia que explica la història real de Jordan Belfort, un agent de borsa que comença des de zero i que ràpidament es transforma en un multimilionari cada cop més assedegat de diners, sexe i drogues.


La cantant va tenir una fallida total del ronyó el 2017 després de prendre remeis homeopàtics\n2 min. Barcelona 09/10/2018 16:51\n651x366 Tina Turner va tenir una fallida total de ronyó el 2017 / GETTY Tina Turner va tenir una fallida total de ronyó el 2017 / GETTY\nLa nova autobiografia de Tina Turner, ‘My love story’ (La meva història d’amor), ve carregada de confessions poc conegudes pel públic, com ara que el seu actual marit, Erwin Bach, li va donar un ronyó fa un any, després que la cantant tingués una fallida total d'aquest òrgan.\nTot va començar el 2016, quan a Turner li van diagnosticar un càncer intestinal. Va ser aleshores que va decidir recórrer a remeis homeopàtics per frenar els efectes secundaris del tractament. Però precisament aquests remeis li van provocar els problemes renals que la van obligar a fer-se un trasplantament de ronyó un any més tard.\n"En aquest terrible moment de culpa i de renyar-me a mi mateixa, em vaig adonar d’una cosa meravellosa de l’Erwin", explica sobre el seu marit, amb qui estava casada des del 2013, després de 26 anys de relació. "Ell mai em va retreure el meu error. Al contrari, va ser lleial, amable i comprensiu", recorda. La cantant, de 78 anys, ho aprofita per recordar les crítiques que ha rebut sempre el seu marit, que és 17 anys més jove que ella: "És increïble, però tot i el temps que portem junts, encara hi ha gent que segueix pensant que es va casar amb mi per la fama i els diners".


El pitjor novembre turístic de la història: 25 vegades menys de vistants que l'any passat - Poble Andorrà\nEl pitjor novembre turístic de la història: 25 vegades menys de vistants que l’any passat\nLes restriccions a Catalunya i França durant el mes passat van fer que només entressin 22.000 persones\nDurant el mes de novembre del 2020 han entrat al país un total de 22.569 persones, el que suposa una caiguda del 95,8% del nombre de visitants respecte al mateix mes de l’any anterior. Són 24 vegades menys d’entrades el que suposa el pitjor novembre de la història a nivell turístic. Aquesta caiguda ha estat deguda al fet que des del 26 d’octubre. França i Espanya van implementar noves mesures temporals de restriccions de mobilitat per fer front als contagis de la Covid-19 que es veuen reflectides a l’entrada de vehicles del mes de novembre, informa el departament d’Estadística.\nQuadre de visitants al novembre.\nD’altra banda, el nombre d’excursionistes ha estat de 13.910, amb una caiguda del 96,2% i pel que fa al nombre de turistes, ha estat de 8.659 amb una variació negativa del 94,8%. Per país de residència, els visitants francesos han caigut més del 97% i els espanyols més d’un 94%. En els darrers dotze mesos, els visitants han davallat un 29,4%, els turistes un 29,7% i els excursionistes un 29,1%. Des de principis d’any, els visitants han disminuït un 32,9%.\nPel que fa a les pernoctacions, solament un 53% s’han realitzat a establiments de mercat quant al novembre de l’any anterior representaven un 81%. Per tant, el 39% de les pernoctacions s’han realitzat en habitatges d’amics, familiars o propis contra l’11% de l’any anterior. Així, s’ha detectat un augment de les pernoctacions mitjanes, i que s’explica pels treballadors no fronterers que vénen a recercar feina o la representació d’una empresa estrangera no resident.\nFlux de vehicles a l’octubre\nDurant el mes d’octubre van entrar al país un total de 315.601 vehicles, un 6,5% menys que l’any anterior. Més concretament, la disminució s’ha produït a la frontera francesa amb una caiguda del 18,9%, mentre que a la frontera hispanoandorrana la variació ha estat positiva en un 0,3%. El nombre de vehicles que ha entrat durant els darrers dotze mesos ha estat de 3.406.325, el que representa una variació del -18,4% respecte al mateix període anterior, en què van entrar 4.174.261 vehicles.\nDe gener a octubre del 2020, respecte al mateix període del 2019, s’ha produït un decrement del 24,1% en el nombre de vehicles, amb un decrement del 25,1% dels provinents d’Espanya i un decreixement del 22,1% dels provinents de França.


Crònica de la jornada electoral a l’escola Gaudí – marta lacima\nSeptember 27, 2015 Leave a Comment by martalacima\tCatalà\nUna mirada al 27S des del col•legi electoral amb menys participació el 2012\nCrònica del seguiment de la jornada electoral a l’Escola Gaudí, un dels col·legis que va tenir menys participació en les eleccions al Parlament del 2012 i que, enguany, ha viscut un dia amb molt moviment, amb un degoteig constant de gent\nEn un dels col•legis santfeliuencs que menys participació van presentar en les eleccions del 2012, el situat a l’escola Gaudí, aquest 27-S s’ha viscut una jornada electoral amb molta participació i amb un degoteig constant de gent. Ni tan sols la pluja de mig matí ha impedit als ciutadans anar a votar, com ens explicava la primera vocal de la mesa que rebia els residents als districtes 3 i 4: “aquí no hem parat. Fins i tot amb la pluja anava venint gent”, assegurava.\nS’han registrat cues des del primera hora\nEn termes generals, l’opinió està clara: són unes eleccions importants i cal que tothom digui la seva. Així ens ho explicava la Rosa Vincent, que arribava al col•legi a tres quarts de deu: “És important que se sàpiga el que pensem tots”. El mateix pensa en Manuel Guerra, que ha arribat a votar a dos quarts d’una del migdia: “no només són unes eleccions autonòmiques, sinó que impliquen una proposta a la ciutadania per participar en alguna cosa més important. Veig més participació que en altres eleccions”. Una de les votants més joves que han passat avui pel col•legi, la Marina, de 20 anys, es mostrava totalment contraria a la independència i precisament per això considera “especialment important votar avui, per tot el xivarri que han creat”. De “la independència i tot aquest embolic” també n’ha parlat l’Ana Mejías, que assegura que precisament per això “avui és un dia molt important per anar a votar”.\nNo obstant, altres votants han volgut deixar palès que, per ells, aquestes són només unes eleccions autonòmiques més: “És un dia d’eleccions com qualsevol altre per mi, es vota el president de la Generalitat i prou. He votat els qui van en contra de la independència però perquè els prefereixo també per les seves propostes independentment d’això”, assegurava el Francisco Javier, que s’acostava a votar a primera hora del matí. El mateix pensa en Francesc, que s’ha acostat al col·legi amb els seus fills poc abans de la una del migdia: “sempre és important votar. Jo no considero aquestes eleccions plebiscitàries, només autonòmiques”, ha declarat al Fet a Sant Feliu.\nL’escola Gaudí, avui col•legi electoral\nA les 6 de la tarda, quan les dades oficials situaven en un 63,93% la participació a Sant Feliu, 6 punts per sobre de les registrades el 2012, a les meses electorals es respirava tranquil•litat: “en general, la gent està molt compromesa. Que hi hagi tanta participació diu molt”, assegura la Dikra, presidenta d’una de les 7.968 meses electorals constituïdes en el dia d’avui a Catalunya.\nArticle publicat a Fet a Sant Feliu el 27 de Setembre de 2015. Article original: http://www.fetasantfeliu.cat/noticia/72097/molta-participacio-i-tranquillitat-absoluta-a-lescola-gaudi\nCategories: CatalàTags: 27S, Catalunya, eleccions, eleccions 2015, eleccions autonòmiques, Independència, sant feliu, Sant Feliu de Llobregat


L’Ajuntament de Marratxí commemora els 500 anys de la Germania de Mallorca - mtxi.es\nInicio Notícies L’Ajuntament de Marratxí commemora els 500 anys de la Germania de Mallorca\nL’Ajuntament de Marratxí commemora els 500 anys de la Germania de Mallorca\nL’Ajuntament de Marratxí ha aprovat una moció per adherir-se al manifest de commemoració dels 500 anys de la Germania mallorquina (1521-2021) que se celebra el pròxim 7 de febrer. El Consistori es compromet a fer una lectura pública, adaptada a la situació de la COVID-19, del manifest de commemoració dels 500 anys de la Germania mallorquina dia 7 de febrer del 2021. L’Ajuntament també estudia dedicar un carrer o plaça “de la Germania de Mallorca”, als seus líders més destacats (Joan Crespí, Pau Casesnoves i Joanot Colom), als agermanats morts del propi municipi en defensa dels drets i de les llibertats o a les agermanades (sermonadores i pregonadores).\nA més, l’Ajuntament de Marratxí es compromet a promoure conferències, xerrades, presentacions de llibres, taules rodones i tot tipus d’activitat cultural a l’entorn de la Germania de Mallorca, amb especial esment als aspectes relacionats amb la història del municipi (Batalla de Can Fornari o de Sa Marjal).\nEl pròxim 7 de febrer es compliran cinc-cents anys d’un dels episodis més rellevants en la història de Mallorca: la Germania, un aixecament que s’inicia el 7 de febrer del 1521 i acabà el 7 de març del 1523. Un dels principals objectius de l’aixecament agermanet era posar fre a la corrupció duta a terme per part de les oligarquies ciutadanes, una redistribució justa dels imposts i gaudir de llibertats polítiques i socials per als estaments més humils de la societat illenca.\nAl llarg dels 25 mesos que durà la germania mallorquina es produïren desafeccions del bàndol agermanat, però molts altres, moriren en batalla com les de Son Fornari i Rafal Garcés. En poc temps, l’avanç de les tropes reials per l’illa va ser imparable i l’últim reducte agermanat, Ciutat, va ésser ocupada el 7 de març del 1523 d’acord a unes capitulacions que no serien respectades.\nA més de les sentències a mort, també es confiscaren centenars de béns i s’imposaren multes econòmiques.\nEl Consistori considera que aprovar aquesta moció és d’estricta justícia per rememorar la Germania, no solament pel coratge que tingueren els nostres avantpassats en enfrontar-se a una administració corrupta i combatre una societat injusta, parcial i opressora, sinó perquè els valors que empararen aquesta lluita són ben vigents: democratitzar les estructures governamentals per tal que tots els ciutadans gaudeixin dels mateixos drets i oportunitats.


LA VIA AUGUSTA: CONCENTRACIÓ CONTRA EL MALTRACTE ALS GOSSOS A AMPOSTA\nCONCENTRACIÓ CONTRA EL MALTRACTE ALS GOSSOS A AMPOSTA\nAmb el lema de Prou al Maltracte i convocada per l'associació Engrescats d'Amposta, s'ha fet aquesta tarda a la capital del Montsià una concentració a la plaça del Mercat entre les 8 i les 9.\nHi han assistit unes 300 persones, moltes d'elles acompanyades per les seves mascotes.\nAmb espelmes s'ha dibuixat la empremta d'un gos i també s'han fet uns petits parlaments per part d'una representant de l'associació i el regidor de l'Ajuntament d'Amposta Dani Forcadell.\nEtiquetes: Amposta, fotos, Manifestació, mascotes


Luxury Penthouse Apartments Zadar Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLuxury Penthouse ApartmentsObala kneza Branimira 12, Zadar, Zadar, Croàcia, 23000 - Veure al mapaExcepcional9,5Basada en94comentarisLuxury Penthouse ApartmentsVeure més fotos"Very clean apartment. Very comfortable beds and great facult..."AngelaAustraliaVeure més fotosVeure totes les 26 fotosExcel·lent ubicació 9,9Veure al mapa9,9UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaire condicionattransport hotel/aeroportaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióBen situat a la la cultura, els paisatges, les platges area de Zadar ciutat, Luxury Penthouse Apartments us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Luxury Penthouse Apartments asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen transport hotel/aeroport, habitació familiar, caixa forta. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Luxury Penthouse Apartments és una selecció idònia per a la vostra estada a Zadar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxestransport hotel/aeroport Serveis i comoditatscaixa fortazona de fumadors Per als nenshabitació familiar Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatcalefacciórenta vaixellesaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiasala d'estararticles de tocadorestris de cuinaservei de planxaassecador de cabellforn microonestelevisió de pantalla planacafetera/teteraneveraTV satèl•lit/cableCaixa forta a l'habitaciórentadora Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Luxury Penthouse Apartments de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Afortunades i afortunats amb el Calendari de Festes i Tradicions Reus 2014 | El Món de Reus\n← Sants Innocents\nLa Grossa, el vident i un pacte inexistent →\nAfortunades i afortunats amb el Calendari de Festes i Tradicions Reus 2014\nPosted on 31 Desembre 2013\tby Josep Baiges\nAcabem l’any al Món de Reus de la millor manera possible. Això si el Grasset i la seva “Grossa” no ens donen una alegria a mig matí. Aquí teniu la relació de guanyadors del fantàstic calendari de festes i tradicions de Reus 2014. Una any més ha estat un goig comprovar la massiva participació dels seguidors d’aquest bloc que han volgut col·laborar en l’elecció dels candidats als PREMIS ENGANXEN amb la possibilitat d’endur-se cap a casa aquest calendari dissenyat pels bons amics de l’estudi OVNI (el duet meravelles format pel Marc Díez i el Sergi Herrera) que han deixat fonda empremta de la seva inesgotable imaginació al Món de Reus.\nGràcies al centenar llarg de lectors que han col·laborat en l’edició d’enguany. I felicitats als que us emporteu el calendari cap a casa. Per vosaltres serà molt fàcil viure i veure les festes i tradicions de la nostra ciutat durant aquest apassionant 2014.\nPer cert, tots els guanyadors podeu recollir el vostre calendari a l’establiment TASTETS que actualment (molt important!) tenen obert el seu encisador local de restauració a la Plaça de les Basses. Quan hi aneu us donaran el calendari i us convidaran a cafè o similar per gentilesa d’aquest bloc.\nRes més. Que sigueu molt feliços durant aquest 2014 al Món de Reus. Us ho mereixeu.


Crònica - Que va ser Intermotard2016? | Motoristes.cat\naventura calmotorista intermotard motard moto noticia platjadaro raid sortida\nBon dia a tothom! Us escric aquestes línies diumenge dia 22 de gener, des del sofà de casa, veient com plou sense parar, talment com el dia 5 de novembre de 2016, primera edició d'Intermotard. La meva intenció és explicar-vos que va ser Intermotard 2016.\nCom a organització us he de dir que la idea Intermotard vé de lluny, era una d'aquelles coses que en parlàvem de tant en tant, sense concretar res, fins que un dia vam dir: i per que no? Si a nosaltres ens agradaria que hi hagués un esdeveniment d'aquest estil aprop de casa i nosaltres mateixos fem quilòmetres per participar a esdeveniments semblants arreu de Catalunya, per que no ho muntem a casa? Com totes les coses que sempre comencen amb un: i per que no ... vam tirar endavant la primera edició.\nPer tal que tots els participants, tant novells com més experimentats i aventurers es sentissin còmodes, Intermotard tenia dues versions, una de 500Km i una de 850Km. La de 500km es va pensar per recórrer bona part de Catalunya sense acusar un excessiu cansament, però la pregunta del milió va ser ... i per què 850Km? La resposta la trobem a la història del motociclisme, les mítiques proves de resistència 24 hores amb 3 pilots de relleu son l'origen d'on surt aquesta xifra: 850 són els quilòmetres recorreguts per cada pilot que participa en aquestes proves, ni 1000 ni 700.\nA InterMotard no hi trobaràs aglomeracions, curses ni competicions entre participants, l'esperit d'aquest raid és donar a conèixer el nostre territori fent gaudir a tots els participants, cadascú amb la seva modalitat i possibilitats sense sentir-se fora de lloc, aquí hi té lloc des de la mítica vespa a la bmw “full equip” més avantguardista passant per tota la resta de conceptes de moto, el repte és fer gaudir per igual a pilots tant diferents.\nTot i que millorarem cada any amb la col·laboració dels participants que ens fan arribar les seves sensacions i ens donen idees per la propera edició, l'organització d'aquest raid no deixem res a l'atzar i posem molta cura a tots els detalls, sobretot a la ruta, donant un valor afegit a cada racó. Per a més informació sobre l'edició 2016, podeu visitar la web www.intermotard.com. Ben aviat també tindreu les primeres notícies de Intermotard 2017!\nHem demanat a un dels participants, que ens consta que va patir de valent, que compartís la seva experiència amb tots nosaltres:\nVaig trobar informació d'aquest raid per casualitat, m'hi vaig inscriure quasi a l'últim moment i no coneixia a ningú.\nDivendres dia 4 vant anar a Cal Motorista, a Palamós, per recollir tot el material que ens havia preparat la organització: bossa amb adhesius, braçalet reflectant, samarreta de màniga llarga, tiquets per esmorzar, museu de la moto, foto i sopar, a més a més del passaport que hauré de segellar a cada punt de control. Fa una fred que pela i la previsió del temps és que l'endemà empitjora. Un cop ja tinc tot el material vaig cap a l'hotel, demà serà un dia llarg i vull descansar.\nPer els que tingueu la intenció de participar a l'edició 2017, us recomano que visiteu la web www.intermotard.com, hi ha un apartat on trobareu hotels “recomanats”, aquells que fan un preu especial per els participants a aquest raid. A mi em va sortir bé, l'habitació em va sortir més econòmica i amb garatge tancat per la moto. A l'hotel hi trobo altres participants amb qui faré una bona amistat i segur que coincidirem en altres raids, fem petar la xerrada tot sopant i anem a dormir aviat que l'endemà serà el gran dia.\nDissabte dia 5 ens dirigim al pàrquing Masia Bas de Platja d'Aro on l'organització ens espera amb els entrepans d'esmorzar acabats de fer, ens donen les últimes indicacions, la foto de rigor al photocall i donen la sortida de 4 motos cada 30 segons. Jo surto dels primers, encara és fosc, fa fred i comença a xispejar.\nNo us explicaré totes les parades ni tots els llocs per on vaig passar i que no coneixia, realment paisatges de gran bellesa o història, llocs on segur que hi tornaré. Vaig passar molta fred, molta pluja, molt de vent, molta boira, però això és un raid i jo sóc dels que si no patim una mica no acaba de valer la pena. El temps realment era per deixar-ho córrer, vaig tenir molts pensaments de no val la pena ... torna cap a casa, però de cop, semblava que la pluja no era tant intensa o que la boira s'obria una mica, i em deia: va, fins al proper punt de control i m'ho torno a pensar... i així fins que vaig ser de tornada a Platja d'Aro!\nLa tornada a Platja d'Aro es va fer molt llarga, arribo dels últims però em reben com si fos el finalista d'un ironman, la sensació no es pot explicar, s'ha de viure. A l'acabar vaig sopar tot xerrant amb altres companys i desitjant que obrin inscripcions per l'edició 2017 i tornar-hi.\nIntermotard va dir:\nMoltes gràcies per la vostra crònica! S'agraeix aquesta experiència tramesa amb proximitat i de primera mà. Ampliem un parell de dies el plaç de finalització del concurs per a que tingueu una mica més de temps per a donar a conèixer la vostra experiència i rebre-hi vots.\nVídeos Aquesta hauria pogut ser la teva última rodada Espai de debat 0 29 Mar 2016\nVídeos Aquesta hauria pogut ser la teva última rodada


Monisme - Wikisofia\n(del grec μόνος, monos, un)\nDoctrina sobre que totes les coses són un. El terme l'introdueix en filosofia Christian Wolf (1679-1754), en el seu Psychologia rationalis (§ 32; 1734) –si bé el concepte es troba ja en Aristòtil (vegeu la citació)–, aplicant-ho als sistemes filosòfics que sostenen l'existència d'una sola classe de substància, sigui la mental o espiritual sigui la material, o d'un sol principi, espiritual o material, que pugui explicar el conjunt de la realitat. En general, és reducció de les coses a una unitat, i això pot succeir en l'ordre ontològic i en l'ordre epistemològic, passant en aquest cas a anomenar-se «monisme metodològic». El monisme pretén eliminar les oposicions i diferències existents entre les diverses classes de realitat o diferents nivells de realitat: entre Déu i el món, convertint-se llavors en panteisme; entre la ment o ànima i el cos o matèria, anomenant-se en aquest cas monisme psicofísic.\nEn la solució d'aquesta oposició s'elimina un dels elements oposats («tot és esperit», «tot és matèria»), o es converteix a un d'ells en un mer epifenòmen de l'altre («la consciència de l'home és només activitat del cervell») o bé es redueixen tots dos oposats a dos aspectes d'una mateixa realitat, com succeeix en la filosofia de Spinoza.\nHIST. Són sistemes monistes, en l'antiguitat, la filosofia de Parmènides, l'atomisme i l'estoïcisme; en l'edat moderna, la filosofia de Spinoza és el paradigma monista per excel·lència, que troba la seva versió idealista en Schelling i, sobretot, en Hegel. Les filosofies materialistes de diversa índole són també monistes. A la fi del s. XIX i començaments del XX, el terme s'aplica preferentment a les teories del biòleg alemany Ernst Haeckel (1834-1919), monista naturalista i materialista, qui juntament amb Wilhelm Ostwald, químic, organitza en 1911 a Hamburg el primer congrés monista, a més de fundar un «Associació monista alemanya». Paul Carus (1852-1919), filòsof alemany, funda a Nova York, en 1888, la revista «The Monist», en la qual han col·laborat prestigiosos filòsofs com Russell, Hilbert o Poincaré.\nObtingut de «https://www.wikisofia.cat/w/index.php?title=Monisme&oldid=57569»\nDarrera modificació de la pàgina: 22 set 2018 a les 19:39.


Yuanzhi Villa Garden Hostel Xiamen Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNO.4, Caima Street, Gugong Road, Siming District, Terminal de Creuers de Xiamen, Xiamen, Xina, 361000 - Veure al mapa\nMainland Chinese Citizens-Japanese-Style Single Room - Habitació\nBarri Terminal de Creuers de Xiamen Terminal de Creuers de Xiamen\nMés informació sobre Yuanzhi Villa Garden Hostel\nOferint allotjaments de qualitat al els restaurants, compres, els paisatges districte de Xiamen, Yuanzhi Villa Garden Hostel és una selecció popular tant per oci com per negoci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Yuanzhi Villa Garden Hostel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, servei de bugaderia, àrea de fumadors, cuina compartida.\nL'ambient de Yuanzhi Villa Garden Hostel es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, insonorització, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Yuanzhi Villa Garden Hostel.\nIlla Gulangyu - 2,37 km\nTemple Nanputuo - 2,31 km\nCarrer Peatonal Zhong Shan - 1,12 km\nMuseu del Piano Gulangyu - 2,74 km\nUniversitat de Xiamen - 2,64 km\nPont Hai Cang - 3,9 km\nHuli Hill Fort - 4,01 km\nJardí Shuzhuang de Xiamen - 2,68 km\nCentre Cultural i Artístic Sala Yi Peak - 190 m\nMuseu d'Història Xiatai - 330 m\nEsglésia Cristiana Fuxing Tangguan'ai Juhuidian - 400 m\nCentre Comercial Qiaoxing - 520 m\nMagatzems Rainbow - 520 m\nDescompte a Yuanzhi Villa Garden Hostel


Empat antològic (1-1) | Entre rivals – Esports\nEmpat antològic (1-1)\n26 març 2018 18:56\nEl març era un mes decisiu per al Gironella, i no ha anat bé. L’equip no va sumar cap punt en els tres primers partits del mes, i això el va deixar en una situació complicada. Per això, era important sumar en el darrer compromís abans de Setmana Santa, malgrat que el rival, el Parets, venia trepitjant els talons al líder, el Sabadell Nord. Al final, un empat a 1 que trenca la ratxa en vermell, però que deixa un regust agredolç, ja que els de Ponti van fer mèrits per endur-se els tres punts.\nLa primera sorpresa del partit va ser el plantejament tàctic. El Gironella va saltar al camp amb defensa de quatre (4-2-3-1) després de molts mesos jugant amb un 5-3-2 amb carrilers. Com a conseqüència d’aquest canvi, els homes de Ponti van gaudir de més possessió que habitualment i van jugar més en camp contrari. El Parets, en canvi, va dedicar gran part dels seus esforços a defensar amb solidesa i a llançar pilotes a la seva referència atacant, Francisco González, un dels millors davanters de la categoria.\nDesprés d’un inici dubitatiu, on el Gironella va intentar construir però va perdre pilotes en zona perillosa, l’equip es va refer i va obtenir la recompensa. Al minut 11, Maza va caçar el refús d’un córner i va engaltar un bon xut des de fora l’àrea que va significar l’1 a 0. El gol feia justícia i donava al Gironella una alegria que duraria ben poc. El Parets va servir des del centre del camp i va llançar la pilota en llarg, Maza va saltar amb un davanter però la pilota va quedar franca per Carles Ferres, que des de la banda va encarar porteria i va superar Chiscu en l’u contra u. En un minut, dos gols. A partir d’aquí, el partit es va calmar: el Gironella es va saber sobreposar a la batzegada i va fer un final de primera meitat força correcte on tots dos equips podien haver fet el segon gol.\nA la represa, l’equip va fer el pas endavant que necessitava, però no va obtenir el premi que esperava. Van tenir més ocasions que el rival, van combinar bé per banda, van arribar bé a l’àrea, però no van estar encertats. El Parets es va dedicar a defensar amb rigor, i la pilota va ser per als locals. Ara bé, els vallesans també van gaudir d’una ràpida sortida al contracop que Chiscu va haver de treure en l’u contra u.\nEl tram final del partit va acabar amb un pèl de tensió per culpa d’una jugada polèmica. Èric Santmartí es va plantar sol davant el porter gràcies a una passada a l’espai que va superar la línia defensiva. El porter visitant, Víctor Vilarrasa, va sortir amb contundència de la seva àrea i el Gironella va reclamar que hi havia contacte i que, per tant, era falta. Santmartí havia aixecat la pilota per sobre de Vilarrasa i es disposava a empènyer-la dins. L’àrbitre es va fer el suec i ni tan sols va assenyalar falta. L’acció es va produir al límit de l’àrea gran. Sigui com sigui, uns i altres es van haver de conformar amb l’empat.\nAl Gironella, l’1 a 1 li serveix per trencar una ratxa de quatre partits sense sumar i per superar la Sabadellenca, que aquesta setmana ha perdut. En canvi, l’OAR Vic –el sisè per la cua- ha guanyat i es distancia a cinc punts dels gironellencs, que són cinquens d’últims (14ens). Per la seva banda, el Parets segueix segon, a un punt del Sabadell Nord, que també a empatat, contra el Folgueroles. El Tona, però, s’afegeix a la lluita pel campionat i se situa a dos punts del Parets i a tres, del líder.\nEl post-partit: Gironella 1 Parets 1\n“Estem relativament contents. Vam fer un bon partit i vam tenir ocasions per guanyar, però també és cert que ells en van tenir una de molt clara per fer-nos el segon. Si la setmana abans haguéssim guanyat, l’empat contra el Parets hauria estat millor. Però, bé, era un equip molt sòlid darrere, amb gent molt contundent. Vam recuperar jugadors importants: el Rubén va jugar de titular després de moltes setmanes, el Safont va tornar a entrar, el Pol Ginestà va tornar a jugar després de la jornada de sanció… Com a equip sòlid vam estar bé, però hem de polir la concentració en moments puntuals on sembla que desconnectem i marxem del partit.”\nFutbol Jordi Pont Ponti Parets Segona Catalana\nSense opcions amb un jugador menys (3-1) 29/10/2017\nCop anímic (1-2) 07/03/2018\nDerrotats però amb bona cara (0-2) 03/12/2017


Més de 3,4 milions de fons europeus per a noves vies verdes a la demarcació | G. Busquets | Girona | Medi ambient | El Punt Avui\nMés de 3,4 milions de fons europeus per a noves vies verdes a la demarcació Més de 3,4 milions de fons europeus per a noves vies verdes a la demarcació Més de 3,4 milions de fons europeus per a noves vies verdes a la demarcació Més de 3,4 milions de fons europeus per a noves vies verdes a la demarcació + Més de 3,4 milions de fons europeus per a noves vies verdes a la demarcació E-mail\nDels set projectes aprovats, destaquen la passarel·la entre Bescanó i Sant Gregori i el carril bici de Celrà a Girona\nRemarquen l’impacte que tindrà al territori\nMés de 3,4 milions de fons europeus per a noves vies verdes a la demarcació Arxiu.\nMés de 3,4 milions de fons europeus per a noves vies verdes a la demarcació Més de 3,4 milions de fons europeus per a noves vies verdes a la demarcació Més de 3,4 milions de fons europeus per a noves vies verdes a la demarcació Més de 3,4 milions de fons europeus per a noves vies verdes a la demarcació Més de 3,4 milions de fons europeus per a noves vies verdes a la demarcació E-mail\nEl Consorci de les Vies Verdes rebrà un total de 3.446.398,02 euros provinents del Fons de Desenvolupament Regional Europeu (Feder) per desenvolupar set actuacions de vies a la demarcació. El finançament de cada projecte prové del Feder en un 50%, i la resta l’hauran d’aportar els ajuntaments beneficiats; en conjunt, el cost total de les set actuacions és de 6.892.796 euros. El consorci, en nom dels ajuntaments interessats que formen part de l’ens i que tenen menys de 20.000 habitants, s’havia presentat a la convocatòria europea presentada pel Departament de Territori i Sostenibilitat. De les vuit sol·licituds presentades, només una, la de la connexió de Ripoll amb la Ruta del Ferro, no s’ha resolt a favor, per una qüestió tècnica de les bases. Un dels set projectes aprovats és la via verda de Cassà de la Selva-Campllong-Fornells-Llambilles, amb un ajut europeu de 750.000 euros i un cost total d’1.500.000, així com la xarxa ciclista de connexió dels nuclis de la vall d’en Bas, amb una subvenció de 241.765 euros i un cost total de 483.530 euros. També s’ha aprovat la via verda entre els nuclis urbans de Platja d’Aro i Sant Antoni de Calonge, amb un suport europeu de 318.713 euros i un cost total de 637.426. Una altra de les subvencions, amb un import de 545.269 euros, ha correspost a la connexió del municipi d’Aiguaviva amb Vilablareix i amb l’aeroport de Girona, amb un cost total de 1.090.539 euros. Entre les subvencions aprovades, també destaca la connectivitat entre les rutes de la vall del Ter i la vall de Llémena, la passarel·la que ha d’unir Bescanó i Sant Gregori, un projecte que data del 2015. La subvenció rebuda és de 351.510 euros, amb un cost total de 703.021. La connexió del carril bici de Celrà a Girona, que des del territori s’havia impulsat fa quatre anys, rebrà un fons Feder de 457.902 euros, amb un cost total de 915.805. La connexió de la via verda des de Sant Joan de les Abadesses fins a la vall de Bianya –en concret, el tram que uneix Sant Joan amb el Pont de Planàs– rebrà 781.235 euros del fons europeu. El cost total és d’1.562.471 euros.\nEl gerent del Consorci de Vies Verdes, Àngel Planas, indicava l’impacte que tindrà al territori, no sols “en la mobilitat quotidiana”, sinó en clau de desenvolupament local i de creació de riquesa, amb la “implantació de productes turístics en els nous traçats”.\nEl Punt Avui. Girona 22-05-2019, Pàgina 37


Els hotels no obriran en la primera fase - L'Eco de Sitges\nManel Carbonell 16/05/2020\nUn treballador del Subur Marítim fent tasques de manteniment.\nUn altre de les grans incògnites que deixa la crisi sanitària és com serà allotjar-se a un hotel després de la Covid-19. El sector hoteler sitgetà fa temps que està patint la crisi del coronavirus, el febrer van veure com els hi anul·laven totes les estades de la setmana del Mobile World Congress, època en la qual vorejaven el 100%, i seran un dels últims en obrir les portes i tornar a la normalitat. La setmana vinent, Sitges passarà a la fase 1, que permetrà tornar a obrir els hotels, però amb les piscines, el bufet i les zones comuns tancades. Cap hotel de la vila s’està proposant obrir en aquesta fase 1 i es plantejarien fer-ho a la fase 2, a la qual no s’arribarà fins d’aquí a dues o tres setmanes.\nPerò com obriran els hotels un cop acabi la desescalada? Hi haurà limitació de l’ocupació a aproximadament la meitat, per poder mantenir mesures importants per evitar la propagació com mantenir la distància de seguretat entre els clients. La tecnologia també esdevindrà clau en els pròxims mesos i tant el check in i el check out s’hauran de fer en línia.\nEls bufets, un dels llocs on més gaudien els clients dels hotels, també s’hauran de reconfigurar: tindran més porcions individuals, productes envasats i cuina en viu. També s’acabarà amb la típica imatge d’hamaques abarrotades a les zones enjardinades a l’aire lliure: les piscines també tindran limitació d’aforament.\nA les habitacions s’eliminaran les coses no essencials: revistes, cafeteres, etc. i es reforçarà diàriament la neteja dels elements de manipulació habitual: comandaments, telèfons, portes, etc. Tot un nou món per descobrir.\nLa Policia denuncia 31 persones en una hora


L’Ajuntament de Pego cedix a Ecovidrio el reciclatge de vidre – Ràdio Pego\nL’Ajuntament de Pego cedix a Ecovidrio el reciclatge de vidre\n10 de novembre de 2014 Sara Garcia 0 Comment\nS’adherix al conveni marc, firmat a data de 5 de maig de 2014, entre la Generalitat i Ecovidrio. Esta adhesió estarà vigent fins 2018. Compromís s’absté perquè creu que és massa temps i, abans de prendre la decisió s’hauria d’estudiar a fons altres opcions.\nEl primer punt a debat del plenari ordinari de novembre de l’Ajuntament de Pego va ser l’adhesió al conveni marc, firmat amb data 5 de maig de 2014, entre la Generalitat i Ecovidrio que cedix la gestió del reciclatge de vidre a esta associació sense ànim de lucre.\nEl regidor de Medi Ambient, Andreu Dominguis explicava que es tractava d’una renovació, ja que fins ara a Pego és Ecovidrio qui s’encarrega de la gestió del reciclatge de residus d’envasos de vidre dipositats en els contenidors.\nLa regidora de Compromís, Conxa del Ruste, va preguntar per la data de finalització del conveni marc. Una informació que va ser facilitada per Dominguis -novembre de 2018. Davant este llarg període de temps, la portaveu valencianista va recomanar un estudi a fons d’altres possibilitats. Va explicar que Compromís estava disposat a aprovar un conveni que suposara un any de gestió, però no quatre, ja que consideren que hi ha altres fórmules que poden ser més beneficioses per al municipi.\nEl regidor de Medi Ambient va defensar que la majoria de pobles tenen eixe sistema i que, segurament, un altre servei costaria més diners a l’erari públic, sobretot pel que al transport es referix. Conxa del Ruste, va insistir que «paga la pena un estudi seriós», adduint que argumentar que la resta de pobles tenen el mateix sistema és «massa còmode».\nDes de Ciutadans de Pego, Carmelo Ortolà, recolzava cedir la gestió del reciclatge de vidre a Ecovidrio. Tot i això, afirmava que «potser podríem entretindre’ns en vore modalitats», però, concloïa que «pel volum i pesatge que suposa, la diferència no seria gran cosa». Deixava la porta oberta perquè, «a la llarga, si el reciclatge és major, potser podrien eixir postures intermèdies».\nDes del Partit Popular també es recolzava la proposta. Maite Ferrándiz argumentava que «per la quantitat de quilos que es fan, en estos moments, el poble de Pego no es pot plantejar si seria rentable gestionar-ho autònomament».\nS’aprovava l’adhesió al conveni marc amb Ecovidrio per 14 vots a favor (PSPV, CdP i PP) i dos abstencions de Compromís.\n← L’Ajuntament de Pego exigix que s’incrementen les inspeccions a les ETT que contracten amb el sector agrícola\nL’Ajuntament de Pego delega en SUMA la gestió íntegra de l’impost de plusvàlua →


una carta oberta d’agraïment a la meva sorprenent mare\nCreixer amb una mare soltera em va donar orientació i em va ensenyar tant sobre la vida. Sincerament, vaig aprendre bastant ràpidament quant necessitava i depenia d’ella, tot i que mai vaig mostrar la meva estima adequadament. De fet, mai no hi haurà un gest prou gran per expressar el meu agraïment, tot el que puc fer és agrair-te mentre tinc la possibilitat.\nSi no fos per vosaltres, no seria aquí. Tu ets el meu millor amic, la meva àncora, la meva roca, el confident i el primer fan. Durant tot el temps, lluiteu pels vostres propis obstacles per assegurar-me que se'm proporcionés. Ets implacablement compassiu i amable, amb un cor d'or pur. Sempre feu el possible per posar l’exemple perfecte per a les vostres noies. Sempre hem estat i seguim sent la vostra primera i prioritària prioritat.Ningúembolics amb les teves noies. A causa de vosaltres sé que la vida pot ser dura, però sóc més dura. Em vas ensenyar a ser fort iautosuficient.També sé que està bé plorar, i quan he de plorar l’espatlla és la que estic buscant. Ets la definició de com estimar els altres més enllà dels defectes. Les paraules no poden expressar la magnitud d’una sola lliçó. M’has donat orientació per veure el bé de la gent i, si no ho trobes, mira més. Em vas ensenyar quècertla bellesa és. He intentat tant dur per envoltar el cap de com estaves i ets qui ets, però cada cop fico. Vostè acabava de rebre cap manual o 'com fer' el manual.\nTambé ... ho sóc ho sento Em va costar tant d’hora adonar-me de quina dona tan notable ets. La quantitat de temps i energia que no heu proporcionat està fora de la creença. Sé que hi ha hagut períodes de temps en què et vaig fer sentir menyspreat, però aquesta no era la meva intenció. Les meves paraules i accions de vegades eren inamovibles, però d’alguna manera vas aconseguirestimeu-me de totes maneres. Vaig pensar que ho sabia tot, però en realitat no en tenia ni ideavostèera el que tenia els meus millors interessos en ment. Heu donat suport a tots els somnis i objectius que he tingut, per molt que fossin ridículs o inabastables. Durant totes les fases de la meva vida, sabia que sempre podria comptarvostèestar al meu costat i encara hi sou. Gràcies per establir els límits adequats, però confiant en mi prou per permetre'm la curiositat. I quan em vaig estavellar per un error enorme, gràcies per estar allà per agafar-me. Cap judici. No crida. Sense conferències. Vostè era conscient del fet que jo era jove itu també has estatMai m’he sentit sola.\nNo passa cap dia que el pensament no em cregui la idea de com fer-hoJoVaig tenir la increïble sort de trucarvostèmare. Espero que en tots els aspectes de la meva vida et faci orgullós, i prometo esforçar-me cada cop més difícil. Més encara, si arriba el dia, només puc somiarla meitatde la mare que ets.\nLes meves 8 experiències més estranyes fent pipí\n6 Etiquetes de l’etiqueta de distribuïdor de drogues\nAquesta és la raó per la qual estic optant per restar solter (per sempre)\nVull un nuvi que es preocupa\nAlguns passats 63 anys que van arruïnar la meva vida, mai no he explicat a ningú al respecte fins ara\n10 maneres: els nois poden augmentar el seu joc de cites


Festes de Sant Antoni | Benisuera\nHistòria de Benissuera\nMeteorología en Benissuera\nFIESTAS DE SAN ANTONIO ABAD EN BENISUERA\nCada 17 de Gener se celebra la festa de Sant Antoni Abad, amb les seues tradicionals fogueres i la benedicció dels animals, per això en este dia no resulta estrany veure en la porta de les Esglésies tot tipus d'animals des de gossos, animals de granja i inclús algun de tipus exòtic. Generalment es representa a Sant Antoni Abad, acompanyat d'animals domèstics .\nSant Antoni Abad va nàixer en el si d'una acomodada família d'Egipte, l'any 250 i va optar radicalment pel consell evangèlic del despreniment i l'entrega de tots els béns als pobres, retirant-se al desert a Egipte. A pesar d'això molts van intentar seguir-ho, per la qual cosa a partir de llavors, va introduir una nova etapa en la vida religiosa organitzada de forma comunitària, en lloc de l'aïllament individual.\nSant Antoni va passar part de la seua vida en el desert en estricta soledat i allí va conviure amb tot tipus d'animals que viuen en eixe hàbitat especialment rèptils i insectes. Segons compte la tradició li va ser fàcil familiaritzar-se amb ells. Quan veia que un animal estava ferit el curava i es diu que inclús va arribar a traure-li a un lleó l'espina que tenia en una de les seues urpes. Pareix que Sant Antoni va ser un gran amic dels animals, procurava la seua protecció i va sentir gran passió per ells.\nLes tradicionals festes de Sant Antoni comencen amb la matança d'un porc una setmana abans de les festes.\nLes festes comencen divendres amb esmorzar de "torrà", i posteriorment la recol·lecta de pi, troncs i tot allò que servisca per a cremar en la popular foguera de Sant Antoni, celebrada divendres nit.\nEl dissabte és la festa gran de Sant Antoni, celebrem la missa amb posterior benedicció dels animals i a la vesprada cavalcada i processó en honor a Sant Antoni .\nL'últim dia, diumenge, comença amb xocolate per a tots els matiners, més tard "torrà" per a tot el poble. Després, volta al poble amb xaranga de casa a casa; la gent oferix pastes als festers per a després de les paelles que disfruten tots els assistents en la plaça. Finalment les festes acaben amb xaranga en el bar del poble.\nQueda dir que se celebren el cap de setmana més pròxim al 17 de Gener, dia de Sant Antoni.


SegurLeasing: Assegurança empresarial | BBVA\nBBVA Allianz SegurLeasing: Assegurança empresarial\nIndemnització si el bé finançat pateix una pèrdua total.\nEl Segurleasing és una assegurança associada a operacions de lísing, que garanteix una indemnització al beneficiari quan el bé finançat per lísing pateix una pèrdua total.\nEn cas de pèrdua parcial, el bé es repararà, excepte en els casos d'operacions de lísing d'elements de transport, en què l'assegurança només respondrà de la pèrdua total.\nEn el cas d'operacions immobiliàries, s'indemnitzarà el cost de reparació en cas de sinistre parcial o el cost de construcció de l'edifici en cas de pèrdua total.\nPodreu assegurar tots els béns objecte del contracte d'arrendament financer, sempre que el finançament es contracti mitjançant Leasing BBVA:\nEquipament d'oficina i similars: Ordinadors de gestió, maquinària d'oficina, central de telèfon, dipòsits, canonades i similars.\nMaquinària fixa i instal·lacions industrials, equips i maquinària de construcció fixa.\nOrdinadors portàtils, telèfons portàtils (instal·lats en vehicles o no), equips multifuncionals per a farmàcies i electromedicina (equips de pes i talla, pressió arterial, ritme cardíac i similars).\nMàquines expenedores de tabac, begudes o similars, instal·lades a la via pública o en establiments comercials o d'oci.\nMaquinària de construcció o agrícola autopropulsada: excavadores, formigoneres, dumpers, grues, maquinària de mineria, pedreres i de perforacions; caravanes, tractors, recol·lectores i altra maquinària agrícola i forestal.\nNaus, locals industrials i edificis industrials.\nOficines, garatges i locals comercials.\nCentres comercials, centres hospitalaris o docents i hotels.\nCamions, tractors, camions tractors, vehicles industrials, remolcs, semiremolcs, autobusos, autocars, troleibusos i furgonetes\nBBVA ALLIANZ SEGUROS Y REASEGUROS, S.A., inscrita en el Registre de la Direcció General d'Assegurances i Fons de Pensions amb la clau C0807.\nBBVA MEDIACIÓN, OPERADOR DE BANCA-SEGUROS VINCULADO, S.A. inscrita en el registre administratiu de distribuïdors d'assegurances de la Direcció General d'Assegurances i Fons de Pensions amb la clau OV0060. Té concertada assegurança de responsabilitat civil professional\nSol·licitar BBVA SegurLeasing


Dues cartes sobre Poblet del fons dels Amics de l'Art Vell (1935) / Josep M. T. Grau Pujol\nEn: El Foradot. Montblanc, núm. 54 (maig-juny 2009), p. 21-22\nMatèries: Epistolari ; Arxius particulars ; Fonts documentals ; Associacions culturals\nMatèries: Amics de l'Art Vell ; Institut d'Estudis Catalans : IEC ; Monestir de Santa Maria de Poblet\nMemoria llegida pel secretari general de l'entitat Sr. Cèsar Martinell, en l'assemblea reglamentària anual de socis, celebrada a la sala d'actes del local social, el dia 18 de juny de 1933 / Amics de l'Art Vell ; Cèsar Martinell\nAmics de l'Art Vell.\nBarcelona : Impr. A. Ortega, [1933?]\nInclou el directori de socis adherits.\nMatèries: Associacions artístiques ; Memòria d'activitats ; Restauració i conservació ; Esglésies ; Monuments\nAutors add.: Martinell i Brunet, Cèsar\nMemoria llegida pel secretari general de l'entitat Sr. Cèsar Martinell, en l'assemblea reglamentària anual de socis, celebrada a la sala d'actes del "Centre Excursionista de Catalunya" el dia 2 de juny de 1930 / Amics de l'Art Vell ; Cèsar Martinell\nBarcelona : Impr. Gràf. Vera, [1930?]\nMemoria llegida pel secretari general de l'entitat Sr. Cèsar Martinell, en l'assemblea reglamentària anual de socis, celebrada a la sala d'actes del "Centre Excursionista de Catalunya" el dia 26 de juny de 1932 / Amics de l'Art Vell ; Cèsar Martinell\nBarcelona : Impr. Tip. Occitània, [1932?]\nAmics de l'art vell. Els sis primers anys 1929 - 1935: Memòria de l'obra realitzada per l'entitat des de la seva fundació fins avui per ... / Amics de l'Art Vell ; Cèsar Martinell, Secretaria general\nBarcelona : Tip. de Pere Bas i Vich, 1935\n120 p. :  làm., map. pleg., il., gràf. ; 25 cm\n- 099216 Martinell i Brunet. Cèsar. Excavacions romanes a Badalona 1933 - 1935.\n- 099217 Martinell i Brunet. Cèsar. Any 1933: excavacions al Clos de la Torra.\n- 099218 Martinell i Brunet. Cèsar. Llista de socis adherits (Socis individuals).\n- 099219 Martinell i Brunet. Cèsar. Les Excavacions del Clos de la Torre de Badalona: conferència del senyor Josep de C. Serra Ràfols, radiada el 17 d juny del 1936.\n- 099220 Martinell i Brunet. Cèsar. Excavacions romanes del Clos de la Torre a Badalona: Torre d'angle de la muralla.\nMatèries: Associacions artístiques ; Memòria de gestió ; Memòria d'activitats ; Directoris ; Restauració i conservació ; Patrimoni històric i artístic\nAutors add.: Amics de l'Art Vell\nEstatuts / Amics de l'Art Vell\nBarcelona : Impr. R. Tobella, 1929\nMatèries: Associacions culturals ; Estatuts ; Patrimoni històric i artístic ; Restauració i conservació\nEstatuts de l'entitat Amics de l'Art Vell / Amics de l'Art Vell\nBarcelona : Impr. A. Ortega, 1934\nMatèries: Associacions artístiques ; Estatuts\nProjecte de reforma dels estatuts de l'entitat Amics de l'Art Vell / Amics de l'Art Vell\nMatèries: Projectes ; Associacions artístiques ; Estatuts\nMemoria llegida pel Secretari general de l'entitat Sr. Cesar Martinell en l'Assemblea reglamentària anual de socis, celebrada a la Sala d'Actes del Centre Excursionista de Catalunya el día 21 de juny de 1931 / Amics de l'Art Vell ; Cesar Martinell\nBarcelona : Amics de l'Art Vell, 1931\n32 p. : il ; 23 cm\nMatèries: Associacions artístiques ; Memòria d'activitats ; Directoris\nLocalització: Biblioteca de Catalunya; Biblioteca de Catalunya; Arxiu Històric de Sabadell


Lloguer de cotxes familiars a Brownsville Aeroport, EUA. Reservi avui! – Rentalcars.com\nAlquiler de Coches Lloguer de cotxes familiars EUA Brownsville, TX Brownsville Aeroport\nCotxes familiars de lloguer en Brownsville Aeroport\nOmpli el formulari per trobar els millors preus en cotxes familiars a Brownsville Aeroport\nRentalcars.com es el nom comercial de TravelJigsaw Societat Limitada registrada a Anglaterra i Gal•les (Numero: 05179829) a l’adreç a 100 New Bridge Street, London, EC4V 6JA. ID: F4DA0


L'ESTANY DE PUIGCERDÀ I EL PARC SCHIERBECK\nMés LA SÈQUIA, de BALSARENY A MANRESA\tEXCURSIÓ AMB NENS ALS ESTRETS D'ARNES, A LA TERRA ALTA\tCAMÍ DE RONDA, DE PALAMÓS A CALELLA DE PALAFRUGELL\tLA MUNTANYA DE SANTA BÀRBARA, A HORTA DE SANT JOAN\tL'ESTANY DE PUIGCERDÀ I EL PARC SCHIERBECK\tRUTA FAMILIAR DE LES SORTS DE SENAN, A LA CONCA DE BARBERÀ\tSANTA MARIA DE CASTELL-LLEBRE, A PERAMOLA\tCAMÍ DELS ESPADATS DE L'ANGUERA - PIRA\tÀREA DE LA FRANQUETA, A LA TERRA ALTA\tCAMÍ ALS CALAIXOS DE L'ERELDO I LA PUNTA CURULL-VILANOVA DE PRADES\tDimarts 21 Febrer 2017\nL'ESTANY DE PUIGCERDÀ I EL PARC SCHIERBECK\tImprimir\nUn oasi de calma\nLa seva construcció es remunta al segle XIII. El seu origen podia haver estat una zona de molleres o un petit embassament natural. El primer escrit que l'esmenta data del 2 de desembre de 1262.\nAlimentat per la sèquia de Puigcerdà, ha estat un gran subministrador, tant pel regadiu com per la neteja del clavegueram i per fer front als incendis.\nAquest llac artificial, que pren l'aigua del riu Querol, el veiem com si en tractès d'un mirall però penseu que a l'hivern es gela.\nHi ha un espai de pesca infantil i hi podreu veure ànecs, cignes i peixos.\nEl recorregut és senzill, circular i molt planer.\nTot el llac es troba rodejat d'arbres. És un lloc ideal per anar en bici,\npassejar amb la família,o per descansar a la seva vora.\nDurant la passejada podrem observar vil·les on es respira la petjada del passat, de la burgesia barcelonina que estiuejava en aquest indret.\nEl parc Schierbeck, que trobem al costat del llac, va ser creat a finals del segle XIX per iniciativa del cònsul de Dinamarca, German Schierbeck, de qui pren el nom.\nEs va inaugurar el 1925 i va ser remodelat el 1992.\nLa passejada pel jardí botànic és molt agradable i hi podreu trobar una zona de jocs infantils.\tL'Estany de Puigcerdà\nDoctor Piguillem - Passeig Pere Borrell\nLatitud i Longitud: 42.436357, 1.927538\nDes de Barcelona: - Per l'eix del Llobregat (C-1411) i a tra- vés del túnel del Cadí, passant per Terrassa, Manresa i Berga.\n-Seguint la N-152 (Barcelona- Puigcerdà), que passa per Vic, Ripoll, Ribes de Freser i la collada de Toses. Tot i que l'itinerari és més llarg, els paisatges illocs d'interès que contemplarem compensen l'esforç addicional.\nDes de Girona: - Per la comarcal C-150 passant per Besalú, Olot, el Capsacosta, Ripoll, Ribes de Freser i la collada de Toses.\nDes de Lleida:- Prenent la comarcal C-1313 de Lleida a Adrall, que passa per Artesa de Segre i Ponts, i per l'N-260 d'Adrall a Puigcerdà travessant per la Seu d'Urgell, Martinet i Bellver de Cerdanya.\nDes de Tolosa de Llenguadoc:- Seguint la N-20 passant per Tolosa, Foix, Tarascon i Acs-dels-Tèrmes. Tenim l'opció de creuar les muntanyes pel túnel de Pimorent o passar-les pel mateix coll.\nDes de Carcassona:- Per l'N-118 passant per Limoux, Quillan, Axat i Montlluís. Des de Perpinyà: - A través de l'N-116, passant per Prada de Conflent i Montlluís.\nDes d'Andorra:- Pel port d'Envalira cap al coll de Pimorent fins a arribar a la Guingueta d'Ix i Puigcerdà.\nDes de Barcelona: - Prenent la línia Barcelona-Puigcerdà, de la companyia RENFE, que ens por- tarà a Puigcerdà i la Tor de Querol, tot passant per Granollers, Vic, Ripoll i Ribes de Freser.\nDes de Tolosa de Llenguadoc: - Per la línia Tolosa-la Tor de Querol, de la companyia SNCF.\nDes de Perpinyà: - Amb línia regular de tren, podrem anar de Perpinyà a Vilafranca de Conflent, i des d'aquí, amb el famós tren Groc, a la Tor de Querol passant per Montlluís i Sallagosa.


Casa Mario Lupo Bergamo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Mario Lupo 12, Bergamo Centre, Bergamo, Itàlia, 24129 - Veure al mapa\n"Owner/Manager - really nice guy, very friendly and helpful...."\nConvenientment situat a Bergamo, Casa Mario Lupo és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Plaça Vella, Museo Donizettiano, Galleria d’Arte Moderna e Contemporanea.\nCasa Mario Lupo també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Bergamo. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, habitació familiar, visites turístiques, conserge.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, nevera per satisfer els clients més exigents. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Casa Mario Lupo la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Bergamo.\nCal que informeu el Casa Mario Lupo de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (161) Parelles (113) Viatgers en solitari (9) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (12) Grups (16)


El Policia ha acabat amb una fractura en la mà esquerra\ndissabte, 2 de novembre 2019 - 14:50h\nEscales de Jorge Juan, en Alacant | Google Maps\nLa passada nit de divendres, a les 23.30 hores, en la ciutat d'Alacant, la Policia Local ha detingut detingut un menor, de 16 anys i de nacionalitat espanyola, per un presumpte delicte d'atemptat i lesions contra un agent de l'autoritat, al què li ha fracturat un os metacarpià de la mà esquerra.\nSegons fonts policials, els fets es van produir a l'altura de les escales del Jorge Juan, a on un grup de joves es trobaven realitzant un botelló. Va ser en eixe moment quan, diferents patrulles de la Policia Local, que participen en el dispositiu especial que es munta els caps de setmana contra els botellots, accedeixen al lloc per a dissoldre el botelló. Alguns joves pegaren a fugir, després de què els agents els van sol·licitar la documentació per a procedir a la denúncia i confiscar-los les begudes.\nUn dels agents de Policia Local començà la persecució a un xic per l'avinguda General Marvá, fins a la Plaça dels Estels, lloc en el què consegueix interceptar-lo. El Policia ha resultat ferit pel menor, amb fractura de l'os metacarpià de la mà esquerra i ha hagut de ser operat d'urgència este dissabte. Finalment, altres agents conseguiren detindre al xic, de 16 anys, i ha sigut traslladat a la comissaria.\nEspectacular persecució en Alacant acaba amb el cotxe en les vies del tramvia


Bissell (equip ciclista) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Bissell Pro Cycling Team)\nL'equip Bissell (codi UCI: BPC), conegut anteriorment com a Advantage Benefits Endeavour o Priority Health, va ser un equip ciclista professional dels Estats Units de categoria Continental que va competir de 2005 a 2013.\n(en) Advantage Benefits Endeavour\n(en) Priority Health\n(en) Priority Health-Bissell\nequip continental (2005–2013)\nBissell Pro Cycling Team 2008 (en)\nBissell 2010 (en)\nAdvantage Benefits Endeavour 2005 (fr)\nPriority Health presented by Bissell 2007 (fr)\nBissell Cycling 2011 (en)\nBissell Pro Cycling Team 2013 (en)\nBissell Pro Cycling Team 2012 (en)\nBissell Pro Cycling Team 2009 (en)\nPriority Health 2006 (fr)\nNo s'ha de confondre amb el posterior equip Bissell Development.\nChrono champenois: Cameron Wurf (2007)\nJoe Martin Stage Race: Frank Pipp (2011)\nBucks County Classic: Patrick Bevin (2012)\nTom Zirbel al 2009\nJay Robert Thomson (81è)\nKarl Menzies (122è)\nBrent Bookwalter (75è)\nGarrett Peltonen (80è)\nBen Jacques-Maynes (106è)\nTom Zirbel (43è)\nFrank Pipp (191è)\nFrank Pipp (75è)\nPatrick Bevin (56è)\nPhillip Gaimon (87è)\nCameron Wurf (420è)\nTom Zirbel (508è)\nGlen Mitchell (34è)\nCameron Wurf (10è)\nJeremy Vennell (13è)\nJeremy Vennell (7è)\nPeter Latham (39è)\nPatrick Bevin (11è)\nMichael Torckler (10è)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Bissell\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bissell_(equip_ciclista)&oldid=26611482»\nDarrera modificació: 12 març 2021 a les 01:56\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 març 2021 a les 01:56.


Txoria txori: Curs d'estiu del PEHOC: la Catalunya del segle XVIII\nAvui hem acabat el segon curs estival d’història organitzat pel PEHOC. No cal dir que és un luxe poder participar en aquests esdeveniments culturals que es produeixen a Olot, durant l’estiu i al llarg de tot l’any.\nVull donar les gràcies especialment al PEHOC i al seu director, l’amic Jesús Gutiérrez, per la possibilitat d’impulsar-lo; al company Josep Catà per dirigir-lo; i a la FES, i especialment a la Marta Fontaniol, per encarregar-se de gestionar-lo.\nNo cal dir-ho: ha estat tot un plaer participar-hi. I, en aquest cas, no només com a alumne del curs “La Catalunya del segle XVIII. De la desfeta política a la renaixença econòmica”, sinó col·laborant amb la Mita Casacuberta amb un diàleg crític sobre la novel·la Senyoria, de Jaume Cabré.\nHa estat un curs de tres dies, matí i tarda, rodó. Historiadors especialistes en l’època ens han estat presentant la seva visió sobre la Catalunya del segle XVIII: Agustí Alcoberro, Francesc Roca, Àngel Casals, Jordi Miravet, Lluís Roura, Valentí Gual, Miquel Àngel Fumanal i Pere Gifre. No cal dir-ho, un altre cop: tot un luxe!\nI, com deia, m’ha agradat especialment l’experiència a dues veus que vam fer la Mita Casacuberta i jo mateix sobre la Senyoria de Cabré. No sé si al públic li va agradar o no, però jo m’ho vaig passar molt bé rellegint una lectura que havia fet ja fa un quart de segle i que em va tornar records oblidats. Vam improvisar, amb la Mita, un debat sobre la novel·la històrica i sobre l’estil literari que em va motivar prou, un debat estilístic i literari que no sempre és fàcil de fer.\nCom deia: no sé si a tots els participants del curs els va atreure prou la iniciativa, però a mi m’ha resultat una experiència altament estimulant.\nOlot no es pot permetre renunciar a aquests fòrums. Per això, espero que la proposta de l’any vinent sobre el segle XIX encara sigui més engrescadora. I, per tant, animaré tant com pugui en Pep Catà, el PEHOC i la FES perquè no desisteixin de l’oferta.