Què hi faig, a Andorra » Eva Piquer · escriptora -\nQuè hi faig, a Andorra\nSí, jo també he jugat a recuperar amics i a fer-ne de nous sense aixecar el cul de la cadira. I també m’he acollit, quin remei, al canvi forçós de nacionalitat. Ara mateix hi deuen haver més andorrans a Catalunya que a Andorra: és un dels encants d’aquest país nostre.\nDe paradís fiscal a refugi virtual\nDigueu-me original i us equivocareu de mig a mig: aquesta tardor m’he apuntat al Facebook. Com tothom. Digueu-me gegària i l’encertareu, snif. No volia ser l’última a descobrir de què anava això de trobar amics com qui caça bolets. Encara no domino del tot l’invent, i tampoc sé si tinc ganes d’aprofundir en les possibilitats exhibicionistes de la cosa, però reconec que he incorporat el Facebook als portals que consulto sens falta cada dia de cada dia.\nA l’hora de registrar-m’hi, per no haver de posar que el meu país era Spain, vaig fer com molts catalans emprenyats (ja he dit que sóc gregària) i em vaig decantar per posar Andorra, mig avergonyida per si algú em prenia per una evasora fiscal, pobra de mi. Deixeu-me aclarir (cal?) que posar Catalunya, Catalonia o similars no era una opció possible.\nEl cas és que ara em passejo per la xarxa disfressada d’andorrana. I mira que, fora del món virtual, només pujo al Principat un cop l’any, amb motiu de la concessió del premi Ramon Llull de les lletres catalanes. Hi vaig per imperatius professionals, com a cronista del sarau que es munta al voltant del guardó literari. Veure els nostres escriptors amb vestit de bany a Caldea té la seva gràcia, no us ho negaré.\nLa meva nacionalitat feisbuquiana ha generat reaccions curioses entre els amics i coneguts menys polititzats (o situats en un altre espectre ideològic, que també n’hi ha). La majoria, però, no s’han immutat gota: són tan andorrans com jo.\nEls anys, la crisi i l’instint rebel\n“Què hi fas, a Andorra???”. M’ho han preguntat, amb tres signes d’interrogació i per aquest ordre, una excompanya d’egebé, un excompany de carrera, una exveïna i un exalumne de la facultat (això ho té, el Facebook: ens posa en contacte amb les nostres exvides). La meva resposta els deu haver decebut: no m’he mogut de la vila de Gràcia, ni tan sols he canviat de pis. Els anys (i la crisi) ens tornen sedentaris sisplau per força. Però encara ens queda, ben domesticadet, cert instint de rebel·lió. Avui no cremaré el meu carnet d’identitat com vaig fer temps era temps (quina mandra, haver-me’l d’anar a renovar), però tampoc en diré de-ena-i perquè la ena, ai, fa de mal dir.\nSóc al Facebook amb l’excusa de buscar inspiració per escriure aquestes notes quan m’apareix via xat un excompany d’institut dels que no em demanaria mai què hi faig, a Andorra, perquè ell també és dels que duia l’estelada a la carpeta. Vint anys després (quan fregues els quaranta ja pots citar Gil de Biedma amb coneixement de causa: de gairebé tot ja fa vint anys), l’amic retrobat (aquí quedaria bé citar Fred Uhlman) fa d’arquitecte des d’un despatx a tocar del Palau de la Música. Em comenta que va començar a notar la crisi econòmica l’estiu del 2007. El sector de la construcció va ser el primer a experimentar una frenada que poc o molt ens està esquitxant a tots. Mare meva, com patirem. Amenaço el meu amic d’esmentar-lo en aquesta pàgina i em diu que hi posi el seu telèfon, per si algun despistat s’anima a fer obres i el contracta.\nFent un cafè amb en Benach i l’Espinàs\nCom qui no vol la cosa, ja tinc un fotimer d’amics feisbuquians (però no atrapo ni de lluny el supersociable Ernest Benach) i milito virtualment en causes perdudes com “vull poder dir que sóc de Catalunya al Facebook”, “seleccions catalanes ja!”, “salvem els pronoms febles”, “per l’iPhone en català” i “contra l’espanyolada redundant de dir cafè sol a un cafè”. També he invertit un clic a fer-me d’un grup de lectors entusiastes de Josep Maria Espinàs, i m’estic plantejant d’afegir-me al grup “jo li dic llom però la meva iaia li diu llumillu”, per bé que fa anys i panys que vaig quedar òrfena d’avis i àvies.\nRebo al Facebook un correu privat d’un tal Shinnosuke Takaaki. Intento esbrinar si es tracta d’un nom real o d’un pseudònim i no en trec l’aigua clara. Només n’obtinc una pista: el paio no és japonès, sinó andorrà.


jQuery INAV ita € ™ s 1 elements de menú animats mostrant, però ita € ™ s també un carrusel.\nPodeu establir un interval i el carrusel s'auto-desplaçament per mostrar sempre tots els seus articles!\nVostè pot triar un tema del kit d'inici o crear la seva pròpia facilitat\nDisponible com un paràmetre opcional, vostè pot triar si rebobinar el carrusel quan es va arribar l'últim element.\nVostè té el control\njQuery INAV té més de 20 opcions i 10 devolucions de trucada que pot utilitzar per tenir el control del connector!\nPodeu configurar cada nom de la classe utilitzada per jQuery INAV.\n2.0 * Autoslide Carousel (amb temporitzador) * Fàcil instal·lació * Un munt de devolucions de trucada * Neteja del codi * Afegit suport per a temes INAV * Infinity desplaçament * Menys de codi per a la configuració inicial * Els mètodes públics: amaguen fletxes i pausa desplaçament automàtic\nAbril 6 11\neCommerce, eCommerce, Tots els Articles, carrusel, galeria, articles desplaç, ador, menú, navegació, exhibició, de productes, lliscant


Virginia Pension Tinos Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGeorgiou Gafou 4, Tinos, Tinos, Grècia - Veure al mapa\nMés informació sobre Virginia Pension\nDissenyat tant per oci com per negoci, Virginia Pension està situat idealment a Tinos; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nVirginia Pension també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Tinos. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Virginia Pension és una selecció idònia per a la vostra estada a Tinos.


Exposició "Puig i Cadafalch i el romànic de la Vall de Boí". Departament de Cultura\nExposició "Puig i Cadafalch i el romànic de la Vall de Boí"\nLa mostra, impulsada pel Departament de Cultura i el Consorci Patrimoni Mundial de la Vall de Boí, presenta el vessant de Puig i Cadafalch com a estudiós de l’art, especialment del romànic català\nData31.08.2017 - 30.12.2017\nHoraDe 10 a 14 h. i de 16 a 19 h.\nL'exposició il·lustra l’expedició “missió arqueològica-jurídica a la ratlla d’Aragó” que va tenir lloc l’estiu de 1907 a la regió ribagorçana, i tracta el vessant de Puig i Cadafalch com a estudiós de l’art, especialment del romànic català. El projecte, sorgit del llavors nounat Institut d’Estudis Catalans a iniciativa de l’arquitecte, esdevindria un dels actes fundacionals en la valoració i recuperació del patrimoni artístic del país, en concret de l’art romànic.\nInspirat per la Renaixença en la seva cerca d’arrels culturals catalanes, l’estudiós tenia la voluntat de localitzar formes estructurals que confirmessin l’evolució de l’arquitectura romànica. L’objectiu era inventariar i documentar el patrimoni arquitectònic i artístic de la Vall d’Aran i la part alta de la Conca de la Noguera Ribagorçana, especialment de les valls de Boí i d’Isàvena, mitjançant plànols i fotografies així com la recollida d’informació jurídica.\nLa transcendència d’aquesta expedició, que va donar lloc a l’estudi dels monuments de la Vall de Boí, com són les esglésies de Santa Eulàlia d’Erill la Vall, Sant Joan de Boí i Santa Maria i Sant Climent de Taüll, rau en que va treure a la llum obres mestres del romànic català que l’aïllament havia preservat com són el Davallament d’Erill la Vall i les pintures murals de Boí i de Taüll.\nA partir d’aleshores, es va iniciar la revaloració del conjunt monumental de la Vall de Boí i el ressò de l’art romànic de la Vall va agafar una volada internacional que no va deixar de créixer fins al seu ple reconeixement en ser inscrit com a Patrimoni Mundial per la UNESCO l’any 2000. Des d’aleshores, el Govern de Catalunya ha portat a terme un important programa de restauració i valoració d’aquest patrimoni, entès en la seva globalitat artística, històrica i monumental tan romànica com d’altres èpoques, amb projectes tan innovadors com el vídeo mapping de les pintures de l’absis de Sant Climent de Taüll, impulsat pel Departament de Cultura i l’Obra Social “la Caixa” en el marc del programa Romànic Obert.\nEn aquest context, l’exposició ‘Puig i Cadafalch i el romànic de la Vall de Boí’, recupera la memòria històrica d’aquelles actuacions que van ser fites decisives en la seva recuperació. Si fou transcendental l’expedició del 1907, resulta encara més oportuna la seva rememoració en l’Any Josep Puig i Cadafalch que es commemora enguany.\nLa mostra que ara s’obre al públic ha estat comissariada per Santiago Alcolea i presenta amb rigor divulgatiu el desenvolupament, els protagonistes i els continguts de l’expedició, alhora que posa en relació el patrimoni observat fa més de cent anys amb el seu estat i coneixement actual. Es tracta, per tant, d’una exposició que pren com a motiu la valoració de la figura de Josep Puig i Cadafalch i trasllada la mirada observadora i la voluntat commemorativa a una de les seves realitzacions més transcendents, tan per la projecció que va aconseguir del territori ribagorçà com del patrimoni català en el panorama cultural internacional.\nConferència "Seguint les passes de l'expedició de Puig i Cadafalch del 1907"\nRuta Puig i Cadafalch a la Vall de Boí\nL'expedició de 1907 a Viquipèdia\nDepartament de Cultura i Consorci Patrimoni Mundial de la Vall de Boí


Luis Alberto a la II Corremón Trail | Sense Límits Aventura\nHome » NOTICIES TRAIL » Luis Alberto a la II Corremón Trail\nLuis Alberto a la II Corremón Trail\nPresentació hui a Corremón amb presència del Campió del món d’Ultra Trail\nDoble cita i doble oportunitat la que tindrem estos dies de poder coincidir, escoltar, aprendre i córrer en companyia de l’actual campió del món d’Ultra Trail, Luis Alberto Hernando. El corredor burgalés estarà hui dijous 27 de novembre a la presentació del II Corremón Trail by Dinafit que tindrà lloc pròxim 14 de desembre a Sot de Chera.\nLuis Alberto anirà esta vesprada (20:00 h Espai Corremón a València) a la presentació i estarà també corrent pròxim 14 de desembre a Sot de Chera, en una prova en què destaca «la seua filosofia de carrera compromesa amb el medi ambient, que prioritza el tract al corredor per damunt d’altres detalls i en què a més s’ofereixen altres activitats paraleles poc habituals en este tipus de proves» segons assenyalen des de l’organització\nFi de temporada i objectius 2015\nSot de Chera serà una de les últimes oportunitats de vore corrent este 2014 al vigent campió del món d’Ultra Trail, en la que ha estat l’eclosió definitva de Luis Alberto Hernando des que a la transvulcània 2013 va fer la seua irrupció al món de l’Ultra Trail. Per a l’any vinent Luis Alberto ja ha confirmat que té previst repetir el seu calendari d’Ultres: Transvulcania, Campionat del Món, UTMB i Ultra Pirineu, i algunes carreres mes curtes com ara Zegama, segons informa Diario de Leon.\nA més, també té previst altres reptes no vinculats amb el Trail, com per exemple tractar de batre el rècord de l’ascenció escalant al Naranjo de Bulnes, en companyia de Carlos Suárez, tal i com recenment ens comentava l’escalador madrileny a l’entrevista que va concedir a SenseLímitsAventura.\nSot de Chera, fi de festa\nLa prova a Sot de Chera, a més de contar amb Luis Alberto, servirà com a fi de festa de la Liga CxM de la Serrania en que Miguel Angel Peñalver (Trail Villar) ha estat el campió en homes (pot llegir ací un reportatge per conéixer-lo millor), Estiváliz Fernández (Trail Requena) la guanyadora en dones i Never Stop Running el guanyador per clubs.\nMés dades: www.corremon.com Foto:www.sportviciu.com / www.desnivel.com\nXàtiva domina el Duatló de llarga distància Sep 10, 2015


La decisió de l'Ajuntament de Llorenç del Penedès amb la piscina aquest estiu\nLlorenç del Penedès tampoc obrirà la piscina municipal aquest estiu\nL'Ajuntament assegura que no pot garantir el compliment de les mesures assenyalades\ndivendres, 5 de juny 2020 - 11:21h\nLlorenç del Penedès no obrirà la seva piscina municipal aquest estiu. | Ajuntament de Llorenç del Penedès\nTal com han fet altres municipis com ara Albinyana, l'Ajuntament de Llorenç del Penedès també ha decidit mantenir la piscina municipal tancada durant aquest pròxim estiu. Des del consistori apunten que s'ha pres aquesta decisió perquè no es pot garantir «l'estricte compliment de les mesures» de seguretat recollides al BOE davant la pandèmia del coronavirus.\nPrioritzar la salut i la seguretat dels veïns\nA més a més, l'Ajuntament remarca que s'està sortint d'una crisi sanitària de la qual «ni els mateixos professionals garanteixen, en cap cas, que el virus no pugui tornar a aparèixer en qualsevol situació». Per aquest motiu, prefereixen prioritzar «la salut i la seguretat de tot el veïnat davant d'aquesta pandèmia tan excepcional».\nL'Ajuntament ha demanat comprensió als ciutadans i ha agraït el seu «respectuós comportament durant aquest difícil període». Cal recordar que, amb els 26 positius detectats fins ara, Llorenç del Penedès és el municipi de la comarca amb la taxa de casos més alta de la Covid-19. La taxa estandarditzada és de 91 casos per cada 10.000 habitants.\n"Calafell ha atès durant l'últim any més de 100 dones per violència masclista" "A la fi: Ja hi ha data per començar les obres del FEDER de Coma-ruga"\nLlorenç del Penedès Coronavirus


Parlant de sirenes: 2008\nJa ho he decidit\nCamine pels carrers i pense en les paraules que deixaré escrites en aquest blog. Em venen al cap curiositats que em regala la vida i, també, de tant en tant, alguna píndola filosòfica vestida de passatge quotidià. Si, aquesta nit escriure, pensava fa unes hores.\nPerò, arriba la nit, i els silencis que m'envolten em fan callar. No puc cridar. Val la pena cridar quan no hi ha orelles que t'escolten?\nEscric, esborre, escric, esborre, es...\nJa ho he decidit. No escriure més, ara no puc.\na divendres, de novembre 07, 2008 5 comentaris:\nFa alguns mesos vaig perdre el DNI. De fet, crec que me'l van furtar la darrera setmana de juliol. Ja he iniciat els tràmits per tornar a demanar-ne un de nou, però el temps de "crisi" que vivim afecta fins i tot al fet de tornar a tindre un nou document d'identitat. Ara tot sembla anar més lent i tothom està infectat per aquesta recessió que engarrota fins i tot l'ànima.\nHe de confessar que les primeres setmanes de no tindre DNI em vaig angoixar un poc, ja que des que tinc ús de raó sempre he portat damunt aquest cartronet plastificat amb la meua foto i el meu nom. Un punt de referència bàsic per a solucionar casos de dubtes existencials. "Qui sóc?" Quan em feia aquesta pregunta em tirava la mà a la butxaca, treia la cartera, el DNI i em tranquil·litzava: "Eres Ricard".\nAquesta pèrdua accidental (o no tant accidental) de la identificació ha tingut en els últims mesos un solució transitòria. Ja sabeu tots que quan perdem el DNI sempre podem fer ús del carnet de conduir per a identificar-nos. I això he fet jo. En els últims mesos davant l'absència de DNI he dipositat tota la meua confiança en el carnet que hem permet portar vehicles. Aquesta identificació també porta fotografia, un fet molt important ja que això m'ha permès solucionar de forma eficient els meus ocasionals dubtes existencials. "I ara qui sóc?" I aleshores tirava mà a la butxaca i allà hem trobava amb el meu carnet de conduir per a rescatar-me. "Si, eres Ricard".\nPerò, quan et penses que així pots anar tirant i que prompte et tornaran a fer un nou DNI, la vida et dóna un nou ensurt inesperat. Fa algunes dies he descobert que estic a punt de perdre el carnet de conduir. Dic que estic a punt de perdre'l perquè tot i que no el tinc ja a les meues mans si que sé tinc localitzat lloc on l'he perdut (en aquest cas tinc clar que l'he perdut, de moment no crec que l'han furtat). Sé, amb certesa, que està en algun punt de ma casa. Però, no el puc tocar, no el puc tindre a les meus mans i no el puc llegir cada nit per a dormir amb tranquil·litat.\nEls primers dies d'absència del carnet de conduir no li vaig massa importància, però a mesura que passen les setmanes cada nit em trobe més angoixat. Aquells dubtes existencials que resolia ràpidament am una fotografia i un nom, ara van quedant-se suspesos en l'aire i la densitat d'inseguretat existencial cada vegada és mes elevada em va ofegant nit a nit, hora a hora.\nQuè fer quan es perden els punts de referència? Què fer quan et poses la mà a la butxaca i no trobes res ni ningú que et diga qui eres?\na dijous, de setembre 18, 2008 4 comentaris:\nAquesta vesprada he rebut una telefonada que no m'esperava. Poc desprès de dinar ha sonat el mòbil, he mirat la pantalla i no coneixia el número. En altres moments de la vida tal vegada no hauria contestat, però actualment estic a l'espera d'algunes respostes laborals i per aquest motiu conteste a totes les telefonades, siguen a l'hora que siguen.\n- Hola Ricard, com estàs? Vaig vore ahir les festes d'Algemesí la televisió i m'has vingut al cap- Ha encetat el meu interlocutor.\n- Bé, per ací estic- Li he contestat en un to dubitatiu.\n- No saps qui sóc. A que no?\n- Home, doncs em pilles fora de joc. Disculpa, em pots dir qui eres?\n- Que ja t'has oblidat de Carles? Del teu company de carrera?\n- Clar que no m'he oblidat... quan de temps sense saber res de tu - Li he contestat. Però, realment no tenia ni idea qui era Carles el meu company de carrera. Mentalment anava repassant els noms dels meus amics a la Facultat i en cap moment em veia a la ment cap Carles. He de confessar que sóc un desastre en el tema de recordar a les persones, i moltes vegades em passa que vaig pel carrer i em creue amb algú i em sona la seua cara però no sé el seu nom, ni sé perquè em resulta familiar. El ben cert és que a la carrera de Periodisme vam fer molts treballs en grup i possiblement hi havia algun company que es deia Carles i que algun motiu ell em recordava a mi i jo a ell no.\nPerò, com em trobava enmig de la conversa i el to de les paraules de Carles era tan amistós, no he volgut quedar malament i he decidit seguir la conversa. Açò ja m'ha passat en alguna ocasió i al poc de començar a parlar les meuse neurones de la memòria fan connexió i puc accedir als records que compartisc amb l'interlocutor.\n- I com et van les coses Carles? On estàs treballant? - En aquestos casos el millor és preguntar.\n- Doncs ara estic a un diari gratuït d'Alacant. No em paguen gens bé i faig moltes hores. I ara porte una tremolor al cos que no é on acabarem amb açò de la crisi i tant d'acomiadament- M'ha respost.\nLa conversa s'ha allargat alguns minuts i hem estat parlant de temes de feina: dels problemes per sobreviure del periodisme, de la manipulació política , dels enxufismes descarats als mitjans públics... També hem parlat dels desgavells urbanístics, especialment a la zona d'Alacant, de llibres i de la colpidora novel·la Les benignes de Jonathan Little, un llibre que resulta que hem llegit tots dos en els últims mesos i que ens ha impressionat.\n- Quina casualitat! Sempre coincidíem en les lectures en els temps de facultat - ha apuntat Carles.\nHa sigut una conversa entretinguda i he notat que Carles i jo manteníem punts de vista semblants i que teníem preferències molts semblants en el tema de llibres. Però, he de confessar que tot i que hem estat prop de 20 minuts parlant per telèfon no he aconseguit recordar la seua cara.\nFinalment, quan l'orella ja començava a bullir de tantes hores pegada al mòbil hem iniciat l'acomiadament reglamentari.\n-Bé Carles, m'alegre molt de tornar a parlar amb tu. Ara em guardaré el teu mòbil i si pots envia'm un missatge amb el teu mail i així estem en contacte.\n- Si, ara mateix t'ho envie. I a vore si ens trobem prompte. Mira, jo d'ací tres o quatre setmanes he d'anar a València. No t'ho creuràs, però des de fa 9 anys que vam acabar la carrera i no he tornat a la Facultat del Periodisme de Montcada, i es veu que tenen el títol oficial i em van telefonar l'altre dia per a que passe a arreplegar-lo. Així que quan sàpiga quin dia vaig et faig una telefonada. Val?\n- Perfecte Carles, ja em dius alguna cosa. Adéu.\nQuan he escoltat aquestes últimes paraules de Carles m'he quedat totalment descol·locat. No sé amb qui he estat parlant en els últims minuts per telèfon. Jo vaig estudiar la carrera de periodisme a la Universitat Autònoma de Barcelona.\na dijous, de setembre 11, 2008 3 comentaris:\nRepreníem la conversa davant de la taula, sense cafè, però atapeïda de plats buits del sopar:\n- No sé que em passa?- vaig dir per encetar l'intercanvi.\n- I jo crec que no et puc ajudar més, només puc estar al teu costat, posar la meua millor versió sobre el tauler i deixar que tries el que vols fer --em va respondre ella.\n- Eixe és el problema que no sé el que vull fer. No sé ni el que vull, ni el que no vull. No m'entenc amb mi mateixa i això vol dir que no puc entendre a ningú.\n- Ei! no ofusques el teu enteniment, deixa-lo fluir i decideix ara el que penses que es millor per a tu. No penses en nosaltres, no penses en el altres, pensa en tu mateix. És impossible estar bé amb els altres si no estàs bé amb tu mateix. Deixa la teua ment a fosques per uns instants, i ja voràs com poc a poc anirà entrant la llum. Això si, no esperes un sobtat focus potent que aparega com una àngel revelador i que et diga quin camí has de seguir. Aixòquasi mai passa; tal vegda només en els textos sagrats i en les pel·lícules. La realitat és una màquina que fa camins a poc a poc... i si els fa molt de pressa no acostumen a ser massa ferms.\n- Estic soprès amb la teua actitud. De vegades crec que no eres conscient de les conseqüències que poden vindre si porte endavant totes les coses que em volte per el cap. Eres conscient? Saps que et farà mal?\n- I tant que sé que em farà mal- em va respondre ella serenament.\n- Aleshores? Com estàs tan tranquil·la? Vols que decidisca jo? Vols que en siga jo el responsable de tot el que vinga desprès? Si això el que estàs intentant, saps que em trobe dèbil i que tinc la sensació que tot el que he fet ho he pogut portar endavant gràcies a la gent que tinc al meu voltant, i en eixe grup tu ocupes un lloc destacat. Ho saps? Tinc la sensació de buidor interior, que si em deixen enmig del camí no sabré cap on tirar...\n- Baixa'm del pedestal xicot, que estic ací davant teu, que estic a la teua alçada i no sóc ni més ni menys bona que tu. Mira. tots en la vida necessitem de mans amigues que ens facen una empenta en un moment determinat: els pares, els amics, la persona que estimes... Ningú, i qui ho diga ens enganya i s'enganya a ell mateix, és autosuficient... ens necessitem.\n- Si, potser tens raó, però hi ha una diferència entre la necessitat i la dependència- li va respondre desprès de mastegar un poc la setència que m'havia regalat.\n- Doncs, potser tens raó. La necessitat és el desig en general que tots sentim, i la dependència és quan li posem cara a eixa necessitat.\n- De veres que em tens tant soprès. Continue sense entendre com pots mantindre la teua integritat. T'estic diguent que estic pensant en deixar-ho tot i fugir d'ací, i quan "d'ací" vull dir que també fugiré de tu. I tu només fas que aconsellar-me i dir que decidisca jo...\n- De vegades aprens que a la vida hi ha decisions que no pots prendre tu, i que tampoc pots prendre per altres. Només pots aceptar-les i intentar viure millor. I només ha de mirar l'exemple del nostre amic Miquel, ell sap que està pateix una malaltia greu sense curació, i no per això se n'ha vingut cap a baix. Ell no va escollir estar malalt, però no pot passar la vida llepant-se les ferides de l'ànima. Ho ha assumit, lluita i no dóna la batalla per perduda. No podem anar de vençuts abans de la guerra... perquè aleshores ja tot està perdut, sempre cal vore la victòria.\n- M'agrada escoltar-te... i envege el teu esperit de lluita. Però, crec que el que em passa és que tinc por a l'abisme.\n- Abisme? No hi ha abismes per ací... estem en terra plana - va dir irònicament, mentre em dedicava un somriure de complicitat. Però, em vaig quedar callat i ella em va mirar. Tal vegada va intuir que els meus ulls començaven estar vidriosos...\n- Si, crec que m'agrada tindre esperit de lluita- va rependre ella- M'agrada pensar que en la lluita mai hi ha vençedors definitius, ni vençuts totals. Hi ha molts tipus de victòries, no creus? Per exemple: quan una història d'amor acaba, tots ho veuen com una derrota, però no és sempre així, de vegades, pot ser una victòria, perquè les dues persones han guanyat alguna cosa en la seua vida. Oblida el que han perdut, i pensa el que han guanyat... creus que ho podries vore així?\n- Crec que no ho podria vore de ninguna forma. Estic massa marejat per poder vore tot açò des de un punt de vista lògic i raonable. Ara per ara, les meues emocions estan guanyant la guerra al meu enteniment.\n- Tens raó, les emocions de vegades són un tsunami que desfà qualsevol argument... ja baixarà el marejol i veure'm que hi ha al fons de tot aquest mar de dubtes.\n- Vaig a demanar el compte que estic molt cansat.\n- Per favor, ens porta el compte?\na dissabte, de setembre 06, 2008 21 comentaris:\nSetembre és el retorn. Tornem a casa, tornem a la quotidianitat, però, al mateix temps tornem a l'inici d'un nou curs que s'obri davant nostre, a noves portes que s'obrin.\nA les velles carpetes del meu disc dur mental queden alguns arxius que mantenen en actiu aquests primers dies del mes de setembre com un moment on deixàvem el pis de la platja i tornàvem al poble, desprès de tres intensos mesos de vacances. Era el moment de posar en una motxilla tots aquells pedaços de vivències que resumien aquelles setmanes que han quedat enregistrades com un dels millors moments de la vida. Els mesos de l'estiu de la infància són sempre moments singulars per a molts de nosaltres.\nL'estiu era temps de carrer, de jocs, de platja. Era temps per agafar la bicicleta per recórrer prohibits camins entre els camps: el camí dels clots, el camí dels "patos".... Entre els records que m'emportava en aquella motxilla quasi sempre hi havia quedava alguna carta "mal-escrita" que mai vaig enviar, el llibre de deures de l'estiu (el mític "Vacaciones Santillana") que havia acabat feia unes poques hores. També guardava algun pal de colajet que no vaig poder canviar per un nou gelat i alguna cinta de casset amb algunes de les cançons de l'estiu que de tant escoltar-les havien afegit un estrany so de "fregir d'ous" al fons de tots els ritmes.\nAquells temps on l'acomiadament de l'estiu era el capítol tràgic d'una comèdia d'infants es van anar engrunant any rere any fins a quedar-se en menuts records que quan menys ho esperes apareixen en velles capses, velles capses que guarde en racons oblidats de la casa, i de la meua lleugera memòria.\na dimecres, de setembre 03, 2008 Cap comentari:\na dimarts, d’agost 26, 2008 3 comentaris:\na dimarts, de juliol 29, 2008 Cap comentari:\na dimarts, de juliol 22, 2008 4 comentaris:\na divendres, de juliol 18, 2008 Cap comentari:\na dijous, de juliol 17, 2008 4 comentaris:\na dimarts, de juliol 08, 2008 2 comentaris:\na dimecres, de juliol 02, 2008 3 comentaris:\na diumenge, de juny 29, 2008 Cap comentari:\na dilluns, de juny 23, 2008 Cap comentari:\na dilluns, de juny 23, 2008 1 comentari:\na dimecres, de juny 18, 2008 Cap comentari:\nAhir vaig comprar una rosa per a celebrar el Sant Jordi, dia del Llibre. Pensava que no tenia punxes, i la vaig agafar amb entre els dits, i mentre una amagada punxa em travessava la pell vaig sentir un intens dolor. De la minúscula ferida brollà un gota de sang, el seu color vermell i cridaner em va servir per recordar que mentre celebràvem el dia del llibre, la lectura en valencià s'està dessagnant... necessita transfusions urgents!\na dijous, d’abril 24, 2008 2 comentaris:\nAquesta vesprada tornava a casa en cotxe, desprès de treballar, i he baixat la finestra del cotxe, he canviat l'emissora de la ràdio on cada vesprada escolte les notícies i he posat una cadena que emetia cançons ben animades. He pujat el volum de la ràdio a un nivell elevat i he començat a intentar portar el ritme de la cançó colpejant amb les mants sobre el volant. No tinc sentit del ritme, ho reconec, però aquest gest denota que estic content. Portava un somriure contagiós a la cara,.\nI per què aquesta inesperada felicitat? Primer perquè vinc de dies complicats. I segon motiu, i més important, hui és Sant Jordi. Alguns amics m'han preguntat quin llibre regalar, he preguntat a altres si ja tenien el llibre comprat, he encomanat roses...i he recordat els santjordis passats: els llibres que em van regalar i que ocupen un lloc privilegiat a la prestatgeria i la memòria, els llibre que he regalat i que no sé on descansaran , les roses que vaig regalar i que mai es marciran perquè continuen ben vermelles en els records. El dia de Sant Jordi és un dia de festa, i cal celebrar-ho. Regaleu llibres i roses (en plural) a tots aquells que estimeu. Feliç Sant Jordi!\na dimecres, d’abril 23, 2008 Cap comentari:\nEns reunírem uns quants amics en una casa de camp per a passar unes hores junts. Era un dia de pluja i feia un poc fred així que vam decidir encendre foc a la llar. La llenya estava a l'aire lliure i va costar una bona estona prendre-li foc perquè estava humida. Però, amb paciència finalment aconseguirem encendre una bona foguera. Ens va calfar tot el dia, però quan el dia començava a acomiadar-se i tots pensàvem en tornar a casa, vam tindre que escollir entre deixar de tirar llenya i que el poc s'apagués poc a poc o tirar-li aigua per a extingir-la ràpidament. La primera opció suposava passar els últims moments compartint converses i també un poc de fred. La segona opció seria molt més dràstica, però ens permetria tindre calentor fins al darrer moment, no obstant això, ens deixaria tota la casa plena de fum, perquè quan aboques aigua al foc provoca aquesta reacció. Alguns eren partidaris de la primera opció i altres, amb més preses, volien acabar allò per la via ràpida.\nSembla una decisió intranscendent, i segurament ho és. Però, de vegades, a la vida, quan saps que alguna cosa s'apaga has de prendre una decisió: o bé deixes de tirar més llenya o bé aboques un poal d'aigua freda. I sempre hi ha dubtes... Com apagar la flama que ja no escalfa per fer foc nou?\n"Ara és demà. No escalfa el foc d'ahir\nni el foc d'avui i haurem de fer foc nou."\na divendres, d’abril 18, 2008 Cap comentari:\na dimarts, d’abril 15, 2008 1 comentari:\nExercici mental per a dies avorrits:\nDurant un dia comptar les dones (o homes) amb les que et creues i/o parles amb les quals podries follar (sexe per sexe).\nEls resultats finals (qualitatius i quantitatius) poden ser molt profitosos per a reflexionar.\na divendres, d’abril 11, 2008 3 comentaris:\na dijous, d’abril 10, 2008 2 comentaris:\na dimarts, d’abril 08, 2008 Cap comentari:


Vols venir a tocar? -\nVols venir a tocar?\nObrim plantilla per a la temporada 2020/21


Per error el mínim d'acreditació s'ha introduït 600000.00 a la solvència econòmica i financera. El valor correcte és 1.\n21/05/15 15:10 h Publicació acreditada pel Consorci Administració Oberta de Catalunya\nAccés al BOP - 21/05/15\nPonderació: 25.00 - Criteri: Proposta tècnica (reducció termini execució)\nPonderació: 10.00 - Criteri: Proposta tècnica (ampliació termini garantia)\nPonderació: 5.00 - Criteri: Proposta tècnica (arranjament emmarcats)\nPonderació: 5.00 - Criteri: Proposta tècnica (retirada cables façana principal)\nAssegurança de responsabilitat civil vigent, per import mínim de 600.000 euros\nDeclaracions d'entitats financeres que acreditin la bona operativa bancària de l'empresa\nRelació d'obres vinculades a l'objecte del contracte (obres de rehabilitació) executades en el curs del 10 últims anys, avalades per certificats de bona execució. Aquests certificats indicaran l'import, les dates i el lloc d'execució de les obres


Anzherskaya - Moscow: tickets for train 067��: train and seat selection\nfrom 7 662 Rруб.to 11 655 Rруб.\nSa, 31.07from 7 662 Rруб.\nSu, 01.08from 7 662 Rруб.\nMo, 02.08from 5 499 Rруб.\nTu, 03.08from 5 499 Rруб.


by Juanjo Molina | Recursos per a trompetistes\nComparteixo un exercici de bending per a trompeta en PDF "prestat" de l'Yturvides Vílchez. Descarrega el PDF aquí. https://youtu.be/iEjMV9X3n8g\nUs comparteixo una rutina d'escales majors per a trompeta en PDF que faig servir amb alguns dels meus alumnes. Per aquells en encara no us sabeu TOTES les escales majors... anem per feina! Podeu descarregar l'arxiu escales majors trompeta en PDF aquí.\nFa uns dies vaig veure un vídeo de Jaime Altozano en el qual parlava de la "obra de piano más triste de la historia", la Gymnopedie 1 d'Erik Satie. Vaig pensar que el timbre de trompeta amb sordina Harmon podria quedar bé per aquest "to trist" o "dark". Així que em va...\nFinalment Elite ha tret la seva ‘Practice Box’ per a la reducció del so durant la nostra pràctica i estudi de la trompeta, corneta, fiscorn, etc…\nDespués del vacío que ha causado la desaparición del aceite para pistones de trompeta 'Al Cass Fast', un buen amigo se ha embarcado en la arriesgada aventura de sacar al mercado una nueva línea de aceites para pistones de trompeta. He podido probar un prototipo del...\nSeguro que la mayoría de nostros alguna vez se nos ha quedado atascada una boquilla en nuestra trompeta. No siempre es fácil su extracción. Yo mismo, una vez, rompí la soldadura del "lead pipe" de una trompeta intentando extraer la boquilla por "fuerza bruta". Lo...


Sessions escolars per a grups de convivència estables | Ruskus Patruskus\nSessions escolars per a grups de convivència estables\nA causa de les mesures implementades pel Departament d’Educació, durant el curs 2020-21 les sessions de teatre en anglès a les escoles es faran en base a les mesures següents:\n1. Seguretat per als alumnes\nLes activitats en anglès es faran sense la participació directa dels alumnes en escena; per compensar-ho, s’hi potenciarà la participació indirecta de l’alumnat.\n2. Sessions addicionals sense cost\nEn el cas que la sessió s’adreci a un sol grup de convivència estable (fins a 20-25 alumnes), es podrà sol·licitar una sessió addicional per a un altre grup de convivència sense cost addicional.\nLes sessions sense cost tenen tres condicions. (1) La bonificació no s’aplica quan les sessions es fan per a dos o més grups de convivència simultàniament. En aquest cas, les sessions consecutives es cobren al preu habitual. (2) La sessió addicional sense cost s’ha de fer el mateix dia que la sessió de pagament que la precedeix. (3) L’obra de la sessió sense cost ha de ser la mateixa que la de la sessió de pagament que la precedeix.\n3. Exempció de bestreta\nExcepcionalment, durant aquest curs les escoles queden exemptes d’haver de fer una bestreta per reservar una activitat.\n4. Cap increment en el preu\nEl cost de les activitats educatives es manté igual que el curs anterior.\nVEURE LES ACTIVITATS EN ANGLÈS 2020-21


ALP2500: FERROCARRIL DE LA GENERALITAT DE CATALUNYA o quan les paraules no quadren amb la realitat\nFERROCARRIL DE LA GENERALITAT DE CATALUNYA o quan les paraules no quadren amb la realitat\nEns els informes anuals de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya, hi ha un paràgraf fent propaganda de les seves virtuts en ell diu el següent :\nLa cura amb què s’editen les Memòries anuals ha fet que hagin estat premiades en diverses ocasions per la Sindicatura de Comptes, que distingeix les millors de cada any, tant pel seu contingut com per l’exposició dels temes i la possibilitat de comprensió per part del ciutadà.\nDons bé , això ho haurem de posar en dubte, fins el 2017 ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya dintre de els seus comptes anuals presenta una compte d'explotació i un balanç de situació de les empreses que formaven part del grup, A partir del 2018 perquè no es puguin veure les barbaritats de cada empresa s'agrupen totes dintre de la empresa mare i presentant un sol balanç de situació i un sol compte de perdues i guanys, aquesta es la cura amb que s'editen les memories anuals, d'aquesta manera no pots saber quin es el resultat de cada una de les empreses que formen el grup.\nJo em demano que potser han d'amagar alguna cosa, que potser la gestió del nou president de Ferrocarrils es tan nefasta que s'han d'eliminar les comptes anuals per divisions, Que potser d'aquesta manera els altres competidors no poden disposar dels comptes de la competència,\nSi aquesta manera de treballar esta premiada en diverses ocasions per la Sindicatura de comptes deu ens agafi confessats. jo l'any 2018 he trobat a faltar el seguent\n1.- informe de gestió de les diverses divisions\n2.- Balanços per explotacions\n3.- Comptes de Perdues i guanys analitics per explotacions.\nPotser ens em de plantejar si es millor la eficiència o la propaganda [informe anuals ferrocates]\nCom a veí del municipi d'Alp m'agradaria poder gaudir d'aquesta informació, m'agradaria poder gaudir dels comptes d'explotacio i balanç de situació de la molina,\nvull saber quin es el resultat d'aquesta empresa de la Generalitat que treballa al meu municipi, si s'omplen la boca de transparència no val amagar-lo tot dintre de l'empresa mare, i si a més del balanç i compte d'explotació real, s'ha de presentar un balanç i compte d¡explotació social, que es faci , però no trobo correcte voler amargar els resultats parcial de cada divisió.\nPublicat per ALP2500 a 14:55\nLa Molina dona pèrdues si o si.\nEl que la Gene sempre ha dit, es que en el global de quant paguen d'impostos i el volum de negoci que genera aquesta estació, el resultat es positiu.\nUn altre cosa es que donin les dades, però amb això crec que podríem estar d'acord.\n10 d’agost de 2019, a les 16:21\nsi Jordi resulta que la unica que no dona perdues es Montserrat i amb aquesta no es cobreix totes les altres, cosa que sempre s'ha dit en global Ferrocarril presenten 16 milions de pèrdues pel 2018. Però el problema es que es vulguin tapar els numeres amb la empresa mare i així no poder gaudir de les comptes d'explotació de cada divisió. Si ho han fet fins el 2017 el perquè ara no es fa es curiós, jo em pregunto sinó ser questió de canvis direccional a Ferrocarrils, o ves a seber quin motiu tenen per amagar aquests resultats, Per+o si els amagen desprès no cal treure pit de transferència informativa.\n10 d’agost de 2019, a les 18:23\nFERROCARRIL DE LA GENERALITAT DE CATALUNYA o quan ...


Thor Sector Zones S8 Rosa comprar i ofertes a Motardinn\nAconseguiu marcar sense volar el vostre pressupost.\nEl nou estil SECTOR combina l'estil match match en múltiples aspectes amb un sol parell de pantalons, tot en un paquet durador.\nCremeu gas, no en efectiu.\nMocadors Raglan per a una mobilitat òptima.\nEl material que absorbeix la humitat et manté sec.\nPanells estirades en punys i colls.\nNo s'esvaeixen gràfics sublimats.\nEtiqueta de coll de transferència de calor.\nEl disseny de la cua de la gota ajuda a mantenir la samarreta inclosa.\nNecessites algun producte més de motoristes de la marca Thor? A motardinn, la teva botiga online de motoristes, tens una àmplia varietat de productes de motoristes que podràs utilitzar amb Thor Sector Zones S8. En aquests moments Thor Sector Zones S8 està en estoc. Volem satisfer les necessitats de tot esportista, per això prestem especial atenció en seleccionar els millors productes de motoristes.


Viatge a Jaca - Centre Europeu\nTornar a la Programació Jaca i les Valls d’ Ansó i Hecho – Pirineu d’Osca | 08 - 10.06.2019\nJaca i les Valls d’ Ansó i Hecho – Pirineu d’Osca\nArt | Rutes de Natura | Història / 3 dies\nViatge cultural amb rutes de natura a la Jacetania (Osca)\nSegona Pasqua – Del 8 al 10 de juny 2019 (3 dies)\nViatge de Senderisme Cultural a Jacetania (Osca)\nJaca i les Valls d’ Ansó i Echo. Els boscos atlàntics de Gamueta i la Selva d’ Oza. El Balcó dels Pirineus i el monestir vell de Sant Joan de la Penya i els orígens del Regne d’Aragó. El Parc Natural de les Valls Occidentals dels Pirineus\nPresentació: Un fantàstic viatge de Senderisme Cultural a la comarca aragonesa de la Jacetania (Huesca). Passejarem per les pintoresques poblacions muntanyenques d’Ansó i Hecho. Visitarem indrets històrics i monumentals com ara Jaca i el monestir vell de Sant Joan de la Penya, un veritable viatge pels orígens del regne d’Aragó. Caminarem a través dels densos boscos atlàntics de Gamueta i la Selva de Oza, situats al bell mig de l’espectacular parc natural de les Valls Occidentals del Pirineus d’Aragó. I ens allotjarem en un hotel de 3 *** de Jaca, capital de la Jacetania.\nJacetània i l’Alt Aragó. El Monestir de Sant Joan de la Penya\nEns dirigirem a la comarca aragonesa de la Jacetània, situada al nord de la província d’ Osca, on es troba la Muntanya de Sant Joan de la Penya. Un espai natural compost de rocam sedimentari amb base de conglomerat, i amb una biologia pròpia de la mitja muntanya prepirinenca, especialment a les obagues, on s’evidencia la influència atlàntica.\nPassejarem (*) pels camins que condueixen fins a diferents miradors naturals, entre els què destaca el Balcó dels Pirineus, on gaudirem d’una privilegiada vista sobre la serralada pirenaica. I sense sortir d’aquest formós espai natural, visitarem el monestir aragonès més important durant l’ Alta Edad Mitjana i primer panteó reial d’Aragó, l’ anomenat Monestir Vell de Sant Joan de la Penya (**). Un santuari que es troba de manera inversemblant en un espectacular i formós paratge muntanyós, a l’interior d’una balma oberta en un penya-segat. Punt important de pas pels peregrins del Camí de Sant Jaume, i llegendari amagatall del venerat Sant Greal de Crist.\nAl vespre ens desplaçarem a Jaca, on es troba l’hotel on ens allotjarem aquest cap de setmana.\nJaca va esdevenir al s.XI capital del Regne d'Aragó i seu episcopal. La construcció de la seva bella catedral romànica, considerada un dels més importants temples del primer romànic espanyol, va potenciar la ciutat com a enclavament estratègic del Camino de Sant Jaume i especialment fronterer, fet que va marcar la seva personalitat militar durant diversos segles, deixant petjades arquitectòniques evidents, com ara la Ciutadella, (s.XVI i s.XVII).\nLa Vall d’Echo. La Selva d’Oza\nAquest matí, després d’esmorzar a l’hotel, anirem en autocar a la Vall d’Echo, un enclavament natural pertanyent al Parc Natural de les Valls Occidentals. Una espectacular i bella zona geogràfica aragonesa emplaçada al bell mig dels Pirineus, formada per altes muntanyes i profundes valls modelades pels antigues glaceres que van dominar el territori durant l’última era glacial. Passejarem per la població muntanyenca d’Echo, històrica població de la vall i pas obligat pels peregrins del Camí de Sant Jaume que travessaven els Pirineus per aquestes contrades.\nI ens traslladarem en un autocar local (**) fins a la Selva d’Oza, un atractiu bosc atlàntic on predominen avets, faigs i rojalets acompanyats d’arbres caducifolis. Caminarem (*) a través d’aquesta profunda massa forestal, banyada per les aigües del riu Aragón Subordán i refugi d’espècies d’animals de muntanya representatives, com ara el trencalòs, el voltor comú, la truita de riu, la llúdriga, l’isard, el cabirol, l’ós bru...\nAl vespre ens allotjarem en el nostre hotel de Jaca.\nLa Vall d’Ansó. Els boscos atlàntics de Gamueta.\nAvui, rere esmorzar al l’hotel, ens dirigirem en autocar a la Vall d’Ansó.\nConeixerem Ansó, el nucli més important de la vall. Una vila que, degut a la seva relació amb la ruta jacobea i a la seva proximitat a la frontera amb els regnes medievals de Navarra i França, posseeix un interessant patrimoni històric i arquitectònic.\nI realitzarem un atractiu recorregut a peu (*) al voltant del refugi de Linza. Un itinerari de natura que ens menarà a través del bosc de Gamueta, un dels boscos mixtos d’avet i faig millor conservats de tota la península ibèrica situat als peus de les espectaculars muntanyes calcàries dels Pirineus Occidentals.\nA la tarda tornarem en el nostre autocar a Barcelona, on arribarem a les 22 h aprox.\nPreu total: 364 € – (Preu per persona en habitació doble compartida).\nSuplement habitació individual: + 70 €\nBestreta o paga i senyal: totes les persones interessades hauran d’abonar 75 € a l’hora d’inscriure’s al viatge. Les places d’hotel no restaran oficialment reservades fins que aquest pagament no s’hagi efectuat.\nViatge i trasllats locals en autocar.\nAllotjament: hotel Gran Hotel de Jaca 3*** de Jaca, en habitacions dobles amb dutxa/bany.\nEnllaç hotel: cliqueu aquí\nRègim de Allotjament i Esmorzar a l’hotel.\nLes entrada/visita al monestir de Sant Joan de la Penya (8 €** aprox)\nTrasllat en autocar local a la Selva d’Oza (16 €** aprox, anada i tornada incloses)\nEls dinars de la resta de dies, tipus pícnic a l’aire lliure (durant el viatge, els responsables del grup indicaran on i quan podran fer-se’n les compres necessàries).\nEls sopars del dissabte i diumenge, lliures a la ciutat de Jaca.\n–Viatge de Senderisme Cultural a Jacetània (Osca)\n–Programació del viatge: com que el viatge es desenvoluparà majoritàriament en paratges naturals, hi hauria la possibilitat que durant la seva evolució poguessin esdevenir alteracions en la seva programació ocasionades per causes imprevisibles, com podria ser una situació meteorològica desfavorable o altres circumstàncies alienes a l’organització. Modificacions que es realitzarien en benefici de la seguretat de tots/totes els/les participants.\nEs contempla la realització de 3 rutes a peu a St Joan de la Penya, a la Selva d’Oza (Vall d’Echo) i al Bosc de Gamueta (Vall d’Ansó).\nEls recorreguts es faran tranquil·lament, sense ànim esportiu ni competitiu. Així gaudiràs de l’atractiu paisatge, mentre coneixes a fons la seva riquesa històrica i natural gràcies a les explicacions de professores/professors i / o guies.\nLongituds totals: entre 3 km i 12 km.\nDesnivells acumulats: entre +/- 100 m i +/- 450 m.\nDurada total de marxa (sense comptar parades): entre 1h i 3h, aprox.\nTipus camí: pistes forestal i senders/corriols amb trams pedregosos i/o humits.\nNivell duresa: ◉◎◎◎◎ / ◉◉◎◎◎\nBastons de tresc (no obligatoris / en cas de portar-los, s’aconsella que tinguin una longitud regulable i puntes amb protector de goma per als trams urbans / cimentats / asfaltats).\nL’ entrada / visita al monestir de Sant Joan de la Penya (8 € aprox) y trasllats en autocar local a la Selva de Oza (16 € aprox, anada/tornada incloses).\nDijous 30 maig 2019 a les 19 h al Centre. Recomanem l’assistència.


França vol tornar l'art colonial a l'Àfrica La República\nFrança vol tornar l’art colonial a l’Àfrica\nEl govern francès té la intenció de tornar el patrimoni artístic i arqueològic va transportar a la metròpolis des de les colònies, als seus legítims propietaris. Com és sabut, durant […]\nJoan Vila i Boix 23/11/2018\nVista de l'espai d'Oceania del Musée du quai Branly de Paris / Wikipedia\nEl govern francès té la intenció de tornar el patrimoni artístic i arqueològic va transportar a la metròpolis des de les colònies, als seus legítims propietaris. Com és sabut, durant l’època colonial, els diferents imperis europeus van portar a les seves capitals obres d’art dels països que tenien subjugats. D’aquesta manera, podien expressar els seus dominis sobre l’altre, alhora que mostrar les meravelles del món als ciutadans. El 2017 en un discurs a la Universitat d’Uagadugú, va expressar la voluntat de resoldre en cinc anys la qüestió del patrimoni expoliat en museus francesos.\nSegons anuncia el diari ABC, Macron rebrà durant el dia d’avui l’informe encarregat a la historiadora francesa Bénédicte Savoy i l’economista senegalès Felwine Sarr, per la devolució del patrimoni. Com explica el mateix diari, les recomanacions han estat filtrades pels mitjans de comunicació i aquestes advoquen per la devolució generalitzada de les obres robades i espoliades, com d’aquelles procedents d’expedicions científiques o de donacions a l’administració colonial.\nEl prestigiós diari Le Figaro calcula la xifra de 96.000 objectes a ser repatriats, alhora que destaca la voluntat del citat informe de “no deixar els museus francesos buits”. El mateix diari recorda les peticions de diferents estats a Anglaterra, França o Alemanya pel retorn del seu patrimoni. Se cita per exemple, el cas de Benin, que oficialment demanà a la República francesa el 2016 el retorn de l’art del seu país. França va respondre que les seves col·leccions eren inalienables, ara, però, la situació hauria canviat.\nLa via xilena\nEn una situació similar es troba el British Museum, que aquestes últimes setmanes està estudiants el retorn del Moai de l’illa de Pasqua que tenen a les seves dependències. El govern xilè té en un curs una campanya mediàtica pel retorn a l’illa del monòlit. D’aquesta manera el ministre Felipe Ward ha anunciat que responsables del museu britànic visitaran l’illa de Pasqua per tal de començar les conversesFrança vol tornar l’art colonial a l’Àfrica sobre el possible retorn. Una de les opcions més comentades és que el museu anglès faci un préstec permanent de l’obra als habitants de Rapa Nui.


Girona estrena una nova estació de Girocleta al barri de Pedret | Girona FM 92.7\nLa posada en marxa coincideix amb la incorporació de 50 noves bicicletes, a les quals se n’afegiran 250 més que arribaran en els propers mesos.\nGirona compta amb una nova estació de Girocleta operativa situada a la ronda de Pedret que consta de 25 aparcaments i que suposa la vint-i-tresena estació del servei municipal de bicicletes de la ciutat. La nova estació s’ha consensuat també amb els veïns i veïnes del barri, que havien expressat la voluntat de disposar d’una parada de Girocleta a la zona. Marta Sureda és la regidora de Mobilitat de l’Ajuntament de Girona.\nEl consistori també està pendent de posar en circulació noves bicicletes per a la Girocleta. De moment, entre els mesos de febrer i de març ja se n’incorporaran al servei 50, i en els propers mesos arribaran les 250 que es van adquirir el passat 2020. L’ajuntament també contempla l'ampliació del servei amb 3 noves estacions. Són declaracions de Marta Sureda.\nD’altra banda, l’Ajuntament de Girona ha signat un conveni de col·laboració amb l’Ajuntament de Reus per intercanviar coneixements en matèria de mobilitat. Gràcies a aquest conveni, l’Ajuntament de Reus podrà conèixer millor el funcionament de la Girocleta amb l’objectiu d’implementar un sistema públic de bicicleta compartida en aquest municipi del Baix Camp; mentre que l’Ajuntament de Girona rebrà l’assessorament de la ciutat de Reus en la gestió dels aparcaments soterrats municipals.\nTall de veu_Marta Sureda_Futur\nTall de veu_Marta Sureda_Veïns


Qui resisteix és Rajoy | NacióDigital\nQui resisteix és Rajoy\nEl líder del PP rep una ovació dels seus diputats quan assegura que no facilitaran la investidura de Sánchez | La reunió que mantindran aquest divendres el candidat del PSOE i Iglesias dibuixarà límits importants a l'escenari | Si no hi ha investidura i les eleccions s'allarguen fins al juny, els socialistes poden pagar cara la paràlisi\nper Pere Gendrau, 4 de febrer de 2016 a les 22:07 |\nMariano Rajoy, aquest dijous durant la reunió del grup parlamentari popular | Flickr PP\nDes que el candidat del PSOE a la presidència del govern espanyol, Pedro Sánchez, va acceptar -o s'hi va posar bé- que Felip VI el proposés per a la investidura, s'ha parlat de la seva resistència. De com, malgrat la vella guàrdia socialista, ha tirat endavant la seva candidatura fent d'alternativa al PP. Però qui realment està resistint, acumulant forces com els óssos quan hivernen, és el seu rival, el president espanyol en funcions i candidat a la reelecció, Mariano Rajoy.\nEl mateix dia que sortia la primera enquesta del CIS després de les eleccions estatals, Mariano Rajoy ha presidit una reunió dels seus diputats al Congrés. I una de les frases que ha dit, i que més expliquen què està passant allà dins és aquesta: "Aquest partit sempre s'ha governat a sí mateix". Després d'anunciar que continua optant a la investidura, que no pensa obrir el camí de La Moncloa a Pedro Sánchez, i que vol comandar els designis del PP, els seus diputats l'han respost amb una ovació.\nEl repte majúscul de Sánchez\nLa manera més òptima per a Pedro Sánchez d'arribar a la presidència -segurament, l' única- és que el lideratge de Rajoy dins del PP es fongués com un terròs de sucre, i que els poders fàctics de l'Estat, aquells que influeixen tant a dreta com a esquerra, recomanessin un pas enrere dels populars en favor del PSOE. Però Rajoy s'està blindant, com ha fet sempre, i des de la barrera juga amb una carta: que Sánchez s'enfronti al repte majúscul d'aconseguir el suport -ja sigui amb vot favorable o abstenció- de Ciutadans i de Podem.\nLa reunió que mantindrà aquest divendres el candidat del PSOE amb el líder de Podem, Pablo Iglesias, serà molt indicativa. El cap de files d'Esquerra Unida, Alberto Garzón, ja ha posat pressió a Iglesias, fent-lo responsable del fracàs dels socialistes si no els dóna suport i, per tant, de què Rajoy torni a estar al capdavant del govern espanyol. Veurem com ho aguanta. Però és difícil que variï la seva posició perquè això suposaria renunciar al referèndum, i posaria En Comú Podem davant del precipici de la incoherència.\nRivera, la puta i la ramoneta\nPer la seva banda, el líder de Ciutadans, Albert Rivera, juga a la puta i a la ramoneta en versió castissa. Per una banda, aborda una negociació amb Sánchez al voltant de cinc eixos, entre ells la reforma constitucional. I, per l'altra, li diu al PP que ha de participar de l'acord. Ho deia pocs minuts després que Rajoy, a qui molta gent tracta de passerell tot i no tenir-ne res, ja havia deixat clar que votarà en contra de Sánchez tant sí com no.\nEl candidat del PSOE ha restat importància a l'enquesta del CIS, que li dóna menys intenció de vot que abans del 20-D. Caldrà veure com evolucionen els sondejos, perquè són la clau de volta de tot el que pugui passar. Però si ara mateix tant Sánchez com Rivera apreten per una entesa és perquè unes noves eleccions serien com una dutxa d'aigua freda per a ells. Passarà factura la corrupció al PP? El temps ho dirà, però si amb el que ha caigut encara estan vius, és difícil que l'escenari canviï de sobte.\nEl PP votarà en contra de la investidura de Pedro Sánchez tant sí com no\nRivera insta PSOE i PP a abandonar la «guerra freda» per arribar a acords\nPodem i els seus aliats ja superen el PSOE, segons l'enquesta del CIS\nPolítica, govern espanyol, Congrés dels Diputats, Pablo Iglesias, Albert Rivera, Mariano Rajoy, Pedro Sánchez, PP\nPer Anònim el 5 de febrer de 2016 a les 07:34\nParàlisi total de l'Estat espanyol... Ara fins el juny, després vacances d'estiu i podrem comprovar que el govern espanyol fa mes nosa que servei\nPer 1512 el 5 de febrer de 2016 a les 07:02\nLes noticies d' espania no interessen gaire xato\nPer Anònim el 5 de febrer de 2016 a les 00:14\nMárchese ya .No ve que no le quiere nadie. Venga ya es un suplicio\nPer 1512 el 4 de febrer de 2016 a les 23:21\n1- tu comentes, sense aportar res, pero comentes. 2- a la majoria, les noticies d' espania ens la suen.\nQue interés levantan los artículos de ND !\nPer Anònim el 4 de febrer de 2016 a les 22:52\nLo más repetido: "cap comentari"


Torneig Joan Gamper Estiu 2015\nClub Mournibal :: BloodBowl :: Activitats\npor nanmaniac el 29.06.15 9:37\nS'apropa l'estiu i després del periode vacacional s'obre el nou curs 2015-2016 en el que hi ha intenció de continuar amb el mateix format de lliga.\nEl torneig d'estiu torna a tenir el mateix problema que l'any passat: les dates. Hi ha l'opció de jugar-ho tot en un sol dia (mínim dos partits) o bé dividir-ho en vàrios dies. Però és clar, sabent que a l'agost l'Espiga tanca potser la gent que s'apunti hauria de comprometre's a jugar-ho els dies que toqui.\nAnteriorment els torneigs Joan Gamper eren uns torneigs de 3 partits on la gent podien provar algun equip que tingués i on es disposava de més diners dels habituals (1.100.000mo) per crear l'equip. D'aquesta manera es podia veure com podria ser un equip al llarg de la lliga i veure en només 3 partits fins a on s'arribaria.\nNo hi havien morts ni es guanyava experiència, però al final de cada partit un jugador de cada equip guanyava una habilitat normal que conservaven fins que l'acabada del torneig.\nAquí us deixo les normes millor explicades (és una proposta).\nNomés resta saber qui vol participar i marcar una data d'inici.\nAh, i l'equip que guanyi el torneig tindrà algun tipus d'incentiu per a l'EspigaBowl del curs vinent. Ho posa en les normes del torneig.\nPodeu fer servir aquest excel per a inscriure els vostres equips i podeu imprimir després el full per a jugar els partits.\nEspero comentaris i inscripcions en aquest foro, animeu-vos!!!\nEditat per darrera vegada per nanmaniac el 24.09.15 11:38, editat 3 cops en total\nRe: Torneig Joan Gamper Estiu 2015\npor Judas83 el 29.06.15 16:40\nEsparto de Goblins!!!!!\npor nanmaniac el 29.06.15 17:11\npor Azotemaximo el 14.07.15 9:14\nJo m'apunto amb els Khorne'U2. Però puc jugar a partir de l'agost.\nsi no som més, fem un triangular en un dia\npor Perraks el 22.07.15 17:57\nJo m'apunto amb el Ratatinakos!!\npor Perraks el 28.07.15 11:29\npor Judas83 el 29.07.15 20:20\nCom veieu dimecres vinent dia 5 i fem els partits a una part només, victoria 3 punts, empat 1 i derrota 0, si hi ha empat al final del torneig es desempata per touchaverage, i si aqui també hi empat per lesionsaverage.\nCom no hihan dues parts no es pot compensar el atacant/defensor de cada part, per tant en comptes de decidir qui rep i qui ataca es podria decidir que la pilota la llença el public un cop els dos equips estan a la gespa ja desplegats d'aquesta forma:\n1 a 3 -> linea de migcamp costat esquerre\n4 a 6 -> linea de migcamp costat dret\nun altre dau:\n1 a 3 -> en diagonal 2d6 caselles en direcció al camp d'ún dels dos equips\n4 a 6 -> idem però en direcció al camp de l'altre equip\nQuè us sembla? Quedant a les 20h hauriem de poder jugar tranquilament 3 partits cadascú.\npor Perraks el 30.07.15 11:57\nUmmm trobo el problema de que a qui li caigui la bola al seu camp ja te mig partit guanyat...\ni si ajustem els partits a 2 h i quedem aquell dia mes dora per fer rondes rollo\nO partir-ho en 2 dies 2 partits cada dia.\no no se pensar una forma de que la pilota quedi mes tirant a en mig pero aleshores els equips mes de fotre llets tenen cert avantatge.\nTb es podrien fer rondes de 6 torns pero penalitza a equips lents com enanos...\npor Perraks el 31.07.15 14:14\nDe tota manera tindriem que mirar un altre dia que dimecres teniem amb l'andreu mig apalabrada la final i no ens dona temps de tot.\npor Judas83 el 02.08.15 1:18\njajajja com es complica el tema...i si fem un divendres de setembre tarda-nit jugant partits complets ara que tenim també els divendres a partir del setembre?\nComençant a les 20h serien 3 partits per entrenador i a les 3 del mati com a molt tard ja estariem llestos, ja direu!\npor Urigheller el 02.08.15 7:32\nHeyy! Jo m'apuntaria amb un equip d'elfs molt alts. No hem deixa editar larxiu desde el mobil. Xo compteu amb mi!\npor renoloko el 04.08.15 10:01\nSi es un dv de setembre compteu amb mi!\npor Azotemaximo el 04.08.15 10:54\njo jugo amb els Khorne'U2. a partir de la setmana que ve en quan el genoll es recuperi.\npor Perraks el 04.08.15 12:16\nrenoloko escrigué: Si es un dv de setembre compteu amb mi!\npor Judas83 el 27.08.15 10:56\nA veure companys, proposso divendres 18 de setembre per fer el gamper si es que no hi ha cap acte que no ens permeti utilitzar l'espiga.\nPodem començar a les 20h, fem el quadre del torneig i fem 3 partits normals (2 parts de 8 torns per entrenador), tenint en compte que els partits haurien de durar 2 hores màxim, això implica que hauriem d'estar llestos a les 2-3 del matí amb ineficiències incloses, més radical però jo apostaria per fer-ho seria possar una alarma a una hora i quan soni s'aturen tots els partits estigui com estigui el tema i aquell és el resultat final, així ens asegurem clavar els partits en 2 hores i donem 5 minuts pel post partit.\nEquips a 1.100.000, pujades, recaudació i factor d'hinches normal en funció del que facis durant els partits, per tant important portar més jugadors a la maleta pel que puguis anar invertint en funció de la teva recaudacio.\nNo vincularia el Gamper amb la lliga perquè entenc que és massa just per dates i l'Ivan ja ha començat amb la confecció de la lliga.\nÉs només una proposta/idea per fer alguna coseta abans de començar la lliga, l'amo del Gamper és l'Ivan, per tant si no agrada aquest format es pot variar, li podem dir TPLA (Torneig Pa Los Atrapaos) i així no pervertim el Gamper, però si que agrairia si us plau que concretem alguna cosa els que realment volem fer algun torneig d'estiu de blood bowl.\npor nanmaniac el 27.08.15 15:24\nJudas83 escrigué: A veure companys, proposso divendres 18 de setembre per fer el gamper si es que no hi ha cap acte que no ens permeti utilitzar l'espiga.\nEi, perfecte!! Quant més es jugui a BloodBowl millor! L'Andreu va muntar fa un parell d'anys un torneig especial mentres es jugava la lliga de l'espiga. Estic MOLT a favor de fer torneigs extres. És bo per a practicar amb equips nous per a tu o per la gent novata que practiqui.\nPodeu fer servir la web espigabb per a fer equips i els fulls de partit els podeu confeccionar amb el programa de encuentros amistosos. El nom, posa-li com vulguis.. Torneig Sergei (jiji).\nPodeu fer servir aquest fil per a fer els partits i anunciar quins equips porteu.\nHaurem de portar màquina de café també!\npor Perraks el 03.09.15 10:44\nAquell finde estic fora :_(\npor Azotemaximo el 07.09.15 15:39\njo per mi ok. Si us ve de gust. Jo puc anar-hi.


Parc Nacional de l'Iguaçu - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Parque Nacional do Iguaçú)\nPer al seu homòleg argentí, vegeu Parc Nacional d'Iguazú.\nEl Parc Nacional de l'Iguaçú (en portuguès, Parque Nacional do Iguaçu), a l'estat de Paranà, és una unitat de conservació brasilera. Està localitzat a l'extrem oest de l'estat de Paranà, a 17 km del centre de la ciutat de Foz do Iguaçu i a només 5 km de l'Aeroport Internacional de Foz do Iguaçu. El parc nacional té una àrea total de 185.262,20 hectàrees, i s'hi troba un dels més espectaculars conjunts de cascades de la Terra.\nParcs nacionals del Brasil i museu\n1999 – 2001 llista del Patrimoni de la Humanitat en perill\nUna de les majors (2,7 km d'amplada) i més espectaculars cascades del món\nÉs l'habitat de gran varietat d'espècies animals i vegetals en perill d'extinció com la llúdria i l'ós formiguer gegant\n25° 41′ S, 54° 26′ O / 25.68°S,54.43°O / -25.68; -54.43\n1986 (10a Session (en) ), Criteris PH: (vii) i (x) Criteri de Patrimoni de la Humanitat\nUn tucà al Parque das Aves\nTambé és un dels pocs llocs de conservació de la Mata atlàntica, que abans cobria més d'1,3 milions de km², distribuïda al llarg de 17 estats brasilers; avui, malauradament, està restringida a només el 7,3% d'aquest total. El que en va restar es troba, actualment, en petites àrees aïllades, entre les quals les anomenades unitats de conservació. Fins a la dècada dels 50 del segle XX, la regió oest del Paranà es mantenia ben preservada ambientalment; a partir d'aleshores, el procés més intens de devastació va anar aïllant el Parc Nacional de l'Iguaçú. El 1980, aquest ja es trobava pràcticament aïllat, en una situació similar a l'ocorreguda a la regió de la serra do Mar, al litoral de l'estat del Paranà.\nNo obstant això, pel que fa a la biodiversitat de fauna, van ser registrades 257 espècies de papallones –s'estima que n'existeixen a prop de 800–; de mamífers, en van ser catalogats 45, 12 d'amfibis, 41 de serps, 8 de llagardaixos, 18 de peixos i 200 espècies d'aus.\nAl Brasil, el parc nacional limita amb 14 municipis: Foz do Iguaçu, Medianeira, Matelândia, Céu Azul, Sao Miguel do Iguaçu, Santa Terezinha de Itaipu, Santa Tereza do Oeste, Capitão Leônidas Marquis, Capanema i Serranópolis.\nEl Parc Nacional de l'Iguaçu va ser efectivament creat el 10 de gener del 1939, pel Decret-Llei núm. 1.035 del llavors president de la República Getúlio Vargas. El 17 de novembre del 1986, va rebre la distinció, concedida per la UNESCO, de Patrimoni Natural de la Humanitat. El parc va elaborar el seu primer Pla director el 1981, que fou revisat l'any 1999.\n3 Protecció transfronterera\nL'any 1542, l'espanyol Álvar Núñez, nomenat governador de Paraguai, en el viatge cap a la ciutat d'Asunción, es trobà amb la grandiositat de les cascades de l'Iguaçú. Ell va ser el primer europeu a conèixer la regió, on en l'època vivien només els indis tupí-guaranís. El 1876, l'enginyer André Rebouças fa la primera proposta a l'emperador Pere II del Brasil sobre la creació del parc nacional. El 1916, Santos Dumont, en conèixer les cascades de l'Iguaçu, va quedar tan impressionat amb la seva bellesa que va pressionar amb el seu prestigi el llavors governador de la província perquè allí fos creat un parc nacional. L'indret, que era llavors propietat particular, és declarat lloc d'interès públic. El 1930, va ser ampliada l'àrea expropiada el 1916, per crear el Parc Nacional de l'Iguaçu.\nParc Nacional de l'Iguaçú.\nEl Parc Nacional de l'Iguaçú preserva l'exuberant vegetació de la selva subtropical que envolta l'àrea de les cascades: 2 mil espècies de plantes i 400 d'aus. Té dos circuits principals per a la visita, anomenats el circuit inferior i el circuit superior. En el circuit inferior, les passarel·les porten a sentir les caigudes d'aigua, mentre que el circuit superior ho fa per sobre del salt d'aigua. També disposa d'un ascensor panoràmic. Es poden també sobrevolar les cascades de l'Iguaçú a partir de l'helicòpter de l'Helisul, així com fer passejades pel riu amb barca de motor.\nA més de les impressionants cascades i els seus arcs de Sant Martí, es podran conèixer altres motius d'interès: el centre de visitants, el zoològic, la Llnia Martins, el parc d'ocells Tropicana, la Trilha do Poço Negro, el Salto do Macuco, la Trilha das Bananeiras o l'estàtua de Santos Dumont, homenatge fet per la VASP al «pare de l'aviació», que va usar tot el seu prestigi en el Govern de l'estat de Paranà per la transformació de l'àrea de les cascades en un Parc Nacional. L'indret, que era propietat particular, és llavors declarat públic.\nEl parc protegeix tota la conca del riu Floriano, un dels afluents de l'Iguaçú, una raresa al sud del Brasil per la qualitat de l'aigua. Les seves fonts queden pròximes a la carretera BR-277, entre Céu Azul i Santa Tereza.\nEl parc es complementa amb el Parque Nacional Iguazú, a la part argentina.\nEl parc forma part del Patrimoni de la Humanitat, declarat per la UNESCO, l'any 1986. El Parc comparteix amb el Parc Nacional d'Iguazú a l'Argentina una de les cascades més grans i impressionants del món, les cascades de l'Iguaçú. Hi habiten moltes espècies rares i en perill d'extinció, tant de flora com de fauna, entre elles la llúdriga gegant i l'ós formiguer gegant. Els núvols de la vaporització produïts per la caiguda d'aigua mantenen un creixement exuberant de la vegetació.\nAccés a les cascades.\nHa estat també inscrit en la llista del Patrimoni de la Humanitat en perill des del 1999 fins al 2001.\nTota aquesta riquesa que hi ha al parc és amenaçada permanentment. Això requereix mesures enèrgiques per a augmentar la sensibilització i l'educació ambiental, l'aplicació estricta de les lleis per part de les autoritats competents i una legislació apropiada. La caça furtiva i il·legal, l'extracció del cor de la juçara (Euterpe edulis), l'extracció de fusta i llenya, l'ús de productes agroquímics prop dels rius que entren al parc, la desforestació dels boscos de ribera, tot plegat afecta profundament tot l'equilibri de l'ecosistema. Juntament amb el Parc Nacional d'Iguazú, a l'Argentina, aquest indret del Patrimoni Mundial Natural comprèn una superfície total de 250 hectàrees de bosc subtropical i de fauna silvestre protegida.\n↑ Segons la Fundació SOS Mata Atlântica.\n↑ Segons fonts d'IBAMA, l'Institut Brasiler del Medi Ambient i dels Recursos Naturals Renovables\n↑ Patrimônio mundial no Brasil, 2a edició, Brasília, UNESCO i Caixa Econômica Federal, 2002.\nParc Nacional d'Iguazú.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Parc Nacional de l'Iguaçu\nEl parc a la web del Ministeri de Medi Ambient brasiler (portuguès).\nPàgina de la UNESCO sobre el parc nacional (anglès).\nCascades de l'Iguaçú (castellà).\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Parc_Nacional_de_l%27Iguaçu&oldid=22342762»\nDarrera modificació: 14 nov 2019 a les 19:16


'El poble no està amb nosaltres', una nova pancarta a l'IVAM per a reflexionar sobre l'art i l'acceptació social - Diari La Veu\nEscriba el número 606071\n'El poble no està amb nosaltres', una nova pancarta a l'IVAM per a reflexionar sobre l'art i l'acceptació social\nEl basc Txomin Badiola és l'autor de la intervenció artística que lluirà a la façana del museu fins al 13 de gener\nL'IVAM torna a traure el museu al carrer i ho fa "inaugurant" una pancarta de 81 metres quadrats dissenyada per l'artista basc Txomin Badiola (Bilbao, 1957). En la presentació d'aquesta intervenció, celebrada aquest dijous al matí, el director de l'IVAM, José Miguel G. Cortés, ha explicat que s'ha triat Badiola perquè és "un artista fonamental de l'art espanyol, que està treballant des dels anys 80, però capaç de qüestionar-se constantment". Per exemple, "ha passat d'una obra purament escultòrica a altres tècniques". "És una obra jove, forta, puixant, d'interés", en paraules de Cortés. El director del museu ha remarcat que no es tracta d'una exposició, sinó que és "una pancarta de cara al carrer, amb les persones i els cotxes passant, amb el soroll". "La gent haurà d'aturar-se i pensar què vol dir l'artista", ha explicat.\n'El poble no està amb nosaltres' és el nom de la intervenció de Badiola, però també una sentència de l'artista d'avantguarda Paul Klee (Suïssa, 1879-1940). Aquestes paraules creuen en diagonal la pancarta, en què també conviuen les expressions 'Una contradeclaració al món', 'Una lluita contra la massa', 'La destrucció de la transmissibilitat de la cultura', 'L'intermon entre allò vell i allò nou' i 'Narratives d'experiència formal'.\nCom naix l'obra?\nBadiola conta que l'obra va sorgir "de forma atzarosa". Segons ha relatat en la presentació, quan va rebre la telefonada estava transcrivint la frase de Klee. A més, al seu davant tenia una imatge "procaç i irreverent amb què havia treballat en diferents obres". Això li va suggerir que "la invitació, la frase i la imatge estaven unides".\nDes del museu expliquen que el treball de Badiola, que finalment inclou diverses frases i imatges, "és també un missatge que ironitza sobre els museus, una 'nova institucionalitat' que es creu benèfica, oblidant-se del paper que inevitablement exerceix tota institució com a aparell ideològic". Amb tot, l'artista reconeix que aquesta obra "no naix de l'interés de comunicar res en concret", sinó que vol que siga "prou ambigua perquè la gent es pregunte coses".\nCortés ha afegit que la lectura de la frase ens porta a reflexionar que "la gran massa" no està en el mateix moment que l'artista, i que això es podria extrapolar a altres camps més enllà del museu, com ara el camp polític o social.\nPreguntat per la polèmica sobre les escultures de l'artista alcoià Antoni Miró, que s'exposen en diferents punts de la Marina de València i mostren escenes sexuals molt detallades, el director de l'IVAM ha manifestat que "estem absolutament a favor que els artistes tinguen total llibertat d'expressió".\nLa quarta intervenció en la façana\nL'obra de Txomin Badiola forma part de la línia IVAM Produeix, que promou la producció d'obra d'artistes i els dedica un espai aparentment no museístic, com ara la façana, el vestíbul o l'esplanada del museu.\n'El poble no està amb nosaltres', que es podrà veure des d'aquest dijous fins al 13 de gener, és la quarta intervenció en la façana del museu, després de 'Box', de Cristina Lucas, 'Un cos estrany', de Marina Núñez, i 'El món en un condó', de Juan Hidalgo.\nEscriba el número 638574


Mitja Marató de Barcelona 2018 - Fondistes Sant Feliu\nA continuació la crònica realitzada pel Christian:\nA les 7:22 de la matinada sortia el tren i a majoria de fondistes havíem quedat a la estació. Amb un fred que pelava varem esperar el tren que finalment va arribar amb retard i va aparèixer a les 7:38.\nEsperant el tren vàrem aprofitar per fer-nos la primera foto de grup.\nUna vegada a Arc de trionf tothom va començar amb el seu habitual «modus operandi», passar pel bany, posar vaselina, col·locació de dorsals, chip i guardar tota la resta a la bossa a entregar al guardaropia.\nUna vegada entregades les bosses, varem anar cap a la sortida. Una multitud de gent ja esperava l’inici de la cursa i es feia complicat fins i tot entrar pels calaixos.\nMentre que «la patrulla Celeste» va anar directament al calaix junt amb la resta dels fondistes, el mestre Gisbert, l’Olivella i jo varem anar a fer els últims canvis de ritme. Quan varem tornar no podíem entrar al calaix. Hi havia cua fins i tot per entrar a la cursa !!!. No havíem vist tanta gent en aquesta cursa !!!.\nUn altre corredor va treure part d’una balla i varem aprofitar per ficar-nos dins.\nUna vegada va arrencar la cursa vaig dir adéu al mestre i a l’Olivella que varen sortir com uns coets i vaig començar amb la meva carrera particular.\nEl dia va ser magnífic. Tot i fer bastant de fred a primera hora del matí, poca estona després d’arrencar la cursa el temps va millorar molt i la temperatura era ideal per aquest tipus de cursa.\nA l’arribada varem anar esperant-nos tots els fondistes i varem aprofitar per fer-nos unes quantes fotos.\nAdjunto la classificació de la cursa de tots els fondistes que es varen apuntar com a club «FONDISTES SANT FELIU».


Erasmus+ Staff Training Program del CRAI de la UB | Centre de Recursos per a l'Aprenentatge i la Investigació - CRAI UB\nInici >> Coneix el CRAI >> Erasmus+ Staff Training Program del CRAI de la UB\nLa Universitat de Barcelona (UB) es va fundar l'any 1450 i és la principal universitat pública de Catalunya, amb la major oferta formativa i nombre d'estudiants, a més de ser el principal centre de recerca universitari de l’Estat espanyol i un dels més importants d’Europa. És membre de la League of European Research Universities (LERU) i lidera l'aliança Charm-EU.\nEl Centre de Recursos per a l’Aprenentatge i la Investigació (CRAI) de la Universitat de Barcelona posa a disposició de tots els membres de la seva comunitat universitària i de la societat en general 16 CRAI Biblioteques, dels quals 14 donen suport en l'aprenentatge, la docència i la recerca dels ensenyaments corresponents i dos són patrimonials: el CRAI Biblioteca del Pavelló de la República, especialitzat en història contemporània (Segona República, Guerra Civil espanyola i franquisme) i el CRAI Biblioteca de Fons Antic que custodia una de les col·leccions de fons antic més importants de l'Estat, formada per manuscrits, incunables i llibres impresos entre el 1501 i el 1820.\nA banda de les biblioteques, el CRAI està integrat per les unitats transversals, el Centre de Documentació de Biodiversitat Vegetal (CeDocBiV) que conserva i difon un dels herbaris més importants de l'Estat espanyol, el Centre de Digitalització (CEDI) un dels capdavanters de l'Estat i que acompleix els estàndards de qualitat europeus i el Taller de restauració, l'únic taller especialitzat en llibre antic de la xarxa de biblioteques universitàries catalanes.\nEts un professional de la informació i la documentació vinculat al món universitari i vols venir a fer una estada formativa al CRAI de la Universitat de Barcelona?\nDins del marc de l'Erasmus Staff+ Training Program de la Universitat de Barcelona (UB) et proposem un itinerari d'estada d'una setmana de duració on et presentarem alguns dels nostres CRAI Biblioteques, les unitats transversals i altres espais del nostre CRAI.\nA més a més d'aquesta proposta, podem configurar itineraris personalitzats en funció dels teus interessos i necessitats. És el cas del CRAI Biblioteca de Fons Antic, que proposa estades dirigides a bibliotecaris especialistes en col·leccions de llibre antic.\nTravessera de les Corts, 131-159 08028 Barcelona (Mapa)\nTelèfons: +34 934 021 709 | +34 934 035 380


Club de lectura d’album il•lustrat, adreçat a nenes i nens de 9 a 12 anys\nBiblioteca: Biblioteca Zona Nord\nAdreça: Vallcivera, 3 bis\nTelèfons: Tel. 933 537 519 Fax. 933 532 764\nPresencial Conductor: Rosa Ferrer\nSegon dijous de mes, a les 17: 30 h\n•\t14 d’octubre –\nEl plec a l’album\n-\tD’aquí no passsa ningú d’ Isabel Minhós Martins editat per Takatuka\n•\t18 de novembre-\nL’expressió artísitca a l’àlbum\n-\tEl pequeño rey de las flores de Kveta Pacovska editat per Kókinos\n•\t16 de desembre-\n-\tDuelo al sol de Manuel Marsol\n•\t20 de gener-\nLa natura i l’ecologia a l’àlbum\n-\tOff de Xavier Salomó editat per Flamboyant\n•\t17 de febrer-\nLa pèrdua a l’àlbum\n-\tL’ànima perduda- Olga Tokarczuk, editat per Thule\n•\t17 de març-\nLa imaginació i els somnis a l’àlbum\n-\tMaurice Sendak- Allà on viuen els monstres, editat per Kalandraka\n•\t21 d’abril-\nLa migració a l’àlbum\n-\tMigrants d’Issa Wattanabe. Editat per Libros del Zorro Rojo\n•\t19 de maig\nL’amistat i la companyonia a l’àlbum\n-\tEls tres bandits de Tomi Ungerer,editat per Kalandraka\nDuració de cada sessió: 1h\nDates: Dijous 14 d'octubre (17:30-18:30 h)\nDijous 18 de novembre (17:30-18:30 h)\nDijous 16 de desembre (17:30-18:30 h)\nDijous 20 de gener (17:30-18:30 h)\nDijous 17 de febrer (17:30-18:30 h)\nDijous 17 de març (17:30-18:30 h)\nDijous 21 d'abril (17:30-18:30 h)\nDijous 19 de maig (17:30-18:30 h)\nPeríode de pre-inscripció: Del 10 de setembre de 2021 a les 00 h. al 19 de maig de 2022 a les 07 h.


Investiguen si el mes de naixement podria influir en el risc de desenvolupar esclerosi múltiple\nInvestigadors britànics de la Universitat d'Oxford analitzen si el mes del naixement podria influir a l'hora de ser diagnosticat d'esclerosi múltiple o altres malalties com l'asma o la diabetis. L'anàlisi se centra en factors ambientals, que en el cas de l'esclerosi múltiple, podrien ser una de les causes de la malaltia. Així, la recerca, que ha estudiat a 21.000 persones, parteix de la base que existeixen factors ambientals que varien en funció de l'època de l'any i que podrien afectar a la mare durant la gestació.\nEn aquest sentit, els nens nascuts durant la primavera al Regne Unit podrien tenir més possibilitats de patir esclerosi múltiple atès que les seves mares han estat menys exposades a la llum solar -vitamina D-. Segons l'estudi, els nens britànics nascuts al mes d'abril tenen el major risc de patir esclerosi múltiple mentre que els nens nascuts al novembre són els que menys risc tenen. Mentrestant, altres estudis qüestionen els resultats i sostenen que factors més complexes poden influir en el risc de tenir esclerosi múltiple.


Daddy negre prim i cul negre calent\nLlocs falsos de policia gai homosexual » Grassoneta »Tumblr polla dura i calenta\nTumblr polla dura calenta\nAra sembla una festa! D'esquerra a dreta ... Veig a Kevin i ... no està segur, no està segur, no està segur, no està segur, no està segur ... Andre i ... no segur, no segur i ... Christian, Jerome i ... no segur. Quants nois de Bel Ami podeu reconèixer només pel cul? Feu clic a la foto per veure-hi més de prop. Tanner Chidester és un dels models de fitness masculí més establerts de la indústria. Tanner prové de l'estat més solitari de Texas i ha fet una planxa a tot el món.\nInterracial Hard Fuck. Tots els colors del porno interracial es reuneixen en un tub de sexe gratuït per oferir-vos el màxim plaer PÀGINES: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 La forma en què em fotes. L’enorme polla és tot el que necessita la nena del nou conegut. Després del cinema.\nuna polla dura preciosa dispara una gran càrrega\nHo vam fer realment, molt senzill per a la gent fer un bloc i posar-hi tot el que vulgui. Històries, fotos, GIFs, programes de televisió, enllaços, publicacions, acudits mudes, acudits intel·ligents, pistes Spotify, mp3, vídeos, moda, art, coses profundes. Tumblr és un milió de blocs diferents, plens de literalment.\nEtiquetes: tumblr + calent + dur + polla\nCal prestar atenció a la bem a la veritat o al pau dele polsant a la calça branca gostoso 😋 esse Arthur agui\nque rica paja, reflexiona sobre el meu cap i rep tota la lectura\nBaix 2018 | 17.05.2019\nUn muchacho guapo i delicat, amb ganes de donar el seu any. Em encantarà fer-ho


15 fets breus sobre 'legalment rossa' - Article\n15 fets breus sobre legalment rossa\nDemostrant que no és cap cap d’aire, Elle Woods va obtenir un 179 gairebé perfecte al LSAT, va entrar a la Facultat de Dret de Harvard i va canviar el joc en el procés. Gràcies a Reese Witherspoon i companyia,Legalment rossa—Que es va llançar avui fa 15 anys— va ser un dels primers èxits crítics i financers sorprenents del segle XXI. Aquí teniu alguns fets sobre la pel·lícula que us haurien d’interessar, fins i tot si no coneixeu un Vanderbilt.\n1. ELLE ES VA NOMENAR DESPRÉS DE LA REVISTA.\nLa pel·lícula es basava en el llibre del mateix nom d'Amanda Brown, que va passar el seu temps a la Stanford Law School llegint exemplars deAixòi escrivint un munt de cartes a casa, detallant els companys amb qui no es relacionava. Posteriorment, Brown va elaborar un manuscrit basat en aquestes cartes i el va enviar a un agent, que inicialment es va atreure a ell perquè era l’únic manuscrit de la pila de fang escrita en paper rosa.\n2. LA LÍNIA 'OVESTER' VA SORTIR DE LA VIDA REAL.\nBrown va assistir a una reunió de The Women of Stanford Law, on va escoltar a una dona dir que va passar tres anys a Stanford intentant canviar de 'semestre' a 'ovester'. Brown va riure ... però era l'única.\n3. EL VOTACIÓ DE PAPER DE VASE TAMBÉ ERA REAL.\nEl grup de germanor d’Elle que votava en contra del canvi de Charmin a genèric provenia de l’època de la guionista Karen McCullah Lutz com a germana de la germana a la Universitat James Madison. Lutz va oferir a les seves germanes punts d'activitat per robar TP a l'edifici de l'administració.\n4. CHLOË SEVIGNY VA ADVERTIR EL PAPER DE VIVIAN.\nSelma Blair va interpretar a la xicota de la facultat de dret de Warner Huntington III després que Sevigny va optar per participar en una pel·lícula que es va filmar a París.\n5. L’ACTRICA QUE VA JUGAR A MARGOT AJUDÀ A L’ACTRICA QUE VA JUGAR A SERENA A OBTENIR LA PART.\nAlanna Ubach va subratllar a Jessica Cauffiel -que ja era elegida com a Margot- que realment necessitava la peça, de manera que Cauffiel li va dir que copiés els seus moviments durant la prova de pantalla junts i pretengués que no l’havien planejat junts abans.\n6. REALITZEU EL COMPORTAMENT SORITÀRIA ESTUDIAT AMB UNA VEGADA PER PREPARAR-SE PER AL SEU PAPER.\nWitherspoon va anar a sopar i va fer viatges amb germanes a Neiman Marcus i els seus dormitoris de la USC i de Stanford, prestant atenció al que feien i deien.\n7. STANFORD NO VA PERMETRE L’ÚS DEL SEU NOM A LA PEL·LÍCULA, PER W ERA EL SUPORT DE L’ESCOLA DE DRET HARVARD.\nAl llibre d’Amanda Brown, Elle va assistir a la USC abans d’anar a Stanford Law. Tot i que ni la USC ni Stanford permetrien que la seva universitat s’associés a la pel·lícula, la USC va permetre que es realitzessin rodatges al campus. UCLA va rebutjar l'oportunitat de substituir la USC com a universitat universitària d'Elle, però també va permetre rodar al campus. (Elle va anar a la fictícia CULA de la pel·lícula.) Harvard té les polítiques oposades a Stanford, permetent l'ús del seu nom, però va citar la seva llarga regla de no permetre cap rodatge comercial als productors.\n8. VA SER LA PRIMERA VEGADA DE ROBERT LUKETIC DIRECCIÓ D’UN LLARG.\nL’australià estava “aterrit” la nit anterior al primer dia de trets i no podia dormir. Va aconseguir la feina gràcies al seu curtmetratgeTitsiana Booberini, que tractava d’una noia amb sortida de bigoti que descobreix un depilador.\n9. MATTHEW DAVIS VA TENIR UN GRAN ENFONSAMENT A REESE WITHERSPOON.\nL'actor que interpretava a Warner tenia alguna cosa per a Witherspoon, a qui llença despietadament a la pel·lícula, des que tenia 15 anys, i era un 'ximple' que els productors s'havien d'assegurar que es trobava bé al plató. Quan va dir a Witherspoon casat els seus sentiments per ella, professionalment li va dir que era dolç per dir-ho i que havien de tornar a la feina.\n10. WARNER HUNTINGTON III, BASAT EN DAVIS, EN UN ANTIC PRESIDENT.\nVa llegir l’autobiografia de George W. Bush per investigar-la.\n11. ELS ACTORS GENERALS DURANT ELS CRÈDITS INAUGURATIUS REALITZAREN UNS REALS CALTECH FRAT GERMANS QUE REALITZAVEN UN RIT D’INICIACIÓ.\nUna mare li va explicar alLos Angeles Timesque va veure el seu fill amb un vestit de bany cobert d’escurçament i oli a la pel·lícula. El seu fill va participar en el joc 'Grease Frosh', on dos equips tenen una carrera per determinar qui pot portar un estudiant de primer any d'un extrem a un altre més ràpid, mentre està cobert de greix. En aquell concurs específic filmat, va guanyar l’equip que portava vestits absorbents de pirates i pallassos.\n12. EL FINAL ES VA CANVIAR A causa de l'audiència de les proves.\nInicialment, la pel·lícula va acabar amb Witherspoon i Luke Wilson fent-se un petó a les escales del jutjat, i després van tallar a Elle Woods i Vivian formant un 'Blonde Legal Defense Club'. El públic de proves estava massa invertit en el que va passar a la vida d’Elle per agradar aquesta conclusió.\n13. PARTS DE L’ESCENA DE LA GRADUACIÓ ES VAN ROTAR A LONDRES, AMB PERRUQUES.\nPer abordar els comentaris del públic de prova sobre el final, es va afegir una escena de graduació, establerta dos anys després. Com que Witherspoon estava a Anglaterra treballant en el seu proper projecte, algunes parts de l'escena es van rodar al Dulwich College de Londres, mentre que alguns dels altres actors es van filmar a Califòrnia. Witherspoon portava una perruca perquè va canviar el cabell pel seu paper aLa importància de ser seriós, igual que Luke Wilson, que per aquell moment s'havia afaitat el capEls Tenenbaums Reials.\n14. HI HAVIA MUSICALS ANTIGUES I WEST END BASADES A LA PEL·LÍCULA.\nTambé va haver-hi una sèrie de realitat de 2007 a MTV per trobar la propera actriu que interpretaria Elle Woods per a l’espectacle de Broadway (MTV fins i tot va emetre una actuació sencera). La seva producció al West End de Londres va durar tres anys després de guanyar el premi Laurence Olivier al millor musical.\n15. ALEGALMENT ROSALA PRODUCCIÓ VA OBTENIR UN PROFESSOR DE DRAMA OHIO CONVOCAT EL 2012.\nDesprés que la notícia va atreure l'atenció nacional, Loveland High School va continuar endavant i va permetre que el musical continués tal com estava previst.\nThe Time Swedes Called in Gay to Work el 1979\nMargarina contra mantega: quina és la diferència i quin és més saludable?\n12 fets greus sobre Doug


[Divx ITA]Las Vegas s1e2 Torrent Downloads - download free torrents!\nTorrent Downloads » Las Vegas » [Divx ITA]Las Vegas s1e2\n[Divx ITA]Las Vegas s1e2\nName:[Divx ITA]Las Vegas s1e2\nTotal Size: 367.78 MB\nLast Updated: 2017-09-30 22:30:00 (Update Now)\nAlternatives:[Divx ITA]Las Vegas s1e2 Torrents\nlas vegas 1x02 quello che accade a las vegas rimane a las vegas.AVI (Size: 367.78 MB) (Files: 1)\nlas vegas 1x02 quello che accade a las vegas rimane a las vegas.AVI\n[Divx-ITA]Las Vegas - s1e2\nEp. 2 What Happens in Vegas Stays in Vegas