Els farsants de la política - Diari de Girona\njosep maria loperena 27.11.2019 | 00:04\nEls farsants de la política Diari de Girona\nSón molts els ciutadans que afirmen que la política s'ha convertit en un circ després dels contrasentits que va cometre Pedro Sánchez per no pactar amb Pablo Iglesias i promoure unes noves eleccions. La vida pública s'ha transformat en una lona de tres pistes en la qual els que hi treballen pateixen un estat de desgast i deteriorament immesurables. Les raons que van generar el resultat no desitjat de Rivera, Iglesias i Errejón en els passats comicis van ser manifestes: el cansament dels votants, les moltes fal·làcies que es van dir durant la campanya, i els cruels i despitats insults als sobiranistes. Dues raons van ser suficients per justificar el malencert de Sánchez. Les negatives constants a reunir-se amb Quim Torra i l'exhumació de Franco. Aquestes dues bagatel·les electorals del president van promoure per part del món independentista noves, multitudinàries i radicals accions de protesta contra la sentència del procés.\nEl que el poble no comprèn és que els polítics diguin avui blanc i demà negre. Pérez Rubalcaba va proclamar l'any 74: «La definitiva solució del problema de les nacions que integren l'Estat espanyol es resol reconeixent el dret d'autodeterminació», una doctrina ara vilipendiada pel PSOE. És manifest, també, que tant Rajoy com Sánchez, secundats pels seus fidels servents Llarena, Marchena i altres jutges polititzats del TS, han avivat la flama de l'odi, la crispació i la intransigència cap al poble català. Si la política és, com va dir Azaña, «l'estadi més elevat de la cultura», a l'Espanya postfranquista del rei Borbó aquesta honorable disciplina mai ha existit.\nLa rèplica més clarificadora i contundent a les indiscriminades agressions, físiques i morals als ciutadans de Catalunya la va formular, sorprenentment, Torra en el seu al·legat final del vergonyós judici per desobediència, promogut per Vox. Va fer una anàlisi magistral i crítica del procés que els membres del Tribunal van haver de cruspir-se amb patates fregides. Tampoc podem oblidar-nos dels autèntics protagonistes d'aquesta història, les víctimes propiciatòries dels tres poders representats per governants que a mesura que passa el temps es converteixen en funcionaris. He conegut jutges polititzats i diputats de tots colors. Advocats sense clients, empresaris fracassats, gents sense ofici ni benefici, oportunistes o demagogs, sense voluntat ni vocació, que han degenerat en politicastres per subsistir a la vida.\nAltres ho fan per satisfer la seva vanitat en la creença que ser mandatari públic comporta l'admiració i el respecte dels altres. Però els ciutadans abriguen contra ells sentiments violents de repulsió i d'odi. Crec en la política, però abjuro del sistema corrupte que la regenta, tinc fe en la justícia, però no en els magistrats que l'administren. Aquest és l'autèntic problema de l'Espanya regida pels Borbons. Els ciutadans no entenen que Sánchez i Iglesias, després de dir-se el nom del porc, s'abracessin com vells amants. No era cinisme. Tots dos líders, a la fi, van aprendre la lliçó. Sabien que si no pactaven, es produirien, inexorablement, unes terceres eleccions i que aquesta vegada les guanyaria la ultradreta.\nSi els canvis de criteri són possibles en política, ha arribat l'hora d'aplicar el sentit comú, la primera i principal constitució dels països democràtics basada en el senderi, la sensatesa i el raciocini. ERC ha de fer allò que molts independentistes no volen, pactar amb Sánchez perquè pugui ser investit com a president d'un govern d'esquerres fent front al rebuig dels seus correligionaris i de la dreta reaccionària del PP, Vox i Ciutadans. És l'única solució. No sent així, Catalunya deixaria de tenir un govern propi per convertir-se en una colònia, com van ser Cuba, Puerto Rico o Filipines, marcada per la severitat de la llei, ocupada per l'Exèrcit espanyol, jutjada gratuïtament per sedició, privada d'un parlament propi i amb una dependència tirànica i absoluta de l'opressor.


≫ Comprar Llibres Sobre La Transició De Catalunya > Mejor Precio 2022\nLlibres Sobre La Transició De Catalunya\nHola al nostre blog de llibre en català. Aquí podràs trobar diferents productes de Amazon relacionats amb el llibre en català de la categoría Catalunya. La lectura és una de les pedres angulars per aconseguir coneixement. Llegir, la lectura, és una de les millors habilitats que podem conseguir. Ella ens acompanyarà al llarg de les nostres vides i permetrà que adquirim coneixement, i que entenguem el món i tot allò que ens envolta. També que puguem viatjar a qualsevol espai sense desplaçar-nos enlloc o que puguem ser la persona que vulguem ser per un moment. I és que llegir ens obre les portes del coneixement i dóna ales a la nostra inspiració i imaginació. Aquí pots trobar Llibres Sobre La Transició De Catalunya\n1 ➤ Más Vendidos: Llibres Sobre La Transició De Catalunya\n2 ≫ Información sobre Llibres Sobre La Transició De Catalunya\n➤ Más Vendidos: Llibres Sobre La Transició De Catalunya\n≫ Información sobre Llibres Sobre La Transició De Catalunya\nPrecio y opinión de Llibres Sobre La Transició De Catalunya\nLlibres Sobre La Transició A Catalunya\nLa Transició A Catalunya Ara Llibres\nLlibres Transició A Catalunya\nTransició Catalunya Llibres\nIndex Llibre Memoria De La Transicio A Espanya I Catalunya\nLlibre Blanc De La Transicio Macional De Catalunya\nLlibre Blanc De La Transició Nacional De Catalunya Pdf\nLlibre Blanc La Transicio Nacional De Catalunya Comprar\nCites Sobre Llibres En Catalàas Sobre Los Libros\nLlibres Sobre Catalunya\nLlibres D’Històries Sobre Masies A Catalunya\nLlibres Sobre Catalunya Amazon\nLlibres Sobre Catalunya Editats Any 1997\nLlibres Sobre Catalunya I Euskalerria\nLlibres Sobre Catalunya Per A Nouvinguts\nLlibres Sobre Comunisme A Catalunya\nLlibres Sobre El Proces A Catalunya\nLlibres Sobre Migracions A Catalunya\nLlibres Sobre Pobles De Catalunya\nLlibres Sobre Professors Catalunya\nUltim Llibre Sobre El Franquisme A Catalunya\nLlibres Per Nens De 2 Anys


ATLETESVNG.ORG EL PUNT DE TROBADA: MITJA MARATÓ DE CASTELLBISBAL CRÒNICA ATLETESVNG.ORG\nMITJA MARATÓ DE CASTELLBISBAL CRÒNICA ATLETESVNG.ORG\nSoc el Joan us envio unas fotos de la Mitja marató de Castellbisbal en la primera foto veureu en Joan Carles Caballero creuant la ratlla d’arribada am un molt bon temps com podeu veure en el rètol del cotxe, dic un molt bon temps per la duresa de la cursa degut al desnivell que hi ha en una gran part del recorregut.\nTambé us deixo la foto del podi de la categoría M-60 en la que vaig fer primer amb un temps de 1:32:35. Dels altres atletes del club que van prendre part en la cursa no tinc fotos.\nLa Montse que va fer las fotos no els va veure.\nEns veiem Joan!\na dijous, de novembre 18, 2010\nQuins "tiempasus" esteu fets uns figures!\n18 de novembre de 2010, a les 22:49\nMITJA MARATÓ ESPIRALL 2010\nCROSS VILA DE SALT 28 DE NOVEMBRE\nBEHOVIA DE SANT SEBASTIÀ CRÒNICA ATLETESVNG.ORG\nFOTOS FIRA DE NOVEMBRE ATLETESVNG.ORG\nGUANYADORS SORTEIG FIRA DE NOVEMBRE\nENTRENAMENT 14 DE NOVEMBRE\nFIRA DE NOVEMBRE - COMPETICIONS AL STAND D'ATLETES...\nATLETESVNG.ORG A LA FIRA DE NOVEMBRE\nANDREU LÓPEZ A LA CURSA DE MUNTANYA DE MONTSERRAT ...\nENTRENAMENTS 6 I 7 DE NOVEMBRE\nBUSQUEM COL·LABORACIÓ PER LA FIRA DE NOVEMBRE\nENRIC COROMINES A LA 1ªPUIGSACALM EXTREM MOUNTAIN ...\nCURSA POPULAR DE LES ROQUETES 2010 - FOTOS ATLETES...


Receptes en temps de confinament (10): Romain Fornell i el pollastre a la cocota\nEl Govern endurirà les mesures del confinament del Segrià El Nacional\nBarcelona. Dimecres, 29 d'abril de 2020. 05:20\nActualitzat Dimarts, 30 de juny de 2020. 09:49\nL'Acadèmia Catalana de Gastronomia i Nutrició (ACGN) i ElNacional.cat avui us porten a taula un plat del Romain Fornell. El xef, conegut pels lectors del diari amb les seves receptes del Caelis i de Casa Leopoldo, avui ens ensenya a cuinar el pollastre a la cocota, o cocotte, amb la gran ajuda de les seves filles Charlotte i Léa! Que aprofiti!\nRomain Fornell va néixer a Tolosa de Llenguadoc, França, el 1976. El 1994 va ingressar a la prestigiosa Escola d'Hostaleria de Tolosa on va ser escollit com el Millor Cuiner Jove de Midi Pyrénées. Poc després, va desenvolupar el seu aprenentatge professional en reconeguts restaurants francesos, com ara Les Jardins de l'Opéra.\nEl 1996 es va traslladar a Barcelona com a segon del restaurant La Maison du Languedoc Rousillon. El 1997 va tornar al país gal per treballar amb Michel Sarran i, posteriorment, amb Alain Ducasse. El 2000 va obrir el restaurant Chaldette, a la Lozère, on va donar a conèixer el seu potencial creatiu i pel qual el 2001 va obtenir la seva primera estrella Michelin convertint-se, amb només 24 anys, en el cuiner més jove en aconseguir-la. El 2002 va tornar a Barcelona, on resideix des de llavors, per posar-se al capdavant del restaurant Diana de l'Hotel Ritz (actualment, Hotel El Palace). El 2004 el Diana va esdevenir el Caelis, amb una filosofia pròpia i independent de l'hotel. El 2005 el Caelis va ser guardonat amb una estrella Michelin, la qual cosa va suposar que Romain s'erigís com l'únic cuiner francès a aconseguir una estrella Michelin a França i una a Espanya. El 2006 el Caelis va obtenir el Premi al Restaurant de l'Any atorgat per l'Acadèmia Catalana de Gastronomia.\nA post shared by Romain Fornell (@romainfornell) on Mar 30, 2018 at 4:33am PDT\nEl 2011 va obrir el bistrot Cafe Emma al centre de Barcelona, al costat del seu amic i antic mentor Michel Sarran. Michel ostenta dues estrelles Michelin pel seu restaurant homònim de Tolosa. En els últims anys, Romain ha incorporat Cafè Turó, Épicerie i Joël's Oyster Bar, tots a Barcelona, als seus projectes gastronòmics.\nEl 2015 és nomenat director gastronòmic de tots els espais de restauració de l'Hostal de La Gavina de S'Agaró (Costa Brava, Girona) amb especial èmfasi en el restaurant Candlelight que, des del 2016, porta el seu nom (Candlelight by Romain Fornell).\nA post shared by Candlelight restaurant S'Agaró (@candlelight_sagaro) on Jun 23, 2019 at 7:47am PDT\nA principis del 2017 comença, juntament amb un altre soci, Oscar Manresa, la gestió de Casa Leopoldo, emblemàtic restaurant que data de 1936 i que recuperen amb la il·lusió de reubicar-lo en l'imaginari culinari de la ciutat.\nDes de principis del 2017 i, coincidint amb el trasllat de Caelis a l'Hotel Ohla Barcelona, és el xef-director de tots els espais gastronòmics d'aquest Hotel Ohla Barcelona (a més de Caelis i Caelis Privé també de La Plassohla, Vistro49 i La Terraza).\nA post shared by Caelis Barcelona (@caelisbcn) on Dec 10, 2019 at 3:27pm PST\nEl març del 2018 Romain recull el premi com a Millor Xef de restaurant en els European Hotel Awards 2008 by References. El 29 d'octubre Caelis és guardonat com La meilleure table internationale en el marc de la gala dels Trophées de la Gastronomie 2018, celebrada a Lió.\nA post shared by Caelis Barcelona (@caelisbcn) on Aug 1, 2018 at 8:55am PDT\nA principis de desembre del 2018 Romain, juntament amb el seu soci Oscar Manresa, inaugura Casa Tejada, que inicia nova etapa de la mà de tots dos en tant que bistrot i oyster bar.\nAl febrer del 2019 obre, amb Bernard Bach i també amb Oscar Manresa, Chef's Table, un espai gastronòmic situat al centre d'Andorra la Vella, als baixos de The Embassy.\nA post shared by Chef´s Table Andorra (@chefstable_andorra) on Aug 12, 2019 at 12:42pm PDT\nAl llarg de la seva trajectòria professional, Romain ha participat en els principals esdeveniments culinaris del món, com ara, entre d'altres, el World Gourmet Summit Singapore, el World Gourmet Festival Bangkok, el Festival Mont-real, el Rencontre Internationale de la Gastronomie Tolosa, i l'European Catering Cup a Lió.\nAl gran Romain Fornell l'han precedit altres membres premiats per l'Acadèmia Catalana de Nutrició com:\n- El Joel Castanyé de La Boscana i el flam d'ou\nTambé comptem amb els consells saludables de la nutricionista Magda Carlas per al confinament, i la importància del calci.


INICI Vida Acadèmica Summer Camp 2019\nArriba el Summer Camp de Viaró per a P5 Infantil i de 1r-6è Primària!\nFullet Summer Camp\nAquest any comptem amb la presència d’en Sheff, el detectiu millor dotat de la ciutat i del seu inestimable ajudant Scott, amb el seu estil fidel i divertit. Ells ens ensenyaran les millors tècniques d’investigació per al món detectiu i ens faran estar preparats per si passa alguna cosa misteriosa durant el Summer Camp. Així que el teu fill es prepari per convertir-se en un bon detectiu i ajudar a la resta a resoldre els casos que es vagin produint durant el Summer Camp!\nAl Summer Camp fem el mateix horari que durant el curs: de 9.10h a 16.25h. En la mesura que pugueu us demanem que els nens siguin puntuals. Tindrem a un monitor esperant en la esplanada d’Hexàgons de 8.15 a 9.15, per si us facilita l’organització.\nCom sabeu, durant l’estiu no hi ha servei d’autocars, ni tampoc cap tren vigilat per professors, així que recomanem a tots els alumnes que han de venir amb FFGC que agafin junts el tren que surt de Plaça Catalunya a les 8.23h i, per tornar, el de les 16.48h. Hem distribuït als monitors en parades diferents (Muntaner i Sarrià) i allà hi seran deu minuts abans d’agafar el tren. D’aquesta manera aconseguirem aglutinar a tots els monitors i nens que venen al Summer Camp de Barcelona en tren. Si porteu els vostres fills en cotxe, podeu entrar a Viaró per la porta que queda davant del CAR, i estacionar a l’aparcament que hi ha dins del col·legi, just al darrere de l’Oratori.\nOcuparem tot el Pavelló d’Hexàgons. Podeu deixar i recollir els vostres fills en les portes que hi ha davant del jardí d’Hexàgons. Durant el dia, però, no ens busqueu: estarem per qualsevol racó del col·legi investigant, aprenent o jugant!\nL’equip de professors està format pels propis professors de Viaró juntament amb professors natius; a més a cada grup s’assigna un monitor ajudant, que és un alumne gran del col·legi.\nL’experiència Summer Camp es viu en anglès; això vol dir que totes les activitats del dia es fan en anglès, a més de dedicar un mòdul diari de classe en aquest idioma.\nEl primer dia donarem a cada alumne dues samarretes del Summer Camp i una gorra. És important que visquin la uniformitat. De pantaló poden dur-ne un d’esportiu o bermuda; de calçat el millor és que usin sabatilles esportives i mitjó també d’esport.\nDinem a les 12.15h, com sempre amb el menjar que ens preparen cada dia les cuineres de Viaró. Com durant el curs, indiqueu quan calgui si el vostre fill té un règim especial. Us informarem setmanalment dels menús previstos en un butlletí que donarem el primer dia de cada setmana.\nNo ens hem d’oblidar del banyador i la tovallola, ja que cada dia anirem a les piscines que tenim muntades expressament pel Summer Camp dins mateix de Viaró, i amb socorrista. Encara que no és imprescindible, els alumnes poden dur xancletes. En canvi és molt recomanable que els poseu crema solar abans de sortir de casa.\nEn el Summer Camp realitzarem diverses disciplines esportives (bàsquet, beisbol, hoquei, futbol…) i diferents competicions diàries ens tindran entretinguts i en forma. Serà un bon entrenament per convertir-se en el millor detectiu!\nDins de Viaró els alumnes poden circular –tot i que no és obligatori– amb bicicleta, sempre que vagin amb casc i prudència. En cas d’avaria, hauran de portar la bicicleta a casa per arreglar-la. Les bicicletes poden “dormir” al col·legi, dins del pavelló.\nEls alumnes dels cursos que tenen deures d’estiu (de 1r a 6è de Primària) hauran de dur els deures d’estiu que us facilitem a final de curs, ja que cada dia dediquem una estona a fer-los. També poden dur algun llibre de lectura.\nAquest any, tots els que formem el Summer Camp (professors, monitors i alumnes) ens convertirem en detectius, així que totes les manualitats estaran relacionades amb aquest centre d’interès i ens les portarem a casa.\nEls plans de dijous\nEl dijous és el gran dia ja que la història donarà un important pas endavant i ens depararà grans aventures i el joc de nit determinarà la història. Per poder passar la nit de dijous a divendres a Viaró caldrà que els alumnes duguin sopar i esmorzar, pijama, una muda de recanvi, llanterna i sac de dormir. Amb tot, però, ja us n’ anirem informant cada setmana amb més detall. A part de quedar-nos a dormir, el dijous ens els guardarem per fer plans especials: concursos, gymkanas, inflables d’aigua, Bubble Football, excursions, etc.\nCada dilluns rebreu informació dels plans previstos per a aquella setmana; i divendres, juntament amb el vostre fill us donarem al final del Summer Camp un informe de la seva evolució. Tindreu al web del col·legi tota la informació (fitxa d’inscripció, activitats, menús i fotos de tot el que fem); i, no cal dir-ho, estem a la vostra disposició per a tot el que calgui.


La veu escrita: Els comentaris sociològics de Quim Monzó\nEls comentaris sociològics de Quim Monzó\nA principis dels anys noranta, fa una quinzena d'anys, Miquel Calzada feia un programa d'humor a TV3 que es deia "Persones humanes" en el qual Quim Monzó hi tenia una secció en què l'entrevistaven i feia de comentarista sociològic. Monzó analitzava la realitat de manera hiperrealista i irònica. La seva sàtira de la realitat li va suposar un problema seriós: a partir d'aquesta entrevista en què parla sobre la reialesa va ser censurat als mitjans públics.\nAnalitza els comentaris de Monzó i comenta el que et proposo:\n-Creus que els seus comentaris són excessivament agressius i irrespectuosos?\n-Trobes exagerada la reacció de censurar-lo a partir d'aquests comentaris?\n-Creus que la seva ironia pot ser ofensiva?\n-Creus que la seva manera de burlar-se de la reialesa és censurable?\n-Hi ha programes a la televisió d'avui dia que facin el mateix?\n-En general, creus que es pot fer broma de tot? Encara hi ha temes tabús en la nostra societat?\nAltres intervencions de Quim Monzó al "Persones humanes":\nAnònim 17 de desembre de 2009 a les 4:59\nAquest vídeo no l'he pogut escoltar massa bé, però pel que he entès,no crec que siguin excessivament agressius i irrespetuosos, ja que ho diu tot amb el to d'ironia, pero no deixen de ser comentaris molt atrevits.\nSuposo que han censurat en programa perquè més que res, parlarien públicament malament de la reialesa, si fós d'un altre tema, segurament l'haguessin deixat passar.\nLa seva ironia està clar que pot ser ofensiva per la familia reial, ja que parlen malament d'ells públicament.\nAvui en dia, encara hi han programes dels que tracten de fer bromes i ficar-se en la vida de famosos, burlar-se, etc.\nLes bromes sempre es poden, fer, pero dins d'uns límits, sinó ja perden la gràcia.\nLAIA MARTÍNEZ MALLORQUÍ.\nAnònim 17 de desembre de 2009 a les 12:05\nEn aquest vídeo Quim Monzó no fa comentaris excessivament irrespectuosos quan parla sobre la reialesa. Només esta parlant Irónicament sobre el càrrec que ocupa la reialesa, pero tampoc es per censurar aquest programa.\nPodría ser que la seva ironia pogués ser ofensiva als membres de la realesa ja que està parlant malament d'ells públicament.\nAvui en dia, hi ha programes que parlen sobre famosos i fins i tot de la realesa on si que fan comentaris irrespectuosos sobre ells, i no els censuren.\nJo crec que segons que temas, es millor no fer bromes perqué podría portar problemes.\nAnònim 17 de desembre de 2009 a les 12:52\nDesprès d'haver vist el vídeo, puc dir que encara que en Quim ho digui convençut, no crec que siguin comentaris excessivament irrespectuosos i agresius ja que ho diu amb certa gràcia.\nJo crec que és una mica exagerada la reacció de censurar-lo perquè es parla d'un tema de la reialesa, que és més important que qualsevol altre.\nLa seva ironia pot ser ofensiva per a la familia reial, però crec que ja estan força acostumats per afectar-se massa. A les altres persones els hi pot ser indiferent.\nSí què és censurable la manera de burlar-se de la reialesa, ja que els hi retreu tot el que fan malament o què directament no fan.\nAvui en dia hi han un munt de programes que es dediquen a burlar-se de la gent, i no nomès de la noblesa.\nPenso que es pot fer broma de tot si es fa amb respecte. O sigui, si et vols burlar d'un acte d'algú, fes-ho de manera irònica, que no es senti malament. I si saps que pot afectar molt, no ho facis.\nItziar Martínez. 4t ESO B.\nAnònim 18 de desembre de 2009 a les 6:25\nLa meva opinió es que Quim no ho diu en to agressiu o irrespetuós, critica la reialesa amb certa gracia i no crec que sigui motiu de censurar-lo nomes per el fet de estar criticant la reialesa, es tan sols una opinió i qui vol té dret a criticar la reialesa.\nAvui en dia el tema de criticar a certes coses no es censurable gracies a la llei de llibertat de expresió.\nLa ironia i la broma es una bona combinació ja que una critica i l' altre alleugera l'agressivitat. Jo crec que res s'hauria de censura. Cada persona s'ha de expressar lliurement.\nNikita Sobchuk. 4t ESO B\nAnònim 18 de desembre de 2009 a les 11:24\nDesprés de haver vist el vídeo, crec que en Quim no ha fet uns comentaris irrespectuosos en cap moment. No haurien d'haver-lo censurat, és massa excessiu. Per mi la seva ironia no és ofensiva en cap moment, però sí que potser els va afectar més o els hi va semblar molt excessiu, i per això el van censurar. Hi ha programes que avui en dia que fassin el mateix i a ells no els censuren per cap comentari. Cada un ha de expressar-se com vulgui.\nAnònim 18 de desembre de 2009 a les 13:03\nDesprès d'haver vist aquest vídeo, penso que Quim critica públicament a la reialesa, però d'una manera irònica que fa que sigui més graciós.\nEm sembla exagerat que fos censurat i no crec que s'hagi de censurar, ja que avui en dia, a la televisió i en altres medis es fan comentaris molt més irrespectuosos que no els del Quim.\nAnònim 19 de desembre de 2009 a les 5:36\nPer la meva part Quim Monzó no fa comentaris excessivament irrespectuosos ni agressius sinó, són comentaris originals i amb gràcia.\nI tant que trobó exagerada la reacció de censurar el programa perquè és parla de la reialesa, que és bastant important.\nLa seva ironia si que pot ser ofensiva, però això depen de com s'ho prengui la família reial, que ells tindrien que estar acostumats a rebre masses critiquis, ja que ho fan públicament.\nAvui dia hi ha masses programis que és passen tot el dia criticant a la gent i rientse d'ells En general no crec que és pogui fer broma de tot el qual passa, perque hi han cuses que no tens dret a ficarte.\nVíctor Vila Amado. 4rt A.\nAnònim 19 de desembre de 2009 a les 9:56\nQuim Monzó és un personatge dins d'un món irònic. Els seus comentaris no són gens agressius ni irrespectuosos ja que ell quan vol menysprear a algú utilitza un mode molt irònic i correcte que és acceptat. Trobo exagerada la manera d’haver censurat a través dels comentaris perquè no crec que sigui ofensiu el que diu, si no més bé, es la realitat. La reialesa a Espanya sempre ha estat un tema intocable, ja sigui per arrels històriques o per la societat d’avui en dia. Suposo que hi han programes televisius que fan el mateix, però trobo que és un fet de molt mal gust.\nQualsevol persona, sigui Quim Monzó o algú altre, pot fer broma de tot ja que en aquest país hi ha llibertat d’expressió i no s’hauria de castigar a ningú per fer-ho.\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 3:30\nJo crec que els seus comentaris no són excessivament agressius i irrespectuosos perquè ho fa amb certa ironia. Expressa les seves opinions i és lliure de fer-lo.\nLa meva opinió és que no haurien de censurar el programa només perquè es parla de reialesa.\nLa seva ironia pot ser molt ofensiva per a la família reial perquè ho fa públicament, però crec que la família reial ja està acostumada a les crítiques de les altres persones.\nAvui en dia hi ha moltes programes a la televisió que l'únic el que fan és fer bromes .De vegades ho fan amb respecta ,però a vegades crítiques coses personals i això no s'hauria de fer.\nLes bromes es poden fer, però dins d'uns límits. Millor no tocar alguns temes per no tenir després greus problemes.\njudith 20 de desembre de 2009 a les 4:37\nLa meva opinió és que Quim Monzó comenta sobre la reialesa amb un tó irònic, que intenta donar-li un tó d'humor a la vida de la reialesa. Crec que no tindrien que haver censurat aquest comentari, perquè verdaderament explica una possible vida d'una persona de la reialesa. Potser tot el que diu no és veritat, però certa raó en té. Crec que la seva ironia a sigut ofensiva per a la reialesa, perquè no s'ho han pres amb tó irònic. Crec que s'ha "burlat" de la reialesa amb una certa elegància, perquè més gent i més programes es riuen de les families reials insultant-los o fent-los quedar en ridícul més malament. Crec que algún programa també es riu de la familia reial. Es pot fer broma de tot, sincerament, però millor que trobis el tó irònic perquè faci gràcia i no sembli tant insultant per a la reialesa.\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 5:30\nPel que entès, no crec que els seus comentaris siguin excessivament irrespectuosos i agressius. No haurien de censurar-lo perquè només està expressant la seva opinió.\nAvui en dia hi ha molts programes de televisió que critiquen a la reialesa i a moltes altres coses i no els censuren. A mes a mes, ningú s'hauria de sentir ofès per les paraules de persones com en Quim ja que no tenen intenció d'ofendre, sinó de fer riure a la gent.\nSergi Guevara 4t ESO A\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 8:06\nJo crec que no utilitza un to agressiu ni irrespetuós simplement utilitza l'ironia i l'humor donant, d'alguna manera, la seva opinió sobre la reialesa tampoc crec que sigui motiu per censurar-lo ni crec que s' estigui burlant d'ella, ja que avui en dia també hi han programes de televisió que també critíquen la reialesa o altres temes. La seva ironia pot ser ofensiva? doncs depén del tema, persona o grup al qual va dirigit aquella crítica. Si que crec que es pugui fer broma de tot però tot en el seu moment i quan toca. És clar que hi ha temes tabús, avuí en dia, a la nostra societat!\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 9:03\nLa meva opinió es que Quim Monzó no parla en to agresiu,el seu to és mes be en un tó una mica graciós i per aquest motiu crec que no hi ha cap rao per censurar-lo,encara que estigui parlant de la reialesa,tot el que estava fent era opinar sobre la reialesa,amés avuir en dia hi han molts programes que critiquen irespectuosament a altre gent;Per tant si van censurar aquest programa, també haurien de censurar els de avuir en dia perque no tenen dret de criticar a la gent en televisió.\nPau Torres. 4tESO B\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 9:35\nDeu ser molt, molt, molt fina la ironia de Quim Monzó perquè no he caigut en la gràcia que té l'expressió "mandanga en vinagre" tot i que és evident que el públic si ho ha fet.\nDe cap manera em sembla que Quim Monzó estigui utilitzant un to agressiu,ofensiu, irrespectuós o qualsevol adjectiu que impliqui ganes de fer mal. Mes bé sembla un to objectiu i distant que suposu, ja els agradaria tenir als periodistes que jutgen als personatges famosos.\nAmb això no vull dir que el missatge que transmet Quim Monzó sigui respectuós ni objetiu, perquè està clar que no ho és.\nEm sembla exageradíssim que censurin aquest programa quan en els que fan ara s'utilitza un llenguatge molt més despectiu i la crítica es fa de manera totalment oberta.\nI en quant als temes tabús, crec que si els periodistes encara no han tocar algún, deu ser perque se'ls hi ha oblidat.\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 11:05\nPenso que els comentaris que fa sobre la reialesa no són agressius i tampoc irrespectuosos, ell només diu el que pensa sobre el tema, és una opinió i per tant crec que és molt exagerat censurar el comentari. La seva ironia pot ser ofensiva per la reialesa, perquè el comentari d'en Quim no deixa de ser una crítica, però des del meu punt de vista no ho és.\nActualment gairebé tots els programes del cor critiquen molt tot i a tothom i crec que es tracten temes més delicats, que no esl tindrien que censurar perquè estem a un país lliure però si que tindrien que tallar-se més. Crec que sí que es pot fer broma de tot però sabent-ho fer. Per acabar, penso que si el comentari l'hagués fer en l'actualitat no s'hauria censurat perquè la reialesa en aquells temps crec que era un dels tabús més grans i ara la gent no li dona tanta importància.\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 11:07\nJo crec que cadascú té la seva propia opinió, però també s'ha de pensar que estas parlan públicament i això requereix que no sempre pots dir el que de veritat penses.\nNo tinc res mes a dir\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 11:22\nNo crec que els comentaris de Quim Monzó en aquesta entrevista siguin agressius. Sí que són irrespectuosos, perquè el fet de criticar, i més públicament, em sembla una falta de respecte. No obstant, no crec que ataqui directament al rei o a la seva família com a persones, sinó que fa broma sobre la bona vida que duen. És per això que em sembla molt exagerada la reacció de censurar-lo, i perquè a més a més trobo que aquesta crítica és bastant fluixa i poc ofensiva, ja que com he dit abans en cap moment insulta ni critica ningú com a persona.\nCrec que no s'hauria de censurar cap tipus de crítica si aquesta no ataca la dignitat de la persona, sigui de la reialesa, polític o qualsevol altre personatge públic. El que fa falta és més sentit de l'humor i saber riure's d'un mateix.\nAvui dia no conec cap programa de televisió o qualsevol altre mitjà de comunicació que faci crítiques una mica més pujades de to sobre la reialesa i no sigui censurat o amonestat.\nCada vegada es veuen coses pitjors a la televisió. Cada vegada hi ha menys respecte i menys pudor a l'hora de dir el que es pensa i de criticar, fins i tot d'insultar. L'única cosa que segueix sent un tabú és la reialesa. I m'agradaria saber si això ho decideix la pròpia monarquia o els periodistes i altres sensacionalistes, que pretenen mostrar-se ofesos en nom de la família reial i lluiten per a censurar la competència, amb l'única finalitat d'aconseguir més audiència. Jo crec que hi ha una mica de tot.\nSílvia Borràs Sancho, 4t ESO A\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 11:31\nAl meu entendre, després de veure el video, crec que els comentaris de Quim Monzó no són gens agressius ja que usa un to irònic, però en aquests temps es la jugava bastant en parlar sobre un tema com l'és la familia reial.\nD'altra banda si que veig exagerada la reacció de censurar el programa, doncs avui dia segueixen havent-hi crítiques cap a la familia reial però en aquets cas es publiquen en diaris, revistes, i son mes ofensíves.\nI finalment no crec que s'hagi de bromejar amb tot, aixó si, cap tema tindrà la mateixa importància que un altre, i parlant del que és la broma, es pot fer, però fins a cert punt.\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 11:39\nQuim Monzó critica a la reialesa amb un`punt d'humor es a dir que en aquest cas no es irrespetuós, aixó es una opinió de ell que té dret a expossar-la i no diu res greu perquè el censurin.\nAvui en dia la gent critica moltes coses a la minima, i jo crec no e smotiu de sensura la critica de actes o de coses que un creu que estan malament. A més a més criticae amb humor es una forma més suau de critica en el que to pots tomar bé a la majoria dels casos. Jo crec que tots hem de tenir dret a expressar-nos lliurament.\nSanti Sánchez Ramos\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 12:49\nNo crec que els comentaris siguin molt irrespectuosos ja que es veu que ho fa amb un tó d’ironia i gracia.\nAquest vídeo no ho tindrien que haver censurat ja que cadascú es lliure de dir el que pensa, potser a la família reial no li ha agradat però sabent que són la família més famosa del país tindrien que saber aguantar aquestes coses.\nQualsevol ironia pot ser ofensiva, però quan es d’un tema que no té res a veure amb tu et fa gracia escoltar-lo.\nCom ja he dit abans la família reial hauria d’estar acostumada a aquest tipus de comentaris.\nQualsevol programa que miris avui dia faran comentaris d’altres ja siguin programes de premsa rosa, programes de bromes, etc.\nNo sempre es poden fer bromes de tot ja que podria crear polèmica amb la societat que tenim ara.\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 14:14\nCrec que Quim Monzó no diu comentaris exessivament agressius.\nCritica a la reialesa d' una forma ironica amb una serta gracia,però no crec que sigui\nmotiu per censurar el programa.\nPotser per a la reialesa li pogui resulta ofensiva però per a mi , no hi ha per tant.\nAvui en dia hi ha programes que critiquen els famosos y no els sensuren.\nCrec que si fas bromes amb un cert respecte no hi ha cap problema, es depent de com t' ho miris.\nAnònim 20 de desembre de 2009 a les 15:15\nLa meva opinió després d'haver-hi vist aquest vidio és que Quim Monzó,en cap moment a faltat el respecte a cap component de la família reial.Pot ser que a l'hora d'expressar la seva opinió ho fassi d'una manera irónicament, però,per això no és pot censurar un programa de televisió.\nSi tinguessim que censurar tots els programes de tv;ja siguin de tafaneries,informació..seriem una societat sense llibertat d'opinió.\nJoaquin Chicaiza 4ªA\nAnònim 21 de desembre de 2009 a les 0:06\nJo crec que no ho diu amb mala intenció. Ho fa amb ironia i llavors la família reial no s'ho ha de pendre malament ni tampoc censurant el programa.\nHo potser és que les veritats fan mal.\nAnònim 21 de desembre de 2009 a les 0:11\ncrec que ha sigut molt exagerada la reacció de censurar-ho.Quim Monzó dui el que pensa amb ironia,hi crec que ho ha intentat dir de manera graciosa per a que no sonés malament.Què tenim,que callar-nos el que pensem?\nMaricel Gil Castro 4t B\nAnònim 21 de desembre de 2009 a les 1:19\nDesprés d'haver vist el vídeo, jo crec que l'actitud d'en Quim es força ironica, encara que haci broma sobre la reialesa. Censurant aquest vídeo es dòna a entendren que la reialesa es un tema més important, del qual no s'en pot fer-ho broma. Però jo ho trobo del tot injust, ja que si fós d'un altre tema, ja sigui sobre qualsevol tonteria, aquesta entrevista, no s'hauria censurat. De totes formes, en Quim no fa comenteris exessivament agressius i irrespectuosos, perquè ho fa amb un to irònic que disimula les ofenses que els pugui ferals membres de la noblesa.\nAvui en dia, si que hi han programes de la televisió que comenten irònicament, el comportament etc. de les persones famoses, tan com futbolistes, com membres de la reialesa, i més.\nSobre la broma s'han fet molíisimes crítiques tant dolentes com bones, però s'hi continua fent.\nAra ja la broma forma part de la gent, perquè vulis o no, sempre fas alguna broma. Perquè una vida sense bromes no seria tan divertida!\nAnònim 21 de desembre de 2009 a les 6:00\nCrec que els comentaris de Quim Monzó no són agressius sino qe ho fa amb humor i ironia. No crec que han de censurar el programa, només perquè hi hagi parlat alguna cosa de la reailesa, no veig ningun tó agressius dirigits a la reialesa, només veig una opinió d'una persona.\nstephany christina ana 10 de gener de 2010 a les 16:07\nJo crec que el seus comentaris no són excessivament agressius peró si una mica irrespectuosos per parlar d`una persona que es coneguda i que tots tenim respecte peró no es motiu per censurar el programe.L`unic que está fent es donar una opinió acerca de la reialesa i més explica del que fa per aixó mateix ho trobo poc ofensivo.\nEstic d´acord que aquestes crítiques es censuren perqué sino moltes periodistes podrien parlar de lo que volguessin i les únics afectats serien la reialesa.\nAvui en dia hi ha programes que es dedican a fer lo mateix peró aquest no es gens maliciós perque les altres es dedican a hundir als famosos i es per aixó que no es deu burlar de tot i més obertament per la reputació del afectat i hi ha que tenir en compte que aquestes persones tenen amics i familia . Al final de tot crec que todavia hi ha moltes temes tabús\nAnònim 15 de gener de 2010 a les 2:27\nEn aquests temps yo crec que en Quim no estaría censurat ja que en molts programes de televisió donan la seva opinio i fins i tot fan bromes amb ells, la seva forma d'espressar la seva opinio no era agressiva i tenia un toc d'humor.\nJosep Bona 4tA\nAnònim 3 de març de 2010 a les 0:09\nÉs una exposició força interessant, tant si ets un amant de Quim Monzó o bé si el desconeixes, aprendràs anècdotes o informació desconeguda, com textos i dibuixos escrits pel mateix Monzó, o autèntiques joies com la motxilla que va utilitzar durant la seva estança al Vietnam.\nEn definitiva, recomano l'exposició.\nGerard Pérez Servent 1erBatx A\nEn tota l'exposició de Quim Monzó, el que més m'ha agradat com a decorat i com a creació ha sigut el bar on Quim Monzó i els seus amics passaven les tardes prenent una copa,rient i escrivint frases enginyoses.Però la sala que més m'ha impressionat ha sigut la que explica un dia de la seva vida rutinària.\nAmb les fotografies entens molt més d'ell que dels textos.\nSílvia Villar 1rbatxA\nEn l' exposició el que més m'ha agradat ha sigut l'originalitat d' alguns llocs de l'exposició com el bar dels anys 80 de Barcelona..\nM' ha agradat com estava feta la ruta de Quim Monzó i sobretot que, a primera vista ,cridava l' atenció.\nEra una exposició que recomanaria perquè hi anés més gent, ja que crec que val la pena.\nDiana Iglesias 1Batx. A\nA mi l'exposició em va semblar molt interessant. Explica molt bé com és Quim Monzó i mostra el seu costat més intim. T'assabentes de com és ell en realitat i pots conèixer totes les seves obres. Em sembla un home molt alegre i diferent a molts altres, no actua davant les càmeres sinò que es mostra tal com és ell.\nSara Alcazar 1 Batx. A\nL’exposició ha estat be, he après moltes coses del Quim Monzó. Era una mica llarga, però en aquests aspecte m’ha sorprès. No m’imaginava que la vida d’un escriptor es pogués allargar tant...\nTé moltes coses que es poden apreciar i que t’ensenyen a veure les coses des d’un altre punt de vista.\nEls contes que més m’han sorprès, més que res pels títols que hem semblen interessants i pots treure coses profitoses d’ells han estat: Tot és mentida i Uf, Va dir ell.\nL’exposició en general m’ha semblar original. Mai m’hagués imaginat que em pogués agradar, ja que no m’agraden gens els museus en general.\nPaula Sanz 1ªA batx.\nL'exposició de Quim Monzó m'ha semblat\nmolt interessant i molt creativa. Hi havia algunes coses que em semblaven una mica desagradables , com per exemple algunes imatges.\nL'exposició m'ha agradat hi ha estat divertida.\nCristina Guevara Pastor 1 Baxt A\nAnònim 3 de març de 2010 a les 0:20\nA l'hora de fer el recorregut de l'exposició de Quim Monzó, la sala o passadís que més ens va agradar va ser la sala de l'erotisme on hi havia penjades fotografíes de noies o la sala on hi havia el bar que era semblant a un dels anys vuitanta. D'altra banda, Monzó mostra una gran saviesa i ho demostra a les seves obres. Però també mostra el seu caràcter de bogeria i també es veu que l'erotisme és un tema preferent.\nDiego Rivadeneyra V. / Edier Gallego C.\n1er Baxt. "A"\nAnònim 3 de març de 2010 a les 0:28\nL'exposició de Quim Monzó ha sigut una experiència agradable i cultural, encara que pensàvem que seria poc entretinguda i monòtona.\nLa part que més ens ha agradat ha sigut la del bar dels anys 80, ja que era molt original, visual\ni ens va cridar molt l'atenció les diapositives de les noies nues amb les frases que utilitzaven com a excusa per no tenir una cita amb Monzó i alguns amics seus.\nRecomanem que visiteu l'exposició abans que s'acabi.\nMelissa Cervantes i Nacho Larrazabal.1 batx A\nAnònim 4 de març de 2010 a les 4:46\nL'exposició que hem visitat sobre Quim Monzó ens ha semblat molt interessant per poder conèixer el món interior d'aquest escriptor.\nLa imatge que ens ha donat és la d'un home polifacètic, curiós, atrevit, enginyós i sarcàstic.\nL'exposició contenia elements que la feien atractiva i entretinguda. Sobretot ens ha cridat l'atenció la sala 2, en què es recrea un bar de copes dels 80, el passadís on hi havia les copes segons el còctel, i també la part final on s'exposaven fotos que mostraven un dia de la seva vida.\nFinalment,creiem que és una exposició molt recomanable per descobrir la peculiaritat de Quim Monzó.\nAlma Arrúa i Carla Pérez.\nEn la meva opinió la exposició esta molt bé ja que et permetre coneixer el Quim Monzo i les seves obres. La part que més m'ha agradat a segut la del bar 80, i les diapositives que espassaven en aquest bar.\nUn del temes que mès utiliza es el erotisme com es pot veure al final de la exposició i tambe té un contes molts originals.\njoel Garcia ,Paul Flores, 1 batx B\nAnònim 4 de març de 2010 a les 4:48\nSegons la meva opinió, l'exposició no em va fer el pes.No em va agradar perquè trobo que és un escriptor massa exagerat, una mica excèntric. Però hi havia aspectes de l'exposició que sí que em van atreure, com per exemple: la seva participació en el programa Persones Humanes a TV3.\nBruno Cespedes y Alexis Parraga\nAnònim 4 de març de 2010 a les 4:52\nL'exposició de Quim Monzo ens ha sorprès, ja que en el seu muntatge exposava parts de la seva vida i intenta que nosaltres poguéssim entendre el que succeïa en aquesta època.\nLa combinació d'imatges, videos, i petites escenes van fer la exposició mes divertida i agradable.\nUna de les sales que més ens va agradar és l'anomenada "¿ÉS MÉS MODERN SER POSTMODERN QUE NO PAS MODERN?" per com estava ambientat, com si fos un bar.\nEn conclusió, Quim Monzó és tot un personatge.\nBrigitte Escurra i Fiorella Díaz.\nSegons la meva opinió, l'exposició va estar força completa, de fet, massa per a un sol escriptor. Té obres interessants i cridaneres, però crec que la majoria estan orientades a un camp eròtic pel que el considero com a persona una mica pervertida. De tota manera és el que jo penso.\nL'exposició de Quim Monzó ha estat una mica estressant perquè em va sembla molt extensa i massa detallada ...\nSergio Vianello Johnny Quichimbo 1ºB\nAnònim 4 de març de 2010 a les 4:55\nEn tot el recorregut de l'exposició, sens dubte, ens mostra que és un home divertit, transgresor, sense por a dir allò que pensa i que ha viscut moltes experiències a la seva vida.\nVam poder observar els alts i baixos de la seva vida, fàcilment visible a l'espai on les parets eren fosques, l'habitació es tornava més petita.\nLa vida més "gamberrota" a l'espai que representava un bar dels anys 80, on es veia tota classe de begudes i les frases que les noies deien a ell i als seus amics per rebutjar-los. Aquest va ser el que més ens va agradar, per ser un espai diferent oposat a les típiques exposicions.\nI per últim, la sala final on ens apropa a la seva vida quotidiana amb fotografies divertides i imaginatives d'ell.\nSara Sauret i Sandra Farré. 1r Batx B\nAnònim 4 de març de 2010 a les 4:56\nCrec que és una exposició interessant sempre que coneguis una mica l'obra del autor, en el meu cas al no conèixer l'obra de Quim Monzó hi havia coses que no podia apreciar.\nTot i així m'ha agradat, té moments divertits i aporta informació interessant, tant de l'autor com del moment històric que va viure l'autor.\nGuillem Solà. 1r Batx B\nAnònim 4 de març de 2010 a les 4:58\nCrec que Quim Monzó, tot i ser un personatge mediàtic, en l’exposició es veuen vivències seves. He vist que és tant persona com tots nosaltres.\nQuim Monzó diu el que pensa, i sigui on sigui, no té cap tabú ni a l’hora de parlar ni a la d’actuar.L’exposició m’ha agradat, ja que no era la típica de museu a la qual estem acostumats: era molt visual, amb fragments de pel·lícules, escenaris...\nJa coneixia aquest personatge, però l’exposició m’ha servit per conèixer més coses seves: pel·lícules, articles...\nVíctor Ortiz Martínez. 1r Batxillerat B\nAnònim 4 de març de 2010 a les 5:00\nLa visita a Santa Mònica (Quim Monzó)\n- Recomanable anar-hi? La veritat és que no ha estat malament. M'he avorrit en alguns moments quan llegia la seva biografia, experiències i inspiracions. Però allò que feia gràcia ha estat veure les seves fotos, saber com pensa, com actua, quins gustos o acudits tenia, o les respostes de dones que evitaven tenir una relació més íntima amb Monzó.\nAnthony Raúl Ravello Cortez\nSegons la meva opinió, l'exposició ha estat massa bé perquè així hem pogut coneixèr i entendre l'època d'un personatge molt popular en la literatura catalana fins ara com és Quim Monzó, i els fets que l'envoltaven quan ell va escriure les seves novel·les, contes, etc.\nM'agrada també perquè hi ha una mica de tot: història, comèdia sobretot parodia, algunes imatges de tipus íntim ;això demostra una part més de la vida d'aquest home.\nLes instal.lacions estaven molt bé, sobretot el bar de copes amb les diapositives. Per la meva part recomano anar a veure-la.\nLizbeth Mejia Aldaz.


Theatre Courses - Major-Minor Courses | FLAME University\nThe FLAME Scholars Program\n1. Voice Culture 5. World Drama 9. Acting Solo: Creation and Performance\n2. A Basic Course in Acting 6. Writing a Play 10. Devising a Performance\n3. Basics in Scene Work 7. Acting: Text and Performance 11. Folk Traditions and Indian Theatre\n4. Indian Theatre 8. Introduction to Directorial Practices 12. Contemporary Theatre in India


Mireia Belmonte guanya la medalla d'or als 200 metres papallona\nLa nedadora de Badalona s'ha proclamat la campiona del món\nMireia Belmonte ha aconseguit la medalla d'or dels 200 metres papallona al Mundial de Budapest. | Cedida\nLa nedadora catalana, Mireia Belmonte, ha aconseguit la medalla d'or dels 200 metres papallona al Mundial que s'està disputant a Budapest. La nedadora ha acabat la final amb una marca de 2:05:26 que li ha servit per aconseguir la primera posició. Belmonte va aconseguir classificar-se ahir per aquesta final després de fer un temps de 2:06,71, el tercer millor temps a les semifinals, que han fet que la nedadora sortís a la final pel carril número 6. D'aquesta manera, la badalonina afrontava la final amb l'objectiu de pujar al podi i finalment ho ha aconseguit. Belmonte ha arribat sisena als primers 50 metres, però al tercer 50 s'ha col·locat en primera posició amb més de mig segon d'avantatge. «Encara ho estic assimilant, estic molt contenta», explica emocionada la campiona del món. La catalana ha aprofitat per agrair al seu xicot i a la seva família el seu suport, ja que «sense ells no hauria estat possible».\nCal recordar que aquests mundials no van començar massa bé per a la nadadora catalana que va veure com quedava eliminada tot just començar les sèries dels 200 estils i els 400 lliures. Per tant, i després d'aconseguir la medalla de plata del 1.500 metres lliures, aquesta final ha estat la millor oportunitat per Belmonte de demostrar el seu millor nivell i tornar cap a casa seva amb dues medalles després de la participació en els mundials de Budapest. Cal recordar que Mireia Belmonte és la vigent campiona olímpica dels 200 metres papallona, medalla que va guanyar als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro.


Condicions de privacitat – Hotel Condestable | Web Oficial | Hotels a Benidorm\nAquesta Política de privacitat s'aplica a www.condestablehotelbenidorm.com, que és propietat i està operat per Hotel Condestable. Aquesta Política de privacitat descriu com recopilem i fem servir la informació que deixes al nostre web (www.condestablehotelbenidorm.com), com ara les teves dades personals. A més, descriu les opcions que tens pel que fa a l'ús que fem de les teves dades personals i com pots accedir-hi i actualitzar-les.\nSi vols que es deixin de processar les teves dades d'acord amb el que s'estipula als propòsits C-F i no trobes cap opció per donar-te de baixa directament (com per exemple, a la configuració del teu compte), posa't en contacte amb pepe2condestable@yahoo.es .\nConfiem en tu per assegurar que les teves dades personals estan completes, són precises i estan actualitzades. Si hi ha cap imprecisió o canvi en les teves dades personals, cal que ens n'informis immediatament a pepe2condestable@yahoo.es . Gestionarem la teva petició d'acord amb la llei vigent.\nSi tens cap pregunta o queixa sobre com processem les teves dades personals o vols exercir els drets que es descriuen en aquest avís, pots posar-te en contacte amb nosaltres a: pepe2condestable@yahoo.es . També pots posar-te en contacte amb l'autoritat de protecció de dades local.


Treball en xarxa i autogestió, per a viure de la música a casa | Jordi Puig\nTreball en xarxa i autogestió, per a viure de la música a casa\nEl passat 5 de juny va tenir lloc al Casal Jaume I la taula redona “El panorama musical a la Safor: anàlisi i perspectives”. Més enllà del panorama a la comarca, la taula serví per fer una radiografia de la música al nostre país, tot i que l’argumentari va circular majoritàriament entorn a la música clàssica. Uns dies després, Esperança Costa n’escrivia a El País en un reportatge interessantíssim i proper: ‘Músics excel·lents a la recerca de públic‘:\n“Una nova generació d’intèrprets i directors es topa amb la crisi i la mancança d’estructures i de reconeixement social”.\nSembla balder haver-ho de dir, però els músics també aspiren que la seua professió es concrete en una eixida laboral; i, d’inici, ens presentaren unes perspectives amb l’emigració com a única eixida. Això, o plantejar-se com a mal menor la possibilitat de sobreviure amb la música, en compte de viure’n -subtil el matís però profund en la realitat; ho explicava de manera serena -i no, per això, menys esgarrifosa- el jove compositor Joan Mont. “Tornar ací per treballar? Com?”. O encara: “decidir viure a casa suposa haver de renunciar a la carrera musical i, en tot cas, viure de la docència -i en casos excepcionals-“, com va advertir Josep Antoni Alberola.\nEn la taula no faltà ni un pessic d’autocrítica i algunes qüestions en l’aire. Les crítiques, pel monopoli de la música clàssica en l’educació reglada, la creació d’una elit desapegada de la societat, incapacitat de crear nous públics i, a més a més, de fer-se visibles. “Saben els programadors que existim?”.\nSobtà, entre tant de lament, raonaments desacomplexats, irreverents i allunyats de tòpics; sobretot els de Francesc Burgos, qui va apuntar una manca d’autocrítica en el sector i la necessitat -com en qualsevol professió- d’anar creixent amb el treball diari (com a gestors de la pròpia tasca) i actuar com a professionals per assolir la professionalitat. “Cal plorar menys i treballar més. I, en el nostre cas, cal moure’s, buscar-se la vida i no esperar que ens vinguen a buscar”.\nEntre les fòrmules proposades, treballar en xarxa, tenir una perspectiva intercomarcal i fer una aposta per la interdisciplinarietat. Hem d’aconseguir nous formats, actualitzar l’experiència del concert i, sobretot, pedagogia: ajudar la gent a entendre la música. I, perquè no, exigir una gestió política més coherent en matèria musical.\nQuè us sembla? L’actitud i el treball en xarxa poden fer front a la situació de desert que presenta la programació de música actualment? Podem aspirar a un circuit independent de les institucions? Ens queda altra alternativa que marxar si volem parlar de música?\nNomés un apunt: la cita serví, a més, com a posada de llarg de ‘Saforíssims-música’. Ací en teniu una crònica ben completa, de la mà de Josep Antoni Alberola (membre de Llevant Ensemble). Tal com ho va definir el mateix Alberola:\nSaforíssims-música és un grup que pretén facilitar el contacte entre els diferents músics i grups de la comarca implicats en activitats enfocades en la interpretació.“De tal forma que puguem afrontar problemes conjuntament, proposar col·laboracions, organitzar actes, tant de reflexió com de divulgació i d’interpretació. A més, al haver dins de Saforíssims diverses seccions, ens facilita el contacte i la col·laboració amb la resta del sector cultural”, explicà Alberola. Dins el grup s’inclouen també membres dedicats a la musicologia, el treball dels quals pretén impulsar la crítica, el periodisme musical.\nAquesta entrada s'ha publicat en sobre gestió cultural i s'ha etiquetat amb Josep Antoni Alberola, música, saforíssims el juny 15, 2014 per admin.\n← Ajudem a difondre el preu de la LOMQE? Senyals i informació… per arribar a la Casa de la Natura →


ES Troyes AC - LOSC Lille, Sep 15, 2012 - Ligue 1 - Match sheet | Transfermarkt\n5. Matchday | Sat, Sep 15, 2012 | 4:00 PM\nStade de l'Aube | Attendance: 11.213\nTroyes - LOSC Lille\nDimitri Payet, Right-footed shot, 2. Goal of the Season\nSébastien Grax, Right-footed shot, 1. Goal of the Season\nJean-Christophe Bahebeck\tBenjamin Nivet, Not reported\nRyan Mendes\tNolan Roux, Not reported\nRio Mavuba\tBenoît Pedretti, Not reported\nStéphane Darbion\tMohamed Yattara, Not reported\nGianni Bruno\tDimitri Payet, Not reported


Signar per Thalassa. | Cap de Creus amb caiac --------------------------------------------------------------------------------\nÉs possible que un dels programes més veterans de la Tv de Catalunya desaparegui.\n“Tot i tenir una audiència minoritària, amb uns 45.000 espectadors i una quota de pantalla del 2% –superior, però, a la mitjana del 33–, el 'Thalassa' és un dels espais més ben valorats de Televisió de Catalunya: segons l'estudi qualitatiu de l'audiència que elabora l'empresa GfK per a TV3, el programa obté regularment notes que se situen per sobre del 9” (Font Diari Ara).\nIntentem fer-hi alguna cosa signant en el següent enllaç per no perdre’l.\nGràcies per signar!\nAnònim 25 de setembre de 2012 a les 16:34\nNosaltres ja ho hem fet !!!\nEn Jan i la Carla en son uns seguidors fidels !!\nVellmarí 25 de setembre de 2012 a les 16:48\nGràcies! és important fer-ho córrer per les xarxes socials!\nTambé l'he signada. He crescut amb Thalassa!\nÉs una llàstima que es prioritzin criteris mercantils a l'hora de "fer la graella"...en comptes de treure la F1 o algun altre programa que no aporta absolutament res.


L’ICS a la Catalunya Central participa en un nou assaig clínic per frenar la COVID-19 | ICS Catalunya Central\n← Publicat un article sobre la vacunació gripal en temps de pandèmia, una recerca de l’ICS a la Catalunya Central\nEls equips d’atenció primària de l’ICS Catalunya Central tindran professionals formats en ecografia →\nPublicat el 13 de maig de 2021 per ICS Catalunya Central\nEs tracta d’un assaig clínic que avalua l’eficàcia d’una immunoglobulina subcutània en el tractament a domicili de pacients amb la COVID-19.\nL’assaig, liderat pels doctors Oriol Mitjà i Bonaventura Clotet i finançat per Grífols, avalua com tractar els pacients amb COVID-19 asimptomàtics a través d’immunoglobulina.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Notícies, Notícies de recerca i innovació, Notícies recerca, Recerca i etiquetada amb coronavirus, covid. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Com puc ajudar des de Begur a les víctimes del conflicte a Ucraïna? – Begur\nCom puc ajudar des de Begur a les víctimes del conflicte a Ucraïna?\nLa forma més efectiva de canalitzar l’ajuda és fent aportacions econòmiques a les entitats que ja treballen sobre el terreny.\nDavant la voluntat de la ciutadania d’oferir suport a la població afectada pel conflicte a Ucraïna, el Govern de Catalunya i l’Ajuntament de Begur, en la línia que estableixen la majoria d’organitzacions internacionals, destaca que la forma més efectiva de canalitzar l’ajuda és fent aportacions econòmiques a les entitats que ja treballen sobre el terreny.\nLa millora opció és vehicular-les a través del Fons Català de Cooperació. Per fer-ho, es poden fer donacions als següents números de compte indicant clarament en el concepte de la donació “Campanya 3699-Crisi Ucraïna”:\n. BBVA (codi IBAN): ES91 0182 6035 4102 0160 8531\n. CaixaBank (codi IBAN): ES79 2100 3200 9625 0002 9627\nEls oferiments de persones individuals o col·lectius adreçats al poble ucraïnès (allotjament, bens mobles, voluntariat i acompanyament de qualsevol tipus) es poden comunicar al Comitè per a l’Acollida de les Persones refugiades de la Generalitat de Catalunya. Es pot fer a través de l’adreça electrònica comiteacollida.igualtat@gencat.cat. A l’assumpte del missatge cal indicar clarament “OFERIMENTS UCRAÏNA”, això permetrà detectar i gestionar-los més ràpidament.\nVols ajudar a la població afectada per la guerra d’Ucraïna? A continuació oferim un llistat de les organitzacions amb base a Catalunya que estan treballant sobre el terreny.\n. Fons Català de Cooperació al Desenvolupament\n. Comitè Català per als Refugiats, Catalunya amb ACNUR\n. Fundació Acció contra la Fam\n. Metges del Món\n. Fundació Save the Children\n. Metges sense Fronteres\n. Word Vision\n. Intermon Oxfam\n. Ajuda en Acció\n. Guia sobre l’asil a Espanya per a persones afectades per la guerra a Ucraïna (CCAR)\n. Peticions d’Amnistia Internacional a les Nacions Unides i a la Unió Europea amb relació a la situació a Ucraïna i Rússia\n. Per què desaconsellem les recollides de materials solidàries?\n. Opinions sobre la guerra a Ucraïna amb perspectiva de pau\n. Què puc fer per donar suport a la població víctima del conflicte a Ucraïna?\n. Emergència humanitària a Ucraïna: Com ajudar?


No deixa de ser un repte voler que cada dissabte a les 08:00 i sense excepció, aplegar-se gent vinguda de tot arreu i de molts llocs per fer gairebé sempre coses similars. El que sí, quan acabem, ens dóna la sensació que hi ha hagut variacions. No sabem per què, però notem diferencies i la […]


Notícies - Les Planes comença la seva Festa Major amb música i esports\nLes Planes comença la seva Festa Major amb música i esports\nElgruix principal d'actes arribarà la setmana que ve\nel 6/set/04 Adria Claramunt Societat PDF\nEls veïns de Les Planes han donat aquest cap de setmana el tret de sortida a la seva Festa Major, amb una especial atenció a l'esport, la música i la Nit Jove. El gruix principal d'actes arribarà però el proper cap de setmana, amb propostes tant tradicionals com el pregó, les paelles o el concurs de carros sense motor.\nEl districte de les Planes ha començat la seva festa major i ho ha fet amb activitats esportives i ball. Un dels plats forts com és el futbol no s'ha pogut fer però, perquè les obres de la pista poliesportiva no han pogut acabar-se a temps. Amb tot, s'han celebrat els campionats de petanca, el de dòmino i el de bales. Una bona manera de començar la Festa Major, que s'avança un cap de setmana per poder encabir tot el munt d'activitats programades.\nEns ho explica una de les responsables de la comissió de festes, Begonya Paradeda.\nComençar la festa demà ha estat una manera de desintoxicar la festa major. Perquè amb només un cap de setmana era molt difícil d'encabir totes les activitats. Quan es va decidir traslladar les activitats esportives al dia 4, es va veure també que es podia dedicar la tarda-nit als joves.\nUn dels moments més esperat ha estat la Nit més Jove, que igual que a la Floresta i Mira-sol, ha arribat al districte amb motiu de la Festa Major. Es tracta d'uns espectacles íntegrament organitzats pels joves de Les Planes com ens recorda la Begonya Paradeda.\nAquest any tenim molta confiança en la tarda-nit jove perquè s'ho han fet tot ells sense dependre de ningú. Ens agrada molt que els joves s'impliquin i no ho deixin tot per la comissió de festes\nEl cap de setmana proper es podrà gaudir dels actes més tradicionals com la missa, la cercavila i el pregó, que anirà a càrrec d'un personatge sorpresa. Tampoc no hi faltaran el VII concurs de carros sense motor, la festa de l'escuma i l'animació pels més petits o les activitats del casal d'avis.\nAltres propostes per aquesta festa major de Les Planes són el concurs de pintura , el concurs de paelles, i com ja és habitual, un ball de nit que enguany anirà a càrrec de l'orquestra Orient-Exprés.\nTorna el sol a Sant Cugat després de tres dies de borrasca\nProblemes de goteres a l'Escola Bressol de Valldoreix\nEl servei de mediació de Sant Cugat atén 220 persones el 2019, la majoria per conflictes veïnals


El nom prové de munna o mouna, terme àrab que significa «provisió de la boca», regal que els musulmans feien als seus senyors. La mona és uns postre de gran tradició a tota la Mediterrània.\nA la Comunitat Valenciana existeixen diverses varietats, sent la que es consumeix durant tot l’any coneguda com panquemado o tonya. La que es consumeix durant les festes de Pasqua és un pastís elaborat amb la mateixa massa que el panquemado que porta un o diversos ous (depenent de la grandària) amb la pela pintada (ous de Pasqua). Aquests ous són introduïts com a element decoratiu encara que també ajuden a donar forma al dolç. Finalment, està recoberta per anisetes de colors.\nA Catalunya i Balears la mona ha anat evolucionant al llarg del temps i avui dia conviuen diferents tipus de mones tradicionals. La més antiga és com la tradicional valenciana, que en alguns casos pot tenir forma de corona i en uns altres de punt. Una altra mona tradicional manté els ous cuits, que solen pintar-se de colors, però la base es fa de bescuit i s’emplena de crema i de xocolata o melmelada, es cobreix de crema catalana cremada en la superfície horitzontal i d’ametlles en els costats. Amb el temps es van adornant cada vegada més de plomes de colors, de pollets i de confits de xocolata cobertes de glassa de colors. A Menorca solen estar, a més, cobertes de merenga. A poc a poc, els ous de gallina s’han anat substituint, malgrat també són molt populars, per ous de xocolata. Cada vegada més, els guarniments de xocolata prenen més importància i, actualment, algunes mones fetes per mestres pastissers són escultures, que poden aconseguir grans dimensions, fetes únicament amb xocolata negra.\n1 pell de llimona allada\n50 gr llevat premsat\nPastem la farina amb el sucre, els ous, la sal, el llevat, la mantega i la pell ratllada de la llimona. Anem afegint llet a poc a poc fins a formar una massa homogènia que es desenganxi de les mans. Es deixa reposar 30 minuts.\nFormem un pa rodó i al mig fem un forat, engrandint-ho fins a formar una corona sobre paper vegetal o la safata del forn, per poder aixecar-ho fàcilment.\nPintem la corona amb una mica d’oli, clavem els ous durs sense pressionar-los perquè no es trenquin, pintem tot de nou amb ou batut i posem sucre per damunt.\nEs deixa fermentar 20 minuts, transcorregut aquest temps es cou al forn uns 45 minuts a 170 graus.


La inestabilitat política a Itàlia es trasllada a l'economia\nL'euro cau i els dubtes sobre la banca arrosseguen l'Íbex avall a primera hora\nLa dimissió de Renzi ha fet trontollar els mercats al matí\nBarcelonaLa sacsejada política a Itàlia s'ha fet notar des de primera hora als mercats. La victòria del 'no' a la reforma constitucional italiana i la dimissió del primer ministre, Matteo Renzi, s'ha traduït en desconfiança als mercats.\nEls inversors s'han volgut desprendre de l'euro i han fet una onada de vendes que ha fet caure la divisa, que ara s'apropa una mica més a la paritat amb el dòlar. A primera hora l'euro ha baixat més d'un 1% i es canviava a 1,0567 dòlars, enfront dels 1,0659 dòlars amb què va tancar divendres. És la caiguda més forta de la divisa europea des del mes de juny, quan va guanyar el Brexit, i ha registrat mínims dels últims 20 mesos enfront del dòlar.\nLa borsa de Milà ha obert amb una baixada de més del 2%. Els dubtes se centren en la banca, que, en un primer moment, també ha arrossegat l'Íbex-35 avall: el selectiu ha perdut més d'1 punt durant els primers minuts de cotització, tot i que després s'ha recuperat.\nA més, les primes de risc de tots dos països han pujat: la italiana ha escalat 8 punts, fins a superar els 170; i l'espanyola 3 fins als 129 punts. La resta de parquets europeus s'ho han pres amb més calma. París ha pujat mig punt a l'obertura, Frankfurt quatre dècimes i Londres només s'hi ha deixat un 0,37%.\nEls inversors temen una nova onada euroescèptica\nEls temors inicials són la resposta dels inversors al que consideren que podria ser un nou període d'inestabilitat: temen que la dimissió del primer ministre italià obri la porta a unes noves eleccions que podrien donar ales als partits antisistema i euroescèptics, com el moviment Cinc Estrelles, que ha promès un referèndum sobre la permanència d'Itàlia a l'euro.\nTot i això, el 'no' a Renzi estava dins de les previsions de la majoria d'analistes, fet que ha ajudat que la sotragada als mercats no fos tan gran com amb el Brexit (aleshores l'Íbex-35 va perdre més d'un 12%) o amb la victòria de Donald Trump (quan el selectiu espanyol va caure un 4%, que va recuperar en poques hores).\nmatteo renzi borses inestabilitat EURO


Comprar Koska Traditional Turkish Delight Hürrem Sultan amb magrana i espígol mixt, 550 gr | Gran Basar ist\nKoska Traditional Turkish Delight Hürrem Sultan amb magrana i lavanda barrejat, 550 gr\nKoska Traditional Turkish Delight Hürrem Sultan amb magrana i lavanda barrejada, quantitat de 550 gr\nKoska Traditional Turkish Delight Hürrem Sultan amb productor de magrana i lavanda mixta és el més antic fabricant de delícies de Turquia de la marca Koska.\nKoska Traditional Turkish Delight Hürrem Sultan amb magrana i lavanda mixedoffered us ofereix una festa completa de sabor combinant la delicadesa de la delícia amb magrana i lavanda amb nombroses vitamines i minerals.\nEls llibres escriuen que el president francès Napoleó adora molt la delícia turca i la consumeix abundantment.\nKoska Traditional Turkish Delight Hürrem Sultan amb magrana i lavanda barrejada us sorprendrà pel seu sabor fresc.\nEs produeix en condicions completament naturals i es pot consumir de forma segura.\nKoska Traditional Turkish Delight Hürrem Sultan amb magrana i lavanda mixta, que us proporcionen felicitat i als vostres éssers estimats.\nComanda ara i porta aquest sabor únic a casa teva.


Seixanta anys d'anar pel món | Eugeni Xammar i Puigventós\nde Eugeni Xammar i Puigventós\nAutor: Eugeni Xammar i Puigventós\nSeixanta anys d'anar pel món és per moltes raons un llibre singular. En primer lloc, és l'únic volum que va donar a la impremta el seu autor, que tanmateix era un escriptor prolífic com pocs i internacionalment reconegut. En segon lloc, constitueix un testimoni humà i històric excepcional, perquè Xammar va viure sempre des de dins o de molt a la vora els conflictes més decisius de l'agitada vida política del nostre segle. Per fi, és també un llibre singular perquè, tractant-se com és el cas d'unes memòries, té alhora la frescor del diàleg amè i incisiu d'un gran conversador. Durant una bona colla de mesos, en l?última estada de Xammar a l?Ametlla del Vallès, Josep Badia i Moret va entrevistar-lo amb el propòsit, finalment reeixit, de donar a conèixer les vicissituds d'un personatge de primeríssima fila.


transformacions: Transformació 202: Softcatalà\nPublicat per Xurri a 0:49\npotser l'autor és "softcatalà"... o "hardcatalà"?\ntrobava a faltar una traducció al castellà... m'ha agradat trobar-ne una al bloc "és un dir". no sé per què no la trobo també aquí. si hi és i no he sabut trobar-la, ja em direu on està. i si no hi és... m'agradaria saber per què.\n11 de maig de 2008 a les 10:14\npotser perquè ni se'ns ha acudit?\nsense que calgui buscar-hi més perquès (dic jo)\nés clar que el subconscient ens pot traicionar...\n11 de maig de 2008 a les 10:45\nPotser no hi heu parat atenció, però la traducció castellana sí que hi és. I de les primeres: (gairebé) totes les meves transformacions són en castellà...\nNo l'hi hem posat el títol de traducció perquè no és ben bé el mateix que el neerlandès, al menys per a mi... des d'un principi hi estem treballant en les dues llengües, si no, no m'hi veurieu gaire sovint, per aquí.\nQue no en fem gaire soroll, també és veritat.\n11 de maig de 2008 a les 15:43\nd'acord, xurri. m'he precipitat. aniré a buscar-la des del començament.\neste matí, m'ha estranyat trobar esta aproximació de traducció al castellà... i he anat a mirar al blog on guardeu les traduccions. he vist la que tu vas escriure; però m'ha sorprès tornar aquí, escriure "castellà" al buscador, i no trobar-la.\nxurri... continuo no trobant-la. he buscat "andaban", "caminaban" y "hombre"... però els enllaços no em porten a cap traducció en castellà dins d'este bloc. hauré d'anar buscant entre les transformacions, una per una...\namb "muerte" o "tiempo", tampoc. i ara vinc del començament, però no he sabut trobar-la.\n11 de maig de 2008 a les 23:26\nostres, iruna, potser tens raó. Algú ens ha boicotejat la traducció en castellà!\n12 de maig de 2008 a les 1:45\ncontinuo no comprenent res. potser tant se val...\n12 de maig de 2008 a les 12:25


Adéu a la de ouarzazate\nHola soc el Karim del sur del marroc, de ouarzazate. Vivia a Galaat Mgouna. Tinc 25 anys visc ara al vendrell (tarragona) i al vendrell hi ha cursos professionals como catala. m'agrada molt, tinc oportunitat d'aprendre molt després gràcies a tots gràcies a la professora Isabel que té força per arribar al final del curs.\nPublicat per karim a 12:53 Cap comentari:\nSi a la classe et cansa estar tanta estona assegut, fes aquests exercicis, t'aniran bé.\nSi voleu més informació visiteu aquesta pàgina d'on he tret la llegenda tal i com està publicada aquí.\nUn dia la chaimae, el zakaria i jo vam decidir sortir d'excursió a la Font Picant. Ens vàrem fer "bocates" de pa amb patata i peix. Pel camí ens vam trobar uns tigres que ens perseguien. Jo vaig caure i em vaig torçar pel.\nDe sobte van ploure cotxes. Ens vam amagar a un lloc molt maco. Al cap d'una estona va sortir el sol i vam poder arribar a la font. Allà vam couscous i finalment vam tornar a casa més alts.\nCompletat per abd el hak jmel\nPublicat per grenda.bel a 10:50 Cap comentari:\nEm sembla estany...\nQuan era petita vivia a Tanger en una ciutat que estava situada al nord del meu país, Maroc. El seu centre era molt maco perquè hi havia molts carrers i boscos, teatres i cinemes. Al centre del hi havia una plaça molt gran i un carrer on sempre hi passejava gent i hi mirava la font. També hi havia uns bancs i un hospital molt gran i una mesquita molt gran. Recordo que al centre hi havia un escola on jo anava sempre a estudiar.\nPublicat per ihssan a 11:34 Cap comentari:\nLa feina (1)\nVideo: Treballar a Catalunya\nTrobar feina: consells i trucs\nL'eina: buscar feina al Vendrell i comarca\nTreball. Generalitat de Catalunya.\nSIAJ. Buscar feina a les nostres comarques\nWeb del Servei Català d'Ocupació\nTot sobre com buscar feina\nRomania Libera (Bucarest, Romania)\nLibertatea (Bucarest, Romania)\nJurnalul.com (Bucarest, Romania)\nThe World Press. Premsa irlandesa.\nTots els diaris d'Equador.\nCubanet. Premsa independent de Cuba.\nPremsa cubana, escrita i ràdio i televisió.\nTots els diaris de la República Dominicana\nEl Nuevo Día (Santa Cruz, Bolívia)\nTots els diaris de Bolívia\nPremsa de Colòmbia\nExemple d'un currículum\nPer aprendre català i castellà\nContes bojos: ajuda a escriure els millors contes.\nLlegendes per llegir en català\nContes per llegir en català\nGALÍ II: exercicis interactius on-line\nGALÍ: exercicis interactius on-line\nCatalà per a viatgers de parla àrab\nServei Lingüístic de la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona\nExercicis interactius de català\nExercicis interactius de català 2\nExercicis interactius de castellà\nDiccionari en imatges català-urdú\nWikilibros diccionario ilustrado por temas\nPer consultar diccionaris i conjugadors de verbs en català, castellà i altres llengües\nTraductor de textos i pàgines web: català, castellà, francès, anglès i alemany\nGramàtica bàsica del català\nLeo lo que veo, diccionario visual / temático en castellano\nGuia d'Acollida: informació en diverses llengües sobre viure a Catalunya\nFes la teva farmaciola\nEl racó de l'art: aprèn i practica català\nLes portades dels diaris del món\nTeclat àrab català\nBenvinguts a Pakistan\nTurisme a Colòmbia (Andes)\nTurisme Santo Domingo\nGuia de la República Dominicana\nMinisteri de Turisme d'Equador\nTurisme a Algèria\nVols conèixer Al Hucemas?\nPoesia catalana, llegeix i escolta poemes musicats en català\nPoesia sobre la Bella Villa Sanjurjo\nhamza love bochra\nNIU LANG Y UNA HADA\nEusebius Szesh. Czestochowa, Polonia


Montmajor degusta l’èxit en l’estrena de la ‘Tocats pels bolets’, una jornada dedicada a la difusió del món boletaire | Aquí Berguedà\nMontmajor degusta l’èxit en l’estrena de la ‘Tocats pels bolets’, una jornada dedicada a la difusió del món boletaire\nLa plaça del Mercat de Montmajor, durant la 'Tocats pels bolets'. AJ MONTMAJOR\n20 octubre 2019 13:51\nÈxit a Montmajor en la primera edició de la ‘Tocats pel bolet‘, una jornada dedicada a la cuina i difusió del món del bolet. El poble va atraure un centenar i mig de persones en un matí de dissabte on 20 paradetes de manualitats, 7 carpes de tasts gastronòmics, un taller de xocolata i un tast de vins van omplir de vida la plaça del Mercat. Al final del matí, el duo Aquell Parell i la cantant Laura Luceño van amenitzar la festa a base de música.\nÉs la primera edició d’una festa que, en gran mesura, vol servir per consolidar Montmajor en el mapa català del bolet. Per això, la iniciativa ha focalitzat molts esforços en donar a conèixer el Museu d’Art del Bolet, que és a tocar de la plaça del Mercat i que ben aviat serà ampliat amb una segona planta per a tallers i xerrades.\nL’Ajuntament fa una valoració “molt positiva” de tot plegat i assegura que “el degoteig de públic al llarg del matí esperona a dissenyar una segona edició en un format molt similar per a la propera tardor”. El consistori, a més, recalca que “tant assistents com participants han quedat globalment amb un molt bon regust”.\nAjuntament de Montmajor bolet Bolets tocats pel bolet


“Som dones que venim d'unes èpoques dures”\nEl Col.lectiu 8 de març celebra l'èxit reivindicatiu de la convocatoria de vaga feminista d'aquest dijous\nPilar Esteve i Marieta Romà en Radio Alcoy\nAUDIO La Ventana (07/03/2018)\nEl Col.lectiu 8 de març mostra celebra l'èxit reivindicatiu de la jornada d'aquest dijous. Marieta Romá i Pilar Esteve, integrants del col·lectiu, recorden, no obstant, que la seva lluita summa més de 30 anys. “Som dones que venim d'unes èpoques dures”.\nA l'entrevista concedida a Radio Alcoy, la vespra de la commemoració del 8 de març, recorden a les companyes que van encetar a la dècada dels 80 del segle passat la reivindicació feminista. “Tenim una alegria tremenda amb la gent jove que ve ara amb les que a nosaltres comencen a faltar-nos”.\nEl Colectiu 8 de març i Dons es suma a les activitats reivindicatives organitzades per la Unesco i que tindran continuïtat amb el cicle de cinema dedicat a les dones els diumenges 11, 18 i 25 de març a la tarda a la seu del Club. Aquest mes pot visitar-se la mostra d'obra còmica i reivindicatiu-feminista de Diana Raznovich.\nTags: Col.Lectiu 8 De Març, Feminisme,


No, no és normal | Jordi Mercader\nHome Opinió No, no és normal\nHe estat els darrers tres mesos pel Canadà i els Estats Units, i m’he adonat que hi ha moltes coses que aquí, a Catalunya, alguns veuen com a “normals”, però no ho són en absolut. Algunes són una autèntica aberració vistes amb perspectiva.\nAquestes “coses normals” que s’han instal·lat en la nostra quotidianitat ens impedeixen avançar com a societat i ens condueixen a un depriment estat de letargia.\nNo, no és normal que hi hagi un atur juvenil de prop del 50%, i no és normal que ni els joves, ni els pares, ni els governants hi intervinguin. A Amèrica del Nord aquests joves els trobes pertot arreu: embossant al súper, servint al McDonald’s o fent d’ajudants a qualsevol museu. Cobren poc (sovint a variable) i treballen mentre estudien. No se’ls cauen els anells, i normalment són atents i considerats.\nNo, no és normal que les grans empreses espanyoles siguin bancs o antics monopolis (tret d’Inditex o Mango). Seattle, una ciutat del nord-oest dels EUA que no acostuma a sortir a la TV i té 600.000 habitants, ha vist néixer companyies com Starbucks (800 cafeteries arreu del món), Boeing (que després es va traslladar a Chicago), Microsoft (d’una zona ben propera) o la gegantina Amazon. I és que, mentre uns se’n surten per la “casta”, altres ho fan pel “soul”. Junts, “casta i soul” no poden viure.\nNo, no és normal que presumim arreu de tenir unes infraestructures que ningú té. Talment com si fóssim riquíssims. Cal pensar que darrere de cada quilòmetre d’autopista, de cada mostrador d’aeroport o de cada torre d’electricitat ferroviària hi ha un contracte milionari assignat a vegades de forma arbitrària i pagat per cabals públics. Al Canadà no hi ha un sol quilòmetre d’alta velocitat, per bé que fabriquen motors de tren!!!\nNo, no és normal que un condemnat per prevaricació, estafa, suborn… pugui dormir tranquil·lament a casa seva o que esperi anys i panys un judici. Tampoc ho és que un jugador de futbol, mirall de nens i adults, munti mil i un tripijocs per eludir el pagament a Hisenda i que a l’estadi la gent no l’escridassi.\nNo, no és normal estar ben feliç perquè arriben cada any més turistes que no busquen res més que sol, platja, beguda barata i descontrol. A mi m’importa un rave quants en vénen, el que m’importa de debò és què fan quan vénen. El fet que siguem una destinació turística de primera magnitud no té massa interès si no es canalitza adequadament, i a mi em sembla que no ho estem fent.\nTampoc és normal que suplim amb lleis allò que no som capaços de fer educant. O penseu que és molt “normal” tenir vigents a Espanya 119.987 lleis? Tot s’ha de legislar? Res es pot explicar o ensenyar?\nÉs normal tenir 200.000 catalans residents a l’estranger guanyant-se la vida? Quants nord-americans o canadencs coneixeu vivint entre nosaltres (són prop de 400 milions) i quants catalans amics vostres han marxat? Oi que la balança està ben descompensada? És “normal” que algú abandoni família, amics i el millor clima del món per començar de nou?\nAra estem davant d’un moment important i cal parar esment amb el que fem. Ara tenim l’oportunitat de corregir aquests errors i una pila més que em deixo. Això, però, només ho podrem fer si tenim visió estratègica i no ens quedem ancorats en tics pretèrits que hauríem de mirar d’anar superant.\nEls enginyers saben que, sovint, és més barat construir de nou que reparar…\nJORDI VINYES Respondre 25 de Setembre de 2015 at 8:14\nJORDI, M´HA AGRADAT MOLT EL TEU ARTICLE. SUPOSO QUE COL.LECTIVAMENT ESTEM ALIENATS … QUINA PENA !\nantoni alegre Respondre 25 de Setembre de 2015 at 8:15\nA part d’algun giro gramatical i/o de construcció permetem, amic meu, que et digui que es un comentari immillorable.\ncarlo ballero Respondre 25 de Setembre de 2015 at 9:25\nGemma Aguilar Respondre 25 de Setembre de 2015 at 9:50\nEt felicito Jordi, sempre la claves, és molt agradable veure ben escrit el que molts pensem i de vegades no sabem explicar amb tant bones paraules, gràcies.\nDiògenes de Siono Respondre 25 de Setembre de 2015 at 13:35\nTotes aquestes reflexions son certes, però, sempre un però, si no vaig equivocat alguns milers de joves nord-americans, si estan fora del seu país (Afganistan, Iraq, embarcat per diversos mars i oceans, …, també et deixes de mencionar algunes empreses del sector financer, del quíomic, del farmacèutic, distribució….\nSi sol explico lo bonic del meu fill, quan qui m’ha escoltat el coneix, segur que es faria creus.\nDiògenes de Siono\nMar Respondre 25 de Setembre de 2015 at 13:57\nhola, sóc catalana i visc a US desde fa sis anys. Els nostres peques han estat primer ciutadans Estadunidecs i després europeus. Estic d’acord en que ens toca “borrón y cuenta nueva.” No obstant, com ho fem si no fem més que queixar-nos del que és normal i el que no? I què fem comparar-nos amb un país tercer mundista, com és US? Perquè mai he vist tanta pobresa desatesa com als US… Passejar per NY fa angunia, la qualitat d vida de la classe mitja ja sabràs la que és, intenta sobreviure i t’hi deixaràs el sou…tot i treballar i estudiar en una Ivy League university…..que si, que hi ha moltes coses interessants a US i que la gent s’ho curra molt….tan com moltes altres persones a Catalunya, que silenciosament van construint amb la seva feina un nou futur. Per mi el que no és normal és veure com som capaços d’explicar com de pobres i desgraciats som, però mai mirem a la Grifols, a la Roca, a la feina que fa l’IRB i el CRG, a la extensa xarxa social en que es pot comptar a casa nostra, a la tradicció del petit empresari, que potser no serà un Stve Jobs ni reinventarà la roda, però tira endavant i sobreviu a pesar de que els polítics no estiguin al nivell….com ho fa qualsevol ciutadà d’Estats Units. I per cert, encara estic per veure a US un moviment social com l’ ANC per exemple. Comencem per estimar el que és nostre i deixe’m d’enlluernar-nos pels que fan més soroll…perquè creu-me amb la perspectiva de sis anys, a la que poguem, tornem.\nWandenBergh Respondre 25 de Setembre de 2015 at 16:42\n¿Qué tiene que ver la foto del artículo con su contenido?\nFrancesc Xavier Saludes i Domènech Respondre 28 de Setembre de 2015 at 12:03\nCertament, et felicito per aquesta denúncia brillant de la “normalitat” a Hispanistan, un estat de “letargia” que es ven com un estat de “dret”.\nSI no el tens ja, et recomano “Potencial d’Estat”d’en Canadell. Som molt més d’allò que ens creiem o ens han volgut fer-nos creure.\nReitero, felicitats !\njordi mercader Respondre 15 de Octubre de 2015 at 5:57\nGràcies a tots pels comentaris que m’encoratgen a continuar escrivint.\nMar, a mi m’agrada més l’òptica canadenca que la d’Estats Units… És obvi que fan moltes coses malament (tota la raó, Diògenes) però hem de copiar el que és bò i rebutjar el que no ens agrada, crec.\nQuan vaig ensenyar les imatges en directe de la Diada allà es van quedar garratibats: que molta gent sortís al carrer demanant quelcom pel bé comú és sorprenent.. Per això, WandenBergh, vàrem triar aquella foto perquè tampoc “és normal…”\nCarme Respondre 20 de Octubre de 2015 at 8:10\nCom sempre, Jordi, exquissit document i una delicia seguirte.\nNo es normal que ja estigui esperant el teu proper, escrit, oi?….o potser si? 😉


Amazon inclourà un refugi per a persones sense llar dins d'un edifici nou: bona xarxa de notícies - Totes Les Novetats\nAmazon inclourà un refugi per a persones sense llar dins d’un edifici nou\nLa nova seu d’Amazon no només serà la casa de la millor empresa de compres en línia: també serà un refugi per a 200 dones, nens i famílies sense llar.\nLa companyia va anunciar ahir dedicaran 47.000 peus quadrats del nou edifici a Mary’s Place, una organització que gestiona diversos refugis per a persones sense llar a Washington.\n'Tenir una ubicació permanent al centre de Seattle a Amazon és un canvi de joc per a Mary's Place i les famílies que atenem', va dir Marty Hartman, director executiu de Mary's Place. 'Ens ha encantat ser el veí d'Amazon i ara l'oportunitat de traslladar-se a la seva seu permanentment és realment un somni fet realitat. Aquest refugi únic i únic recordarà a les famílies que són importants i que la seva comunitat els vol ajudar a tenir èxit ”.\nRELACIONATS: El cofundador de Microsoft promet 30 milions de dòlars cap a l’habitatge per a les persones sense llar de Seattle\nLes famílies de Mary's Place s’han d’instal·lar a Amazon el 2020. L’empresa presumeix que els seus empleats han dedicat molt de temps a oferir-se voluntaris a l’antiga ubicació de Mary’s Place, i es sospita que la primera fusió d’aquest tipus fomentarà més treballadors per participar en activitats d’acollida.\n'Mary's Place fa una feina increïble que salva vides cada dia per a dones, nens i famílies que viuen sense llar a la comunitat de Seattle', va dir Jeff Bezos, fundador i CEO d'Amazon. 'Tenim la sort de comptar-los com a veïns i estem encantats d'oferir-los una casa permanent a la nostra seu central de Seattle: els empleats d'Amazon i els residents de Mary's Place s'instal·laran junts a principis del 2020'.\nEnvieu aquesta història als vostres amics: feu clic per compartir\nel hulk funcionant\nnotícies recent al Japó\nEl taxi aeri volant de Boeing acaba de completar el seu primer vol de prova i és elèctric.\nEls investigadors descobreixen un avenç en estudis amb animals que tenen el potencial de prevenir l’Alzheimer\nLa “granja” holandesa de la costa fa créixer les algues per filtrar la contaminació de la seva platja preferida i afrontar el canvi climàtic\nEls miners xilens apareixen amb celebritats al programa CNN Hero Awards\nLa guanyadora d’un concurs de bellesa explica la seva història de depressió per reduir l’estigma dels altres\nLes emissions de CO2 van deixar d'augmentar l'any passat, segons l'AIE, gràcies al creixement de les energies renovables, evitant el carbó\nRebre un braç de llibres d’estiu podria alterar el futur d’un nen\nDesprés de veure com el germà renunciava a la jardineria, Man dissenya jardins de sobretaula per a persones amb cadira de rodes\nHomenatge a un heroi de Pearl Harbor, mort als 100 anys


ΠΡΟ ΓΟΩΝ ΔΕ ΜΝΑΣΤΙΣ: Grec bizantí\nMolt bona bibliografia. Realment completa.\nTens molt valor. Perquè el grec bizantí és un magma amb una quantitat de nivells i registres, amb la sobreimpressió de les formes populars amb les arcàiques, variable en funció de l'autor, l'obra i el moment. Tot plegat apassionant i realment difícil d'ordenar.\nEls teus alumnes d'Oviedo no saben la sort que tenen.\nmoltes gràcies --i més venint d'un expert--. Enguany no sóc a Oviedo i deixo els materials a l'abast de tothom. El món bizantí és, com molt bé dius, realment apassionant!\nEnhorabona pel curs. Entre la bibliografia que cites no veig un llibre que em va enxissar: La caída de Constantinopla 1453, de Sir Steven Runciman (publicat a Espanya per Reino de Redonda). Crec que des de la lectura d'aquest llibre que sóc nacionalista bizantí (si és que això és possible). Un salut!\nMoltíssimes gràcies per la referència a Steven Runciman. He cercat informació sobre aquest home i realment era un erudit de primera magnitud!


PDF SOBRE POETES VALENCIANS I ALTRES ESCRITS, VOL. 5\nLluís Alpera, poeta ben conegut i actualment col·laborador honorífic del Departament de Filologia Catalana de la Universitat dAlacant, ens ofereix un cinquè volum destudis i comentaris crítics sobre els aspectes més diversos de la literatura actual. Una primera part tracta, com als volums anteriors, de poetes valencians. La segona part agrupa un seguit darticles i comentaris crítics sobre poesia i poemaris. I la tercera part ens ofereix un recull daltres escrits seus.\nJaume el Primet vol ser actor i interpretar el seu heroi: el rei Jaume I. Però té un problema: el director de l’obra es nega a deixar-lo pujar a l’escenari perquè tartamudeja. A més, hi ha companys que es riuen d’ell per la seua manera de parlar i perquè és escanyolit.\n📕 Toda la verdad de mis mentiras\n📕 PROTAGONISMO FEMENINO\n📖 El abismo democrático\n📖 Todo lo que usted siempre quiso saber sobre las emociones\n📚 Reflexiones en torno al sistema formativo\n📚 Siete secretos, 12. Los formidables chicos del club de los siete\nSobre poetes valencians i altres escrits, vol. 5; Fomento y promocion del trabajo autonomo; La crisis del millenial (Cat).(11).quadern musica 1.1r prim.(tutti) Toc, toc, abreme 1; Cuerdas y nudos. la guia del sas y de las fuerzas de elite; Smoothies detox: 70 recetas depurativas; El lenguaje simbolico de las anecdotas\nSobre poetes valencians i altres escrits, Vol. 5 Biblioteca Serra d'Or: Amazon.es: Alpera Leiva, Lluís: Libros\nEn el sitio web de WWW.CONVITEGOURMET.MX puedes descargar el libro de Sobre poetes valencians i altres escrits 6. Este libro fue escrito por el autor Lluís Alpera.\nSobre poetes valencians i altres escrits, vol. 5. La moravia. Alt pirineu- camins de l'alba. Els pescadors. Envejecer con sentido: conversaciones sobre el amor, las arrugas y … En el sitio web de REUBENBOOKS.CO.UK puedes descargar el libro de ¡a dormir, peluche!. Este libro fue escrito por el autor Claudia Bielinsky.\ncians actuals”, on s'aplegaren una vintena de narradors i poetes (l'AVL ja ... a categoria normativa de la morfologia i el lèxic específic dels valencians, ... Torrent o Josep Piera i els altres escriptors de pes en tot el domini lingüís- ... 5. El meu model literari de llengua. Els qui han estudiat la meua narrativa sempre destaquen, ...


Donauradweg etapa4. Ulm-Dilligen an der Donau. | Ruta Ulm, Baden-Württemberg (Deutschland)- GPS track\ncicloturismo (Rutas cicloturismo en Alemaña → Baden-Württemberg → Ulm )\nDonauradweg etapa4. Ulm-Dilligen an der Donau.\n665 68 520\nULM, DANUBI, ILLER I VOLTANTS EST D'ULM. (cicloturismo)\nULM NORD, LANGENAU I KLEINER LAUTERTAL (bicicleta de montaña)\nSENDEN, ROGGENBURG, ILLERTISSEN I ILLER RADWEG. (cicloturismo)\nULM (Kuhberg), DONAUTAL I BLAUBEUREN (Abadia/Kloster i Blautopf) (bicicleta de montaña)\ntonvafe Todos os dereitos reservados\npreto de Ulm, Baden-Württemberg (Deutschland)\nL'etapa 3 la hem fet en tren degut a la forta pluja; ens ha permès arribar més d'hora a Ulm i així visitar la ciutat, també sota la pluja.\nEtapa plàcida (llàstima de la pluja) i amb uns boscos de ribera espectaculars. Zones pantanoses que el riu té una amplada considerable i estan plenes d'aus aquàtiques. Passem per pobles amb una arquitectura bavaresa que ens sobta per la diferència amb la nostra. A la firma de l'etapa veiem el sol!!!\nOla, ha encontrado interesante esta ruta Donauradweg etapa4. Ulm-Dilligen an der Donau. https://gl.wikiloc.com/rutas-cicloturismo/donauradweg-etapa4-ulm-dilligen-an-der-donau-28281939 Saúdos, Wikiloc | Rutas del Mundo\nHice esta ruta con tonvafe\nPide a tonvafe que te añada como compañero en esta ruta\nSigue a tonvafe y descubre nuevas rutas


La base empresarial s'amplia a Catalunya i encadena quatre anys de creixement - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nLa base empresarial s'amplia a Catalunya...\n11-10-2018 18.00\t#241\nLa base empresarial s'amplia a Catalunya i encadena quatre anys de creixement\nL'informe “Efectes del trasllat de seus socials en l’economia productiva de Catalunya” indica que l’any 2017 el nombre d’empreses amb seu a Catalunya va augmentar un 1,5%\nEl Govern, a través del departament d’Empresa i Coneixement, ha presentat l’informe “Efectes del trasllat de seus socials en l’economia productiva de Catalunya” el qual apunta que la base empresarial a Catalunya encadena quatre anys de creixement ininterromput des de 2014.\nEl document destaca que l’any 2017 el nombre d’empreses amb seu a Catalunya va augmentar en 9.385 (1,5% per cent més ) i va passar de 608.981 a 618.366. D’aquesta manera, Catalunya lidera el nombre d’empreses amb seu social a l’Estat espanyol amb el 18,5% del total.\nAixí mateix, segons l’informe, des de l’octubre del 2017 fins al 31 de juliol de 2008, s’ha identificat el trasllat de 3.700 CIFs, una xifra que equival el 0,59% de la base empresarial de Catalunya. Aquests 3.700 CIFs corresponen a 2.501 decisions empresarials. La gran majoria (80%) de les empreses que han traslladat la seu fora de Catalunya són micro i petites empreses, del sector serveis (80%) i la majoria s’han traslladat a la Comunitat de Madrid (61%).\nL’informe subratlla que a partir del mes de maig es normalitzen els fluxos de trasllat de seus socials i que aquests moviments no han tingut translació en llocs de treball. En aquest sentit, es posa de context que el PIB el 2017 va créixer un 3,4% per sobre del creixement de l’Estat i de la Unió Europea.\nInforme "Efectes del trasllat de seus socials en l'economia productiva de catalunya" (#241)\nPDF - 0,149 MB


Pròpolis - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPròpolis és una substància resinosa feta per les abelles amb diverses utilitats.\nLes abelles obtenen el pròpolis dels borrons de diverses espècies d'arbres pi, castanyer, roure, etc. i la barregen amb cera. Dins del rusc és utilitzat per tapar qualsevol forat o embalsamar els cossos d'insectes o petits animals com ratolins que hagin entrat al rusc i les abelles no siguin capaces de treure. Amb pròpolis les abelles enganxen les tapes dels rusc, per exemple, per tal que quedi immobilitzat.\nEn l'antiguitat ja s'usava el pròpolis en cosmètica i actualment és un producte molt valorat per la qual cosa s'introdueixen en el rusc alguns dispositius perquè les abelles l'omplin d'aquesta substància i es pugui recollir fàcilment.\nPropietats del pròpolisModifica\nComposició aproximada: 30% de ceres, 60% de resines i bàlsams i 5% d'olis essencials.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Pròpolis\n↑ TERMCAT, CENTRE DE TERMINOLOGIA. Diccionari de veterinària i ramaderia. Barcelona: Enciclopèdia Catalana: TERMCAT, Centre de Terminologia, 2002. XXXIII, 698 p.; 22 cm. (Diccionaris de l'Enciclopèdia. Diccionaris terminològics) ISBN 84-412-0903-0; 84-393-5857-1\nObtenció del pròpolis (cast.)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pròpolis&oldid=24874678»\nDarrera modificació: 9 set 2020 a les 06:54\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 set 2020 a les 06:54.


Laporta a Gasol: “Ho has guanyat quasi tot, però ja sabem quin títol et falta” Laporta a Gasol: “Ho has guanyat quasi tot, però ja sabem quin títol et falta” – Món Esport\nLaporta a Gasol: “Ho has guanyat quasi tot, però ja sabem quin títol et falta”\nLa presentació de l'ala-pivot català ha deixat moments per recordar\nPau Gasol, sent presentat al Palau Blaugrana | FCB\nPalau Blaugrana Joan Vera Març 25, 2021 4:24 pm\nDia important per a la secció de basquetbol blaugrana. Avui el Palau Blaugrana ha estat un escenari perfecte a l’alçada de l’esdeveniment. La presentació de Pau Gasol, amb la presència del president Laporta, també la d’exjugadors llegendaris com Juan Carlos Navarro i Audie Norris, i tot plegat cobert per desenes de periodistes repartits per les grades a conseqüència de les mesures sanitàries, ha estat tot allò que per ara se’ns permet fer.\nMentre el videomarcador del Palau reflectia un missatge clar: “Ben tornat, Pau!”, Joan Laporta ha tingut el luxe, i el plaer, de presentar a Gasol com a jugador oficial del Barça. El president ha agraït l’aportació del català aquests anys al club “fent barcelonisme” des dels Estats Units, i més tard ha volgut remarcar que al jugador encara li queden reptes per complir: “Pau, ho has guanyat quasi tot, però ja sabem quin títol et falta”. Laporta es referia a l’Eurolliga, evidentment.\n❝ És un honor tenir de nou al @paugasol amb nosaltres. Ben tornat ❞\n– @JoanLaportaFCB pic.twitter.com/ghPWnvctZn\n— Barça Basket (@FCBbasket) March 25, 2021\nEl màxim mandatari del club s’ha mostrat molt satisfet amb la dinàmica actual de la secció de bàsquet del Barça, i amb l’arribada de l’ala-pivot, el president ha fet una predicció: “Aquí, continuareu fent història”. Després Gasol ha parlat, ha atès als mitjans, i uns minuts més tard s’ha vestit de blaugrana amb el 16 a l’esquena, quasi vint anys després, i ha sortit a la pista del Palau fent botar una pilota amb l’objectiu de fer les delícies la premsa gràfica. En aquell moment, pràcticament tots els assistents han aplaudit. Potser no jugarà molts minuts, i ho farà molt lluny del seu màxim nivell, però la figura d’un Pau Gasol sota els colors del Barça fa goig de veure.\nBarça Joan Laporta Pau Gasol\nPau Gasol, presentat: “La idea és debutar aviat”\nEls intocables de Joan Laporta


I thought you might be interested in this item at http://www.worldcat.org/oclc/470359690 Title: Jazz on the road : Don Albert's musical life Author: Christopher Wilkinson Publisher: Berkeley (Calif.) : University of California Press, 2001. ISBN/ISSN: 0520229835 9780520229839 OCLC:470359690\nDon Albert; Don Albert; Don Albert; Don Albert; Don Albert\nBibliogr. p. 275-279. Index.\nXVI-290 p. : illustrations, couv. illustrations ; 23 cm\nAlbert, Don, -- 1908-1980 -- Biographies.\nAlbert, Don, -- 1908-1980 -- Critique et interprétation.


Redondo Vidrieras recupera el primer premi del Concurs d'Aparadors de la Campanya de Nadal de Sueca, una iniciativa organitzada per l'Ajuntament de Sueca i l'Associació de Serveis i Comerços, Arrima't. L'establiment, que ha aconseguit fer-se amb algun dels tres primers premis o accéssits en repetides ocasions en les edicions més recents, ha aconseguit coronar-se també en esta edició del certamen local, amb un muntatge amb més de 3.000 kg de vidre. Este dijous, 14 de desembre, s'ha fet públic el veredicte del jurat al saló de plens de l'Ajuntament de Sueca.\nUn arbre de Nadal, construït amb més de 1.500 peces de vidre, constitueix l'element principal de l'aparador guanyador, premiat amb 1.000 euros i inspirat en un bosc de fantasia a l'hivern. Segons explica Hilari Redondo, en representació de Redondo Vidrieras, el muntatge ha costat més de dos setmanes.\nEn esta edició el jurat, que ha valorat l'originalitat, el disseny, la il·luminació i el color i l'ús dels productes propis en les propostes presentades, ha estat format per Júlia Martínez, llicenciada en Belles Arts; Fermín Rubio, fotògraf; Maria José Fos, experta en il·luminació i Noelia Lledó, experta en publicitat i màrqueting.\nUn total de tretze comerços han participat en esta nova convocatòria del certamen. En esta nova edició s'han disputat els premis els comerços Bon dormir (Camí Dos Pontets, 14), Colours mobiliari juvenil (c/ Sant Cristòfol, 14), Drogueria – Perfumeria Roy (c/ Roís de Corella, 22), Flors Xúquer (Av. Vila i Honor de Corbera, 27), Identité (Placeta de Rosanes, 7), Jovian, marcs i pergamins (Vila i Honor de Corbera, 38), Martínez Modesto Fotógrafos (c/ Sequial, 73), Monmamà (c/Sequial, 59), Òptica Manafé (c/ Mare de Déu, 31 -baix), Optique Andrey Lahuec (c/ Mare de Déu, 32), Perruqueria Mar Estilisme (c/ Cullera, 7), Redondo Vidrieras SL (Av. D'Espanya, 43) i Salasons&Xarcu (c/ Sant Josep, 55).\nL'alcaldessa de Sueca, Raquel Tamarit, i el regidor de Comerç, Pau Roselló, van presidir l'acte davant la presència expectant de tots els participants en el certamen.