Blog – Escola Nàutica Carreras\n(+34) 649 40 25 25|info@nauticacarreras.com\nPEE + Vela\nPràct. motor PEE\nP.E.E. a Bord\nPNB + Vela\nPràctiq. + Apartament Empordà\nVeler Dia Sencer\nVeler Posta de Sol\n2012 Volta al Món\n2010 St Martin – Estartit\n2009 Estartit – St Martin\n2008 Antigua – Estartit\n2008 Estartit – Martinica\n2003 Cadiz-Santo Domingo\nBy admin| 2017-03-28T20:03:12+00:00\tmarç 17th, 2017|General, Viatges|\nNàutica Carreras obre un local a l'Escala. Ubicat al carrer Port de la Clota i a només 15 metres de l'aigua\nBy quim| 2017-03-28T20:18:56+00:00\tmarç 16th, 2017|Notícies|\nEl proper divendres 23 d´octubre al Mundial de la Bisbal Xerrada sobre el viatge de la Volta al Món a bord del veler Bora Bora portant un globus aerostàtic. Es passarà un vídeo del viatge i acte seguit es procedirà a una xerrada on en Quim Carreras us aclarirà qualsevol dubte.\nBy quim| 2017-03-28T20:19:50+00:00\tmarç 16th, 2017|Notícies|\nEntrevista al programa “divendres” de TV3 amb l´Espartac i en Màrius Serra\nBy quim| 2017-03-28T20:34:56+00:00\tmarç 16th, 2017|Notícies|\nTota la setmana el programa "divendres" ha estat rodant a Begur i parlant amb els seus vilatans. Durant l´entrevista s´han passat imatges del viatge de la Volta al Món en veler i globus, destacant el ball del Gang Style a bord del Bora Bora...\nEmotiva arribada de l´Expedició KT3D a l´Estartit\nBy quim| 2017-03-28T20:35:55+00:00\tmarç 16th, 2017|Notícies|\nÉxit rotund en la Festa dels 100 Atlàntics organitzada pel Bar One.\nBy quim| 2017-03-18T21:16:52+00:00\tmarç 16th, 2017|Notícies|\nLa festa que va organitzar el One Bar de Lanzarote, on es pretenia reunir a gent que sumèssin més de 100 atlàntics, va ser un èxit rotund.\n“En solitario” al cinema de Begur i seguidament xerrada amb Quim Carreras\nBy quim| 2017-03-29T18:37:05+00:00\tmarç 16th, 2017|Notícies|\nEl divendres 7 de febrer a les 22:00 hores al Cinema Casino de Begur, a la secció de Nit dels Amants del Cinema es projectarà "En solitario" . Trepidant pel.lícula on s´hi reflexteix la duresa extrema de la navegació en solitari, en una regata de Volta al Món. Tot seguit hi haurà un col.loqui on [...]\nFrancesc Cusí “kiku”, presenta el llibre “De dos en dos alrededor del mundo”.\nBy quim| 2017-03-18T21:16:38+00:00\tmarç 16th, 2017|Notícies|\nEl llibre explica la lluita d´uns bojos del mar, de com van aconseguir estar a la línia de sortida de la prestigiosa "Barcelona World Race", però sobretot ho abarca des de la vessant més personal i emotiva dels participants.\nEmotiva trobada amb Julio Villar i Juan Antonio “Vagabundo”\nBy quim| 2017-03-18T21:16:27+00:00\tmarç 16th, 2017|Notícies|\nLa presentació del circuit d´aquest any de regates d´altura organitzat per l´Anam, va servir per reunir a tres generacions de navegants solitaris. Julio Villar, Juan Antonio Martin Cuadrado i Quim Carreras van parlar distesament sobre singladures i projectes...\nFoto de Quim Carreras al Bar “ONE”, mític entre els navegants que passen per Lanzarote.\nBy quim| 2017-03-18T21:16:18+00:00\tmarç 16th, 2017|Notícies|\n17142 Verges, Girona\nPhone: (+34) 972 78 04 82\nMobile: (+34) 649 40 25 25\nCarrer Romeu de Corbera, 14,\n© Copyright 2017 - Escola Nàutica Carreras


Jesús Argüelles Fernández "Pichilatu" (1900? - 1 de febrer de 1935) era un destacat cap revolucionari qui, un cop sufocada per l'exèrcit espanyol la Revolució d'Astúries de 1934 fou condemnat a mort i afusellat, l'u de febrer de 1935. Treballava com a dependent de comerç a Oviedo, era vidu i tenia una filla. Fou un dels pocs condemnats a mort pels fets a la Revolució d'Astúries de 1934, i l'únic civil. Segons sembla, podria haver estat fill natural del ministre Melquíades Álvarez, diputat del Partido Republicano Liberal Demócrata.\nJesús Argüelles Fernández "Pichilatu" (1900? - 1 de febrer de 1935) era un destacat cap revolucionari qui, un cop sufocada per l'exèrcit espanyol la Revolució d'Astúries de 1934 fou condemnat a mort i afusellat, l'u de febrer de 1935. Treballava com a dependent de comerç a Oviedo, era vidu i tenia una filla. L'historiador David Ruiz, recolzant-se en el testimoni d'Aurelio del Llano, va difondre la versió que Pichilatu fou el responsable del metrallament de vuit persones als carrers d'Oviedo (Astúries) com a cap revolucionari de barri, si bé no es va poder demostrar-ne la participació de Pichilatu en els fets, ja que Argüelles no utilitzava aquesta arma. L'escriptor Emilio Palacios (1898-1984), que va estar a la cel·la contigua tampoc acceptà la versió del metrallament. Fou un dels pocs condemnats a mort pels fets a la Revolució d'Astúries de 1934, i l'únic civil. Segons sembla, podria haver estat fill natural del ministre Melquíades Álvarez, diputat del Partido Republicano Liberal Demócrata. (ca)\nJesús Argüelles Fernández "Pichilatu" (1900? - 1 de febrer de 1935) era un destacat cap revolucionari qui, un cop sufocada per l'exèrcit espanyol la Revolució d'Astúries de 1934 fou condemnat a mort i afusellat, l'u de febrer de 1935. Treballava com a dependent de comerç a Oviedo, era vidu i tenia una filla. Fou un dels pocs condemnats a mort pels fets a la Revolució d'Astúries de 1934, i l'únic civil. Segons sembla, podria haver estat fill natural del ministre Melquíades Álvarez, diputat del Partido Republicano Liberal Demócrata. (ca)


SASTREY á Íslandi: Menjant Surströmming\nBé, el dissabte passat vam menjar Surströmming [Sürströming amb la ö i ü alemanyes]. El Surströmming ve a ser els calçots que mengem a Catalunya en el sentit de que és un menjar típic que es menja en un temps en concret. El Surströmming és un peix fermentat que es menja per l'agost (principis de septembre en el nostre cas) i que, si és apreciat, ho és al nord de Suècia (la meitat nord) i de Norruega més al sud de Gävle (crec) ja no és tant típic.\nEl Surströmming té una característica que el fa molt conegut: fa molta pudor!\nAquest peix s'ha de menjar a l'exterior, al jardí per exemple, perque sinó deixa la casa amb un bon perfum. El peix però, no té el gust que desprèn amb l'olor, és un peix força salat.\nAbans d'obrir les llaunes ja me n'havien parlat del peix i de l'olor i van sortir algunes anècdotes de l'estil "Un dia estava a Kiruna [Shiruna] i em pensava que hi havia un fallo amb el clavegueram, però no, estaven menjant Surströmming".\nLa veritat és que fa força por haver de menjar-se allò després de sentir les anècdotes (no és obligatori! però ja que és una tradició ho volia provar).\nAixí que vam obrir les llaunes (que deixen anar molt de gas quan les obres "xxxxxxxxxxxxxx") però no feia gens d'olor... i vaig olorar la llauna i també es podia soportar. Però quan van remoure-ho una mica i me'n van posar un al plat vaig començar a sentir una flaira....bufff, aquest peix sí que fa l'olor que diuen.\nVaig aconseguir menjar-me'n dos, i ja us dic, si no crec que no és el més bo del món és perquè són massa salats, no per l'olor. Vull dir que és una cosa suportable i que per ser la primera vegada, menjar-ne dos està molt bé.\nEl surströmming es pot menjar sol o en un entrepà amb tomàquet, patates (que en mengen molta aquí) i ceba entre d'altres coses; jo me'l vaig menjar en l'entrepà...però en Bengt (el pare Nyman) i un convidat que teniem s'ho menjaven ben entusiasmats sol.\nAquí teniu alguna foto:\nA veure com em menjo això...\nPescant més Surströmming i desitjant poder deixar ja la llauna...\nPublicat per Sastrey a 7:53 p. m.\nSóc una gran cuinera,(tu ho has comprovat) i estic molt interessada en menjar aquest peixet "in situ",( no val fora de espai geogràfic adient). Ja em diràs dia i hora per poder fer la prova, actualment tinc tots els dies disponibles. Un petó .\nEt dono una pista sóc molt dolenta en informàtica, sense ajuda del teu pare no me'n surto.\nSi que fas cara de circumstancies a la ultima foto xD\nJaja Esta be!\nMes que un diari de viatge... podries fer un diari gastronomic de suecia no? xD\napa que vagi molt be! ^^\nargh... no sé qui ets anònima XD\nhe comprovat que ets gran cuinera... dolenta en informàtica...hmm... hauré de pensar una mica...\nSobre això del diari gastronòmic...havia pensat de fer-li una foto cada dia al dinar-tiberi ke em menjo per què flipeu...\nAvui he menjat un bon plat de pasta (criticada pels italians xD) i una amanida ben bona amb tonyia i soja o el que sigui allò blanc... ja veureu\nAlguns fets socials - Post nº 1oo\nUna altra sortida amb barca\nL'esmorzar - Frukostet\nLes setmanes - Veckorna\nUna mica d'esport\nExcursió a Halöklubben\nDes de Sverige


Havanerus | Havaneres i Cançó de taverna: Cubacant a la bella Lola, 2 d'Abril de l'onze\nCubacant a la bella Lola, 2 d'Abril de l'onze\nCubacant torna a la taverna la bella Lola de Calella de Palafrugell i de quina manera!\nPenso que ni els mes optimistes podien creure que allò arribés a escoltar-se tan be en tan poc temps. Només puc aportar paraules d’admiració vers aquest grup Palafrugellenc i llur treball.\nFa relativament poc que va marxar el nostre estimat Càstor, i encara menys que varen decidir unir esforços per continuar endavant la Neus, en Xiqui i l’Enric amb en Jordi Grau i en Jordi Rubau.\nLa tasca del mestre es fa palès només veient la serietat, la pulcritud, la curositat i lo polit que ha quedat la seva posada en escena.\nAnem a pams, a veure si me’n surto, doncs de nou les emocions fan que tingui dins el meu cap un cúmul de sentiments difícils d’expressar en quatre ratlles, si em permeteu, jo ho intento.\nPer l’ocasió val mencionar a tots els que estàvem a la Taverna la bella Lola, els que no menciono no es que en faci cas omís, es que no els conec, però veritablement eren quatre els que per mi eren desconeguts. No us exagero si us dic que quasi tots ens coneixiem. Exceptuant alguna cara, qui mes qui menys estava relacionat o molt o moltísim amb les havaneres.\nLa taverna feia goig, varem arribar a dos quarts i cinc de deu per tal de tenir una mica de temps, i encara així varem fer just per saludar a tothom, sopar i estar llestos per la cantada.\nEn arribar quasi totes les taules eren plenes, recordo un munt d’Havanerus escampats per la sala, cadascú amb la seva parella o amb el seu grup d’amics, però tots érem allà. Si arribem a demanar una taula per estar tots en una taula llarga, em sembla que acabem omplint fins i tot la part de dins de la taverna.\nEstàvem rodejats d’amics, totes les taules eren plenes a besar, feia goig veure un grup tan estimat acompanyat per tanta gent i tan ben avinguts.\nRecordo la gran quantitat de “Havanerus” i espero que em permeteu que us esmeni a tots, doncs tant com el grup, heu fet possible que la vetllada sigui inoblidable, i alhora hem recolzat al grup com calia.\nTal i com vaig entrar, vaig veure en Jordi Vilella i la Maria Jesus amb el seu grup d’amics. A la taula del costat, en Jaume amb la seva dona, l’Alfons amb la Ció i l’Isabel amb en Joan. Just davant nostre, la Teresa i en Lluis amb uns companys, al costat d’aquests, i també davant nostre, l’amic Pere Margall amb en Vicens Tomas i la seva dona, darrere d’ells i a banda dreta meva, la Marina amb el seu marit, i la taula rodona gran, en Joan i la Dolors acompanyats per alter colla d’amics i familiars. Just al costat d’aquests, la família d’en Jordi Grau, i una mica més al fons, entre altre en Paco Dalmau, la mare d’en Jordi Rubau, la filla de la Maria Cervera. Només queda per esmenar la taula dels musics, però només estaven la Pepi i l'Antonio i el mestre Josep Bastons.\nSi companys, en Josep Bastons també estava present, tot esperant l’arribada dels musics, doncs tenia un lloc reservat en aquella taula. Varem xerrar una estona, tot emplaçant-nos per mes tard, doncs la nit era llarga i teníem uns quants temes per tractar i com ja es habitual, quan comencem no acabem mai.\nVa arribar la Neus acompanyada per en Jordi, la Sílvia i la Iolanda (quina alegria em va donar tornar-la a veure i poder apreciar que tot i que la pena va per dins, ha tingut la força, el valor i el coratge de tornar a trepitjar la taverna, aquell lloc que tan freqüentava amb el seu estimat Càstor). Després va arribar en Jordi Grau amb la Raquel, l’Enric Canada, i finalment en Jordi Rubau i l’Elena.\nLa nit no podia ser mes rodona, jo anava molt ben acompanyat per la Cris i els meus pares.....que més es pot demanar?.\nBé, una cosa, que just abans de començar la cantada, va aparèixer per la porta la Laia, una dona que m’ha demostrat ser bona persona, i una bona amiga. Sens dubtar-ho varem fer-li lloc a la nostra taula -a la taverna no hi havia lloc per ningú més- esperant que visqués la cantada amb nosaltres i compartís tots aquells bons moments que estaven a punt de regalar-nos el grup Cubacant.\nPerò encara faltava un component, en Xiqui Ramon, i just en aquell instant va entrar per la porta acompanyat i recolzat per tota la seva família, la Contxi, Cristina, Anna i Maria. Sempre em fa il·lusió veure l’Anna, una de les filles d’en Xiqui, aquesta transmet il·lusió i felicitat a dojo, i veure la felicitat a través d’aquells ulls i aquelles mans, fan que esdevinguin imatges que no oblido i quan les recordo m’emocionen....\nJa hi som tots, la cantada podia començar....\nEstàvem nerviosos, tota la tarda havia tingut un cuquet a l’estomac, i el gran moment estava a punt d’arribar. Em sentia com aquell nen que espera nerviós el dia de reis...jo estava en una situació similar, estava a punt de veure culminat un gran projecte, estava a punt de rebre un regal per les meves oïdes, la meva situació la veig normal, només cal entendre-ho, doncs per viure-ho cal alguna cosa més.\nUs he de dir que els “Havanerus” varem tenir un petit detall amb el grup, els hi varem regalar uns objectes que més que objectes, volíem que prenguessin com a símbol de recolzament.\nLa Teresa va llegir un preciós text que va escriure i que transmetia el agraïment per part nostra de la seva continuïtat. Havíem parlat força, no ho sabíem com fer, però teníem clar que se’ls hi havia d’agrair el fet de voler continuar lluitant pel grup Cubacant, doncs en Càstor així ho voldria, i en els seu dia, així ho va fer.\nEls ulls se’ns van entelar a molts, més d’un va treure el mocador abans de cantar "la bella Lola", però era normal, les paraules de la Teresa portaven molta emoció, sentiments i moments viscuts amb aquell grup, bé, amb l’anterior formació.\nVeure a la Iolanda mentre la Teresa parlava amb la foto d’en Càstor, buf, quin moment. No va durar massa, la nostra idea no era res més que agrair al grup que volgués continuar la tasca que un dia es va començar amb tant d’amor i carinyo.\nEstàvem davant d’un gran moment, els dies d’assaig i les moltes hores de treball eren a punt de veure la llum. El record cap a en Càstor, l’agraïment a la Neus, l’Enric i en Xiqui, i la voluntat d’unir esforços, coneixements, sentiments i saber fer d’en Jordi Grau i Jordi Rubau era a punt d’envair la taverna.\nLa Neus també va dedicar-nos quatre paraules, i dic quatre doncs la cinquena quasi no li hagués sortit. Va ser un moment difícil, delicat i que li havia costat molt arribar, així que amb una forta i llarga picada de mans que era el que nosaltres li podíem aportar en aquell precís instant, encoratjàvem al grup per que ens presentés la primera peça de la nit.\nAixí va ser, van començar per fer un bonic valset mariner d’en Carles Casanovas i el mestre Josep Bastons “La xalana”.\nEls nervis de ser la primera es va notar, però la nostra emoció per escoltar-los feia que el que sobrevolava la taverna fos una alegria desmesurada en veure que el grup funcionava, que sonava de luxe, que les veus –tot i que encara falten hores d’assaig- estan empastades i que la fusta que tenen és de molt bona qualitat.\nLa segona peça que ens varen regalar va ser el preciós poema de la Narcisa Oliver amb música d’en Josep Bastons “El pensament”.\nEn Càstor l’havia arranjat d’una forma molt especial, i en Jordi Rubau, ara director musical i arranjador del grup i havia acabat de donar certs matisos que fan que la peça quedi com un dels millors “pensaments” que he escoltat –llevat del que al seu dia li vaig escoltar al mestre Càstor-.\nLa valentia del grup en buscar nous arranjaments i adaptacions de veus ha fet trobar en la persona d’en Jordi Rubau un gran futur arranjador. Ha treballat força per que cadascú tingui el seu lloc i un treball tan acurat només es veu i es presenta amb hores i hores de feina. Recordo un dia que varem coincidir, i tots aportaven el seu granet de sorra, en Jordi, ben atent, apuntava......\nDissabte, aquests granets, s’havíem convertit en una muntanya gran, maca, sòlida i per què no dir-ho, difícil d’igualar.\nVa començar el moviment de veus, un fet diferencial e inigualable que trobem dins aquest grup.\nEn Xiqui es va quedar una mica al marge, va descansar, i en Jordi Grau i en Jordi Rubau varen fer amb la Neus i l’Enric “Luz que brillas”, quina cançó més maca, és de les que més em recorda al mestre Càstor.\nDintre de la cantada varen interpretar moltes i molt bones peces –no us vull mencionar totes doncs tenen un encant que s’ha de descobrir- que a part de les que us he parlat fins ara també us en destaco, un poema d’en Josep Maria de Segarra i música d’en Toni Subirana “Des de Llagut”, que en aquest cas, en Xiqui hi posà la veu, en Jordi la guitarra, i l’Enric un toc de percussió.\nQuina meravella de peça, quina interpretació més bonica, bona veu i excepcional música. Si sou seguidors, ja coneixeu la excepcional i dolça veu d’en Xiqui, per tan poc més em queda per dir.\nTambé ens varen fer la preciosa peça que va arranjar en Càstor "Tu/Tecla". L’havanera “Tu” –escrita per Eduardo Sánchez de Fuentes- per si sola ja és un himne a Cuba, a casa nostra va derivar en una havanera més, però el fet d’haver-les unit li dona un toc molt personal a la peça, en la que jo hi veig la unió de dos països, dos continents amb una mateixa havanera, l’havanera i “la habanera”.\nAquest cop, tot el grup al complert hi posa les veus i la música. Va ser un altre moment àlgid de la nit que va arrencar de tots els assistents una forta i llarga picada de mans, no era per menys.\nDintre dels molts records per en Càstor, just abans de la mitja part, varen regalar-nos la preciosa havanera que ell va musicar, “La Habana se llama Elena” amb lletra de Antonio Serrano de Haro.\nA la mitja part, per amenitzar l’espera i el descans dels musics, Isabel Mitats ens va interpretar dues peces.\nDesprés va agafar el relleu de la guitarra en Josep Bastons. Tenia la veu una mica “carregada” però no es va poder estar quan el públic li va insistir per que ens cantés alguna. Ens va regalar “Es caprichoso el azar” i la preciosa peça que ell ha musicat “Vull tornar-te a veure” amb lletra d’en Tòfol Mus.\nLa cantada la van reprendre amb una preciosa peça que em va recordar força a en Càstor, “Yo soy guajira”. En aquesta ocasió, va ser en Jordi Grau i la Neus els que li van posar veu, i quines veus, quina joia escoltar aquest parell fent aquesta preciosa havanera cubana de principis del segle XIX, en Rubau va aportar com sempre la guitarra i l’Enric la percussió, de nou, el silenci regnava la sala, un cop més ens remarcaven un dels tocs diferencials.\nPersonalment crec que la segona part va ser molt millor que la primera, segurament els nervis havien quedat a banda, ells es trobaven més còmodes, i llavors van interpretar “Qualsevol dia”, una preciosa peça d’en Tòfol Mus i en Josep Bastons que aquest cop el van interpretar sense la veu de la Neus, es a dir, només homes. Caram companys, recordeu aquell moment?. Acostumat com estic a les veus d’homes, quan els vaig escoltar vaig poder apreciar la gran qualitat que brolla de les seves veus.\nLa qualitat del grup és indiscutible i et permet, a través de les interpretacions, poder gaudir i fins i tot valorar totes i cadascunes de les veus, doncs al llarg de la cantada ens ho varen anant posant en safata.\nSegurament això només és un tast del molt que podem fer i els encoratjo a seguir lluitant i assajant. Hi ha molta fusta darrera d’aquest grup, una qualitat difícil de trobar en el panorama actual de les havaneres, i us diré més, ens ofereixen uns registres de veus i música que actualment no podem trobar arreu.\nLa presentació de les peces tan la feia en Jordi Grau com la Neus, fet que també enriqueix més, ens fa entreveure el bon fer de tots els components, el bon ambient que es respira i la bona energia que traspuen.\nJa acabem, ens va anunciar la Neus, i quasi ens la “mengem”. Llavors ja veiem que la vetllada acabava, però no abans sense regalar-nos una de les peces que més m’agraden “Vola barca meva” d’en Tòfol Mus i en Josep Bastons.\nCom a última cançó del grup no va faltar la meravellosa havanera escrita per la Glòria Cruz i musicada per en Càstor Pérez “Vestida de nit”.\nEmocionant companys, vaig aguantar-me de cantar més d’una peça, ni tan sols xiuxiuejava. Eren i són tan dolces les vostres veus que no gosava ni a fer soroll amb la càmera....\nQuina sensació més maca.\nTambé van demanar la participació d’en Víctor per tractar també d’interpretar cançó més picaresca, i com no, varen acabar fent, La Pauleta i L’Elefant.\nLa cantada arribava a la fi, ja havien repartit els mocadors, un “oh” generalitzat va estendre’s per la sala, però no es podia allargar més, ja era molt tard.\nLa cantada va acabar amb tota la sala, mocador a la mà, entonant “la bella Lola”.\nEl grup ha tingut un comportament envejable, ha treballat de valent i ha aconseguit en menys de tres mesos un repertori molt ampli i molt digne. Us ben asseguro que el què han fet ha estat a base de treballar i assajar, tan a nivell de grup com de manera individual. El grup te un potencial i una projecció molt bona. No sé com plantejaran les cantades però el fet de poder oferir-nos divers registres i divers tipus de formació fan que ens aportin trets diferencials del que fins ara estem acostumats, almenys jo.\nLa veterania d’en Xiqui, l’experiència i els coneixements musicals del jovent amb la Neus, en Jordi Grau i en Jordi Rubau i les aportacions amb percussió d’un gran mestre com és l’Enric Canada fan que aquest grup es projecti com un dels millors dins el panorama que podem veure i gaudir al nostre país.\nAixò acaba de començar, és la primera cantada, com és normal, hi ha coses que es poden polir, però els fonaments hi son, la qualitat hi és, de ganes en sobren. Només cal que cantin, i això es fàcil doncs tots en tenen ganes i a tots és el que els agrada.\nCompanys, ara només queda anar revisant l’Agenda del bloc per veure quan és la següent.\nDe moment, si res no canvia, serà el 28 de Maig a Palamós a la II Cantada d’Havaneres Solidàries.\nJa ho sabeu, si voleu escoltar bones havaneres, aquest grup és dels que s’ha de tenir en compte.\nDesprés de molt escriure, una de les moltes conclusions que em queden és que només amb els noms hi ha prou per endevinar que la unió i la musicalitat d’aquest grup és impressionant. Per molts anys Cubacant.\nPer molts i molts i molts anys nou Cubacant! Això comença... ben segur que algú ho està "apadrinant"!!\nAmb grups com Cubacant que et fan gaudir fins el darrer racó de l'ànima i gent com en Tony, que amb els seus escrits, et fa reviure els bons moments viscuts,... no hem de patir per res, tot el contrari, tindrem moltes nits d'havaneres per recordar, per cantar i per compartir amb bona gent i excel.lent música.\nDiuen que la enveja sana no existeix, jo no hi crec, jo la tinc. Quina cantada més maca amb quines veus més dolces... M’imagino “Luz que brillas” cantada per la Neus i l’Enric i se’m posa la pell de gallina. Encara que molts estiguem a l’exili, és un goig llegir aquest fantàstic blog, doncs et “teletransporta” amb aquell instant mateix.\nÀnims, a continuar i fins aviat company;\nBON DIA hAVANERUS! Quina sort poder\nassistir al retorn de Cubacant desprès de la mort d´en Castor. Des de Lleida la meva felicitació i\nla meva força.\nSuposo que va esser una nit inoblidable per tots els assistents.\nQuina enveja!Espero poder compartir\namb ells alguna cantada propera.\nSort i endevant.\nJo també sento no haver pogut sentir aquesta "Luz que brillas", ja que sempre la he considerat molt especial.\nCelebro que tot anés tan bé, personalment espero viure-ho en una altra ocasió,però,en certa manera coneixent els components del grup,les seves veus i de la seva vàlua musical penso que no podia sortir d'una altra manera. Tony, et felicito de la manera com transmets tots els petits detalls, totes les petites i grans vivències que van acompanyar la nit i la\ncantada, en certa manera una ja es fa a la idea de com va anar tot.\nCom molt bé dius en el teu escrit els bons grups dignifiquen a l'havanera, per tant és tot un goig el ressorgiment d´aquest nou Cubacant i, aquesta vegada amb l'afegitó de dues persones excepcionals com són els Arjau.\nFelicitats Cubacant í endavant!!!\nI com en la nit de reis, no només no van decebre sinó que varem sortir d'allò més contents, satisfets, feliços i per damunt de tot agraits. Gran nit, gran grup i gran gent que va omplir\nLa Bella Lola "hasta la bandera". Toni, gràcies per trobar les paraules d´ una bona part del que es va viure. Endavant Cubacant ! Segur que queda feina per fer, però un cop superada la prova de foc amb molt bona nota, i sent com son rés no els hi pot anar malament\nMoltes gràcies Tony, penso que no cal afegir res, tret dels sentiments de cadascú i encara aquests crec que els has deixat escrits.\nMoltes gràcies Cubacant per la nit que ens vàreu regalar, va anar bé perquè no podia anar d'una altra manera. Ara a cantar i tocar que és el que us agrada i amb el que feu gaudir a tanta, tanta gent.\nMolt bè Tony!!!!! estic molt content perque transcrius tot el que varem viure d'una manera que ens fas tornar a sentir las mateixes sensaciòns de la grant nit de Cubacant a La Bella Lola.\nUna vegada més, darrera de cada paraula llegim una emoció, les imatges prenen vida i tornem a reviure aquella màgica nit.\nEn la curta vida de Cubacant hi ha tres dates que quedaran per sempre en la meva memòria. El 5 de setembre de 2008, al Far de Sant Sebastià quan naixia "Cubacant, l'essència de l'havanera", el 5 de maig de 2010 a la Bella Lola, quan amb la incorporació d’en Xiqui convertiem Cubacant en un nou grup d’havaneres i el 2 d’abril quan repreniem el viatge desprès de la mort d’en Càstor.\nSens dubte la cantada del dia 2 ha estat la més especial, la més intensa i la més emotiva. La nit es presentava difícil i les emocions es podien quasi tocar. Per una part sentiments de record i nostalgia; el record del nostre Càstor, mestre i amic, present en cada un de nosaltres i la nostalgia del seu somriure timid, la seva profunda veu i la seva màgica guitarra. Però per una altre part sentiments plens d’il·lusions i alegria que ens han portat els Jordi’s, a més de les ganes i l’empenta que tan necessitavem. Junts hem treballat de valent, amb serietat quan ha calgut, però amb molt humor i molt bones vibracions, grans músics i millors persones gràcies als quals Cubacant continua endavant.\nMoltes gràcies Toni per aquest bloc, que a més de ser magnífic en el seu contingut, les seves fotos, les seves paraules, les seves cançons... té un punt màgic. No sé perquè, sempre tendim a recordar més els mals moments que els bons. En el teu bloc puc tornar a rellegir les cantades i reviure aquells deliciosos moments, fent que perdurin molt més temps en la meva memòria. Gràcies a tots per ser-hi, i als que ja no hi són, moltes gràcies també!\nGràcies Toni, per permetre'm compartir, en la distància, aquestes emocions i apaivagar una mica la pena de no haver-hi pogut estar. Felicitacions al grup Cubacant, en Càstor n'està orgullós, segur...


LLÀSTIMA | Club Bàsquet Salt\n24 Mai 2010 29 Juliol 2014 / clubbasquetsalt\nTal i com us vàrem dir la setmana passada, aquesta jornada es jugaven dos accessos a la següent eliminatòria, malauradament cap ha acabat a bon port.\nEl Júnior A Masculí, tot i acabar amb un bon balanç a la lliga regular (invicte a la primera volta), va perdre contra l’Esplugues 55 – 67 a Pineda. Cosa que el deixa fora de la primera eliminatòria ja que era a partit únic.\nEl Júnior de 1r any tampoc va poder remuntar els 9 punts de l’anada dels quarts de final i va perdre en el seu partit contra la Unió Manresana, 86 – 65. I no pot accedir així a la final a quatre del seu campionat.\nPel que fa al partit del Cadet Femení també va perdre 47 – 79 contra el Blanes cosa que les manté en l’últim lloc de la classificació, esperem que ben aviat puguin assolir una victòria!\nPer acabar ànims a tots i recordar que continuen les entrevistes, si voleu consultar alguna entrevista ja publicada i no la trobeu, la podreu trobar en el menú superior a Equips > Notícies i haureu de triar l’equip que volgueu.\n← "L’OBJECTIU S’HA COMPLERT, SUPERANT QUALSEVOL ESPECTATIVA"\n"ESTIC CONTENT PERQUÈ TOTHOM HA TREBALLAT MOLTÍSSIM" →


Benissa ja compta amb la “Guia de Recursos per a Persones Nouvingudes”\nBenissa presenta la seua guia de recursos on recull tota la informació necessària per a persones nouvingudes al poble.\nAmb una subvenció concedida per la Diputació d’Alacant per valor de 2.475,65 €, Benissa ha pogut elaborar al llarg del passat any la primera guia municipal on es recull tota la informació necessària per a aquelles persones nouvingudes al poble.\nActualment, la guia compta amb 1000 unitats, 500 produïdes en valencià i castellà i 500 més en producció en anglés i alemany. Aquestes es trobaran distribuïdes entre totes les dependències municipals i tanmateix, la guia compta amb una versió digital que s’incorporarà a la pàgina web municipal pròximament.\nL’objectiu d’aquesta guia és oferir en un sol document i de manera fàcil i visible tota l’oferta de serveis administratius i els procediments més habituals que necessiten les persones nouvingudes. Tanmateix, arreplega un mapa de la zona urbana perquè puguen ubicar les distintes dependències municipals de Benissa.\nEn primer lloc, la guia ens parla de l’OAC, és a dir l’oficina a la ciutadania, i dels tràmits i documentació més sol·licitats. Aquests dos apartats, resumeixen la situació i els drets d’aquestes persones i a més els ofereix la ubicació de cada dependència per poder realitzar els tràmits pertinents.\nEn segon lloc, la guia continuaria tractant aspectes com el padró municipal, l’ocupació, la sanitat, l’educació i l'ocupació amb informació d’aquestes àrees i la ubicació de cada oficina, centre mèdic o col·legis on els podran atendre.\nTanmateix, en tercer lloc, la guia ens parla dels serveis municipals i la ubicació de les seues instal·lacions, així com altres serveis que ofereix l’Ajuntament per a les persones nouvingudes.\nA la roda de premsa, han acudit Ximo Nadal, regidor d'estrangeria, i Isidoro Mollà, regidor de la zona costanera i ambdós, han coincidit en què la guia és i serà una magnífica ferramenta que tracta d’acollir i donar facilitat a les persones nouvingudes a Benissa.


SOS Richi | 1000 grues\nSom uns alumnes de tercer d’ESO que des de l’assignatura d’emprenedoria estem duent a terme un projecte solidari que duur a terme una recollida de taps DE PLÀSTIC per a poder ajudar a un nen anomenat Richi a superar el meduloblastoma que pateix. La recollida començarà el matí de Nadal al Vestíbul de l’escola.\nUs demanem si us plau que porteu tots els taps que pugueu recollir.\n← Una joguina és un somriure\nGegant de l’Escola →


DESERTAT, UNA ACCIÓ PACIFISTA – lasolidaritatunbonremei.com\n30/04/2022 30/04/2022 Enric Segarra Bosch\nDESERTAT, UNA ACCIÓ PACIFISTA\nEn els conflictes bèl·lics d’arreu –històrics i recents–, hi ha una història silenciada que s’ha de recuperar: és la història de tots aquells que van combatre contra la guerra des de la guerra. Són pacifistes en general, però també anomenats, de forma desprestigiada, desertors. Només en la Segona Guerra Mundial, 150.000 homes van fugir del front i de les tropes. La majoria eren soldats rasos, joves colpits i traumatitzats per les batalles, els ferits i els morts que van presenciar, a un bàndol i a un altre. Les condemnes en cas de captura eren l’afusellament, no només perquè aquell soldat ja no servia per a l’exèrcit, sinó també per la necessitat de fer escarment i evitar-ne més casos.\nEm ve a la memòria el testimoni d’un avi meu, que va fugir del front en plena Guerra Civil, va travessar un riu (per fer creure que s’havia ofegat) i va tornar a casa on va viure tres anys a les golfes de casa dels pares, sense sortir mai. Els besavis es posaven al portal de casa a plorar la pèrdua, fent veure que el fill havia mort.\nLes guerres són la contradicció més gran de la humanitat; la prova de què l’autodestrucció humana és possible, i que només els humans som capaços de matar sense necessitat. I, en aquesta incongruència que són els conflictes bèl·lics, cal destacar que les guerres les decideixen uns dirigents polítics i militars determinats, influïts per interessos clars i concrets, però van al front de batalla els fills d’uns altres.\nLa definició tècnica de guerra és la fórmula de gestió dels conflictes per la força de la destrucció, des d’un context polític i militar que accepta i fomenta el nivell més alt de violència. I aquest context no només permet la violència sense límits sinó que també el legitima, i legalitza la matança i la destrucció de l’altre, al qual se li ha atorgat el nom d’enemic fins a guanyar-lo.\nLa victòria no és tenir la raó. La batalla no la guanya el just, perquè el qui ha fet ús de la violència, no pot ser mai una persona justa. Per tant, la lluita del pacifisme, que és l’ideal que treballa per la desaparició de les guerres, cerca eliminar la gran tragèdia de la violència consagrada, que és la guerra també des de dins el camp de batalla: és la història silenciada dels desertors, persones que van fer menys tràgica la conflagració.\nEnric Segarra Bosch - La solidaritat un bon remei - Maleïdes guerres - Tema 20.07.\nPrevious ENLLAÇOS D’ENTITATS I IMATGES PER LA PAU\nNext NO FACIS ALS ALTRES… 05


elblogdelsaac – EL BLOC DEL SAAC\n20 Juny, 2021 elblogdelsaacDeixa un comentari\nQueden molt poquets dies per acabar el curs i ens volem acomiadar del Bloc del SAAC amb un llistat d’idees per fer-les aquest estiu! Us hi animeu?\nLLISTA D’ACTIVITATS PER FER A L’ESTIUDescarga\nA més, us proposem diferents jocs que podeu posar en pràctica durant les vacances i amb els quals podreu divertir-vos tota la família! Mireu, mireu!!!\nDOOBLE DE L’ESTIU\nAquest joc comença amb una carta al centre i les altres repartides entre els jugadors. Consisteix en deixar les cartes al mig si hi ha algun objecte que coincideix amb la teva i la que hi ha al centre.\nDOOBLE DE L’ESTIUDescarga\nJOC DE MÍMICADescarga\nDÒMINO DE L’ESTIU\nDÒMINO DE L’ESTIUDescarga\nBUSCA ELS IGUALS\nAmb aquest material també es pot jugar al ”Joc de les preguntes”. Una persona pensa un objecte i l’altra l’ha d’endevinar realitzant preguntes que es puguin respondre només amb SÍ o NO. També es pot adaptar i jugar al joc del ”Veig, veig”.\nBUSCA ELS IGUALSDescarga\nL’OCA DE L’ESTIUDescarga\nI per últim… intenteu desxifrar el missatge encriptat!\nESPEREM QUE PASSEU TOTS I TOTES UN MERAVELLÓS ESTIU!!! US ESTIMEM!!!!\nQUE BONICA ETS, PRIMAVERA!\n3 Mai, 2021 elblogdelsaacDeixa un comentari\nAvui us volem ensenyar uns quants recursos sobre l’estació de la primavera.\nAra que s’apropa el bon temps, podem aprofitar per sortir a passejar per la muntanya i fixar-nos en les coses que veiem: si hi ha fulles als arbres, si s’observen més flors, si canten els ocells o quins insectes i animals trobem al camp.\nI·lustració de Cavall Fort i El Tatano\nUs proposem aquesta activitat del Blog d’Educación Espacial per completar una missió un dels dies que sortiu a la muntanya a passejar. Haureu de buscar 4 objectes i fer-vos una foto amb ells. Un cop trobats, els podreu anar ratllant de la llista!\nPremeu sobre la imatge per poder accedir a l’activitat:\nTambé us adjuntem el Joc del Bingo versió Primavera perquè jugueu a l’aula, en família, amb els amics… serà molt divertit!\nBINGO DE LA PRIMAVERADescARREGA EL JOC SENSE LLETRA\nBINGO DE LA PRIMAVERA 2DescarREGA EL JOC AMB LLETRA\nA més, a continuació adjuntem els signes més importants d’aquesta estació. Us animem a aprendre’ls i a incorporar-los al Joc del Bingo!\nFinalment, volem enllaçar una cançó molt bonica que ens servirà per recordar els colors de l’estació!\nEsperem que tingueu una molt bona setmana!!!\n12 Abril, 2021 elblogdelsaacDeixa un comentari\nEl pròxim dia 23 d’abril és la Diada de Sant Jordi, una festa tradicional catalana que ens agrada molt celebrar!\nA continuació, us convidem a llegir la llegenda de la princesa, Sant Jordi i el drac i descobrir per què ens regalem roses i llibres aquest dia tan especial.\nCliqueu sobre la imatge per poder obrir el document:\nQuè és una festa sense ballar? Aquí teniu una de les cançons de la Diada!\nTambé us donem algunes idees per fer manualitats de Sant Jordi amb les mans. Mireu, mireu… divertidíssim!\nPasseu una feliç setmana!!!\n22 Març, 2021 11 Abril, 2021 elblogdelsaacDeixa un comentari\nEls contes són un recurs molt útil per promoure la comunicació: estructurar frases, familiaritzar-se amb els pictogrames, ampliar el vocabulari i fomentar la imaginació. Al SAAC els utilitzem molt!!!\nA més a més, podem representar-los, disfressar-nos dels personatges, decidir finals alternatius, etc…\nAquí us deixem un material d’ARASAAC amb contes tradicionals interactius en format PPT, els quals ofereixen un recull d’activitats finals.\nSi premeu sobre la imatge, podreu accedir al recurs:\nCOM PERSONALITZAR ELS PICTOGRAMES?\n8 Març, 2021 elblogdelsaacDeixa un comentari\nAvui us volem mostrar les infinites possibilitats que ens ofereix ARASAAC a l’hora de personalitzar els pictogrames. Només hem de buscar un pictograma i prémer sobre d’ell perquè se’ns obri la pestanya d’edició.\n1. Podem canviar la tonalitat de la pell i del color del cabell.\n2. Podem canviar el color del marc i del fons més fàcilment.\n3. Es pot incorporar directament una creu sobre el pictograma.\n4. Podem fer que el fons sigui transparent i així agrupar diverses imatges en un sol pictograma, muntar paisatges, crear pàgines de contes, etc…\nDescarreguem les imatges que volem muntar en format transparent (és a dir, amb l’opció de color de fons desactivada).\nObrim la imatge que hem descarregat i que volem posar de fons amb el programa Paint 3D.\nCliquem l’opció Adhesius i afegim les imatges que volem que estiguin en primer pla.\nEsperem que us sigui molt útil!!!


Counter Top Metal Peg Hook Hanging Display Stand, Mides 332x180x800mm Fabricants i proveïdors - China Factory - Jiechuang Display\nCounter Top Metal Peg Hook Stand de pantalla penjant, Mides 332x180x800mm\nCounter Top Metal Peg Hook Hanging Display Stand, Mides 332x180x800mm Detalls del producte Especificacions clau / Característiques especials: Tamany: 332x180x800mmPol i suport inferior: tub metàl·lic rodó, & # 934; 18mmBancatge panell: planxa metàl·lica 0.6mmApartació d'orificis d'obertura: 6x6mmTop forma del logotip a través de làser ...\nMides: 332x180x800mmPorta i suport inferior: tub rodó metàl·lic, & # 934; 18mmPanell de tancament: placa de ferro metàl.lic 0.6mmAparament de forat d'obertura: 6x6mmTop forma de logotip a través de tall làser Ganxos: & # 934; 3,5mm de filferro, (L) 17cm, 10 peces / standlogo i gràfic: tractament de 4C de superfície: tractament de pols electrostàtic d'alta temperatura. Pot ser escollit o pot ser escollit. Empaquetatge:\nQuantitat: 1 peces SKD / carton Amb manuals d'instal·lació i accessoris\nTermes de pagament: T / TC\nPort FOB: Zhongshan\nGamma FOB: USD30 - US $ 35\nTemps de lliurament: 15 - 20 dies\nJiechuang Display és un dels principals fabricants i proveïdors de mostres de taulell, la nostra fàbrica pot oferir als clients el suport de suspensió de ganxo per enganxalls metàl·lics, que mesura 332x180x800mm amb bon preu. Si busqueu marques de visualització o productes d'alta qualitat, no dubti en contactar-nos.\nSegüent: Pantalla de comptador Pdq per a banda de pentinat


Toni Rico: Xerrada amb la Magdalena Kusserow de Reuter sobre els camps de concentració nazis\nXerrada amb la Magdalena Kusserow de Reuter sobre els camps de concentració nazis\nEl proper dimecres 6 d’octubre, els i les alumnes de 4t d’ESO de l’IES el Pedró podran escoltar de primera mà l’horror que van suposar els camps de concentració nazis. Dins el marc de l’assignatura de Ciències Socials s’organitza aquest acte que de ben segur serà d’un gran interés.\nNom: Magdalena Kusserow de ReuterData de naixement: 23 de gener de 1924Lloc de naixement: Bochum (Alemanya)\nMAGDALENA KUSSEROW va ser educada com a Testimoni de Jehovà juntament amb els seus deu germans. Quan tenia 7 anys, la seva família es va traslladar a la petita ciutat de Bad Lippspringe. El seu pare era funcionari de correus retirat i la seva mare era mestra. La seva llar era coneguda com The Golden Age ja que era el centre de la comunitat local dels Testimonis de Jehovà.\nL'any 1941, quan tenia 17 anys, va ser arrestada i retinguda a presons per a joves fins als 18 anys, moment en què li van oferir signar una declaració de renúncia a la seva fe. En negar-se, la van deportar a Ravensbrück. A dos dels seus germans els van executar per la mateixa raó. L'any següent, la seva mare i una de les seves germanes també van ser deportades a Ravensbrück.\n1933-1939: "La nostra postura davant el nazisme era innegociable: obediència a l'ordenança jurídica però lleialtat única a Déu, raó per la qual no podíem compartir ni recolzar de cap manera una ideologia com aquella, brutal i inhumana. Com a conseqüència, els nazis ens consideraven els seus enemics declarats. Als 12 anys vaig unir-me als meus pares i la meva germana en la tasca cristiana de difondre les nostres conviccions. Uns sacerdots catòlics ens van denunciar i van arrestar el meu pare. Amb quins càrrecs? Celebrar reunions per estudiar la Bíblia a casa nostra. També van arrestar la meva mare. La Gestapo va escorcollar la casa moltes vegades, però les meves germanes i jo havíem après a amagar les nostres publicacions bíbliques que per a ells eren l'evidència incriminatòria. El 1939 la policia es va endur els meus tres germans més petits per a 'reeducar-los' a llars d’acollida nazis.\n1940-1944: "Em van arrestar l'abril de 1941 i vaig estar retinguda a presons per a joves properes fins que vaig fer 18 anys. Em van dir que podia tornar a casa si signava una declaració de renúncia a la meva fe. M'hi vaig negar i em van deportar al camp de concentració de Ravensbrück. Després d'un angoixant viatge amb delinqüents comuns i prostitutes, em van assignar a treballar al jardí i a fer-me càrrec dels fills de les dones de les SS. Un any després també van arribar a Ravensbrück la meva mare i la meva germana Hildegard. Estic convençuda que, gràcies a la fermesa de les nostres conviccions cristianes i, sobretot, a l'ajut de Déu, vam poder mantenir-nos junts com a membres de la mateixa confessió, denunciant amb la nostra determinació, dins i fora dels camps, aquell règim nefast."\nMagdalena, la seva mare i la seva germana van ser alliberades el mes d'abril de 1945 durant el transcurs de l'anomenada "marxa de la mort" que va sortir des de Ravensbrück. Un cop acabada la guerra, van tornar a Bad Lippspringe.\nLa Sra. Kuserow, que fa més de dues dècades que viu a Espanya, és en l'actualitat la Vicepresidenta Honorífica del Cercle Europeén des Temoins de Jehovah Ancien Déportés et Internés. Participa en fòrums internacionals sobre l'holocaust.\nPublicat per Toni.Rico a 7:57\nAdéu i fins sempre Joan Solà\nCap a un nou valencianisme des del fusterianisme\nDissabte xerrada a Barcelona: La qüestió nacional...\nXerrada amb la Magdalena Kusserow de Reuter sobre ...


El BACC i Ecologistes en Acci - BACC\nPosted by bacc | maig 27, 2008 | comunicats | 0\nValoren positivament la peça separadora i faran un intens monitoratge de la prova pilot d’Urgell, que veuen amb escepticisme.\nPEÇA SEPARADORA: El BACC i Ecologistes en Acció volen posar l’accent en l’aspecte més innovador de la proposta que és la peça separadora. Aquesta peça serà molt útil i imprescindible pels carrils bici de Consell de Cent i Diputació que són carrers molt utilitzats i constantment ocupats.\nCARRER URGELL PROVA PILOT: El BACC i Ecologistes en Acció veuen amb escepticisme la solució donada pel nou carril bici del carrer Urgell: Primer: La bidireccionalitat en un carrer d’elevat trànsit com és Urgell, incrementa la inseguretat viària pel ciclista. Per tant, creiem, que la solució és fer-lo en el sentit de la marxa i no pas doble. Segon: la solució que dona l’ajuntament per incrementar la seguretat és fer girar al ciclista a l’esquerra, però el ciclista perdrà rapidesa, comoditat i efectivitat, ja que perd la línea recta. El BACC veu més adequat que Urgell segueixi el model de carril bici de diputació i consell de cent, és a dir només d’un sentit, i segregat amb la peça separadora. A la darrera reunió amb l’ajuntament de Barcelona, en la qual hi ha una elevada voluntat de col·laboració, el BACC i l’ajuntament van acordar que Urgell seria una prova pilot.\nNO TOCAR EL PG DE SANT JOAN: davant de les darreres notícies sobre el possible canvi del carril bici de pg. de Sant Joan el BACC i Ecologistes en Acció no estan d’acord a canviar el disseny. Consideren que seria un pas enrera, ja que per a molts és un dels millors carrils bici de la ciutat, a més de ser el més utilitzat.\nEl BACC i Ecologistes en Acció informen que han creat un grup de treball per fer un seguiment de les noves actuacions de carrils bici a la ciutat i el manteniment de la xarxa existent.


Oferir fruites als empleats comporta excelents resultats - Aproxima't\nL’ambient laboral és un dels elements que té incidència directa a la qualitat, productivitat i benestar, tant de l’empresa com dels empleats.\nUn dels aspectes que ha contribuït a millorar l’ambient laboral és la pràctica d’oferir fruites a les empreses, el qual s’ha convertit en els últims anys en una costum que ha proporcionat excel·lents resultats.\nLes fruites en la seva totalitat, tenen una quantitat de propietats que beneficien l’organisme, al seu funcionament i la capacitat de resposta del cos davant esdeveniments, tant quotidians com extraordinaris.\nQuins beneficis aporten les fruites a les empreses?\nLes fruites fresques son riques en vitamines, minerals, fibra i aigua, imprescindibles per una bona alimentació.\nTaronges, pomes, peres, kiwis, plàtans, pinya, raïm, etc… contenen vitamina C, E i B, propietats diürètiques, fibra, calci, magnesi, zinc i fòsfor; a més de servir com dentífric natural, disminuir els nivells de colesterol i ajudar amb problemes d’obesitat, cardiovasculars, pressió arterial i cicatrització. Així mateix, les fruites con baixes en calories, son antioxidants i ajuden amb el trànsit intestinal, el que las converteix en excel·lents laxants naturals.\nMilloren l’ambient laboral\nEl primer canvi notable que experimenten les empreses, quasi de manera immediata és la millora de l’ambient laboral.\nEls empleats al rebre una porció de fruita senten que son presos en compte, el qual, indubtablement, van forjant un vincle amb els seu lloc de feina, afecció institucional o corporatiu, major compromís i, en general, un millor rendiment laboral.\nAl aconseguir aquests canvis, l’empresa sens dubte tindrà millors indicadors de producció, el que es tradueix en majors beneficis econòmics, guanys, inversió i més moviment de la cadena productiva.\nRedueixen l’ansietat i l’estrès\nTots coneixem els afectes negatius que tenen l’estrès per al cos i la ment, el qual, incideix tant a l’estat d’ànim com en el comportament i en la salut general.\nVaris estudis científics han demostrat que el consum de fruites disminueix considerablement l’estrès i l’angoixa psicològica especialment en adults.\nAquesta informació ha sigut difosa i assimilada de tal manera que molts organismes, empreses, corporacions i entitats de qualsevol tipus han optat per oferir fruites als seus empleats en hores laborals.\nEviten el consum d’snacks\nEl consum de fruites a l’empresa manté satisfet l’organisme, el qual, al estar somes a la pressió laboral, experimentarà necessitat de consumir qualsevol tipus d’aliment.\nAmb el consum d fruites la sensació de gana disminuirà així com també es reduiran les ganes d’anar al quiosc o a les maquines expenedores per una snack poc saludable.\nEls snacks als que estem acostumats, fets de farines i sucre, no tenen aportacions nutricionals, son calories buides que només proporcionen satisfacció instantània i, això sí, garanteixen més visites al nutricionista, doncs l’augment de pes està garantit.\nMilloren l’energia i la salut\nEl consum de fruites, de qualsevol tipus, sens dubte millora l’energia i la salut, donant-li al organisme major vitalitat, els seus efectes es noten en la capacitat de resposta dels treballadors a les exigències laborals diàries.\nEn quant a la salut, ingerir fruites augmenta les defenses, millora el sistema immunològic i redueix els riscos de patir grips, refredats i infeccions per virus, bactèries, fongs, etc.\nAquests canvis es tradueixen en menys absències laborals, menys visites a especialistes, reducció de costos en tractaments i en serveis de salut.\nAltres canvis que porten per a les empreses el consum de fruites és la reducció significativa dels accidents laborals, de les malalties ocasionades per alimentació inadequada, evita les sortides freqüents de l’oficina, millora la cultura empresarial i fomenta un ambient de treball agradable. (Salut laboral)


Picó.cat » Esports\nArxiu per a la categoria ‘Esports’\nTertúlia esportiva (25/3/13)\nEls dilluns són el dia de la tertúlia esportiva, avui però, és la darrera tertúlia esportiva que fem a Picó.cat. Moltes gràcies a tots els seus components per aquestes estones divertides que ens han fet passar durant aquest temps. Gràcies Pitu abril, Mario Cifuentes i Eduard Cabré i fins aviat!!!\nAquí teniu l’àudio de la tertúlia per si la voleu escoltar.\nTertúlia esportiva (18/3/13)\npicocat - 18/03/2013\nEls dilluns són el dia de la tertúlia esportiva de la mà d’en Pitu Abril, Mario Cifuentes i Eduard Cabré.\nAquesta setmana els tres partits representats, Barça, Madrid i Espanyol han guanyat els seus respectius partits de lliga.\nTertúlia esportiva (11/3/13)\nEls dilluns són el dia de la tertúlia esportiva de la mà de Pitu Abril, Mario Cifuentes i Eduard Cabré.\nAvui hem centrat la tertúlia amb el partit del Barça trascendental, demà o caixa o faixa contra el Milan.\nTertúlia esportiva (4/3/13)\nEls dilluns, el dia de la tertúlia esportiva amb en Pitu Abril, Mario Cifuentes i Eduard Cabré. El Barça està en crisi? Pedrà la lliga? Guanyarà al Milà? Totes aquestes preguntes, respostes a la tertúlia.\nTertúlia esportiva (25/2/13)\npicocat - 25/02/2013\nCom cada dilluns la tertúlia esportiva, amb en Pitu Abril, Mario Cifuentes i Eduard Cabré. Avui hem parlat de la important setmana que s’ens presenta amb els dos partits del Barça contra el Reial Madrid.\nTertúlia esportiva (18/2/13)\nEls dilluns són el dia de la Tertúlia esportiva de la mà d’en Pitu Abril, Mario Cifuentes i Eduard Cabré. Resum de la jornada amb victòria dels tres equips que representen els nostres contertulians a la lliga, Madrid, Barça i Espanyol.\nTertúlia esportiva (4/2/13)\nEls dilluns són el dia de la tertúlia esportiva amb en Pitu Abril, Mario Cifuentes i Eduard Cabré.\nAvui a part de l’àudio també us deixem el vídeo de la tertúlia.\nTertúlia esportiva (28/1/13)\npicocat - 28/01/2013\nEls dilluns són el dia per valorar la jornada de lliga i ho fem de la mà d’en Pitu Abril, Mario Cifuentes i Eduard Cabré.\nTertúlia esportiva (21/1/13)\npicocat - 21/01/2013\nEls dilluns són el dia de la tertúlia esportiva i ens acompanyen en Pitu Abril, en Mario Cifuentes i l’Eduard Cabré, amb la col·laboració d’Oriol Clavell.\nTertúlia esportiva (14/1/13)\npicocat - 14/01/2013\nEls dilluns són el dia de la tertúlia esportiva, de la mà d’en Pitu Abril, Mario Cifuentes i Eduard Cabré.\nAvui hem parlat del bon joc del Barça, del mal joc del Madrid… i de la sortida de l’Espanyol de la zona de descens.


El Tribunal Suprem s'enfronta a Trump\n16 de juliol 2020 / Context / Pau Nadal\nUna majoria conservadora al Suprem i una altra a la Casa Blanca. Tot va bé, oi? Doncs no del tot...\nAquestes setmanes han mostrat com un Suprem, sovint molt dividit, s'ha posat més d'acord en matèria d'eleccions, regalant resolucions als liberals i Demòcrates en temps de majories i corts Republicanes i conservadores. Com és possible que pugui passar això, si hi ha una majoria més aviat conservadora al poder judicial?\nAixò comença quan Antonin Scalia, jutge del Tribunal Suprem dels Estats Units, va morir el 13 de febrer del 2016. Com el càrrec va lligat al final de la vida o dimissió de l'ocupant, va aparèixer un buit a la composició de la cort judicial. Normalment el cos el formen 9 individus, homes o dones, tots i totes nominats pel president i aprovats pel Senat de torn. És clar, no es pot nominar un jutge si els 9 segueixen en l'exercici del seu càrrec.\nDonades les circumstàncies, el llavors president, Barack Obama, es va veure obligat a buscar un potencial nominat. La cosa no va acabar d'anar com s'esperava, doncs Mitch McConnell, el líder de la majoria Republicana al Senat, va exigir a Obama d'esperar a les properes eleccions i que el nou (o nova) president nominés aquest algú per la seva part. Les intencions dels Republicans llavors eren evitar una majoria liberal al Tribunal Suprem, ja que l'equilibri en aquell temps era precari, en detriment dels conservadors.\nBrett Kavanaugh i John Roberts\nFinalment, i com heu pogut comprovar tots, Donald Trump va sortir elegit als comicis del 2016, pel que l'establiment d'una majoria conservadora a la cort estava assegurat. El nominat va ser Neil Gorsuch, que va ser aprovat sense cap mena de complicació notable. El nomenament retornava la sala judicial a una paritat (1 es considera neutral: el president del cos, John Roberts).\nA més a més, Anthony Kennedy, un altre dels 9 jutges, va anunciar a mitjans del 2018 que es retirava, deixant la porta oberta a un nomenament d'un altre conservador sota l'administració Trump. Aquest va ser el cas de Brett Kavanaugh, tant polèmic com disputat, tot i que éssent finalment aprovat pel Senat.\nAmb un poder judicial en mans dels conservadors, és d'esperar que les seves sentències i accions beneficiïn l'administració de Donald Trump, oi? Doncs no acaba de ser així. Recentment, el cos encapçalat pel jutge Roberts s'ha pronunciat sobre una varietat de casos, com la decisió de Trump d'autodeclarar-se immune com president o otorgant els Estats amb el poder d'assegurar el sentit de vot dels electors (els 538 que finalment elegeixen el president i el vicepresident) al que voten els ciutadans.\nNo és cosa menor, doncs estableix una distància clara amb els poders conservadors que habiten a la Casa Blanca. El president no va trigar a reaccionar davant aquesta aparent revolta del poder independent, doncs va dirigir una tempesta de tuits contra els de John Roberts. Tenint en compte que ell mateix va posar-hi 2 jutges, no deu estar massa content quan un d'ells (Gorsuch) se situa clarament contrari als desitjos presidencials.


L’espai públic no pot ser neutral - Nova Conca\nL’espai públic no pot ser neutral\nDivendres, 7 de setembre de 2018 a les 06:00h\nAquesta setmana, la capital de la Conca de Barberà ha estat víctima de les accions malèficament incentivades per algun partit polític de retirada dels símbols reivindicatius que a favor de la llibertat dels nostres presos polítics hi havia al balcó de l’ajuntament, així com de diferents llaços grocs del mateix balcó i d’altres indrets, o d’una estelada i d’altres símbols per la llibertat nacional del nostre país que hi havia a la via pública.\nEls causants de tot plegat són senzillament els intolerants que potser no veurien malament viure en una dictadura, ja que senzillament, la via pública mai de la vida pot ser neutral, i més encara quan un país ha estat víctima de l’opressió i la repressió des de fa uns quants segles, i més recentment des d’un 1 d’octubre que encara és a la memòria col·lectiva, i amb presos injustament empresonats o exiliats, com en els millors anys del franquisme.\nHi ha qui vol trencar la convivència al nostre país, i és això el que no els hem de permetre, que se surtin amb la seva. Aquest és un país que mai ha estat neutral en la defensa dels seus drets i llibertats, i si el dictador Franco no va aconseguir sota la seva espasa de ferro que fóssim un país neutral, tampoc no ho aconseguiran aquests grupuscles de feixistes.


Montserrat Capdevila: El PP i l'Estatut\nEl PP i l'Estatut\nCada vegada va quedant més en evidència. El PP només fa que mentir, i ja se sap, les mentides acaben sortint perquè sempre s'imposa la veritat. Ara se'ls està veient el llautó. S'aprova l'Estatut Andalús, amb molts articles sinó idèntics, gairebé iguals que els de l'Estatut de Catalunya. I tenia el suport del PP. Ara què s'inventaran per desmentir que la seva única estratègia era anar en contra de Catalunya i els catalans? De fet, ja no els queda credibilitat. Quin paperot el del senyor Piqué explicant el perquè s'havia de votar l'Estatut Andalús quan aquí han votat en contra! De fet, ja ho va dir clar, sense adonar-se'n, la senyora Nebrera, que havien trobat el filó per aconseguir el seu objectiu polític: derrocar Catalunya per aconseguir derrocar el President Zapatero. Amb aquesta manera de fer, aconseguirant definitivament que els ciutadans no creguin en la política, que només la veuen com un espai de crispació.\nDe fet aquí, CiU n'està aprenent, i estan copiant la manera de fer del PP. Ha oblidat la seva manera de fer de l'època Pujol i ha passat a voler-se assemblar al PP: Crispa que crisparàs per aconseguir el seu objectiu polític; derrocar el govern i el seu president.\nQui parla d'electoralisme?\nLa caricatura: les vacances de la gent gran de Sab...\nDiran el que voldran, però l'Estatut va endavant!\nLa caricatura: el nou metro a Sabadell\nLorca, Rubianes i la Cope\nLa caricatura de la setmana: Isidre Soler\nLa violència als centres educatius\nFelicitats Sabadell Cultura!\nDe visita per Sabadell\nPolítics i participació\nManuel Bustos, per unanimitat, candidat del PSC a ...


Angoixa - Diari de Girona\njuan josé millás 15.07.2020 | 23:41\nAngoixa Diari de Girona\nEl venedor de l'ONCE em va preguntar com el recompensaria si em toquessin els quinze milions del Cuponàs dels divendres. «Et regalaria la meva vista», li vaig dir guardant-me a la cartera el dècim que li acabava de comprar. Això va ser dilluns, de manera que vaig passar la resta de la setmana maleint-me per haver fet aquesta promesa. Em debatia entre el goig de la riquesa sobrevinguda i el pànic de quedar-me cec. Feia tota l'estona càlculs mentals dels avantatges del primer i dels desavantatges del segon sense saber a quina carta quedar-me. Soc gran, em deia, i he vist tot el que havia de veure. Podria passar en la foscor els anys que em queden. Borges ja era cec a la meva edat, fet que no li va impedir continuar escrivint. Contractaria un lector o una lectora per hores per no perdre el contacte amb la literatura. A canvi d'això, gaudiria d'una vellesa folgada i ajudaria els meus fills i nets a tirar endavant. En altres ocasions, però, en tancar els ulls i imaginar les dificultats per habitar aquesta foscor les vint hores del dia, resava una oració laica sol·licitant a totes les potències que no sortís premiat el meu número.\nEm vaig instal·lar en una angoixa permanent. El meu estat d'ansietat era tal que la meva dona i els meus fills, advertint que alguna cosa greu passava pel meu cap, van intentar portar-me al metge. Els vaig dir que no, és clar, i vaig procurar dissimular el neguit en què em trobava. Dimecres vaig anar al lloc del venedor de l'ONCE i vaig intentar desfer l'operació, però ell va riure i va dir que un dècim de loteria no es podia tornar mai, anava contra la naturalesa del joc. Després va afegir que no em preocupés, ja que era molt difícil que tingués tanta sort.\n– Però si passa –va concloure–, et regalaré el meu bastó després d'haver rebut la teva vista.\nAquella nit em vaig informar a través d'internet de les possibilitats que tenia de rebre el premi i eren, en efecte, infinitesimals. Però la loteria, em deia, no toca quan vols tu, sinó quan li dona la gana a ella. D'altra banda, el fet que no em toqués també em posava trist, perquè ja havia pensat a què dedicar cada milió. Va arribar el divendres i feliçment, o per desgràcia, encara ho ignoro, no em va tocar, però durant una setmana he estat cec i milionari amb tal intensitat que segueixo vivint com a milionari i cec.\nEls que guanyen i els que perden.


Lo bloc de Jordi: Traïdors....\nNi un mes de les eleccions i ja hem vist la força dels 25 dipuats del PSC- PSOE i com Zapatero dona les gràcies a Catalunya.\na) Bono president del congrés. Com deia l'e-notícies, l'elecció de Bono enterra el català al congrés. Com diu Francesc Puigpelat, Zapatero passa de Montilla."Amb només tres setmanes després del 9-M, ja tenim pistes de per on anirà la legislatura. Divendres, la vicepresidenta Fernández de la Vega va desautoritzar el tripartit pel que fa al transvassament del Segre. I ho ha fer de manera pública i solemne. El missatge era clar: el nou Govern del PSOE no cedirà ni un milímetre al tripartit de Catalunya. No m’estranya que el president José Montilla estigués després tan empipat." Tothom ha comprovat que la teoria del “Govern amic” era falsa. Per a qué serveixen els diputats del PSC?\nB) I el pobre de Saura? ara s'adona que el govern de Zapatero és "traïdor" i "deslleial" com ell mateix ha dit. I que et pensaves pinxo? Que no ho va ser quant va dir que aprovaria l'estatut que vulgués lo parlament? No ho va estar amb la llei de la memòria històrica? I amb tants d'altres temes com ja he dit molts cops en aquest bloc? En quin món viu?\nBé, ara notinc més temps però ja veurem com evoluciona el tema de la sequera. Govern amic.....pobret.\nBy Jordi en d’abril 04, 2008


2.- CONTRA LES DESIGUALTATS I LA POBRESA - Candidatura Manuel Valls Barcelona 2019\n* Barcelona necessita reduir les desigualtats per ser la ciutat de tothom, que no exclogui ningú. La diferència en l’esperança de vida entre diferents barris de la ciutat, que pot arribar fins a deu anys en els casos més extrems, és inacceptable tant com la disparitat en la renda per càpita entre barris. La xifra d’un 19,6 % de la població de la ciutat que està per sota el llindar de pobresa exigeix unes polítiques correctores potents i viables.\n* Des de 2011, malgrat el creixement del PIB i la taxa d’ocupació a la ciutat, les desigualtats i l’exclusió social continuen situant-se en un 24,4 %.\n* A la resta de l’àrea metropolitana, la pobresa s’ha incrementat com a conseqüència de l’expulsió de Barcelona de joves i persones amb un nivell mitjà i baix de renda.\n* És necessari un canvi de paradigma perquè el model actual està fragmentat, és sectorial, reactiu i requereix una revisió. No es pot reduir Barcelona a una necessitat particular. Hi sobra individualisme i hi falta col·lectivitat.\n* El 8,3 % de les llars pateixen vulnerabilitat energètica (llum, aigua, gas). A Barcelona, 170 mil persones no poden mantenir el seu habitatge a una temperatura adequada o tenen endarreriments de rebuts d’aigua, gas o electricitat. Sant Andreu, Ciutat Vella i Nou Barris són els districtes que més pateixen una pobresa energètica que ofega amb més força les famílies monoparentals i la gent gran.\n* Barcelona ha de tenir un programa sectorial potent que garanteixi els drets i afronti les problemàtiques que afecten els joves, la gent gran, les dones, els infants i les persones amb diversitat funcional i que proposi mesures per millorar les seves condicions de vida. Necessitem una acció més àmplia i més eficaç per donar més oportunitats a les persones més vulnerables.\n* Defensem un nou paradigma en què «política social» no vulgui dir només «serveis socials», sinó l’aspiració que totes les polítiques municipals tinguin aquesta dimensió i estiguin orientades per objectius socials.\n* La política social difícilment pot donar resposta a totes les necessitats de la societat si està basada només en fons públics. Cal col·laboració pública, privada i iniciativa social per articular objectius, recursos i compromisos.\n* Els darrers anys, les polítiques municipals han posat tot l’èmfasi en la gestió directa de les respostes a les diferents problemàtiques socials, sense tenir prou en compte la disponibilitat i l’agilitat del tercer sector social per trobar solucions més eficients, innovadores i amb menys càrrega burocràtica.\n* La llista d’espera de 20 dies per a la primera cita als serveis socials és encara molt elevada a causa d’una excessiva burocràcia.\n* A Barcelona hi ha 170.000 persones que tenen més de 85 anys i aquesta xifra s’incrementa anualment. Cal anticipar-se a necessitats i situacions que sorgeixen més fàcilment a partir dels 75 anys com la manca d’habitatge adaptat, assistència adequada o la solitud.\nLluitarem contra les desigualtats perquè no podem acceptar que l’esperança de vida arribi a ser de fins a deu anys de diferència en els casos més extrems.\nRESPOSTA DAVANT LA POBRESA\nLa resposta contra la pobresa serà una prioritat municipal i incrementarem la capacitat d’acció social de Barcelona, amb el lideratge públic de l’Ajuntament i la col·laboració de tots els actors socials, estimulant un major compromís de la ciutadania.\nSEQÜÈNCIA BÀSICA PER A L’ESTRATÈGIA SOCIAL\nLa política social municipal es basarà en quatre eixos: prevenció, protecció, promoció i inclusió. Prevenció de les situacions de vulnerabilitat social, protecció de les persones en situacions d’exclusió, promoció social de les persones, i la seva inclusió en les xarxes de relacions socials i comunitàries. Establirem programes integrals de salut, esport, educació i acció social dirigits a menors, famílies i gent gran, especialment els més vulnerables, per possibilitar la seva promoció social.\nLES FAMILIES, CLAU\nCrearem una nova Regidoria per Famílies i Gent Gran. Considerarem les famílies les principals unitats de socialització, de convivència i de promoció social i els donarem tot el suport coordinant les polítiques socials al seu voltant i també amb altres instàncies governamentals com la Generalitat o l’Administració central.\nTot el cicle vital de las persones ha de tenir un referent a l’administració. Proposem una regidoria conjunta entre Gent Gran i Família perquè representa el nostre model proactiu i global on les persones són al centre. Volem enfortir i garantir la seva força productora de solidaritat, cultura i educació i afrontar el seu futur amb les eines adequades. Continuarem el treball per transformar l’aïllament i la solitud de les persones grans en vincles familiars, socials i comunitaris, integrant la persona en el seu entorn utilitzant les xarxes personals, territorials i tecnològiques.\nDRETS DELS LGTBI\nDefensarem els drets i llibertats dels LGTBI vetllant per a evitar qualsevol tipus de discriminació a la ciutat de Barcelona i l’Ajuntament mateix, impulsant la plena integració dels seus diferents col·lectius en la vida quotidiana de la ciutat.\nContinuarem la lluita contra la fractura digital que amb la sofisticació de les eines tecnològiques, informàtiques i els smart phones, afecta de manera important col·lectius vulnerables que demanen atenció preferent a l’hora d’evitar el creixement de les desigualtats (gent gran, fracàs escolar, discapacitats…).\nAMB LA DIVERSITAT. PER L’ACCESSIBILITAT\nAuditarem les polítiques i els serveis (infraestructures i equipaments) de la ciutat des de la perspectiva de gènere i de diversitat funcional i intel·lectual. Arribant al 40è aniversari de l’Institut Municipal per a la Discapacitat hauríem d’assolir la plena accessibilitat de la ciutat i els seus serveis.\nPromourem l’ocupació en el mercat laboral de les persones discapacitades i s’introduiran clàusules socials a la contractació pública per afavorir la igualtat d’oportunitats en la generació de llocs de treball.\nEns comprometem a treballar particularment amb els grups i entitats que representen els interessos de les persones amb discapacitat (auditiva, motora, visual, psicosocial i intel·lectual) per abordar nous reptes.\nProcedirem a crear l’Oficina d’Assumptes del Poble Gitano amb l’objectiu de lluitar per la defensa dels seus drets, llibertats i cultura. Millorarem les condicions de vida i les actuacions dirigides al poble gitano, recollint les seves particularitats, aspiracions i preocupacions, intervenint davant de qualsevol actitud o acte de xenofòbia o discriminació.\nEFICIÈNCIA I INNOVACIÓ\nIncrementarem les inversions per a fer front a l’exclusió social i residencial, articulant un pacte social amb els municipis metropolitans.\nContinuarem impulsant els PAE (punt d’assessorament energètic) per oferir assessorament energètic i garantir el dret d’accés als subministraments bàsics a les persones en situació de risc d’exclusió residencial que viuen a la ciutat.\nMÉS INVERSIONS SOCIALS I ACCÉS ENERGÈTIC\nIncrementarem les inversions per a fer front a l’exclusió social i residencial, articulant un pacte social amb els municipis metropolitans.Continuarem impulsant els PAE (punt d’assessorament energètic) per oferir assessorament energètic i garantir el dret d’accés als subministraments bàsics a les persones en situació de risc d’exclusió residencial que viuen a la ciutat.\nPlanificarem, de manera integral i transversal, el servei d’assistència domiciliària per donar un millor i més eficient servei a l’usuari.\nFarem un programa d’inserció dels sense sostre basat en l’establiment, entre ells i els professionals, d’un compromís adequat i de compliment obligat a la seva situació que els encamini a la reinserció: treure’s el DNI, anar a cursos de formació, seguir tractaments pel consum de substàncies quan sigui el cas, etc. Cal aconseguir que vulguin millorar la seva situació i oferir-los un itinerari de reinserció.\nEnfortirem la capacitat d’acció social de Barcelona mitjançant el lideratge públic de l’Ajuntament i la col·laboració de tots els actors socials, que ampliï el compromís social de la ciutadania. Per a l’adjudicació dels serveis amb fons públics donarem màxima prioritat als criteris de qualitat en l’atenció complint els estàndards de la UE d’afavorir la contractació pública de serveis a les persones amb el tercer sector social (Principi de Subsidiarietat) perquè són els que estan més pròxims al ciutadà i saben la millor forma de resoldre els seus problemes.\nVetllarem pels drets dels consumidors a la ciutat de Barcelona mitjançant l’Oficina Municipal d’Informació als Consumidors i tindrem especial cura dels seus drets associats als nous canvis del comerç (comerç en línia).\nArticularem la política social de Barcelona amb la resta de municipis de l’àrea metropolitana. Planificarem les inversions que ens permetin fer front a l’exclusió social i residencial mitjançant un pacte amb els municipis metropolitans per fer-les efectives.\nCIUTAT AMIGA: DRETS I DEURES\nBarcelona és una ciutat oberta que acull refugiats i immigrants. Hem d’acollir els refugiats i s’ha d’organitzar la immigració amb responsabilitat, per evitar l’efecte crida, però conscients que les competències són de l’Estat.\nEstablirem una carta de drets i deures de les persones nouvingudes, i treballarem per generar una major comprensió, confiança i col·laboració entre tots els sectors de la ciutadania.\nHem d’evitar la confrontació i la guetització a través de la col·laboració entre els serveis socials i comunitaris i la Guàrdia Urbana, i la participació de les entitats socials del barri.\nDIÀLEG I RESPECTE INTERRELIGIÓS\nVetllarem perquè totes les religions representades en l’espai públic siguin respectades.


LÍBRANOS DEL MAL. CREENCIAS, SIGNOS Y RITOS PROTECTORES EN LA ZONA PIRENAICA ARAGONESA. BIARGE, FERNANDO;BIARGE FERNÁNDEZ-VIZARRA, ANA. Libro en papel. 9788492226313 Librería Patagonia


Descripció — Joventut\nDescripció Des de la regidoria de Joventut treballem per a proporcionar als joves de Premià de Dalt eines que responguin a les noves necessitats i inquietuds, per tal de millorar la seva qualitat de vida, permetent que siguin protagonistes del seu propi desenvolupament i contribuint, de forma addicional, a la seva implicació amb el municipi, convertint-se en ciutadans actius. http://www.premiadedalt.cat/per-temes/infancia-i-joventut/que-fem/descripcio http://www.premiadedalt.cat/@@site-logo/logo.png\nDes de la regidoria de Joventut treballem per a proporcionar als joves de Premià de Dalt eines que responguin a les noves necessitats i inquietuds, per tal de millorar la seva qualitat de vida, permetent que siguin protagonistes del seu propi desenvolupament i contribuint, de forma addicional, a la seva implicació amb el municipi, convertint-se en ciutadans actius.\nLa nostra feina es centra doncs, en els següents objectius:\nGarantir el protagonisme dels i les joves amb l'anàlisi i decisió de totes les qüestions que els afecten.\nPromoure i reconèixer l'educació no formal com a promotora del desenvolupament de la ciutadania.\nImpulsar una formació no reglada pública de qualitat.\nDefinició dels itineraris formatius a través d’espais de dinamització juvenil de cara a enfortir l’accés dels i les joves a la formació i l’ocupació.\nFomentar l'accés en igualtat d'oportunitats a les tecnologies de la informació i la comunicació com un mitjà per fomentar l'intercanvi des de la perspectiva jove.\nAplicar la perspectiva de gènere a totes les polítiques de joventut i propiciar la reflexió des de la perspectiva de gènere en espais diferenciats per generar polítiques encaminades a la igualtat i dotar de mesures positives la participació de la dona jove.


agost 24, 2018 Concha CatalánDesaparició forçada, Guerra Civil2 comments\nSi es compleixen les previsions, aviat s’exhumarà al dictador Francisco Franco del Valle de los Caídos. El mausoleu, erigit per commemorar la Guerra Civil i obert al públic l’1 d’abril de 1959, és la fossa comuna més gran d’Espanya. Allí no solament estan les seves restes sinó també les de més de 33.000 persones, moltes de les quals van ser traslladades sense el consentiment i fins i tot sense el coneixement de les famílies de les víctimes, de tots dos bàndols, especialment del republicà.\nEncara avui, hi ha famílies que tota la vida han portat flors a nínxols buits sense saber-ho. Per això, hem incorporat a la base de dades de ihr.world -ara ja amb més de 700.000 registres (*)– el conjunt de dades Víctimes enterrades a el Valle de los Caídos, amb els registres de més de 20.000 persones els noms de les quals van quedar documentats en els Llibres registres de l’Abadia de la Santa Creu del Valle de los Caídos, en els quals es van anotar ingressos des del 17 de març de 1959 al 3 de juliol de 1983, i en la pàgina web del qual s’admet desconèixer el nombre exacte de restes.\nEs va construir com un monument commemoratiu per honrar la memòria dels caiguts en la “gloriosa cruzada” de la Guerra Civil encara que després es va qualificar de “símbol de reconciliació” i per això es van traslladar allí víctimes del bàndol republicà. Ho caracteritza la creu de pedra de 150 metres d’altura, que està considerada la “creu cristiana més gran del món”, visible a 40 quilòmetres de distància; amb una altura similar a la de la torre Mapfre de Barcelona, la torre Picasso de Madrid o la torre Iberdrola de Bilbao. Pertany a Patrimoni Nacional, depenent del Ministeri de Cultura.\nLa historiadora Queralt Solé ha investigat el trasllat de les restes mortals de víctimes tant republicanes com a colpistes des de fosses comunes de Catalunya al Valle de los Caídoss en el seu llibre Els morts clandestins. Les fosses comunes de la Guerra Civil a Catalunya (1936-1939). El documental català Avi et trauré d’aquí (Sense Ficció, CCMA, 2013) recull testimoniatges de com alguns trasllats es van fer sense permís ni constància de les famílies.\nEl conjunt de dades Víctimes enterrades a el Valle de los Caídos, amb més de 20.000 registres, procedeix d’un llistat del Mapa de Fosas del Ministerio de Justicia, extret des de nomesevoces.net, projecte interuniversitari de recerca sobre la Guerra Civil i la repressió franquista a Galícia.\n(*) Quan es va publicar aquest article el 24 d’agost de 2018, teniem 249.000 registres.\nTags: @ihrworld, @qbru, #comun, #desaparició, #fosa, #guerracivil, #valledeloscaidos, forzada, franquisme, nomesevoces.net, posguerra\nOn van morir els treslladats al Valle de los Caídos?\nsetembre 14, 2018 2:50 pm\n[…] El Valle de los Caídos, erigit per commemorar la Guerra Civil i obert al públic l’1 d’abril de 1959, és la fossa comuna més gran d’Espanya. Allí no nomès estan les restes de Francisco Franco sinó també els de més de 33.000 persones, moltes de les quals van ser traslladades sense el consentiment i fins i tot sense el coneixement de les famílies de les víctimes, de tots dos bàndols, especialment del republicà, tal com expliquem en Qui més hi ha al Valle de los Caídos? […]\n[Concha Catalán] On van morir els treslladats al Valle de los Caídos? - Created by pep valenzuela - In category: Política / Societat, Veus / Opinions - Tagged with: Concha Catalán, fossa comú, Guerra Civil, Innovation and Human Rights, Valle de los C\nsetembre 25, 2018 9:51 am\n[…] El Valle de los Caídos, erigit per commemorar la Guerra Civil i obert al públic l’1 d’abril de 1959, és la fossa comuna més gran d’Espanya. Allà no només estan les restes de Francisco Franco, sinó també les de més de 33.000 persones, moltes de les quals van ser traslladades sense el consentiment i fins i tot sense el coneixement de les famílies de les víctimes, de tots dos bàndols, especialment del republicà, tal com expliquem en Qui més hi ha al Valle de los Caídos? […]\nRespon a [Concha Catalán] On van morir els treslladats al Valle de los Caídos? - Created by pep valenzuela - In category: Política / Societat, Veus / Opinions - Tagged with: Concha Catalán, fossa comú, Guerra Civil, Innovation and Human Rights, Valle de los C Cancel·la les respostes


El bloc d'en Xavi: Estasen al Calderer.\nEstasen al Calderer.\nEstasen. Cara N del Calderer, Pedraforca.\n600m, IV. Equipament: algun pitó.\nMaterial: friends, bagues.\nPer fí els astres s'han aliniat, i per fí Murphy està de vacances!!!\nLa combinació d'aquestes dues circumstàncies ens ha permès escalar la Estasen al Pedraforca, segon intent per a mi, quart per a la Laura.\nLa història comença un dissabte a la nit, dormint a l'àrea d'acampada prohibida.\nDiumenge ens llevem d'hora, i, per fí!!! No fa mal temps ni ningú està cansat ni res de res, o sigui que iniciem l'aproximació fins a peu d'aquesta paret, intentant llegir per on va la via.\nVist des de la base impressiona, però sabem que la dificultat màxima és de IV, o sigui que no ens hauria de posar gaires problemes.\nAl primer llarg ja hem fet una mica de cua, esperant una primera cordada que de fet anava a fer la "Joan Martí". Mentre aquesta cordada es preparava per començar, ha passat una cordada de lolos a tota pressa, sense ni gairebé saludar, han fet el primer llarg (III+) en bàmbes i sense encordar-se, com si fós una part més de l'aproximació.\nNosaltres iniciem el llarg sent els tercers, mentre una quarta cordada arriba i espera el seu torn. A la primera reunió, un arbre enmig de la feixa, he d'esquivar un cop i un altre les pedres que em llença la cordada de lolos, que s'ha posat a fer una via que pel que es veu és bastant descomposta, i ens ofereixen aquests regals sense ni tant sols avisar. Almenys podríeu cridar -Pedra!!, no??\nUn cop hem caminat la feixa i remuntat fins al dit d'en Riembau ens quedem sols, nosaltres i l'altra cordada que ens segueix de ben aprop. De moment això no és gaire dificil.\nPerò aquí m'espera un llarg bastant exposat, doncs a la dificultat de protegir s'ajunta el perill de caiguda de blocs, una mica sòlts. Jo tiro un parell de blocs amb el peu, i aconsegueixo arrossegar-me, més amb estil de l'Indiana Jones que d'escalador, fins a un arbre on munto reunió. Després descobreixo que a l'esquerra hi ha una bonica reunió!!!\nLa segona cordada ens segueix d'aprop, i ens creuem a l'iniciar la travessa, ben bonica i protegida amb claus.\nUn cop superada la travessa es fa dificil muntar reunió, però ho aconsegueixo posant 3 amics al mateix forat: nº1,2 i 3.\nLa segona cordada fa reunió al darrer clau, reforçat amb un pont de roca.\nI iniciem el camí per la canal, més grimpada que escalada però una mica llarga i pesada. Recollim corda per no tenir els 60m tota l'estona...\nUns quants llargs més i ja serem a dalt. Aqui, la companya posa amb el cim del Pollegó superior de fons.\nI el darrer llarg, amb arribara directa al cim secundari del Calderer.\nVistes des del cim principal, darrera seu el Moixeró, i més enllà la Cerdanya.\nI cap a l'altre costat vistes al Pollegó superior del Pedraforca i al Cadí.\nHerboristes al Pic del Martell.


Manresa acollirà el 2020 un innovador projecte educatiu - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nManresa acollirà el 2020 un innovador projecte educatiu\nredacció 20.12.2019 | 23:10\nEl Museu de la Tècnica de Manresa acollirà a partir del 31 de gener l'exposició «Les matemàtiques i la vida», nascuda a Manresa fa deu anys. Des de llavors, ha estat comissariada per Montse Alsina, professora investigadora del departament de Matemàtiques de la UPC a Manresa, i ha voltat per Catalunya amb molt èxit de públic.\nL'exposició es podrà veure dins el projecte STEAM, de l'acrònim de Science, Technology, Engineering, Art and Mathematics, una proposta que pretén educar els estudiants a partir de les vivències del dia a dia. A més de l'exposició, s'han programat activitats adreçades a un públic que va dels 3 als 18 anys, totes pensades i desenvolupades des de la UPC Manresa. Per ara ja hi ha més de 2.000 alumnes inscrits. La Fundació Aigües de Manresa-Junta de la Sèquia, la UPC i BBVA han signat un contracte per a la posada en marxa d'aquest innovador projecte.


Localiza Nova Lima: Lloguer de cotxes i comentaris - Rentalcars.com\nTrobeu uns grans preus amb Localiza a Nova Lima, consulteu les qualificacions dels clients i reserveu online de forma fàcil i ràpida\nVolem oferir-li els millors preus. Reservi amb nosaltres i li garantim que obtindrà els millors preus amb Localiza a Nova Lima.\nReservi un cotxe de lloguer amb Localiza a Nova Lima a través de Rentalcars.com i modifiqui la seva reserva totalment gratis.\nRentalcars.com es el nom comercial de TravelJigsaw Societat Limitada registrada a Anglaterra i Gal•les (Numero: 05179829) a l’adreç a 100 New Bridge Street, London, EC4V 6JA. ID: 9BCE1


BRANDANI® gift group - Catálogo kitchen, oil pot\nEstás en Página de inicio > Catálogo KITCHEN, OIL POT\nCod. Art. 56522\nMENAJE ABERTURA SET 4 PZAS VIDRIO/INOX\nVer detalle Cod. Art. 57299\nACEITERA SPRAY COLORES VARIOSEXPOSITOR 18 PZAS\nVer detalle Cod. Art. 58749\nACEITERA 0,4 LT INOX\nVer detalle Cod. Art. 58756\nACEITERA INOX 0,65 LT\nVer detalle Cod. Art. 62565\nVer detalle Cod. Art. 58475


El Sant Pere cau per la mínima en un bon partit davant un Barça B molt inspirat - Empordà\nEl Sant Pere cau per la mínima en un bon partit davant un Barça B molt inspirat\n?La sort no va somriure a les santperenques, que no van saber aprofitar les ocasions creades\nDdG 05.11.2018 | 06:30\nEls amants del bon futbol van poder gaudir del duel entre el Sant Pere i el FC Barcelona, en què el darrer es va emportar la victòria.\nDes de l'inici del partit, el Barcelona va demostrar que volia tenir la pilota, i tot i que dominava no va poder evitar que les primeres ocasions pentanyessin a les locals. Pocs minuts abans del descans va arribar el primer gol de les barceloneses, després d'uns instants de confusió defensiva del Sant Pere.\nA la represa les locals van sortir amb més empenta que les seves rivals, però la sort va somriure a les visitants, que van transformar en gol les poques ocasions de què van disposar, i l'única manera que van trobar de parar l'ofensiva de les santperenques va ser amb numeroses faltes.\nAl final, el Barcelona va patir però va ser capaç de mantenir el marcador i emportar-se els tres punts d'un camp que els va posar molt difícils les coses.\nLa setmana que ve les noies de Joan Pont visiten el Seagull, que actualment és líder de la categoria.


El Consell aprova un conveni amb l'Ajuntament de Bocairent per a la reurbanització del carrer Baixada al Tint - TV Digital Ontinyent\nIniciVall d'AlbaidaBocairentEl Consell aprova un conveni amb l'Ajuntament de Bocairent per a la...\nLa subvenció per part de la Vicepresidència Segona per a executar l’obra ascendeix a 300.000 euros. Es tracta d’una intervenció en una superfície de 417 m2.\nArticle anteriorSanitat habilita un web per poder tramitar les baixes per Covid\nArticle següentAgullent també suspén la festivitat de Sant Antoni


Realitat augmentada: què és i 8 exemples - Efimatica\nLa realitat augmentada (RA) com el seu nom indica és la capacitat de dotar de més informació la realitat a través d’un dispositiu. És fàcil confondre-ho amb realitat virtual (RV), a causa de la semblança dels noms, però són dues maneres d’utilitzar la tecnologia completament diferents: mentre la primera participa del món físic i l’enriqueix, la segona es tracta d’un ecosistema aliè al món físic creat per l’home.\nLa RA actua mitjançant la interpretació del món físic, a través de la tecnologia que incorpori el dispositiu: cal que tingui sistema GPS de localització (recordem que necessita el món físic per afegir-hi la informació), càmera digital (per poder captar la imatge que hi ha un indret), giroscopis (per saber en quina inclinació es troba el dispositiu), pantalla (per poder disposar la informació i transmetre’ns-la), entre d’altres. Evidentment, també cal una CPU de gran capacitat i RAM, totes aquestes capacitats les té la majoria d’smartphones moderns, per això són l’eina més estesa per utilitzar la realitat virtual.\nAltres objectes que estan aproximant-s’hi són alguns wearbles com per exemples les Google Glass. La RA no és una tecnologia nova, però sí que en pocs anys ha experimentat un gran augment tan pel que fa a d’aplicacions com d’avenços tècnics.\nA continuació un mostrem alguns dels exemples ue utilitzen AR\nL’aplicació més nova de pokémon de realitat augmentada.\n2 – Koski\nAmb un iPad podem veure com figures surten de forats i s’enfilen en el món que creem.\n3 – Google Traductor\nPosant el mòbil a sobre un cartell, Google te’l tradueix a l’instant.\n4 – Transport Metropolità de Barcelona\nPodem veure cartells per saber quan trigarà el pròxim bus i les incidències que puguin haver-hi.\n5 – Casa Batlló\nPoder veure la casa Batlló com era durant el segle passat, així com els elements onírics que van inspirar a Antoni Gaudí.\nCom hem dit, el dispositiu més estès i el que té pinta de triomfar més aviat és l’smartphone pel que fa a la RA, no obstant això hi ha més dispositiu com:\n6 – Les ulles Google Glass\nTenen vàries aplicacions, des de tot que podem fer amb qualsevol app de RA, passant per assessorar un metge mentre opera, fer tasques com enviar mails, veure fotos o posar música.\n7 – Ikea realitat augmentada 2013\nPoder visualitzar com quedarà un moble o una paret pintada abans era cosa d’imaginació ara ho podem visualitzar!\n8 – Phobious\nAquesta app permet enfrontar-se al pacient a algunes fòbies. Tot i que ara l’empresa que feia l’app s’ha passat a la realitat virtual, és una appa molt interessant.


��������, ������� �������� ������� ���� - ����� �������� � ������� ��� ���������? ������ ����������� �� ������ ����� ��� ������� ��������� ����� �������� � ������� » �������� ������ » ����� �������� � ������� » ������ ����� �������� � ������� ��������, ������� �������� ������� ���� ����� ������� ����� � ���� ������� ����� ��������� #1 07.06.2011, 06:39\nu menya est 1 mesec,hotelos bi sbrosit kilogram 5-10.vozmozjno li eto,posovetuyte pls,mozjet kto-to uzje proboval i u vas eto poluchilos.the sort of various diets or your own examples zaranee ochen blagodara\n����� ������� ����� � ���� ������� ������ ��� ������ ��������� �� ����������� ����� ����� � ���� �������: ����������� ����� ����� ��������� �������� ��� ��������������� ��� ����������� ��� ������� ������� ���� ����� ������ ������� ��������� ������ ��� ����� ����� �������� �������� �������� ���???? Guest ����� ����� 5 0 16.03.2012 09:36 ����� �������� ����� ������ ��� ���������??? � ��� ��� ��������? Guest �� ������� � ������ �� ������ 5 0 18.01.2012 14:20 ���� ������, ������� ����� �������� �������� ������� � ���� �� �������� ����? Guest ����� ������� � ������ 5 0 05.01.2012 16:49 ������ �� ���� ����? ��� �������, ��� �� ���� ������������� ���� ������� ����� �� ��������� � ���������! Guest ��������� ����� 0 10.12.2011 04:44 �������� ����� -


Vacancies | AfGOV\nRead more FAO\nMon, Apr 01 2019 11:07 AM\nMon, Apr 01 2019 10:09 AM\nFAO - Afghanistan Vacancies\n1. National Agriculture Monitoring and Statistics Associate (GIS/RS) 2. National Geospatial & E-Learning Associate\nTue, Mar 19 2019 11:10 AM\nDownload PERSONAL HISTORY FORM 1- National Consultant - AutoCAD Specialist/Draftsman 2- National Community Irrigation Mobilizer/Trainer


L’esport, la terra i l’art obrin el pas a la tornada de la gran festa d’Inca - Diario de Mallorca\nL’esport, la terra i l’art obrin el pas a la tornada de la gran festa d’Inca\nLes fires prèvies a la gran celebració de la ciutat del Raiguer han estat tot un èxit pels inquers i visitants. L’Ajuntament ha preparat un programa d’actes amb diverses activitats dirigides a tots els públics\nPalma | 18·11·21 | 13:02\nEls nins gaudiren de l’actuació del Contacontes infantil. Aj. Inca\nLa gran fira de Mallorca torna avui 18 de novembre després d’un any sense festes per la pandèmia. Aquest esdeveniment comptarà amb un gran nombre d’activitats, actuacions, i molt més. L’Ajuntament d’Inca ha preparat un programa molt complet, amb tres fires les setmanes prèvies a la fira de fires.\nLes celebracions varen començar el cap de setmana del 24 d’octubre amb la Fira de la Terra. El següent cap de setmana es va dur a terme la Fira de l’Oci i l’Esport. I del 5 al 7 de novembre, Inca ens va portar al període Medieval amb la Fira d’Època i de l’Art.\nLa primera de totes, la Fira de la Terra, es va dur a terme del 16 al 24 d’octubre. El primer dia va tenir com a plat fort la Tradicional ballada de Sant Lluc, celebrant així el 31è aniversari de l’associació cultural Cofre Antic.\nA més, també es va poder assistir al concert Arrels de dona, a càrrec del Cor de Dones de Sant Francesc d’Inca. A la fira es va donar l’oportunitat de descobrir art, amb la inauguració de l’exposició de les obres presentades a la 31a Trobada de Pintors. Altre dels actes destacats va ser la presentació del llibre Inca en el segle XVII (volums I i II), de Gabriel Pieras.\nEl darrer dia es va realitzar l’espai tradicional mallorquí, una venda de productes de la terra, que també va comptar amb mostres. Van participar els Revetlers des Puig d’Inca, Sa Revetla d’Inca, i altres grups convidats.\nEl cap de setmana següent va arribar la Fira de l’oci i l’Esport . Aquesta festa no només va comptar amb activitats esportives amb l’exhibició de diverses modalitats, que es va realitzar dia 30, sinó que també es va fer un homenatge a la gent gran amb especial menció als matrimonis de més de 50 anys i als padrins i padrines d’Inca.\nEls més petits varen poder gaudir d’aquesta fira per la participació del Contacontes infantil amb la lectura de Contes per als més menuts de la casa, a càrrec de Bàrbara Dalià. També es van dur a terme a la plaça Llibertat actuacions de diferents modalitats de ball. El popular mercat de plantes de Tots Sants es va celebrar el dia 1 de novembre. Finalment, la Fira d’Època i de l’Art va donar l’oportunitat de viure de primera mà el món medieval.\nEs van realitzar actuacions inoblidables com El bosc encantat o Baile de Titanes. A més, es va poder assistir a Creativissim, un saló de manualitats.\nExposicions i música en viu\nCal destacar la Nit del Vi, on es va poder gaudir d’un tast i venda de diferents vins de la terra. Els amants de l’art varen tenir el seu espai a la Fira d’Època i de l’Art amb exposicions, vendes, i pels més creatius, tallers. La V edició de Rata Market va atraure molt de públic ja que es va organitzar un mercadet de disseny, art i artesania amb música en viu.\nAquestes tres fires són una mostra més de la força amb la qual torna aquest event multitudinari. Després d’un 2020 sense Dijous Bo, aquest any arriba amb una gran quantitat d’activitats.


Calumet Farm Entrance Art Print by Roger Potts\nCalumet Farm Entrance Art Print\nCalumet Farm Entrance by Roger Potts - 8.000" x 5.500"\nCalumet Farm Entrance art print by Roger Potts. Our prints are produced on acid-free papers using archival inks to guarantee that they last a lifetime without fading or loss of color. All art prints include a 1" white border around the image to allow for future framing and matting, if desired.\nKeeneland Art Prints\nThis is the entrance to the famous Calumet Farm in Lexinton, Kentucky. It is located next to Keeneland Race Track and is seen by many when they fly into to Lexington.\n. This is our online gallery. Here in my online gallery you will find all of my work. Please bookmark us so you can find us again. If you have not visited with us at kentuckytraditions.com, be sure and stop by. You will find interesting links to Kentucky things and how to find our shop in Kentucky. Be sure and tell your friends about us. I hope you consider my framed prints for yourself or gifts for those special people in your life. We would like to hear from you. Email us at roger@kentuckytraditions.com THANK YOU to all our visitors and customers around the world. Roger and Judy


L’art d’estimar per Fromm (VI) – GamifiCAT\nL’art d’estimar per Fromm (VI)\nAnterior. L’art d’estimar per Fromm (V)\nL’art d’estimar. Erich Fromm. La Butxaca. Traducció Imma Estany.\nII La teoria de l’amor. Quarta part\nL’amor entre pare i fill\nLa mare és l’escalfor, la mare és aliments, la mare és l’estat eufòric de la satisfacció i la seguretat (…) Quan l’infant creix i es desenvolupa, passa a ser capaç de percebre les coses tal com són (…) aprèn a percebre moltes altres coses com a realitats diferents (…) aprèn a donar-los un nom (…) a manejar-les (…) M’estimen perquè sóc. Aquesta experiència de ser estimat per la mare és una experiència passiva. No he de fer res per ser estimat –l’amor de la mare és incondicional. (…)\nPer a molts infants de menys de vuit anys i mig a deu, el problema quasi exclusivament és el fet de ser estimat –ser estimat pel que un és. Fins a aquesta edad, l’infant encara no estima; respon agraït, alegre en ser estimat. En aquest punt del desenvolupament de l’infant, entra en joc un altre factor: la nova sensació de produir amor per la pròpia activitat. Per primera vegada, l’infant pensa a donar alguna cosa a la mare (o al pare) o fer alguna cosa –un poema, un dibuix, el que sigui.\nPer primera vegada en la vida d’un infant la idea de l’amor és transformada de ser estimat a estimar, a crear amor. (…) Més endavant, l’infant, que ja pot ser un adolescent, ha superat el seu egocentrisme; l’altra persona ja no és bàsicament un mitjà per a la satisfacció de les seves pròpies necessitats (…)\nAra, donar és més satisfactori, produeix més alegria, que no pas rebre; estimar és ara més important fins i tot que ser estimat (…) L’amor infantil segueix el principi “Estimo perquè sóc estimat”. L’amor madur segueix el principi “sóc estimat perquè estimo”. I l’amor immadur diu: “T’estimo perquè et necessito”. I l’amor madur diu: “Et necessito perquè t’estimo”. (p.53)\nEstretament relacionat amb el desenvolupament de la capacitat d’estimar hi ha el desenvolupament de l’objecte de l’amor (…) Però dia a dia es fa més independent: aprèn a caminar, a parlar, a explorar el món per si mateix; la relacio amb la mare perd part de la seva significació vital i, al mateix temps, la relació amb el pare es va fent cada vegada més important.\nA fi de comprendre el pas de la mare al pare, hem de considerar les diferències Essentials de qualitat entre l’amor maternal i paternal. L’amor de la mare és incondicional i correspon a un dels anhels més profuns, no només de l’infant, sino de tot ésser humà; d’altra banda, ser estimat per un mèrit propi, perquè un ho mereix, sempre deixa un dubte; potser no vaig agradar a la persona que vull que m’estimi, potser això o allò, sempre hi ha un cert temor que l’amor pugui desaparèixer.\nA més, l’amor “merescut” és fàcil que causi la sensació amarga que un no és estimat per si mateix, que un és estimat només perquè agrada, que, en una darrera anàlisi, un no és gens estimat, sinó utilitzat. (…) En la naturalesa de l’amor paternal radica el fet que l’obediència passa a ser la principal virtud i la desobediència porta al càstig, la retirada de l’amor paternal (…)\nEn un cas ideal, l’amor de la mare no intenta evitar que el fill creixi, no intenta premiar la indefensió. La mare hauria de tenir fe en la vida i, per tant, no angoixar-se massa, i així no contagiar al nen amb la seva ansietat. Una part de la seva vida hauria de vesar sobre el desig que el fill arribi a ser independent i, finalment, se separi d’ella. L’amor del pare hauria d’estar guiat per principis i expectativas; hauria de ser pacient i tolerant, i no amenazador i autoritari. Hauria de donar al fill en formació una sensació creixent de competència i, finalment, permetre-li convertir-se en la seva pròpia autoritat i prescindir de la del pare.\nFinalment, la persona madura ha arribat al punt en què ell és la seva pròpia mare i el seu propi pare. Es podria dir que té consciència materna (capacitat d’estimar) i paterna (raó i seny). (…) Si només conservés la consciència paterna, es tornaria sever i inhumà. Si només conservés la consciència materna, tindria tendència a perdre el seny i a posar-se traves a ell mateix i als altres en el seu desenvolupament. (…)\nEn el fracàs d’aquesta evolució radica la causa bàsica de la neurosi. (…) Una causa del comportament neuròtic pot estar en el fet que un noi tingui una mare que l’estima però que és massa indulgent o dominant, i un pare feble i desinteressat. En aquest cas el noi pot quedar lligat al vincle inicial amb la mare i convertir-se en una persona que n’és dependent, que se sent indefensa (…) i que li falten qualitats paternes: disciplina, independencia i capacitat de dominar la vida per si mateix. Pot intentar trobar “mares” en tothom. D’altra banda, si la mare és freda, insensible i dominant, ell pot transferir la necessitat de protecció materna al seu pare, i a posteriors figures paternes. (…) (p.58)\nSegüent. L’art d’estimar per Fromm (VII)\nrita Posted in Elucubracions, Humanitats\tdeLletres, L'art d'estimar\tLeave a comment\n← “Horror Vacui”: Selectividad, Tesis y Oscar Wilde\nL’art d’estimar per Fromm (VII) →