TÍTOL Real cedula de S.M. y señores del Consejo, por la qual se prohibe general y absolutamente la introduccion en estos reynos, y señoríos, de gorros, guantes, calcetas, fajas, y otras manufacturas de lino, cañamo, lana, y algodon, redecillas de todos generos, hilo de coser ordinario, cinta casera, ligas, cintas, y cordones; y se concede à los comerciantes en estos generos un año de termino para el despacho de los yá introducidos en estos reynos, y para los que estén pedidos fuera de él el de sesenta dias perentorios para su entrada, con lo demás que se expresa\nTITOL VARIANT Real Cédula prohibiendo la entrada de manufacturas de lana y algodón, Barcelona 1778\nPRODUCCIÓ, PUBLICACIÓ, DISTRIBUCIÓ, FABRICACIÓ, I COPYRIGHT Barcelona : Por Bernardo Pla impresor, reimpresa con licencia, 1778\nNOTA Text no signat però on consta "firmado de Don Antonio Martinez Salazar, mi secretario contador de resultas"\nReal cèdula datada a Madrid el 14 de juliol de 1778\nNota manuscrita en la part superior de la portada: Para el señor don Bentura de Miquel y de Castellvaquer, alcalde mayor de Villafranca de Panadés y su partido. Sobre la privacion de distintos generos o manufacturas de fuera del reyno\nPersonalitats: Carles III [1716-1788, rei d'Espanya 1759-1788]; Bernat Pla, impressor a Barcelona; Ventura de Miquel i de Castellvaquer, alcalde major de Vilafranca del Penedès\nRESUM Publicación en Barcelona de la Real Cédula prohibiendo la introducción de gorros, guantes, calcetas, fajas y otros productos del lino, cáñamo, lana y algodón, entre otros más géneros. La Sociedad Económica de Madrid es la promotora de la nueva disposición real vista la pobreza que se extendería si se continuaban aceptando estos productos llegados del extranjero ("El Arte real de perseguir a los sombreros")\nAUTORIA Martínez Salazar, Antonio\nPla, Bernat, -1801, impressor\nLLOC Espanya Barcelona\nReserva 7 CA 207 / ED 145 Consulta a sala 07553 Enq. taller Brugalla (1956). Ex-libris Museu Tèxtil número 199. Consulta de l'edició digitalitzada


Cloenda d'altura | Joan Beumala | Barcelona | Societat | El Punt Avui\nCloenda d'altura Cloenda d'altura Cloenda d'altura Cloenda d'altura + Cloenda d'altura E-mail\nLes colles barcelonines ofereixen una gran diada de la Mercè, amb cinc castells de nou pisos\nEls Castellers de Barcelona firmen la millor actuació de la jornada que tancava les festes amb el 3 de 9 i el 4 de 9 descarregats\nEl 4 de 9 dels Castellers de Barcelona JOSEP LOSADA.\nEl seguici d'autoritats amb el Martínez Sistach, Mas i Colau JOSEP LOSADA.\nCloenda d'altura Cloenda d'altura Cloenda d'altura Cloenda d'altura Cloenda d'altura E-mail\nEls Castellers de Barcelona van ser els triomfadors de la diada de la Mercè reservada a les colles barcelonines, que va tenir lloc ahir a la plaça Sant Jaume, plena d'un públic heterogeni, amb molts turistes encuriosits i admirats. Els castells van posar una cloenda d'altura a una festa de la Mercè que va cloure el Piromusical i que, com en les darreres edicions, ha estat multitudinària.\nEls castells exigeixen molta força mental, i sobreposar-se a una mala actuació en una diada gran i encarar-ne quatre dies després una altra de la mateixa importància és difícil per a una colla. Cal molt de caràcter, com el que van demostrar que tenen, una vegada més, els Castellers de Barcelona, l'agrupació degana de la ciutat, que va firmar ahir la seva millor actuació de la temporada. La seva va ser una sèrie impol·luta, que van començar amb el 4 de 8 amb l'agulla, ben controlat, que els va donar ànims per encarar l'atac al 3 de 9 i al 4 de 9, que van saber lluitar amb molta determinació i sense contemplacions. El pilar de 6 del comiat va ser la cirereta d'un dia rodó per a la colla.\nEls Castellers de Sants també es presentaven després d'una decebedora actuació a Esplugues, diumenge passat, on no se'n van sortir amb els castells de nou pisos. Durant la setmana, els grisos van saber temperar els nervis, recordar que són colla amb galons de gamma extra i preparar bé unes estructures que ahir van resoldre amb autoritat. Tant el 3 de 9 com el 4 de 9 van ser dignes d'una formació que aspira a reptes superiors. Llàstima que el 4 de 8 amb l'agulla va quedar només carregat després que el pilar es trenqués per dalt.\nBaixes a la de Gràcia\nLa tercera colla que disputava la victòria en aquest duel barceloní a tres bandes en què s'ha convertit la diada de les festes de la Mercè, els Castellers de la Vila de Gràcia, va actuar condicionada per les baixes, que es van notar a l'hora de defensar els castells de nou pisos. Després d'una bona sortida amb el 5 de 8, els graciencs ja van evidenciar problemes amb el 3 de 9, que van aconseguir descarregar amb coratge però després d'un intent desmuntat. El 4 de 9 també el van desmuntar i, en aquest cas, no hi va haver segona temptativa.\nPel que fa a les altres colles de la ciutat, totes van estar a un molt bon nivell. Així, els Castellers del Poble Sec van defensar amb criteri els seus dos millors castells: el 4 de 8 i el 2 de 7. Precisament el 2 de 7 va ser la construcció de més mèrit dels Castellers de la Sagrada Família, i el 5 de 7 va ser el més celebrat de la Jove de Barcelona.\nUnes festes, altre cop, multitudinàries\nL'Ajuntament de Barcelona va fer públic ahir que la Mercè, la festa major de la ciutat, ha tornat a convocar prop d'1,8 milions de persones, que han sortit al carrer per gaudir de les més de 500 activitats programades entre el 18 de setembre i ahir. La diada de la Mercè va ser ahir el punt culminant amb la cultura popular de protagonista. La no-presència de la missa en el programa oficial de la festivitat va quedar eclipsada per l'episodi de la bandera. El que sí que es va celebrar amb plena normalitat va ser el seguici d'autoritats, contràriament al que havia afirmat erròniament aquest diari el 18 de setembre passat.\nEn el ball de xifres facilitades pel consistori destaquen les 80.000 persones que haurien assistit als correfocs infantil i d'adults; les 9.061 que han visitat l'exposició dels gegants de Barcelona de les Drassanes i les 2.218 que ho han fet a l'exposició de dracs i bèsties de foc del vestíbul de l'ajuntament. A més, es calcula que unes 12.000 persones han assistit a les dues diades castelleres, la de les colles convidades de diumenge i la d'ahir. El Festival Mercè Arts de Carrer ha estat un altre pol d'atracció, amb una assistència, en els tres punts d'ubicació i amb espectacles per a tots els públics, de 470.000 espectadors. Pel que fa a la música, els escenaris més concorreguts han estat els de la platja del Bogatell, amb 70.000 persones, el Fòrum, amb 46.000, i l'avinguda Maria Cristina, amb 62.000.\nEl Punt Avui. Nacional 25-09-2015, Pàgina 21


IMATGIES: NAVEGAR PER LA PLANA. Ferran Guardiola\nAnar en bicicleta és faena de llauradors antics (que encara en queden) i de desocupats contemporanis (massa) que s’han adonat de que la Plana és plana. I per això corren per camins i carreteres sense objectiu reconegut. Alguns, despullats de l’uniforme escaient, naveguen sense pressa, miren de lluny la serra d’Espadà, s’admiren de la collita de taronges i dels milers de furgonetes atapides de gent treballadora. De vegades el sorprén alguna mostra, que sense ocupar cap “rotonda”, ensenya una creació artística o ideològica.\nProsopopeia ideològica: L’anglés “universalitza” el missatge, i l’alqueria li afegix l’estètica necessària, o com dirie algun sabut: “D’allò que és més local (alqueria i tarongers de la Plana) a allò més universal (l’anglés i Déu)….com ha avançat la intel·lectualitat de vora camí¡¡¡ Si girem a migdia de l’alquerieta: el sol i la lluna, el dia i la nit, el yin i el yan, dos ulls mal pintats, amb una estoreta de citrons blanquinosos.\nI de cara a ponent la imatge de la tranquila bicicleta que pastura .\nNingú ha vedat les portes, que fa molt de temps que són història. L’alquerieta tanmateix ensenya una coberta perfecta , que conserva fins i tot la data de naixement:\nTinc una alquerieta\nque si té trespol\nque si té trespol,\ni a la matinadeta\nNo massa lluny de la Llavanera imagine escoltar la cançoneta i uns collidors –tots amb bigot important i amb una fesomia que amostra que són paquistanesos- van traent cabaços de lanelates amb el cap catxo per no caure al reguer.\nUna mica més avant, a la vora del Millars ha arribat la primavera i l’ametler avisa ufanós\nI per la mateixa vora una alegria toponímica: carretera del Ramblar, de rajoleta enganxada en un mollonet de formigó a l’ombra d’una tanca de cipresos. Rajoleta bonica i manufacturada amb la companyia d’uns líquens amorosos. Massa soleta la rajoleta¡¡¡\nA les Alqueries de Santa Bàrbera , de camí cap a Borriana, la carretera manté als costats la mirada antiga i els noms de sempre: que senzill i bonico\nde cara a Mascarell un crit contra l’autocensura en una paret/catàleg de materials-textures-temps\nPublicat per Jesús Bernat Agut a 13:50


El Barça vestirà de quadres: una samarreta revolucionària (Martí Molina)\nEl Barça es llança a la piscina amb la nova equipació, que està inspirada en l’Eixample\n5 min. Barcelona 03/06/2019 23:00 Traduccions: Cat Cas\n651x366 Imatge dels jugadors del Barça amb la samarreta que portaran la temporada vinent / FC BARCELONA Imatge dels jugadors del Barça amb la samarreta que portaran la temporada vinent / FC BARCELONA\nUn any toca una samarreta més convencional. L’altre, una de trencadora. Aquest és el patró que segueix l’equipació del Barça, presentada ahir a la botiga del Camp Nou en un acte exclusiu per als socis. Allà es va desvelar el que era un secret de domini públic, que la samarreta del curs vinent no tindrà franges verticals sinó quadres. Un disseny que s’havia filtrat unes setmanes enrere i que recorda la samarreta de la selecció de Croàcia. Encara que, per als creadors, no té res a veure amb el país balcànic sinó “amb els blocs de l’Eixample”.\nEl model va generar controvèrsia entre el grup reduït de socis que van poder veure la presentació en directe. La majoria ja havia vist el disseny però quedava pendent la seva reacció quan tinguessin la samarreta a les mans. Tant a la botiga com al sortir el debat se sentia el mateix: un cert consens que el model era atractiu des del punt de vista estètic, però discrepàncies perquè significava trencar radicalment amb la tradició blaugrana. “No és lleial a la tradició i això farà que hi hagi gent a qui no li agradi –asseguren a l’ARA fonts del club–. Molts hi estaran en contra i en som conscients. Però tampoc pretenem convence’ls”.\nESPECIAL: Totes les equipacions de la història del Barça\n651x366 El Barça presenta la samarreta de quadres per a la temporada 2019/2020 / FCB El Barça presenta la samarreta de quadres per a la temporada 2019/2020 / FCB\nAhir, uns quants socis ja la van poder adquirir en exclusiva, mentre que a partir d’avui es posa a la venda per a tothom. La previsió, tant del club com de Nike, la marca de roba esportiva que vesteix el Barça, és que se n’acabin venent més de tres milions d’unitats.\nDe la mateixa manera que el disseny d’aquest curs 2018/19 està inspirat en els deu districtes de Barcelona, aquesta vegada el club ha decidit tornar a picar l’ullet a la capital catalana, i la nova samarreta està inspirada en els blocs de l’Eixample. “No és una martingala feta a posteriori. Volíem això. Té un relat de ciutat molt atractiu”, asseguren al Camp Nou.\nArribar a aquest model no ha sigut fàcil. Fonts del club expliquen que es van descartar fins a tres versions prèvies. “La de quadres no era pas la més trencadora”, comenten des dels despatxos nobles del Camp Nou. Una de les que no van passar el filtre era la favorita de Nike, que assegurava un èxit de vendes sense precedents. Però els dirigents del Barça s’hi van oposar perquè els va semblar excessivament revolucionària. Des del club hi ha el convenciment que el model de quadres “acabarà agradant”, perquè “no és el mateix veure una projecció per ordinador que tocar-la amb els dits”. I que pot superar amb escreix els tres milions d’unitats venudes i batre tots els rècords.\nEl disseny de la primera samarreta del Barça és un dels processos més importants de la factoria Nike. I, esclar, també al club blaugrana, per l’impacte econòmic que suposa la seva venda arreu del món. Es tracta d’un treball exhaustiu, minuciós i que pot durar més de dos anys des dels primers esbossos fins que es produeix massivament. Un procés que es fa en secret i amb el mínim possible d’interlocutors per disminuir el risc que s’esbombi el model abans d’hora. Tot i que, com reconeixen al club, un cop comença el procés de producció massiu és difícil que el disseny no s’acabi filtrant.\nNo és casualitat que les samarretes del Barça siguin tan espectaculars. Barcelona, igual que Milà o París, és una ciutat de referència per a la multinacional esportiva. Nike aprofita aquest potencial per fer les campanyes més especials. Les regles del joc són fàcils: un any el disseny ha de ser més convencional i el següent té via lliure. “Aquest any [2018/19] era ultraclàssica, ara en tindrem una de trencadora i l’any vinent tornarem a una versió més clàssica”, diuen des del Barça.\nSeguint aquestes premisses, el procés comença a la seu de la companyia, a Portland (EUA). Allà es fan els primers esbossos i proves abans de viatjar cap a Barcelona amb les propostes finalistes. Entre els tres o quatre dissenys s’acabarà escollint la samarreta definitiva. Aquesta reunió es fa uns divuit mesos abans de la presentació en societat, i la decisió final arriba poc després. Això vol dir que, ara que s’ha presentat el disseny de la temporada vinent, els responsables ja saben quina serà l’equipació del curs 2020/21. Encara que sembli molt de temps, la marca de roba esportiva al·lega que necessita molta antelació per produir totes les samarretes necessàries i distribuir-les arreu del món.\nAhir es va presentar la primera samarreta i en els pròxims dies es farà oficial també el disseny de la segona equipació, que serà groga amb una franja diagonal amb els colors blau i grana. La tercera és turquesa, i s’afegeix a la llista una quarta samarreta, amb la senyera, que es farà servir en dies puntuals. A més, com avançava Mundo Deportivo, per a aquest any hi ha una novetat a la primera equipació, i és que tindrà dos parells de mitjons de diferent color, blaus i granes. D’aquesta manera es pretén evitar el que havia passat en múltiples ocasions, i és que l’àrbitre forcés l’equip a jugar amb la segona samarreta pel sol fet que les mitges coincidien amb les del rival.


LA PREMSA parla del robatori de l’excavadora i d’una bicicleta | CRONISTA DE GATA DE GORGOS\nLA PREMSA parla del robatori de l’excavadora i d’una bicicleta\nEls diaris INFORMACIÓN, LEVANTE-EMV i LAS PROVINCIAS es fan hui ressó de la notícia que us avançava dimarts i ahir, el robatori d’una excavadora per a emportar-se-la cap a Polònia. El diari INFORMACIÓN d’Alacant titula: "Recuperan en Gata una excavadora de 125.000 euros robada para llevarla a Polonia". Al subtítol: "Los vecinos de una apartada urbanización avisaron a la Policía al ver los ladrones cargar la máquina en un tráiler". Ací teniu l’enllaç de la notícia, que també porta la mateixa fotografia que us torne a posar: http://www.diarioinformacion.com/marina-alta/2013/05/16/recuperan-gata-excavadora-125000-euros-robada-llevarla-polonia/1374230.html.\nEl diari LEVANTE-EMV, de la mateixa editorial, també publica el succés amb el mateix titular i antetítol. Este és l’enllaç: http://www.levante-emv.com/comarcas/2013/05/16/recuperan-gata-excavadora-125000-euros-robada-llevarla-polonia/998326.html.\nFinalment, el diari LAS PROVINCIAS (La Marina), en un article gran i una foto gran de l’excavadora dalt del camió, titula al respecte del mateix cas: "Roba una excavadora de 125.000 euros y la venda a ciudadanos polacos por 16.000". A l’antetítol: "La Policía Local y la Guardia Civil de Gata de Gorgos detienen a cinco personas relacionadas con el suceso". Ací teniu l’enllaç: http://www.lasprovincias.es/v/20130516/marina/roba-excavadora-euros-vende-20130516.html. El mateix diari també informa d’un altre robatori a Gata, del que dona notícia el facebook de la Policia Local de Gata. Titula: "Desaparece una bicicleta del interior de una comunidad de vecinos". Ací teniu l’enllaç: http://www.lasprovincias.es/v/20130516/marina/desaparece-bicicleta-interior-comunidad-20130516.html.\nA la foto, l’excavadora dins del camió.\nFONTS: diaris INFORMACIÓN, LEVANTE-EMV i LAS PROVINCIAS, dia 16-5-2013.


Ja arriba la Festa Major del Coll-Vallcarca! | Ateneu Popular de Vallcarca\n← Sambà de Festa seràn a la Bodega La Riera\nDivendres 27 de maig LA BANDA DE LOGAN a la Bodega La Riera →\nPosted on 20 Mai 2016\tby Ateneu Popular de Vallcarca\nAixí que ja pots reservar-te els dies 10, 11 i 12 de juny pels planazos GRATIS que t’esperen al parc de la Creueta del Coll!!!\nCONCERTS amb Los Madalenas, Chocadelia Internacional, EAM – Exèrcit d’Alliberament Musical, Los Tunantes Bcn, Sybarites i Xana Blue!!\nAmb PREUS POPULARS PER A TOTHOM!!!\n18h Gran Festa de l’Espuma per a tothom!\n– 12h MATINAL INFANTIL. Comença el dia amb un munt d’activitats lúdiques infantils i familiars: Jocs populars, pilotes recreatives inflables, xanques, Kurling, tres en ratlla gegant…i la creació d’un mural col·lectiu a càrrec d’Amalgama Espai Creatiu.\n– 14h DINAR VEGÀ a preus populars (a càrrec de Valldures)\n– 16h BATUCADA amb la Banda Mandanga\n– 16.30h CABARET. Gaudeix d’una tarda plena d’humor, imaginació i diversió: Dudu Arnalot, O Dilo, Teatro Peregrino, Circolate… Malabars, teatre, circ i clown plens de somriures i pell de gallina. Presentació a càrrec de L’Equipo B.\nesdeveniment al facebook: https://www.facebook.com/events/1589950528001122/\ni el 18 de juny, tot i que no participem de l’organització, la FM del Coll continua amb:


europa estranger habitatge L'Hospitalet de Llobregat estudiants recerca art participar tallers emprenedoria feina solidaritat Santa Coloma de Gramenet ocupació formació beques concurs cultura premis mobilitat europea voluntariat ofertes de treball pràctiques a l'estranger Voluntariat a l'estranger treball pràctiques ofertes de treball a l'estranger casal ajuts universitat cursos Idiomes educació Badalona Estudiar a l'estranger estiu lloguer cooperació Treballar a l'estranger formació ocupacional\nBadalona, capital del curtmetratge una any més: Torna el Filmets Badalona Film Festival (Del 16 al 25 de Novembre)\nSi t’agraden els curtmetratges, no et pots perdre aquesta cita: Filmets Badalona Film Festival, una bona opció d’entreteniment.\nLa 38ena edició de Filmets Badalona Film Festival (con enlace), certamen de referència en el món del curtmetratge, se celebrarà entre els dies 16 i 25 de novembre. Enguany, la cita comptarà amb una secció oficial de 284 pel•lícules, procedents de 57 països, i amb més de 3.100 curtmetratges inscrits.\nLes projeccions del Festival Filmets tindran lloc al Teatre Zorrilla, al Teatre El Círcol i a la sala d’actes del CES Joan Maragall, que acollirà enguany per primer cop les projeccions de la secció ‘Petit Filmets’. (els teatres amb enllaç)\nCom a novetat d’aquest any cal destacar que totes les sessions projectades al Teatre Zorrilla es podran veure en alta definició, fet que suposa un salt qualitatiu en el sistema de projecció.\nVia | festivalfilmets\nEtiquetes: Badalona, cinema, curtmetratges, Oci


Exposició “Memorables, insignes i intrèpides” -Xàbia. Eventos. Agenda cultural Dénia, Xàbia...La Marina Alta\nExposició “Memorables, insignes i intrèpides” -Xàbia\n3 marzo, 2017 – 31 marzo, 2017 todo el día\nCombatre la desigualtat de gènere i el masclisme continua sent, en ple segle XXI, el gran repte en l’objectiu de construir una societat igualitària i està sempre present amb motiu de la celebració internacional del Dia de la Dona, cada 8 de març. Esta vegada no serà menys i, en el cas de Xàbia, el desafiament es plasma de forma gràfica a través d’un joc de cartes. L’ajuntament ha editat una baralla sobre la dona i el feminisme, amb els quals envidar a les conductes masclistes. Són 25 cartes, creades pel dissenyador gràfic Pau Cruanyes, que recopilen frases, biografies o pensaments de dones sobre els valors o sentiments més importants i que plasmen que la dona té molt a dir en la història i en la societat.\nPel que fa a la programació commemorativa, començarà el divendres 3 de març (a les 19 hores en el Museu Soler Blasco) amb la inauguració de l’exposició Memorables, insignes i intrèpides, una mostra que recopila la història de dones que van lluitar per tindre llibertat, drets i justícia i que són poc conegudes per la societat. A més de la inauguració, esta exposició tindrà un altre dia especial per a ser visitada; el 17 de març, ja que la seua coordinadora, Elena Simó, farà de guia per a tots els que vulguen conèixer més de prop estes històries.\nEl calendari d’actes seguirà el dimecres 8 de març, Dia de la Dona, amb la lectura del manifest institucional a les 12 hores a la porta de l’Ajuntament. Un acte al qual se sumaran els centres escolars que han realitzat treballs de visibilització del feminisme.\nEl dimecres 10 (a les 17.30 hores en la sala polivalent del Portal del Clot) s’oferirà el taller d’Humor en temps regirats, la inscripció del qual pot fer-se en el Centre Social. I a les 20 hores a la Casa de Cultura, tindrà lloc la clownferència “Mujer, vida y risa” a càrrec d’Amaia Prieto, una conferència diferent amb rialles, quasi un espectacle teatral, per a debatre sobre l’humor i els aspectes vinculats al fet de ser dona, des d’una dinàmica divertida i catàrtica\nEl programa també inclou diverses cites amb el teatre. Dissabte 11 a les 20 hores al Conservatori l’actriu Pilar Martínez escenificarà l’obra Madres Presas, una crònica real d’uns fets que no apareixen en els llibres d’història. Dues mares, Josefa i Aurora, que represaliades durant la postguerra, es van conèixer a la presó i van lluitar juntes per treure a les seves famílies de la misèria i la repressió. Un homenatge a totes aquestes dones anònimes que amb la seva resistència van vèncer, tot i pertànyer al bàndol dels vençuts.\nEl dissabte 18 a les 20 hores en la Casa de Cultura L’esposa del món, a càrrec de la reconeguda actriu Inma Sancho.\nFinalment, Igualtat també recupera la representació Y sin embargo te quiero, una obra protagonitzada pel grup de teatre Xàbia Garum. Hi haurà dues sessions, a les 18 y 20 hores, la vesprada del dissabte 25 de març.


Amanuense històric: de novembre 2021\npd 2307 El rei i les pèrdues d'orina\nLa buidor del missatge institucional del rei Felip VI és el retrat perfecte de la monarquia que Espanya ha de sostenir: una verborrea altiva que no demostra cap mena de proximitat amb els ciutadans. Un simple aparador nadalenc per exhibir-se. La televisió actua com a pedestal, i allà s'hi col·loca el personatge, en el seu tron mediàtic, per recordar al país la seva autoritat. La realització ens recordava fins a quin punt la institució s'ha convertit en pura artificialitat... Són recursos passats de moda per proporcionar sense èxit agilitat a un discurs tan encarcarat com el monarca... Uns subterfugis que delaten, també, la manca de transparència i el poc esperit de renovació de Felip VI. El discurs continua sent tan caduc com els de l’emèrit. A La 1 de TVE, el primer anunci després del discurs va ser el d’unes compreses per protegir “amb discreció” de les pèrdues d'orina. Una al·legoria perfecta per resumir el que suposa aquesta monarquia.\nMònica Planas, 27.12.2020\nPublicat per edmon a 3:27 Cap comentari:\npd 2306 Em preocupa el que ha dit Joan Canadell\nEls de patrimoni i successions són impostos concebuts per gravar no només qui més guanya sinó qui més té. Van adreçats sobretot a les rendes altes -també poden afectar les mitjanes, esclar- i responen a la teoria clàssica socialdemòcrata...la pressió fiscal que suporten les grans fortunes d'Espanya és molt baixa: més de la meitat d’aquesta riquesa està lliure d'impostos, mentre paguen per la resta només un 0,38% anual, segons l'Agència Tributària... A més, hi ha molt frau: el sistema és complex i ineficient, amb multitud de fugues per bonificacions i exempcions. I molt centralitzat...\nA Espanya la desigualtat va créixer amb 47.000 nous rics (més de 700.000 € de patrimoni) i 700.000 pobres, i així el global de pobres va pujar als 8,3 milions... A Catalunya, un 12% dels treballadors són pobres a causa de la temporalitat i la parcialitat dels contractes, i requereixen suport dels serveis socials...\nProposen una “taxa covid” a les grans fortunes: un impost als patrimonis de més d'un milió d'euros perquè aportin un 1% de la seva riquesa, que suposaria ingressar a les arques de l’Estat 20.000 milions, a destinar a amortir els estralls socials de la pandèmia...\nEl més prudent, doncs, és combinar més deute amb una pujada d'impostos a les rendes altes que no suposi, però, fuga de capitals.\nIgnasi Aragay 27.12.2020\nPublicat per edmon a 2:14 Cap comentari:\npd 2305 La salut de la nostra convivència\nHi ha ara molts elements en la vida pública que apunten a una forta polarització: si jutgem a partir de l’agror dels debats parlamentaris catalans, i encara més dels espanyols, sembla que la tensió hagi d’esclatar d’un moment a l'altre, i destruir unes institucions construïdes amb tant d'esforç. A les xarxes socials, l'insult i la intransigència predominen sobre tot tipus d’acords. Si comparem diaris i tertúlies radiofòniques o televisives, el mal rotllo i la discrepància semblen reflectir una societat a punt de trencar-se en mil bocins, cosa que crea, en aquest moment pandèmic, més incertesa i angoixa.\nPer sort, algú s'ha posat a estudiar seriosament la cohesió social a Catalunya i els resultats obtinguts ens retornen un altra imatge... Un diagnòstic que mostra que el perill d’enfrontaments greus existeix, però, alhora, que el nivell de convivència és encara prou elevat... la convivència és relativament bona i es troba en nivells una mica per damunt dels que s'han pogut mesurar en els països del nostre entorn... Valorar millor la convivència propera que la general denota que el discurs públic està donant una versió més crispada de la situació de la que la ciutadania percep realment; és a dir, que els possibles conflictes no són tan freqüents ni greus com els pinten els mitjans de comunicació que, per cridar l’atenció, sovint exageren els problemes... les posicions extremes en relació a l’independentisme, sigui a favor o en contra, no fan disminuir la confiança en les persones... Tot apunta, doncs, que seguim sent un poble negociador, i, malgrat tot, bastant ben avingut.\nMarina Subirats 27.12.2020\nPublicat per edmon a 11:58 Cap comentari:\npd 2304 ¿Hi ha polítics a qui no faci vergonya mentir?\nPedro Sánchez va dir que no compartiria govern amb Podem ni acceptaria pactes amb l’independentisme. Carles Puigdemont es va comprometre a tornar a Catalunya si després del 21-D podia ser investit president de la Generalitat. Oriol Junqueras va garantir que l’1-O es podria votar “com sempre”. Ada Colau, que no acceptaria els vots de Manuel Valls per ser alcaldessa. “Creguin-me”, va demanar José María Aznar quan insistia que a l’Iraq hi havia armes de destrucció massiva.\nLa llista de mentides en política seria interminable i, tot i això, preguntar-se si hi ha polítics a qui no faci vergonya mentir és injust amb la gran majoria de representants tant de Catalunya com de l’Estat...\ndimarts a Illa no li havia tremolat la veu i amb la seva habitual seguretat havia arribat a dir-li al periodista de TVE que “Miquel Iceta és la persona en millors condicions de liderar el canvi a Catalunya”. Seria bo escoltar ara de la seva veu com justifica la necessitat de mentir a la ciutadania...\nLa credibilitat és, de fet, el principal atribut que ha de tenir un polític per generar confiança en la ciutadania, especialment en situacions de crisi.\nAleix Moldes 3.1.2021\npd 2303 Joan Carles, patrimoni nacional\n... El ministre de Justícia espanyol (del PSOE), Juan Carlos Campo, troba que “la monarquia està fent un esforç permanent per donar transparència i visibilitat a les despeses de la Corona” i “unes passes tremendament importants per ser una monarquia parlamentària del segle XXI”.\nAixò de “l’esforç permanent” s’entén molt bé. Vostès, per exemple, cada any fan la declaració de la renda. El que passa és que els monarques són de sang blava, i això fa que tot els costi més. Per això, Don Campo ens remarca que el fet de donar transparència a les despeses és “un esforç permanent”. Acaben molt cansats, sobretot quan els toca explicar que tenen un compte milionari no declarat, amb el fill de beneficiari, i una targeta opaca que fan servir els nets i fins i tot l’esposa cornupetada. Com a plebeus els hem d’agrair aquest esforç permanent...\nEmpar Moliner 16.12021\nPublicat per edmon a 0:26 Cap comentari:\npd 2302 La paraula viva\n“La moneda humana real no són els diners, és el llenguatge” (Ali Smith) . Igual com la veritat no és només en els fets, sinó en les paraules, en la manera com expliquem el que fem. Tots ens construïm la pròpia veritat amb les nostres paraules. “La ficció és el contrari de les mentides. Una mentida existeix a propòsit per subvertir la veritat. La ficció existeix perquè així puguem acostar-nos a veritats que són difícils d'expressar o d’articular”, diu Smith. Els diaris expressem una aproximació caduca a la veritat. La ficció aguanta millor el pas del temps...\nEl que ens fa humans, el que dona realment valor a les nostres vides, el que ens distingeix de la resta d'animals i entre nosaltres com a persones singulars, és el llenguatge, la capacitat de raonar què ens passa, d’explicar-nos, de donar sentit al que fem, als fets...\nIgnasi Aragay, 17.1.2021\nPublicat per edmon a 0:56 Cap comentari:\npd 2301 L'assalt al capitoli de les xarxes socials\n...tenim clar que perquè hi hagi democràcia cal que l'àmbit públic no envaeixi el privat, com fan els règims totalitaris. No tenim tan clar que cal també que l'àmbit privat no envaeixi el públic, com passa, cada cop més, en les anomenades democràcies liberals. El que ens allunya de la democràcia no és només que l’economia (privada) mani més que la política (pública): és que l’àgora, el debat públic, s’hagi privatitzat...\nL'assalt va començar permetent que les TV privades arrabassessin l’audiència a les públiques a base de teleporqueria, quan es va passar de mitjans regulats per Parlaments a mitjans explotats per magnats. I l’han culminat quatre espavilats que, moguts només per la cobdícia, han aprofitat els avenços tecnològics assolits amb diners públics per privatitzar i explotar les relacions socials... I res d’això ho dic contra la tecnologia, que és el gran motor de la civilització, sinó contra el crim que suposa entregar-la als interessos privats...\nLa política, diu Comte-Sponville, “és l’art de viure junts amb persones que un no ha triat, per qui no se sent res en particular i que, en molts sentits, són els nostres rivals”. I, justament, el que permeten les xarxes socials és triar la gent amb qui ens relacionem i ignorar aquella amb qui, per falta d’afinitats, triem no relacionar-nos. Llavors la convivència -entesa com la dura i enriquidora experiència que comporta tolerar, dialogar i pactar amb el diferent- deixa d'existir perquè, pròpiament, ha deixat d'existir l'espai públic. I la pèrdua d’aquest espai deixa sense espai la democràcia.\nAlbert Pla Nualart, 17.1.2021\nPublicat per edmon a 2:54 Cap comentari:\npd 2300 Sempre els límits\nCatalunya té competència exclusiva en cultura, però el Tribunal Suprem diu quines obres d'art comprades per la Generalitat han de sortir dels seus museus. Les juntes de tractament de les presons tenen la competència de proposar el tercer grau per als presos però el Tribunal Suprem diu a quins presos es pot aplicar i a quins no. El govern de Catalunya pot convocar eleccions al Parlament, però quan per raons sanitàries creu que ha de canviar-ne la data ràpidament salta un ministre del govern espanyol dient que no ho pot fer. Són coses que han passat en només tres dies i que tenen un fil comú: recordar a les institucions catalanes que l’autonomia té límits. Que l'última paraula sobre les qüestions que afecten Catalunya no la té Catalunya. Que l’autonomia no és un dret que correspongui a l’existència d’una nació, sinó una gràcia que atorga l’Estat quan li ve de gust descentralitzar algunes coses (una gràcia, com totes, revocable). Que passi en el que havia de ser la vigília d’unes eleccions pot ser casual, però és significatiu. Sembla que es vulgui dir a totes les institucions catalanes: la vostra autonomia arriba només fins allà on nosaltres decidim que arribi.\nVicenç Villatoro 17.1.2021\nPublicat per edmon a 2:40 Cap comentari:\npd 2299 La senyora que odia els homes\nHem tingut aquests dies per Catalunya la mademoiselle Pauline Harmange promocionant el seu llibret Jo, els homes, els detesto. El pamflet compleix amb la regla d'aquestes obretes que en primer lloc cal que siguin fàcils de resumir. Seria això: els homes, agafats a l'engròs, no valen una merda. Són dropos, egoistes, covards, mediocres i violents. Com a molt, de tant en tant, se'n troba un amb qui, previ psicotècnic, pots anar-te'n al llit amb la confiança que no t’apallissarà. Però aquestes excepcions no fan més que justificar la regla universal i comprovada empíricament: els homes fan fàstic a les mosques i odiar-los ha de reivindicar-se com un fet natural. La senyora Harmange té gairebé tota la raó. S’excedeix quan generalitza l’atribut de la violència. Però, pel que fa a la resta, efectivament, l’encerta de ple. Dropos, egoistes, covards i mediocres és una bona radiografia de les virtuts que atresorem. La seva aportació literària no és estrictament una novetat, perquè aquestes coses que diu ja ens les sabem totes i tots des que vam baixar de l'arbre... la senyora en qüestió diu bestieses de l'alçada d'un campanar però, al mateix temps, cal tractar-la amb tota la condescendència perquè no ha de ser fàcil viure odiant a mitja humanitat. De fet, ha de resultar esgotador i per força deixar-te el cervell sec com una moixama. Encara que sigui el bo i millor dels cervells. De dona, i francès. Oh là là.\nJosep Martí Blanch 16.1.2021\nPublicat per edmon a 11:37 Cap comentari:\npd 2298 Pels que no hi són\nAquest any que comença ha de ser l'any en què els líders socials i polítics independentistes surtin de la presó i tornin de l’exili. No es mereixen ser-hi. Pegar a la gent perquè va fer un referèndum il·legal és el que és un crim. I encara és més crim no trobar-ho un crim, o fer-te l’ocupat. Una estomacada general com aquesta no es va produir durant el franquisme... Va ser una estomacada que s'assembla al terrorisme d'estat, una pràctica criminal que a Espanya s'ha produït durant el regnat de Joan Carles I, en democràcia.\nCap dels empresonats mereixia ser condemnat “per sedició”, que comporta violència. Avui els “testimonis” del judici, tots els que van mentir, confondre, inventar, exagerar, celebren l'arribada de l'any nou amb la gent que estimen i no sé si tindran un record, durant un instant, per ells. Entenc que no... Ningú vol semblar dolent. I els “testimonis” del judici ho van ser...\nEmpar Moliner 2.1.2021\nPublicat per edmon a 3:10 Cap comentari:\npd 2297 Si ens guanyem la vida, ja ho tindrem\n... Crec que els meus pares no es van preguntar mai quin és el sentit de la vida. Tenien prou feina a anar treballant i anar vivint. I, malgrat això, ara penso que em van donar -em donen encara- el millor exemple de com ho hem de fer perquè el nostre pas pel món no sigui en va. La vida té el sentit que li vulguem donar cadascun de nosaltres...hem d'intentar saber per què fem tot allò que fem. I hem de fer cada petita cosa a consciència, posant-hi els cinc sentits. Ja ho deia Joan Maragall: “El món s’arreglaria bé tot sol només que tothom fes el seu deure amb amor a casa seva”. Si donem sentit a cada cosa, si tothom fa el seu deure amb amor a casa seva, al final estarem donant sentit a la vida sencera. Ens l’haurem guanyat...\n“Guanyar-se la vida és una expressió afortunadíssima que per desgràcia sol contenir un valor merament pecuniari, material. Guanyar-se la vida hauria de ser l’aspiració més gran d’una persona, però guanyar-se-la en el sentit d’honrar-la, d'estar a l'altura del regal”.(David Trueba)\n...La vida és un objectiu en si mateixa. I potser els meus fills s’haurien d’emmirallar més en els seus avis. Perquè els meus pares pertanyen a una generació aparentment poc heroica que s’ha dedicat a treballar des de ben aviat sense fer gaire soroll, tenint com a principal ambició que els seus fills tinguessin les oportunitats que a ells els van faltar...\nEva Piquer, 19.12.2020\nPublicat per edmon a 0:55 Cap comentari:\npd 2296 La descripció\nUn dels problemes que ha comportat l'enorme difusió d’imatges al cinema i la televisió, per no parlar de la fotografia –les tres coses, invencions relativament modernes–, ha estat la manca de descripcions a les novel·les. Les persones encara hi són una mica descrites, però hi ha molt pocs novel·listes que descriguin detingudament un paisatge, els mobles d'una casa o el parament d'una taula abans d'un àpat important. Se suposa que un lector d’avui, quan li parlen de la vaixella o la cristalleria d’una casa d’upa, el dia de Nadal, sap perfectament com són aquestes coses: no cal que li expliquin en una o dues pàgines, tal com ho feien els novel·listes anglesos pijos, com són unes copes de cristall, els plats de bona ceràmica o la coberteria...\nMercè Rodoreda lloava el tractament dels detalls en tota novel·la... “I la casa estava tota voltada de jardí i entre les ombres i l’anar i venir de les branques i la casa amb totes les persianes tancades i aquell vent i les fulles passejant-se i volant, caminava [el personatge] amb el cor encongit” (La plaça del diamant). Massa polisíndeton (i... i... i), endemés, heretat en desmesura per Irene Solà, sense que hagi pagat, que se sàpiga, els drets d'autor corresponents.\nJordi Llovet 19.12.2020\npd 2294 La normalització com a assaig\n...Feia l'efecte que la normalització consistia a editar sense mirar prim. Eren els anys del “suport genèric”, quan la Generalitat comprava sistemàticament centenars d’exemplars de tots els títols publicats en català, una part dels quals acabaven oblidats en magatzems inhòspits. Aquella mesura va generar la picaresca d’editar llibres de tirada i qualitat baixes, sovint vinculats a fundacions, institucions i premis locals...Per accelerar la normalitat, es tractava d’actuar com si els llibres es venguessin a cabassos... Durant el pas del segle XX al XXI, a TV3 vam viure els anys de Buenafuente, quan Corbacho (el xòuman, no el polític), el Neng de Castefa, Palomino, Santi Millán i el Follonero (més tard conegut com a Jordi Évole) van normalitzar el castellà com a vehicle de l’humor a la televisió catalana...\nSom on som. Dècades després de l'inici de la normalització, encara tenim problemes per felicitar un aniversari cantant en català, però ens molesta que Rosalía digui cumpleanys. Tot i que a Catalunya continua sent més fàcil viure en castellà que en català, els defensors de la lengua común responen amb histerismes a qualsevol (presumpte) progrés de la llengua pròpia. El 1981, quan hi havia un sol diari en català, els llibres de text eren en castellà, TV3 no existia i la majoria dels catalans teníem problemes greus per llegir en la nostra llengua, es va fer públic el Manifest dels 2.300, on “intel·lectuals” com Jiménez Losantos es queixaven que el castellà estava discriminat a Catalunya.\n... Normalització i Procés van ser dos moviments ambiciosos, que pretenien canviar l’statu quo de manera assenyada i sense trencar cap plat: tots dos van coincidir el 2013 en la campanya d’Òmnium Cultural titulada Un país normal, que continua sent un desig no acomplert.\nVicenç Pagès 19.12.2020\nPublicat per edmon a 2:26 Cap comentari:\npd 2293 Guanyar als despatxos\nNo fa gaires dies, abans de la votació de la nova llei d'educació al Parlament espanyol, tot un sector ideològic i polític cridava a impedir-ne l’aprovació perquè al seu parer no protegia prou el castellà. No se'n van sortir, i les seves posicions van perdre la votació. Però uns dies després la partida que van perdre al Parlament l’han guanyat als tribunals. Allò que volien i que al seu parer la llei aprovada no recollia prou ho ha sentenciat un tribunal. La partida que no van guanyar on tocava, l’han guanyat on no toca. És com aquells equips de futbol que els partits que perdien als camps els acabaven guanyant als despatxos. Perquè ... als despatxos manaven els seus. I, en el fons, és tan insòlit que en un despatx es marquin gols com que en un jutjat s’imposin els plans d’estudis que normalment dissenyen els professionals, decideixen els Parlaments i executen els governs... Quan el poder judicial passa per sobre del legislatiu i de l'executiu, s'ha acabat la política.\nVicenç Villatoro 19.12.2020\nPublicat per edmon a 9:32 Cap comentari:\npd 2292 Què passa quan algú arriba nou a un lloc\n... què passa quan algú arriba nou a un lloc. Com es comporten els nouvinguts i com ho fan els que ja hi són de tota la vida. Com es marquen distàncies. Com et donen o t'amaguen informació. Com en busques. Com us observeu mútuament. A qui t'acostes, de qui t'allunyes. Com t'acullen. Com t'integres, si desconeixes els mecanismes interns de funcionament d'aquella comunitat.\nPot ser un poble, però també una escola, una feina, un grup d'amics, una entitat, un partit polític o un país. La lluita per aprendre els codis d'aquell teu nou microcosmos és apassionant, però complicada i qui sap si impossible. “De visita, totes les cases són bones”...Però hauràs de fer molt per passar de ser vist com un foraster a ser considerat un dels nostres. I potser mai serà prou, perquè en aquell món on has anat a parar hi ha un conjunt de secrets, rumors, llegendes, mites, mitges veritats o veritats dolorosíssimes que has de descobrir per poder-hi viure, però que un cop conegudes potser ja no et permetran estar-t'hi amb la mateixa despreocupació amb què hi havies arribat...\nAlbert Om: Carta a Francesc Serés 12.12.2020\nPublicat per edmon a 4:01 Cap comentari:\npd 2291 El dia de l'orgull culer\n(Nota de l'amanuense: parla del Madrid i de Koeman, però serveix pel Dinamo i per tothom)\nHi érem quan guanyar el Madrid era l'única alegria de l'any. Hi érem quan ens en van caure cinc al Bernabéu; fins i tot Luis Enrique ens en va fer un i Stóitxkov es va fer expulsar. Hi érem quan ens van vèncer amb total superioritat, sense gaire esforç, i Figo va fer el segon –de blanc–.... Hi érem el dia de la vaselina d’Alexis; que malament que vam jugar...\nRepassem jornades més aviat deshonroses del nostre passat amb el Madrid perquè, malgrat la qualitat dels nostres jugadors, juguem com el Burgos de la temporada 78-79, i hem après que quan juguem malament el normal és perdre. Veient horrors tan fenomenals com el d’aquesta setmana contra un pèssim Dinamo de Kíev...\nQuan el present és tan fosc que ens mutila l’optimisme i les ganes de somiar i ja no esperem els partits amb ganes de viure sinó amb pressentiment de mort, convé preguntar-se per què serem allà, a aquella hora, amb tant en contra. Segurament l’única resposta és purament cromàtica... odiem aquell escut regi. Assumir l'odi, en la fosca lletjor de la paraula, ens relliga al sentiment tribal i al reconeixement de la pròpia naturalesa, al record d’una història que es repeteix... I és allà, mancats de tota esperança i ja sense cap noció de l’estètica, quan entenem la nostra fortalesa, contra el Madrid és igual com de malament ho fem: és el dia de l'any que no sabem què és la vergonya, quan les raons s'apaguen i brilla la partícula zero del futbol. Anem de blaugrana, al davant n'hi ha uns de blanc.\nAlbert Martin 24.10.2021\npd 2290 Un altre anunci de l'Estat sobre Rodalies\nCom deuen ser de baixes les nostres expectatives sobre la xarxa de trens de Rodalies a Catalunya que aquesta setmana hem elevat a la categoria de notícia que els trens passin (però no parin) per l’interior del que serà la gran estació de La Sagrera. Mentre Espanya s'ha omplert de trens d'alta velocitat que van amunt i avall buits de passatgers, els vora cinc milions de persones que viuen i treballen a Barcelona i les seves diverses corones metropolitanes han de viatjar sobre vies que tenen més de 40 anys, en trens que en tenen més de 25, a velocitats gens competitives, enviant la gent al cotxe i a l’autobús. Aquest és el resultat de la burla infraestructural més gran que l'Estat ha fet a la mobilitat a Catalunya. El 2007 una manifestació multitudinària ja va demanar millors Rodalies. No desin les pancartes.\nAntoni Bassas 12.12.2020\nPublicat per edmon a 10:07 Cap comentari:\npd 2304 ¿Hi ha polítics a qui no faci vergonya men...


Fabiana novembre 27, 2011 10:24 AM\nAngeliqueDama novembre 27, 2011 10:29 AM\nTurqusowa ♥ / Karolka120 novembre 27, 2011 10:39 AM\ndictionary_of_fashion novembre 27, 2011 10:41 AM\nMary Lou novembre 27, 2011 10:46 AM\nMimma ♥ novembre 27, 2011 11:02 AM\nMiss L novembre 27, 2011 11:17 AM\nThatIsMe novembre 27, 2011 11:25 AM\ntrendydreams novembre 27, 2011 12:10 PM\nAnamarija novembre 27, 2011 12:18 PM\nSara novembre 27, 2011 12:33 PM\nSienna novembre 27, 2011 1:40 PM\nTeresa Mesquita novembre 27, 2011 2:00 PM\nVale novembre 27, 2011 2:19 PM\nMyriam novembre 27, 2011 2:29 PM\nGiadi85 novembre 27, 2011 2:30 PM\nMiss Makeup novembre 27, 2011 2:39 PM\nMaria novembre 27, 2011 2:57 PM\nLidiane Praxedes novembre 27, 2011 3:41 PM\nChic 'n Cheap Living novembre 27, 2011 3:49 PM\nMeena novembre 27, 2011 4:39 PM\nMe, Myself and I novembre 27, 2011 4:43 PM\nJulia novembre 27, 2011 4:52 PM\nKat novembre 27, 2011 5:01 PM\nThe Daydreamer novembre 27, 2011 5:17 PM\nNina novembre 27, 2011 7:04 PM\nReady-to-go Ready-to-wear novembre 27, 2011 7:09 PM\nMarta.! novembre 27, 2011 7:31 PM\nFederica novembre 27, 2011 7:50 PM\namaya-t novembre 27, 2011 7:57 PM\nAlyssa and Rona novembre 27, 2011 7:58 PM\nClélia novembre 27, 2011 8:19 PM\nCon Limón y Sal novembre 27, 2011 9:16 PM\nKimberly Capeto novembre 27, 2011 9:51 PM\ninmyhansonshirt novembre 27, 2011 10:13 PM\nAlways be mine. novembre 27, 2011 10:56 PM\nChristine novembre 28, 2011 12:12 AM\nMad For Fashion...For Less novembre 28, 2011 3:45 AM\nFabrizia novembre 28, 2011 9:09 AM\nBella novembre 28, 2011 6:02 PM\nAnsu novembre 28, 2011 7:36 PM\nAsk Erena novembre 29, 2011 1:53 AM\nC.A.R. novembre 29, 2011 5:30 PM


ZZZZZZZ…STOP picades mosquit…ZZZZZZZZZ | Equip d'Atenció Primària del CAP Turó\n← ZZZZZZZZZZZ…al·lèrgia als mosquits…ZZZZZZZZZZ\nCigarretes Electròniques, són productes segurs per la salut? →\nPosted on 17/07/2013\tby JuDiT\nJa vam comentar en l’entrada anterior que de manera natural desenvolupem dessensibilització a les picades de mosquit i a les seves reaccions molestes.\nPerò per aquells que teniu infants o persones grans que desenvolupen reaccions al·lèrgiques o per aquells que voleu evitar-vos el rascat, us deixem unes recomanacions al respecte per evitar picades.\nEn nens sans, les reaccions locals grans normalment deixen de passar en pocs anys.\nLes principals mesures per prevenir les picades i reaccions locals en pacients amb antecedents són evitar llocs on hi hagi mosquits i utilitzar repel·lents i protecció .\nEvitar els mosquits –\nLes activitats a l’aire lliure s’haurien d’evitar al capvespre, així com evitar zones humides, amb aiguamolls, matolls o pastures.\nS’ha d’evitar tenir aigua estancada a casa, en jardins o balcons per tal de reduir les àrees de cria dels mosquits.\nEs poden posar pantalles amb tela mosquitera a les finestres i portes.\nLa permetrina, un insecticida i repel·lent de mosquits , és adequat per l’aplicació als teixits, per exemple, tendes de campanya, sacs de dormir, i peces de vestir, però no per a l’aplicació directa a la pell . Es venen peces de roba impregnades amb permetrina (per exemple: camises, pantalons, etc.)\nHi ha disponibles diferents repel · lents d’insectes en una varietat de formulacions i concentracions. Els repel · lents més eficaços són l’ oli d’eucaliptus de llimona, DEET i icaridin. Els éssers humans atrauen els mosquits amb la seva olor corporal, temperatura de la pell, i el diòxid de carboni exhalat.\nAgents com la citronella (pegats, aerosols, braçalets, etc) i l’oli d’eucaliptus de llimona (mossiguard®) són menys eficaços i relativament de curta durada, per exemple, la citronella pot ser eficaç només durant 20 minuts, i l’oli d’eucaliptus pot ser eficaç durant dues hores.\nEls productes que contenen DEET (com per exemple el Relec®) proporcionen una excel · lent protecció contra les picades. Com més gran sigui la concentració de DEET, la protecció dura més. Concentracions de 10% per cent es poden aplicar de manera segura a la pell dels nadons de més de sis mesos d’edat i per als nens petits. DEET és potencialment neurotòxic si s’aplica en altes concentracions en la pell erosionada o cremada pel sol o si accidentalment s’ingereix o s’inhala. DEET és també un plastificant i, com a tal, pot dissoldre mosquiteres, spandex, raió i cuir, així com els marcs d’ulleres de plàstic i els rellotges.\nL’ icaridin (autan®) actua fent una barrera sobre la pell. No deixa residus i té una eficàcia de llarga durada (entre 8 a 10 hores). En general, en comparació amb DEET, és més eficaç contra els mosquits i menys potencialment tòxic als éssers humans, però, no es recomana per a ús a la pell dels nens menors de dos anys d’edat.\nSu opteu per utilitzar un repel·lent cal:\nQuan ja no sigui necessari el repel·lent, cal netejar bé la pell amb aigua i sabó, perquè se n’ha d’evitar l’exposició contínua.\nSi t’han picat.-\nPer tractar els símptomes:\nPrimer de tot renta la picada amb aigua i sabó.\nAplica loció de calamina per alleujar la picor, o una crema que alleugi la picor.\nTambé ajudarà posar fred local sobre la picada (compresa de gel o gel embolicat en un drap a l’àrea de la picada).\nEn cas de persistir les molèsties consulteu al vostre metge o infermera.\nCanal Salut. Mosquit tigre. Les picades.\nLarge local reactions to mosquito bites (Skeeter Syndrome). Autora : F Estelle R Simons, MD, FRCPC. Juliol, 2012.\nAquesta entrada s'ha publicat en Notícies, Pediatria, Promoció de la Salut i etiquetada amb al·lèrgia mosquits, CAP TURO, citronella, DEET, icaridin, ICS, mosquits, Notícies, oli d'eucaliptus, permetrina, picades insectes, picades mosquit, Prevenció, repel·lents mosquits, Tractament. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n3 respostes a ZZZZZZZ…STOP picades mosquit…ZZZZZZZZZ\nRetroenllaç: Reaccions al·lèrgiques locals a les picades de mosquits | Equip d'Atenció Primària del CAP Turó\n18/09/2013 a les 7:48\nUn bon article, molt complert i pràctic. Gràcies per la vostra feina


METEOELPITO: agosto 2009\nSORTIDA DE SOL AHIR DIUMENGE A FENALS\nDe vegades es comenta que un cel amp uns quants núvols baixos no és un cel bonic. Ahir de bon matí, al voltant de les 7.30h i coincidint amb la sortida de sol, vaig poder captar unes quantes fotografíes d'aquest cel amb núvols baixos.\nLes fotografíes no fan justícia al que en realitat es veia. Era molt més bonic veure-ho des de la terrassa, però aquí us en deixo una petita selecció perque us en pogueu fer una idea.\nPer cert, aquests núvols baixos, un parell d'hores abans de captar les fotografíes, donaven alguns ruixats al voltant de la Costa Central i van arribar a registrar-se 9L a la mateixa façana litoral de la ciutat de Barcelona.\nPublicado por ELPITO en lunes, agosto 31, 2009\nPREVISIÓ PER DILLUNS 31 D'AGOST\nPer avui dilluns cal esperar un matí amb domini de cels assoleiats arreu del País a excepció de l'extrem sud on hi haurà alguns núvols a estones abundants que fins i tot a primeríssima hora podrien deixar algun lleu ruixadet sobre el mar que en principi no hauria de tocar terra. També son possibles alguns núvols baixos a la costa Daurada i sud de la Costa Central.\nA la tarda, augment dels núvols a gairebé tot el País i no es pot descartar algun ruixat o tempesta ja avançada la tarda, al Pirineu més occidental i també en alguns punts del Prepirineu. Tampoc és descartable que en punts de l'extrem sud hi pugui arribar les restes d'alguna tempesta de l'Ibèric i per tant que hi pugui haber algun ruixat. A la resta, més núvols però sense consequències.\nEls vents seran a primeríssima hora del nord a l'extrem nordest de la costa, allevantats a l'extrem sud i agregalats a la resta de zones marítimes. A partir de mig matí i migdia, els vents aniran girant, fins imposar-se els vents del sudest a la tarda a totes les zones marítimes.\nLes temperatures en general, més altes que les d'ahir.\nMÀNEGUES I TORNADOS\nAra que s’acosta la tardor i que com sòl passar en aquesta època, augmenta la possibilitat de veure fenòmens atmosfèrics diversos a Catalunya, us parlaré dels tornados. És un fenòmen que de tant en quant podem observar en alguns punts del País, generalment sobre el mar(mànegues o trombes marines), però també en terra ferma(tornados).\nEl tornado és un torbellí violent d’aire, que va des dels núvols fins la superfície del terra. Els vents dins d’un tornado poden anar des del 100km/h fins a més de 400km/h.\nEl seu desplaçament es produeix a una velocitat des dels 20km/h fins als 100km/h els més ràpids.\nPer regla general els tornados a l’hemisferi nord giren en el sentit contrari a les agulles del rellotge i en l’hemisferi sud giren en sentit horari.\nPer que es formi un tornado cal que conflueixin tres elements bàsics, una àrea de baixa presió, una massa d’aire fred i sec que tendeixi a baixar i una altra massa d’aire càlid i humid que tendeixi a pujar.\nQuan es comença a formar el tornado, és un núvol en forma d’embud que està format per gotetes d’aigua en condensació que es formen a la base del núvol i que baixen fins la superfície. Quan l’embud toca terra, aspira pols i materials diversos degut al corrent d’aire ascendent. El xoc d’aquestes particules de pols i materials diversos amb les mol.lecules d’aire a l’interior de l’embud, son les responsables de que es produeixin al seu interior descàrregues elèctriques.\nLa ràpida ascensió de l’aire calent a través de l’embud, fà que la presió a l’interior del tornado sigui molt baixa(major velocitat d’ascensió=menor presió). Això fà que si el tornado és important, la presió a l’interior de l’embud sigui molt més baixa a la de l’exterior i quan passa l’embud per sobre d’un edifci, aquest pugui esclatar per que no soporta la baixada de presió sobtada que pateix.\nEls tornados es classifiquen en categories depenent de la seva intensitat i van des del F0 que seria el de menor intensitat, fins al F5 que seria el de màxima categoria.\nUs deixo unes imatges que evidentment no son fetes per mí, on podeu veure la radiografia en forma d’esquema d’un tornado, dues mànegues sobre el mar i un tornado sobre terra ferma.\nPublicado por ELPITO en sábado, agosto 29, 2009\nNUVOLADES VISTES DES DE BARCELONA\nAhir divendres no teníem molt aire fred en alçada, però les elevades temperatures van fer que creixéssin nuvolades que van ser suficients per donar alguns ruixats i tempestes al PrePirineu i comarques pròximes. Aquests van ser de molt curteta durada però localment intensos.\nAquí us deixo tres imatges d'ahir a mitja tarda on es veu una d'aquestes nuvolades mirant cap al nord. Concretament, aquesta descarregava un ruixat cap a la zona d'Osona.\nPREVISIÓ PER DISSABTE 29 D'AGOST\nPer avui dissabte cal esperar un matí força assoleiat en general, a excepció dels voltants de la costa central, on els núvols seran frequents i no es pot descartar que alguns dels ruixats que hi haurà sobre el mar pugui tocar terra i donar alguna precipitació.\nPer la tarda, creixeran les nuvolades a bastants punts del País i no es pot descartar que puguin caure alguns ruixats que de produir-se serien de molt curteta durada i de poqueta precipitació, més probables al PrePirineu i interior de Tarragona. Potser també en pugui caure algun al Pirineu, però ja seria més complicat. A la resta, augment dels núvols sense més consequències.\nEls vents al matí seran de Tramuntana al nordest, agregalats al nord de la costa, del sudest a la costa central i amestralats al sud de la costa. Per la tarda, es mantindrà la tramuntana al nordest i els vents giraran a sudest a la resta de zones marítimes.\nLes temperatures més baixes a tot arreu.\nPREVISIÓ PER DIVENDRES 28 D'AGOST\nPer avui divendres cal esperar un matí assoleiat arreu del País, potser amb alfgun núvol no gaire important en algunes zones del Pirineu.\nA la tarda, cal esperar que els núvols es desenvolupin amb força a tot el Pirineu i Prepirineu. Al Pirineu li costarà bastant de produir-se ruixats o tempestes, però no es poden descartar. En canvi, a la zona del Berguedà i Osona i comarques properes avui a la tarda les tempestes sovintejaran i algunes poden ser localment fortes.\nAvançada la tarda, és molt possible que aquestes tempestes avancin cap al mar i que en arribar al litoral es reactivin i puguin provocar els típics aiguats de finals d'agost en aquella zona. Les zones del litoral amb més possibilitats de rebre algun aiguat aquesta tarda-vespre son el Maresme-Selva-Costa Brava, tot i que no es pot descartar que s'ampliés el radi d'acció més cap al sud i que també pugués afectar àrees del Barcelonès.\nEls vents al matí, seran del nord a l'extrem nordest de la costa i allevantats a la resta de zones marítimes. A la tarda es mantindran del nord a l'extrem nordest de la costa i molt variables a la resta amb predomini de vents d'origen marítim.\nLes temperatures molt similars a les d'ahir.\nPublicado por ELPITO en viernes, agosto 28, 2009\nPREVISIÓ PER DIJOUS 27 D'AGOST\nPer avui dijous cal esperar un matí assoleiat arreu del País amb algun nuvol residual en algun punt del Pirineu.\nPer la tarda és desenvoluparan els núvols al Pirineu i no s'hi pot descartar algun possible ruixat. De produir-se seria molt poca cosa. A la resta de la meitat nord, a la tarda aparició d'alguns núvols sense més conseqüències. A la resta del país la tarda seguirà essent assoleiada.\nLes temperatures avui, força més elevades. Ja se superaran els 30ºC a molts punts del País i fins i tot a l'Interior es poden arribar a assolir els 35ºC. Al litoral es mantindran més a ratlla gràcies als vents d'origen marítim.\nEls vents al matí seran de lleugera tramuntana al nord de la costa, allevantats a l'extrem sud i agregalats a la resta de zones marítimes. A la tarda seran del sud a l'extrem nord de la costa i del sudest a la resta de zones.\nPublicado por ELPITO en jueves, agosto 27, 2009\nPREVISIÓ PER DIMECRES 26 D'AGOST\nPer avui dimecres cal esperar un matí ja força més estable que ahir. Encara quedaran restes d'inestabilitt a l'extrem sud del País que podran anar donant ruixats o tempestes en aquella zona fins ben bé migdia o primera hora de la tarda. També a la costa Brava i Baix Empordà els núvols encara seran frequents i podrà caure algun ruixadet fins a mig matí. A la resta del País força sol al matí.\nA la tarda, disminució de l'inestabilitat al sud amb desaparició de les precipitacions i creixement dels núvols a tot el Pirineu que podran donar algunes tempestes en aquella zona. Independentment, es formarà algun nucli tempestuós important al triangle Garrotxa-Osona-Pla de L'estany, que anirà evolucionant en direcció est-sudest i acabarà afectant el Gironès i La Selva i pugui inclús arribar més tard a la mateixa costa de La Selva i nord del Maresme però ja força més desgastat. A la resta de la meitat nordest també augmentaran els núvols i no es pot descartar algun ruixat en algun punt.\nCap a darrera hora de la tarda, augment del núvols baixos a la meitat est del País, més probables als dos extrems de la costa.\nLes temperatures pugen a Ponent i es mantenen estables o pujant lleugerament a la resta pel matí. A la tarda es mantindran estables a la meitat sud, però baixaran a tota la meitat nord del país.\nEls vents al matí seran de Tramuntana al nordest del País, allevantats a l'extrem sud i agregalats a la resta de zones marítimes. A la tarda, allevantats als dos extrems de la costa i amestralats a la resta de zones. Atenció als vents forts de mestral que bufaran als Vallesos, Maresme, Barcelonès i zones pròximes que seran els encarregats de fer refrescar i desaparèixer la xafogor en aquestes zones avançada la tarda.\nPublicado por ELPITO en miércoles, agosto 26, 2009\nEL CEL DE BARCELONA A PRIMERA HORA DEL MATÍ\nAquí us deixo un recull de fotos del cel que hi havia a Barcelona aquest matí. En elles, podeu veure la sortida de sol entre els força núvols que hi havia i també les estel.les de condensació dels avions que quedaven força temps retingudes en el cel.\nPublicado por ELPITO en martes, agosto 25, 2009\nPREVISIÓ PER DIMARTS 25 D'AGOST\nPer avui dimarts cal esperar unajornada molt inestable arreu del País.\nAl matí els ruixats i tempestes sovintejaran a tot l'Interior i Pirineu i PrePirineu Occidental i els cels estaran ja molt ennuvolats a la resta del País encara amb algunes clarianes en alguns punts de l'Est.\nA la tarda aquests ruixats i tempestes s'extendran a gairebé tot el territori. Les zones on més fort plourà seran d'una banda, a l'extrem sud del País i sud de la Costa Daurada on a la tarda el vent de Llevant ajudarà a alimentar les tempestes. D'una altra banda, a tot el nord d'osona i Ripollès i comarques pròximes i alguns punt de l'Interior del País. Al nord d'Osona s'hi poden recollir més de 50 litres puntualment.\nA la resta del País també hi poden caure ruixats però seran menys importants. Les zones menys afectades seran l'Empordà i tot el tram de costa de Barcelona fins la Selva, tot i que això no vol dir que no hi pugui caurà algun ruixadet en aquestes zones, però seria molt poc destacable.\nLes temperatures avui, clarament més baixes degut a la menor insolació que hi haurà.\nEls vents al matí seran allevantats a totes les zones marítimes a excepció de l'extrem sud on seran agregalats. A la tarda Tramuntana al nordest i costa brava, Gregal a la costa central i llevant a l'extrem sud i costa Daurada.\nPREVISIÓ PER DIUMENGE 23 D'AGOST\nPer avui diumenge cal esperar un matí assoleiat arreu amb presència d'algun núvol baix poc important en algun punt de la costa.\nPer la tarda creixement dels núvols al Pirineu i aparició d'algunes tempests o ruixats en aquesta zona. Ja cap al tard, augment dels núvols a l'extrem sud del País amb possibilitat fins i tot d'algun ruixat a la zona dels Ports. Avançada la tarda augment dels núvols baixos a tota la zona litoral.\nLes temperatures augmenten lleugerament a tot arreu. A la tarda, aquest augment de les temperatures conjugat amb les humitats altíssimes que s'aniran imposant, faran que la xafogor sigui de primera divisió a tot el País.\nEls vents al matí seran del nord a l'extrem nordest, agregalats a la costa nord i allevantats a la resta de zones marítimes. A la tarda s'imposaran els vents del sudest a totes les zones.\nPublicado por ELPITO en domingo, agosto 23, 2009\nPREVISIÓ PER DISSABTE 22 D'AGOST\nPer avui dissabte cal esperar un matí assoleiat a gairebé totes les comarques, amb presència d'alguns núvols baixos al voltant de la costa central i també alguns núvols al nordoest del País.\nAmb el pas de les hores aquests núvols baixos de la costa central haurien d'anar disminuint.\nA la tarda els núvols es desenvoluparan al Pirineu més oriental i no és descartable algun feble ruixadet en aquella zona, to i que és complicat que es produeixi.\nAvançada la tarda, els núvols baixos aniran guanyant terreny a tot el litoral de l'extrem sud del País i podrien arribar a tapar el cel en aquella zona.\nLes temperatures seran molt similars a les d'ahir.\nEls vents al matí seran de tramuntana a l'extrem nordest, agregalats a la costa nord i allevantats a la resta de zones marítimes. A la tarda els vents giraran a sudest a totes les zones excepte a l'extrem nordest de la costa on giraran clarament a sudoest.\nPublicado por ELPITO en sábado, agosto 22, 2009\nWETTER3 SORTIDA OH (COTA DE NEU)\nPublicado por ELPITO en viernes, agosto 21, 2009\nWETTER3 SORTIDA 12H (COTA DE NEU)\nMM5 SORTIDA 0H (COTA DE NEU)\nMM5 SORTIDA 12H (COTA DE NEU)\nGFS WETTERZENTRALE (850HPA)\nECMWF WETTERZENTRALE (850HPA)\nDWD SORTIDA 0H (850HPA)\nDWD SORTIDA 12H (850HPA)\nMM5 SORTIDA 0H (850HPA)\nMM5 SORTIDA 12H (850HPA)\nGFS WETTERZENTRALE (500HPA)\nECMWF WETTERZENTRALE (500HPA)\nDWD SORTIDA 0H (500HPA)\nDWD SORTIDA 12H (500HPA)\nMM5 SORTIDA 0H (500HPA)\nMM5 SORTIDA 12H (500HPA)\nMASS SORTIDA 12H (PRECI)\nMASS SORTIDA 0H (PRECI)


La gran apuesta - Cerdanyola Informa!\nInici » Seccions » Cinema, teatre i televisió » La gran apuesta\n22 Gener 2016 a 16:00\nAquesta setmana s’estrena als cinemes el film nominat a 5 Oscars La gran apuesta, el film de ciència ficció La quinta ola, la quarta entrega de Alvin y las ardillas: Fiesta sobre ruedas, el drama italià La juventud, el film musical Jem y los hologrames, el drama americà The end of the tour, el drama alemany Midiendo el mundo i el drama italià Mia madre.\nDRAMA. Dirigida per: Adam McKay. Repartiment: Christian Bale, Steve Carell, Ryan Gosling, John Magaro\nQuan quatre homes descobreixen que els grans bancs, els mitjans de comunicació i el govern es neguen a reconèixer el col·lapse de l’economia, tenen una idea: “La Gran Aposta”… però les seves inversions de risc els condueixen al costat fosc de la banca moderna, on han de posar en dubte tot i a tots.\nCIENCIA FICCIÓ. Dirigida per: J. Blakeson. Repartiment: Chloë Grace Moretz, Nick Robinson, Alez Roe, Liev Schreiber\nANIMACIÓ. Dirigida per: Walt Becker.\nDesprés d’una sèrie de malentesos Alvin, Simon i Theodore creuen que Dave va a declarar-se a la seva nova núvia a Nova York, i oblidar-se d’ells. Tenen tres dies per intentar trencar el compromís i salvar-se així de la pèrdua de Dave.\nDRAMA. Dirigida per: Paolo Sorrentino. Repartiment: Michael Caine, Harvey Keitel, Rachel Weisz, Paul Dano\nFred Ballinger, un gran director d’orquestra, passa unes vacances en un hotel dels Alps amb la seva filla Lena i el seu amic Mick, un director de cinema al que li costa acabar la seva última pel·lícula. Fred fa temps que ha renunciat a la seva carrera musical, però hi ha algú que vol que torni a treballar; des de Londres arriba un emissari de la reina Isabel, que l’ha de convèncer per dirigir un concert en el Palau de Buckingham, amb motiu de l’aniversari del príncep Felipe\nAVENTURAS. Dirigida per: Jon Chu. Repartiment: Molly Ringwald, Juliette Lewis, Ryan Guzman\nLa jove propietària d’una companyia de música utilitza una tecnologia revolucionària per disfressar-se com una rockstar.\nCOMEDIA. Dirigida per: James Ponsoldt. Repartiment: Jesse Eisenberg, Jason Segel, Anna Chlumsky\nLa pel·lícula se centra en la història de l’entrevista de cinc dies entre el reporter de la revista Rolling Stone David Lipsky i l’aclamat novel·lista David Foster Wallace, que va tenir lloc just després que es publiqués la novel·la èpica i revolucionària de Wallace en 1996: “La broma infinita”.\nDRAMA. Dirigida per: Detlev Buck. Repartiment: Margherita Buy, John Turturro, Giulia Lazzarini, Nanni MorettiAlbrecht Schuch, Florian David Fitz, Karl Markovics\nAlemanya al començament del segle XIX. La pel·lícula segueix als brillants i excèntrics científics Alexander von Humboldt i Carl Friedrich Gauss al llarg del seu periple vital.\nDRAMA. Dirigida per: Nanni Moretti. Repartiment: Margherita Buy, John Turturro, Giulia Lazzarini, Nanni Moretti\nEl punt de vista és el d’una dona d’uns quaranta anys, Margherita, una directora de cinema políticament compromesa, que s’està separant de Vittorio, actor, amb el qual té una filla adolescent, Livia. El seu germà decideix deixar el treball per dedicar-se completament a la seva mare, greument emmalalteix a l’hospital.


Joan Lope campió de Catalunya per cinquè any consecutiu\nDijous, 15 Setembre 2005 02:00\nJoan Lope, el tirador amb arc mataroní, es va proclamar per 5è any consecutiu Campió de Catalunya en arc mecànic en el X Campionat de Catalunya de Recorregut de Bosc 3D celebrat el passat 11 de setembre a les instal·lacions del club CAM (Club Arquers del Montseny), amb l’assistència d’aproximadament 150 arquers. Altres arquers del Tir Esportiu Mataró van tenir bona actuació: Josep Xuriach va quedar subcampió de Catalunya en arc clàssic i en Manel Alvarez 4t en arc lliure a tant sols dos punts del tercer classificat. El TEM va aconseguir també el Campionat de Catalunya per equips. L’equip va estar format per en Manel Alvarez (arc lliure), en Josep Xuriach (arc clàssic) i Oscar Rubio (arc recte). El proper 16, 17 i 18 de setembre tindrà lloc a Montcada i Reixach el Campionat d’Espanya de recorregut de bosc on esperem obtenir també bons resultats.\nEll serà el reforç més important d’un equip que manté els seus tres estrangers: Florin Bonca, Andrei Iosep i Balssz Sziranyi.


Pisos y casas en Masies de Voltregà (Les), Barcelona. Pisos y casas de bancos al mejor precio.\n2 Viviendas en Venta en Masies de Voltregà (les) (Barcelona)\n72.800€ 2 hab 1 ba 59 m2 Masies de Voltregà (les) Plaza Nova\n72.000€ 3 hab 1 ba 98 m2 Masies de Voltregà (les) Calle Santa Teresa


El PSOE ja ha decidit | Miquel Riera | mriera@elpuntavui.cat / @mrierapla | Articles | El Punt Avui\nEl PSOE ja ha decidit El PSOE ja ha decidit El PSOE ja ha decidit El PSOE ja ha decidit + El PSOE ja ha decidit E-mail\nmriera@elpuntavui.cat / @mrierapla - 11 març 2021 2.00 h\nEl PSOE ja ha decidit El PSOE ja ha decidit El PSOE ja ha decidit El PSOE ja ha decidit El PSOE ja ha decidit E-mail\n“El socialisme espanyol promet i després mai no fa res. Potser la realitat és que tot plegat ja li està bé com està\nPer si algú en tenia cap dubte el PSOE ja ha decidit que prefereix la repressió a confrontar-se amb les seves pors històriques i resoldre dialogant la qüestió catalana. Després de mesos de promeses incomplertes sobre la concessió dels indults als presos polítics i la reforma del delicte de sedició, el partit de Pedro Sánchez ha deixat ben clar aquests últims dies que no pensa dialogar, malgrat les declaracions i el bla-bla-bla de ministres, càrrecs electes i portaveus diversos. Les decisions de la fiscalia sobre el tercer grau dels presos i la votació d’aquest dilluns a l’Eurocambra sobre el suplicatori de Puigdemont, Comín i Ponsatí deixen poc marge de dubte. I ningú es creu allò que va dir l’eurodiputat del PSC, Javier López, que “votar a favor del suplicatori és compatible amb la taula del diàleg”. Les mentides tenen les cames molt llargues i la hipocresia, més, encara que aquesta sigui el pa de cada dia en política.\nLa derrota socialista a les eleccions catalanes i el cop de porta de les formacions independentistes no s’ha paït bé a Madrid –el PSC ja no compta– i la deriva repressora d’aquests dies i, sobretot, el canvi d’estratègia conegut ahir, amb pactes amb Ciutadans, de moment, a Múrcia i a Madrid, confirmarien l’abandó de la via de diàleg amb Catalunya per part d’un govern de Pedro Sánchez en què els comuns compten cada dia menys.\nL’excusa per no moure fitxa per part del PSOE seran ara les eleccions a Madrid, però això de no fer res per no donar carnassa a la dreta tampoc no s’ho creu ningú. Les raons de fons les coneixem tots des de fa anys i és que el socialisme espanyol posa per davant la “unidad de la patria i la perpetuació dels privilegis del règim del 78 que no pas qualsevol reforma, malgrat que aquesta tingui un ampli suport popular, com és el cas de la reivindicació catalana.\nLa votació d’aquest dimarts al Congrés en què es demanava equiparar el català, el basc, el gallec, l’aragonès i l’asturià al tracte que té el castellà va rebre també la negativa per part del PSOE. Ni en això cedeixen un gram. I, per acabar-ho d’adobar, el no el van fer defensar a un diputat català. Quina vergonya.\nEl Punt Avui. Girona 11-03-2021, Pàgina 3\nEl Punt Avui. Nacional 11-03-2021, Pàgina 3


La Borda premiada als European Responsible Housing Awards 2019 – La Borda\nLa Borda ha estat reconeguda als tercers European Responsible Housing Awards. En aquesta convocatòria s’han presentat 87 propostes de 16 països diferents.\nEl premi que va començar el 2014 com una iniciativa finançada per la Unió Europea, centrada en la responsabilitat social dins del sector de l’habitatge social i assequible; ha esdevingut una oportunitat única per als proveïdors d’habitatges públics, socials i cooperatius per demostrar èxits, innovacions i bones pràctiques a nivell europeu.\nLa Borda ha estat guardonada amb un premi especial a la innovació. També ha quedat finalista en la categoria “More than a roof” (Més que un sostre), junt amb les 4 iniciatives següents:\nNettelbeckplatz – Berlín, Alemanya (guanyadora)\nLa cooperativa d’habitatge Berliner Bau- und Wohnungsgenossenschaft von 1892 eG va dur a terme una renovació experimental i innovadora d’un complex d’habitatges socials de la dècada de 1970 (dels anys setanta), que incloïa adaptacions i addicions / extensions (d’apartaments moderns, tallers i solucions habituals per a una varietat de llars), utilitzant estratègies de construcció innovadores, tecnologies que afavoreixin l’energia, milloren l’accessibilitat, amplien els espais comuns i donen suport a la comunitat autoorganitzada.\nPrevenció dels desnonaments mitjançant intervenció de treballadors socials – Viena, Àustria\nAmb l’objectiu de proporcionar un allotjament adequat i assequible, l’empresa municipal d’habitatge Wiener Wohnen va adaptar el seu enfocament per incloure la gestió de casos, amb l’objectiu específic de prevenir el desallotjament mitjançant la intervenció dels treballadors socials.\nThe Block – Hèlsinki, Finlàndia\nL’empresa social Setlementiesias promou la vida en blocs multigeneracionals, un enfocament innovador, centrat en l’usuari i un habitatge social integral, exemplificat en el seu projecte “El bloc”. 262 apartaments d’apartaments per a estudiants, famílies, persones grans i 20 usuaris en cadires de rodes.\nCommunity Land Trust-Brussel·les – Saint-Gilles, Bèlgica\nL’organització sense ànim de lucre Community Land Trust-Brussel·les desenvolupa habitatges ocupats permanentment per propietaris en terres controlades per la comunitat. Utilitzant fons de la Regió de Brussel·les Capital, es desenvolupen cases per a persones amb ingressos baixos i la terra roman propietat de la comunitat de CLTB. 10 habitatges estan habitats, 40 llars estan a punt de traslladar-se el dia, amb més de 100 en preparació.\nEls premis es van entregrar el 6 de juny a Lió (França), durant l‘International Social Housing Festival, on va assistir un soci de La Borda.


Març | 2012 | Grup Ornitologia CE Terrassa\nNaixement del primer poll d’àguila perdiguera al Parc del Garraf\nBy ocellsceterrassa Març 28, 2012 Deixa un comentari\nL’àguila perdiguera (Hieraaetus fasciatus) segueix reproduïnt-se a les nostres contrades tot i que encara és una espècie amenaçada. Al proper Parc Natural del Garraf n’estan fent el seguiment gràcies a la instal·lació de càmeres de video als nius. Trobareu la informació detallada a: http://www.diba.cat/parcsn/newsletter/detall.asp?Id=4617 i les imatges del feliç moment: Recordeu que, per exemple, a […]\nCrònica de la sortida al Baix Berguedà (Estanys de Graugés, Riera de Merlès)\nBy ocellsceterrassa Març 19, 2012 Deixa un comentari\nLa sortida tenia per objectiu conèixer diversos ambients del sud de la comarca del Berguedà (amb alguna incursió al Bages nord) i els ocells que s’hi belluguen prenent l’eix del Llobregat com a referència. Havent esmorzat a Cal Rosal i després de veure ja alguns ocells a la riba del Llobregat ens acostem al bonic […]\nEl Gaig blau, ocell de l’any de la SEO\nBy ocellsceterrassa Març 5, 2012 Deixa un comentari\nCada any la Sociedad Española de Ornitologia tria un ocell per fer-lo el protagonista d’una campanya concreta en favor seu. Enguany ha estat triat el Gaig blau, un espectacular ocell que, de tant en tant, es deixa veure pels voltants de la nostra ciutat. El més habitual és veure’l en època de migració doncs és […]


Una imatge de la complicitat de les dues vinateres a la Barcelona Ween Week\nAquests dies el món del vi és en plena efervescència. No hi ha dia que no hi hagi un tast o una fira, un viatge que haver d’emprendre o una mostra a la qual anar. És el moment de fer-ho, ara que la vinya dorm. En arribar la primavera i el despertar del vinyet haurem de tornar a la feina.\nDe les moltes notícies de gent que va i que ve, avui us en volem parlar de la que protagonitzen una parella singular. Parlam de dues dones que, amigues de tota la vida, han agafat el costum de fer fires juntes i van allà on hi ha trui, aplegades. Bàrbara Mesquida (Mesquida Mora) i Mireia Oliver (Can Majoral). Avesades a viatjar juntes, han trobat el punt d’equilibri per fer feina, i negocis, i mantenir l’amistat sense que una cosa faci nosa a l’altra.\nEns ha cridat l’atenció i les hem seguides a Montpeller (Milléssime Bio) i a Barcelona(Barcelona Wine Week), dues estacions del seu viatge i, aprofitant la confiança els hem fet quatre preguntes. Aquí en teniu les respostes. Fins i tot amb això es coneix la sintonia que mantenen.\nSe cert que cridau l’atenció, és el que sembla? Dues amigues que comparteixen la passió pel vi i gaudeixen de la relació a parts iguales? Però que és primer l’amistat o el vi?\nBàrbara: Primer és l’amistat. Ens coneixem des dels 3 anys. Hem anat a escola i a l’institut plegades. Només ens separàrem a l’hora d’estudiar a la universitat. Després ens retrobàrem per estudiar enologia i viticultura. Som amigues de tota la vida, ens coneixem bé. De vegades ens llevam les frases de la boca. Quan una cau l’altra hi és per ajudar-la a aixecar. Ens feim costat i amb una mirada basta per entendren’s.\nMireia: Creim que si Però que és primer l’amistat o el vi? Amistat!!!! I sempre ho hem tengut clar i si ho podem compartir amb vi encara és millor!!\nB: Que venguem de família vinatera les dues és circumstancial. Primer l’amistat, però és cert que poder voltar juntes fa el dia a dia molt més agradable. Al contrari. Les dues juntes sumam i intentam ajudar-mos.\nNomés acabam de començar aquest 2020 i ja dius un caramull de quilòmetres fets. Ret aquest anar i venir? Que trobau d’aquest nomadisme de firants que practicau, surt a compte?\nB: Per jo Mesquida Mora és un estil de vida, un projecte vital. Una manera d’anar fent i avançar. Si haguéssim de comptar les hores que hi dedicam, la retribució, etc.. Ja et dic que no surt a compte. Però hi ha coses que no es poden veure a un balanç comptable.\nAcabau d’arribar i probablement amb el cap ple de projectes. Podeu desvetllar algun d’ells que sigui confessable?\nB: El cap no atura de donar voltes… com més veus més vius i més ganes de fer tens. El que no tenim, però, és cap projecte conjunt… cada una té un bon berenar amb el seu celler.\nLes dones de la BWW, amb na Mireia i na Bàrbara a la dreta de la imatge !--akiadsense-->


La roba interior vermella de Mickey Mouse\nPotser l'elecció de la roba interior amb què certes persones decideixen guarnir-se la nit de Cap d’Any us sembla una qüestió intranscendent, però un estudi no ho té tan clar, sobretot si sou rates\n2 min. 28/12/2014 00:00\nDANI ARBÓS I XAVIER BELLÉS\nPOTSER L’ELECCIÓ DE LA ROBA INTERIOR amb què certes persones decideixen guarnir-se la nit de Cap d’Any us sembla una qüestió intranscendent, però un estudi de la Concordia University de Mont-real no ho té tan clar, sobretot si sou rates. Mentre tots els mitjans es feien ressò de l’últim Victoria’s Secret Fashion Show, la passarel·la més famosa de llenceria, el psicòleg Gonzalo R. Quintana Zunino orquestrava una desfilada eroticofestiva d’ordre equivalent entre els rosegadors.\nL’investigador està intentant desxifrar, mitjançant el comportament de les rates, els condicionants que afecten l’impuls sexual. I va voler demostrar que la roba influeix amb un experiment amb rates, per a les quals va dissenyar unes petites jaquetes que havien de fer les delícies visuals i tàctils dels animalons. Per veure com aquesta peça de roba condicionava l’impuls sexual, va agafar una dotzena de rates i va fer que perdessin la virginitat amb femelles que duien aquesta rebequeta.\nSegons l’estudi, a partir d’aquesta experiència iniciàtica, a diferència dels mascles que perdien la virginitat a pèl, quan havien d’escollir entre dues femelles sexualment receptives, preferien majoritàriament les que duien la jaqueta i ejaculaven més ràpid amb aquestes que quan s’aparellaven, amb desgana, amb les rates nues. En un segon experiment van aconseguir que aquests mascles virginals associessin la peça de roba a intents d’aparellament exitosos o amb el fracàs, amb femelles no receptives.\nO sigui, que podria ser que aquell calçó vermell de Mickey Mouse fos la roba íntima de Cap d’Any que li assegurava un gran èxit sexual. Sempre cal anar amb compte. Ara bé, si extrapolem el comportament dels humans al dels petits múrids, l’estudi podria explicar el fetitxisme d’una peça de roba i com la vestimenta pot condicionar el nostre impuls sexual.\nNosaltres, en relació amb l’estudi, només podem assegurar-vos que el fet de sortir al carrer només amb una jaqueta pot condicionar no només la vostra conducta sexual sinó tota la vostra vida. Així és la ciència, capaç de posar una sonda sobre un meteorit, moure nanoobjectes amb pinces òptiques i fer unes rebequetes sexis per a rates.\nDani Arbós és biòleg, i Xavier Bellés és físic.\nPel·lícules que haurien d’estar en un museu


La Fundació Vila Casas fa donació a la ciutat de Barcelona de sis escultures monumentals de Xavier Mascaró : Servei de Premsa\nEs tracta de sis figures de grans dimensions amb les quals també es busca donar visibilitat al Museu de Can Framis, dedicat a l’art contemporani català, i que entren a formar part de la col·lecció d’Art Públic de la ciutat\nL’alcaldessa, Ada Colau, ha assistit avui a l’acte de donació de sis escultures monumentals de l’artista Xavier Mascaró (París, 1965) que la Fundació Vila Casas ha fet a la ciutat de Barcelona. A l’acte també hi ha participat la consellera de Cultura, Laura Borràs, i el president de la Fundació Vila Casas, Antoni Vila Casas.\nLa instal·lació del conjunt escultòric és el resultat de la donació feta per la Fundació Vila Casas i d’un acord de col·laboració amb l’Ajuntament de Barcelona. La Fundació Vila Casas cedeix les escultures a l’Ajuntament de Barcelona perquè formin part de la col·lecció d’Art Públic de la ciutat, amb la voluntat de col·laborar en l’impuls de creació d’un ambient cultural a la zona del 22@ a on es troben emplaçades. També és motivació de la Fundació Vila Casas, donar visibilitat al Museu de Can Framis, a través d’aquesta obra instal·lada justament a la zona d’accés d’aquest centre d’art de la ciutat.\nMitjançant aquesta donació escultòrica, la quarta que duu a terme la institució a la ciutat de Barcelona —l’obra de Jaume Plensa, Dell’arte, als Jardins de Martí i Pol, i les obres d’Alfonso Alzamora, Homenatge a Isaac Albéniz i Alicia de la Rocha, a l’Auditori de Barcelona, i L’escala de l’enteniment, al Campus de la Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra—, la Fundació es proposa potenciar i emfasitzar el valor de l’art contemporani al qual dedica el seu principal objectiu fundacional.\nEls sis Guardians que vigilen la superilla\nEls sis Guardians, ubicats al carrer Sancho d’Àvila, en el tram entre els carrers de la Llacuna i de Roc Boronat, a la vorera del costat muntanya, passaran a formar part de la col·lecció d’Art Públic de la ciutat i esdevindran un nou element del paisatge, vetllant la superilla del Poblenou. Amb el seu posat calmat i alhora atent, aquestes grans figures de ferro colat, —símbol de protecció segons el seu autor—, són des d’avui la nova atracció, en aquest cas cultural, d’aquest espai del Poblenou a tocar del Museu Can Framis.\nLes obres monumentals, de 190 centímetres d’amplada, 130 centímetres de fondària i 280 centímetres d’alçada, pesen aproximadament una tona cadascuna i es troben assegudes sobre set peus de ferro fos, aparentment fràgils, que atorguen a la figura la sensació d’equilibri intern. Cada escultura està encastada en una base de formigó prefabricat de 200 x 130 centímetres en planta i 60 centímetres d’alçada.\nFigures com aquestes es van veure per primera vegada a París l’any 2008 en el marc d’una obra més extensa formada per deu Guardians que acompanyaven una gran barca de 17 metres de llarg, obra que va ser exposada a l’aire lliure, al Palais Royal parisenc. Els Guardians són, de fet, part d’aquell primer prototip que l’autor ha reproduït al llarg dels anys en diferents conjunts de 3, de 4, de 10 o més figures, d’acord amb les necessitats de cada projecte. En aquest cas, són sis figures que daten del 2017 i que aparentment semblen iguals però que presenten diferents textures i oxidacions. Erigides com a veritables guerrers que connecten la mitologia clàssica i el moment contemporani, l’Hades de l’inframón que vetlla pel seu espai, les obres han estat concebudes com una gran escenografia dantesca que interpel•la a l’espectador.


Anem a pams: Sant Serni de Tavèrnoles, Anserall ..\nAnserall és una entitat de població i cap del municipi de les Valls de Valira, a la comarca de l'Alt Urgell.\nEl poble se situa a la riba dreta de la Valira, entre el riu i el barranc d'Anserall, d'on surten sengles camins a Sant Joan Fumat i a Farrera dels Llops. A l'altra banda la carretera N-145, de la Seu d'Urgell a Andorra, és la principal via de comunicació. A uns 300 m al nord del poble hi ha el nucli anomenat el Monestir, on hi ha l’església romànica de l’antiga i a altres temps passats molt important abadia benedictina de Sant Serni de Tavèrnoles (o Sant Sadurní de Tavèrnoles), les restes de la qual serveixen d’església parroquial del poble.\nL’origen d’aquest monestir és confús degut a la manca de documents fiables, la tradició més antiga diu que sant Eudald, un personatge envoltat de llegendes i que no és possible situar històricament, va fundar el monestir i portar les relíquies de sant Sadurní (o Serni), el seu titular. Hom considera que el monestir ja existia en època visigòtica i que va mantenir el culte durant l’ocupació islàmica del territori, domini que hauria estat molt superficial i que s’hauria allargat fins l’arribada del domini franc, cap el 788. El monestir va estar vinculat a la diòcesi d’Urgell, un bisbat d’origen molt antic, el primer pontífex conegut d’aquest lloc és Just, que va assistir a un concili a Toledo l’any 531. La seu episcopal d’Orgellia estava situada en un lloc apartat del nucli actual, a Castellciutat. Cal esmentar el pontificat del bisbe Fèlix (781-799) que va quedar marcat per la seva defensa de l’heretgia adopcionista que el va enfrontar a les autoritats eclesiàstiques carolíngies, fou condemnat i deposat.\nEn aquesta època segurament el monestir de Sant Serni de Tavèrnoles seguia encara la tradició visigòtica i la comunitat estaria governada segons un pacte monàstic establert entre els monjos i el seu abat. Arran de l’afer del bisbe Fèlix (molt possiblement format a Sant Serni) el monestir seria reformat seguint les noves directrius carolíngies, adoptant la Regla de Sant Benet segons la reforma de Benet d’Aniana, personatge que hom considera que va intervenir directament en l’afer, amb la seva presència a Tavèrnoles. En època del bisbe Fèlix, Orgellia fou atacada i destruïda pels sarraïns, la reconstrucció de la catedral es faria a l’indret on encara es troba avui. Durant el segle IX hom comença a trobar documentació relativa al monestir: El 815 el comte Frèdol de Cerdanya li cedia l’església de Sant Esteve i Sant Hilari d’Umfred (Cerdanya). El 835 un precepte de Lluís el Pietós relatiu a Sant Salvador de la Vedella (Berguedà) esmentava que aquell monestir havia estat fundat des de Sant Serni.\nAviat començà a beneficiar-se de donacions ben diverses sobretot a l’Alt Urgell. L’any 914 va rebre els petits monestirs o cel·les de Sant Vicenç de Fontclara, Sant Martí de Bescaran, Sant Sadurní Aganès, Sant Martí d’Albet, Sant Andreu, Sant Esteve d'Umfred i Sant Jaume (Engordany?). En començar el segle XI arribava al zenit del seu poder: les seves possessions anaven del Berguedà a Andorra, de la Cerdanya a Isona i al Pallars; també adquirí dominis a Aragó i Castella. Des del 1019 va tenir Sant Llorenç de Morunys com a priorat depenent. Les donacions van fer que aquesta casa gaudís d’una situació econòmica envejable, el que li va permetre refer la gran església abacial, consagrada el 1040 i de la qual resta la capçalera. Mentre, havia aconseguit sotmetre altres monestirs com Santa Cecília d’Elins, Sant Celdoni i Ermenter de Cellers... Unes butlles d’Urbà II (1099) i Calixt II (1119) van confirmar uns privilegis d’immunitat i exempció que el deixaven sota la dependència directa de la Santa Seu.\nA partir del segle XIV la casa va entrar en un període d’estancament i posterior decadència, agreujada per un episodi de pesta negra a mitjan de segle i l’estancament econòmic que va afectar el territori d’una manera generalitzada. Des de la primera meitat de segle la casa havia adoptat el règim de comenda. Una visita de l’any 1441 esmenta un monestir sense comunitat, en estat de ruïna i inhabitable. Els intents de reforma dels visitadors de la Congregació Claustral Tarraconense al llarg del segle XV no reeixiren a retornar-li l'antic prestigi. Finalment, el papa Climent VIII va suprimir el monestir el 1592, restant l’església com a parròquia. El monestir va caure en l’abandó i va començar la seva ruïna. Es van perdre bona part de les construccions i del mobiliari. Els capitells del claustre es van dispersar, altres elements encara conservats són un frontal i un baldaquí ara al Museu Nacional d'Art de Catalunya. L'església, que va estar en estat ruïnós durant dos segles, es va començar a restaurar l'any 1971.\n- BOLÒS, Jordi; HURTADO, Víctor (2006). Atles del comtat d’Urgell (v788-993). Barcelona: R. Dalmau Ed.\n- NOGUÉS I ESTANY, Josep (1973). Història del monestir de Sant Sadurní de Tavèrnoles. Barcelona: Josep Nogués\n- NOGUÉS I TORRE, Josep M. (2011). Els benedictins a Tavèrnoles-Anserall. Lleida: Pagès Ed,\n- RIU I RIU, Manuel. Catalunya Romànica. Vol. VI. L’Alt Urgell. Andorra. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1992\nPublicat per Pere Folch a 2:05\nEtiquetes de comentaris: Alt Urgell, Anserall, Arquitectura, Romànic, Sant Serni de Tavèrnoles, Tavèrnoles


El Blog de la Residencia Blanes | Residència i Centre de dia La Vostra Llar Blanes | Page 24\nTasques de la vida quotidiana!!!!\nEns volem sentir útils i productius!!!, comencem fent un taller de realització de tasques de […]\nFem el nostre joc preferit!!! Bingo!!!!\nEns encanta jugar al Bingo!!!, Tenim uns taulells molt divertits i adaptats a nosaltres!!! Ens […]\nEls aniversaris de mes !!!\nA final de mes celebrem tots els aniversaris del mes de juny!!! Per nosaltres és […]\nL’esperada berbena de Sant Joan ha arribat i nosaltres ho festegem com cal!!!. Convidem a […]\nEns podem al dia….\nArriba el bon temps i pugem a la terrassa de la residencia, llegim diferents revistes […]\nEl 21 de desembre es va celebrar la festa del barri dels Pins de Blanes, […]\nCelebrem els aniversaris del mes de Maig\nArriba final de mes i celebrem tots els aniversaris d’aquest mes de Maig. Preparem una […]\nEns agrada molt pintar i escoltar música, així que aprofitem per pintar amb temperes i […]


China Tela No Tejida De Polipropileno Fabricantes y suministradores y fábrica\n(Totales 24 Tela No Tejida De Polipropileno Productos para)\nCaracterísticas principales de la tela no tejida: 1. Propiedades físicas superiores, buen efecto de enredo plano y uniforme, 2. Superficie clara y absorción de pelusa y transpirabilidad sin pelusas 3. Resistente a la humedad y al calor, resistente a disolventes orgánicos. Aplicación: ampliamente utilizado para toallas...\nTela No Tejida De Polipropileno Tela no tejida de polipropileno Tela no tejida de polipropileno hilado Tela no tejida de polipropileno laminado Tela no tejida de cocina Tela no tejida de belleza Tela no tejida del filtro médico Tela no tejida del hogar\nTela no tejida del filtro médico


De tard en tard: Número especial de la revista Kesse i... cap a Frankfurt!\nNúmero especial de la revista Kesse i... cap a Frankfurt!\nAbans de marxar cap a Frankfurt rebo el número especial que en motiu de la Fira de Frankfurt ha publicat la revista Kesse editada pel Cercle d'Estudis Històrics i Socials Guillem Oliver i que fa una anàlisi de la literatura catalana al Camp de Tarragona. Tots els articles estan publicats en català i alemany. L'índex de la revista és el següent:\n"Gestionar la literatura: alguns enfocaments dels darrers anys" de Rosa Comes Casas\n"Bones collites de poesia al Camp de Tarragona", d'Adam Manyé Sardà\n"La narrativa al Camp de Tarragona o la capacitat de perdurar", de Mònica Batet\n"Parlem dels lectors: la lectura des de l'òptica de les biblioteques públiques", de Roser Lozano\n"El món de l'edició al Camp de Tarragona", de Jaume Llambrich\n"Les publicacions del Cercle", d'Esteve Masalles\nProcuraré en un proper post parlar dels continguts de la revista una vegada els hagi llegit. De totes formes, en aquest post d'El basar de les espècies, es reprodueix una part de l'article de Jaume Llambrich on s'hi analitza l'evolució de Cossetània des que vam crear leditorial.\nEl dijous dia 4 en la reunió de la junta de l'Associació Catalana d'Editors en Llengua Catalana ens van lliurar un CD amb el programa que l'Institut Ramon Llull ha organitzat per la Fira de Frankfurt. En total, una vegada imprès són 205 pàgines!!!\nFinalment, avui dimarts dia 9 viatjo cap a la ciutat alemanya amb un vol de Clickair que és el que ens surt més econòmic i que ja tenim reservat des del mes de gener. Els darrers dos anys vam sortir des de l'aeroport de Reus amb Ryanair i vam aterrar a l'aeroport de Frankfurt Hahn que està a uns 130 quilòmetres de la capital. Allí vam llogar un cotxe i ens vam allotjar a Wiesbaden o a Mainz, un any a cada lloc. Com que la Fira queda a l'oest de Frankfurt i aquestes dues ciutats també, en menys de mitja hora hi arribàvem. Habitualment ens allotgem en un dels hotels de la cadena Ibis que hi ha en aquestes ciutats, però el mes de gener quan vaig reservar l'hotel, tant el de Wiesbaden com el de Mainz, ja estaven complets (deu mesos abans de la Fira!). Finalment, vam optar per l'Ibis de l'aeroport de Frankfurt i per volar amb Clickair que, com Ryanair, surt molt econòmic si fas la reserva amb temps.\nArribaré avui dimarts al vespre i, tot i que l'horari em ve força apretat, procuraré anar a l'espectacle de Joan Ollé, inaugural del programa de la cultura catalana, que es realitzarà al Schauspielfrankfurt.\nEl dimecres al migdia participo en una taula rodona a l'estand de l'Institut Ramon Llull. La taula rodona porta per títol "Editar als territoris de parla catalana" i hi participem Maria Àngles Falgués, de l'editorial Trabucaire, de Perpinyà; Francesc Moll, de l'editorial Moll, de Mallorca; Rosa Serrano, editora de Tàndem i presidenta de l'Associació d'Editors del País Valencià, i un servidor, de Cossetània Edicions. La taula rodona comença a les 12 h del migida i durarà uns 45 minuts. A la tarda, només tinc a l'agenda una entrevista per la qual cosa podré seguir alguna de les activitats programades per l'Institut Ramon Llull o podré passejar per la Fira veient les propostes dels altres editors, cosa que és un exercici interessantíssim i amb el qual es pot aprendre molt. Al vespre estic convidat al sopar de les Sónar Nits que es realitzarà al Bockenheimer Depot.\nDijous i divendres els dedicarem a treballar intensament. Hauran arribat dues persones més de Cossetània: el director editorial, Josep Maria Olivé i Judit Juncosa, la persona de l'editorial que s'ha responsabilitzat de contactar amb els editors amb els quals ens interessava parlar i que ha confeccionat una agenda amb 26 entrevistes. És a dir que tindrem dues jornades, dijous i divendres, d'intensa feina. Intentarem vendre drets o coedicions d'algun dels nostres productes i estudiarem les propostes que ens presentin els altres editors. A veure què en surt de tot plegat.\nEl dijous s'afegirà al grupet de Cossetània Klaus-Jürgen Nagel ja que divendres a les 11.30 h a l'estand de l'Institut Ramon Llull presentem el llibre Catalunya explicada als alemanys; en la seva versió catalana i també alemana Katalonien. Eine Kleine Landeskunde, que ha editat Messidor Verlag. El dijous al vespre està previst que el professor Nagel sigui entrevistat al programa La nit al dia de TV3, que es realitza en directe des de Frankfurt.\nEl dissabte no tornem a Catalunya fins al vespre i no tenim entrevistes amb editors. Per tant podrem aprofitar la jornada per anar a algun dels actes organitzats en motiu de ser Catalunya la cultura convidada.\nEtiquetes de comentaris: Assaig, Editors, Fires de llibres\nBon viatge i bona feina, mestre!\n9 d’octubre de 2007, a les 18:56\n12 d’octubre de 2007, a les 21:50\n7 de gener de 2010, a les 10:29


Premsa femenina - Search Results - UAB Digital Repository of Documents\nHome > Search Results: Premsa femenina\n766 p, 19.1 MB Imaginarios sociales de vejez femenina presentes en discursos publicitarios de productos para el cuidado de la piel del rostro femenino en la revista argentina Para ti / Bavosi, Santiago Horacio, autor. ; Elejabarrieta, Fran, supervisor acadèmic. ; Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Psicologia Social\n103 p, 7.8 MB El nuevo modelo de consumo en China. El caso de las revistas femeninas / Ling, Lu ; Gallego Ayala, Juana, dir. (Universitat Autònoma de Barcelona. Departament de Mitjans, Comunicació i Cultura) ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències de la Comunicació\nEl siguiente trabajo de investigación trata de analizar el nuevo modelo de consumo en China impulsado por la globalización, la política de reforma y apertura, el desarrollo económico y la trasformación de la cultura élite en la cultura de masas mediante la investigación de las actuales revistas femeninas internacionales en el continente chino. [...]\nEl present treball d'investigació tracta d'analitzar el nou model de consum que s'ha imposat a Xina impulsat per la globalització, la política de reforma i apertura, el desenvolupament econòmic i la transformació de la cultura d'èlit en la cultura de masses. [...]\nThe dissertation aims to investigate the new consumption pattern in China spurred by the globalization, national economic reform and opening up, political reform, and the transformation from elite culture to mass culture by studying the international women's magazines in China. [...]


Adversary-Oriented Computing | AOC Project | Fact Sheet | FP7 | CORDIS | European Commission\nGrant agreement ID: 339539\nOverall budget € 2 147 012\nEU contribution € 2 147 012\n"Recent technological evolutions, including the cloud, the multicore, the social and the mobiles ones, are turning computing ubiquitously distributed. Yet, building high-assurance distributed programs is notoriously challenging. One of the main reasons is that these systems usually seek to achieve several goals at the same time. In short, they need to be efficient, responding effectively in various average-case conditions, as well as reliable, behaving correctly in severe, worst-case conditions. As a consequence, they typically intermingle different strategies: each to cope with some specific condition, e.g. with or without node failures, message losses, time-outs, contention, cache misses,\n€ 2 147 012\nRachid Guerraoui (Prof.)\nRecord number: 188493