Lolita Bosch: "Walt Disney és el pare de la diversió classista i supremacista"\nLi agradava dibuixar, tenia una imaginació progidiosa i una capacitat de treball fora de sèrie, va ser estimat i odiat alhora i, sobretot, va canviar per sempre la idea de diversió col·lectiva per un model polit, higiènic i esterilitzat. Al darrere, una manera de pensar el món. Walt Disney és el personatge de la sèrie "Únics i extraordinaris" que ens porta avui Lolita Bosch.\nArt i lluita: Lolita Bosch i la vida de Frida Kahlo (Part 2)\nLa relació tempestuosa amb Diego Rivera, la frustració per no ser mare, els viatges, l'èxit internacional, l'amistat amb la família Trotski, les operacions mèdiques... Avui, segona part de la vida de Frida Kahlo, el personatge de la sèrie "Únics i extraordinaris" que ens porta la Lolita Bosch.\nArt i lluita: Lolita Bosch i la vida de Frida Kahlo (Part 1)\nLa seva increïble família, la pòlio, l'accident, els primers flirtejos amb la pintura, el Partit Comunista i la manera com va conèixer Diego Rivera... Avui, el personatge de la sèrie "Únics i extraordinaris" que ens porta Lolita Bosch és Frida Kahlo.\nLolita Bosch i la història del narcotraficant Amado Carrillo, "el Señor de los Cielos"\nEls narcotraficants no són aquests senyors sobre els quals es fan sèries com el Chapo Guzmán o Pablo Escobar. Amado Carrillo Fuentes era el líder del càrtel de Juárez. Va ser el traficant més poderós de l'Amèrica Llatina, el més buscat, el que guanyava més diners i el més supersticiós. Descobriu la seva història, avui, a la sèrie "Únics i extraordinaris", amb la Lolita Bosch.\nAlletar tota una tripulació a la deriva: Lolita Bosch i la història de Faustina Mercedes\n2001: Faustina Mercedes Mauricio puja a una pastera des de la República Dominicana cap a Puerto Rico amb setze persones més... i van sobreviure 12 dies de naufragi al mar del Carib gràcies a ella! Aquesta és la història de personatges "Únics i extraordinaris" que ens porta avui Lolita Bosch\nMorir atrinxerats a casa: Lolita Bosch i l'extraordinària història dels germans Collyer\nPatrice Moore era a casa seva quan els llibres i els diaris que tenia amuntegats al seu pis de Nova York li van caure al damunt. Els bombers el van rescatar dos dies després i Moore va ser hospitalitzat amb ferides a les cames. Els germans Collyer no van tenir tanta sort. Descobriu la seva història, avui, a la sèrie "Únics i extraordinaris", amb Lolita Bosch.\nLolita Bosch i la història d'un robatori que va acabar en assassinat\nÉmet Cummings tenia tenia vint-i-vuit anys, era jugador de futbol i estava enamorat. Ell i el seu pare van ser assassinats a Ciutat de Mèxic quan es van enfrontar a un grup d'atracadors. És la història de personatges "Únics i extraordinaris" que ens porta avui Lolita Bosch.\nLolita Bosch i Denise Affonço, supervivent de la brutalitat dels khmers rojos\nDenise Affonço és una intel·lectual de Cambodja que va aconseguir sobreviure als camps de deportació dels khmers rojos, un dels règims més brutals i repressius del món. Descobriu la seva història, avui, a la sèrie "Únics i extraordinaris", amb la Lolita Bosch.\nLolita Bosch i Mercedes Cassola: dona lliure, activista i assassinada\nLa catalana Mercedes Cassola va ser assassinada brutalment a Mèxic als anys seixanta que s'ha convertit en bandera de la lluita a favor dels drets sexuals de les dones i dels homosexuals. La premsa va convertir el cas en l'amenaça del que pot passar a les dones quan fan "el que no han de fer". Aquesta és la història de personatges "Únics i extraordinaris" que ens porta avui Lolita Bosch.\n"Crec que m'estic tornant boig, vull matar John Lennon. Signat, Holden Caulfield"\nMark Chapman va ser un adolescent amb problemes amb les drogues, un "cristià renascut". Va treballar amb refugiats vietnamites, va viatjar al Líban i es va casar amb la seva agent de viatges quan planejava fer la volta al món. Dos anys més tard, va matar John Lennon i va esperar que arribés la policia mentre llegia "El vigilant en el camp de sègol". Ara té 62 anys i continua reclús a la Wende Correction Facilty. Aquesta és la història de personatges "Únics i extraordinaris" que ens porta avui Lolita Bosch.\nEstela i Guido: les mares de la Plaza de Mayo, amb Lolita Bosch\nCada dijous a quarts de quatre de la tarda caminen al voltant de la piràmide de la plaça de Mayo, amb un mocador blanc al cap. Busquen els seus nets i netes. A l'Estela de Carlotto, una de les dirigents de les mares, li van segrestar una filla que estava embarassada, Laura Estela de Carlotto. El 5 d'agost del 2014, Estela es va retrobar amb el seu net, el Guido. La seva història i la de les mares és l'"Únics i extraordinaris" de Lolita Bosch d'aquest dimecres.\nEl compositor Enric Granados va ser un músic mal pagat al Cafè de les Delícies i professor de piano dels fills del propietari dels magatzems El Siglo abans de convertir-se en un artista reconegut. Va morir quan intentava salvar la seva dona en el naufragi del vapor francès Sussex. És la història de personatges "Únics i extraordinaris" que ens porta avui Lolita Bosch.\nLolita Bosch i Deborah Moody, la dona que va fundar Nova York\nLady Deborah Moody va ser una dona aventurera i lliure que va marxar d'Anglaterra fugint del fanatisme religiós, al segle XVII. Després de moltes vicissituds, va arribar al que avui és l'estat de Nova York i va fundar Gravesend, el primer lloc amb llibertat de culte de tot el continent americà, l'actual Coney Island. Aquesta és la història de personatges "Únics i extraordinaris" que ens porta avui Lolita Bosch.\nEudocia Tomás Pulido "Lalola", d'origen filipí, va ser regalada a una família nord-americana cap al 1940 i va viure amb ells en condicions d'esclavitud durant més de cinquanta anys. El periodista Alex Tizón, nét de la família "propietària" de la Lola, ho va denunciar en un article: "My Family's Slave". És la història de personatges "Únics i Extraordinaris" que ens porta avui Lolita Bosch.\nLolita Bosch i la Malinche: la traïdora, la resistent, mare del primer mestís\n"Malinchista", a Mèxic, significa traïdor. La història es remunta a l'arribada d'Hernán Cortés a Mèxic, on ell va fer servir d'intèrpret una dona esclava: la Malintzin. En castellà, La Malinche. Lolita Bosch reestrena "Únics i extraordinaris" amb la vida d'una dona a qui la història, masclista i racista, recorda de manera injusta.


Parròquia de Sant Vicenç de Sarrià - BARCELONA (CATALUNYA)\nEsglésia neoclàssica aixecada entre el 1784 al 1807. Consta de tres naus de sis trams (un d'ells amb el cor i l'altre és un ampli transsepte) cobertes amb voltes de canó, gairebé voltes bufades, sobre una cornisa motllurada repetidament i d'un fris de denticles; quatre arcs formers de mig punt damunt sengles pilars per banda de capitells compostos separen la nau central de les laterals; cadascuna d'aquestes està coberta amb voltes bufades; el transsepte és ampli i té una cúpula sobre petxines al creuer inclosa a un cimbori quadrangular de teulada de quatre vessants; un cor sobre un arc carpanell i una volta bufada ocupa el primer tram; tot just a l'entrada hi ha un atri separat de les naus per una tanca vidriada.\nEl frontis té un portal rectangular amb pilastres corínties als muntants, entaulament, fornícula amb imatge, motllura horitzontal a mitja alçada sostinguda per pilastres dobles sobre pedestals adossades tocant a les cantoneres; a la zona superior hi ha una rosassa i pilastres aparellades properes a les cantoneres, igual que en el primer cos; per coronament, un frontó triangular amb creu de pedra al cim. Els murs de la façana principal són de carreus ben escairats de pedra blanca, els dels dos campanars laterals i resta de murs, de paredat amb carreus a les cantoneres. Dels dos campanars que havia de tenir a cada angle del frontis, el de la dreta va quedar inacabat.\nDimensions: 49'70 x 10'72 x 17'70 metres respectivament de llargada, amplada i alçada; en la llargada queda inclòs l'atri que fa 5'50 metres de fondària; l'amplada de les tres naus arriba a 20'76 metres i l'amplada total, des del fons de les capelles laterals, a 24'21; el transsepte en fa 23'73 x 10'69 x 18'15 i la cúpula del creuer arriba, sempre per l'interior, als 24'54 metres d'alçada.\nArquitectes: Josep Mas i Dordal (...-1808) i, pel que fa a la restauració del 1940, Lluís Bonet i Garí (1893-1993).\nGuarda dos retaules barrocs als dos extrems del transsepte: el del Roser de l'escultor Agustí Pujol II de principis del segle XVII (1617-19) i l'altre, procedent del convent de Santa Clara de Barcelona, d'Andreu Sala (1686) de Cardona. Unes pintures murals al presbiteri són de Josep Obiols posteriors al 1939; les dels altars laterals, de Fornells Pla (1945) i d'Adrià Gual en el de la Mare de Déu de Montserrat; una escultura de Santa Eulàlia és de Josep Maria Camps Arnau. A l'altar major la imatge de Sant Vicenç és obra d'A. Pérez i Fàbregues, la creu de J. M. Nuet i Martí, el relleu dels deixebles d'Emaús de Rafael Solanic Ballús del 1954; està flanquejat per dos àngels, escultures de Jaume Busquets. En un altar lateral de la dreta s'hi troba la tomba del beat Pere Tarrés i en un altre acaba de situar-s'hi la reproducció del retaule gòtic de Jaume Huguet (1455) dedicat al patró de la parròquia. Un orgue està situat al cor. Té una bella pica baptismal d'aparença antiga, amb relleus a les seves cares; es troba sobre un peu modern.\nCampanar neoclàssic del 1818. Té un alt primer cos de planta gairebé quadrada (6'33 x 6'06 m.); el segon és vuitavat i té un rellotge d'esfera situat entre dues motllures; al damunt d'elles s'obren els finestrals de la cel·la en arc de mig punt, un a cada cara. Està coronat per una cornisa motllurada i un terrat amb balustrada. Els seus murs són de paredat amb carreus a les cantoneres llevat del cos de la cel·la que té paraments de carreus ben escairats de pedra de Montjuïc. Del 1940 hi té quatre campanes litúrgiques i, sobre terrat, dues campanes més pels senyals horaris suspeses d'una estructura metàl·lica. Té una escala de cargol de pedra picada, estreta, que puja per la banda de migdia; troba un pis que es comunica amb el cor, arriba fins a l'alçada de la teulada on hi té una sortida; des d'allí l'escala de cargol és d'obra aferrada als murs sobre voltes de maons; té sortida a la cel·la i, per una altra estreta escala de cargol de maons dins un cilindre adossat a la banda de ponent, s'arriba al terrat; s'hi accedeix per una trapa tapada amb una peça metàl·lica.\nUn segon campanar va deixar-se sense acabar en arribar als inicis del cos octagonal; per dins va restar buit.\nSituació: damunt les ales laterals del temple fent angle, el que està acabat, al sud-est del frontis encarat a llevant; l'altre, l'inacabat, es troba al costat dret del frontis.\nAlçada: 43'66 metres.\nDALMAU i ARGEMIR, Delfí [Campanars Parroquials de Torre de Catalunya] (20-05-2006)\nANÓNIMO La desaparición de las campanas de Sant Vicenç de Sarrià 1936


Joan Vinyes-Jordi Mercader no aconsegueixen l’objectiu esperat a Mollerussa - FÒRUM.ad\nJoan Vinyes-Jordi Mercader no aconsegueixen l’objectiu esperat a Mollerussa\nOn: 01/09/13 14:03\nJoan Vinyes-Jordi Mercader (Subaru Impreza) tampoc van estar afortunats en la segona participació de la temporada en una prova del Campionat d’Espanya de Ral·lis de terra.\nEl 4rt Ral·li Pla d’Urgell es va acabar a pocs metres del final de la segona passada per l’especial B, una sortida de pista els va deixar sense opcions de seguir en una prova en la qual, en aquells moments, ocupaven la tercera posició de la classificació absoluta a 1” del rival que els precedia (Climent Domingo).\nEn la seva tornada als ral·lis de terra, Vinyes-Mercader van tenir un inici prometedor estant prop dels més ràpids, inclús arribant a ocupar la segona plaça després de la primera secció.\nSemblava que, aquesta vegada, podrien lluitar per les posicions del podi, el seu ritme era bo i les diferències eren mínimes amb els rivals, que a priori, havien de lluitar per les posicions esmentades. Tot es va acabar, de manera inesperada, amb la sortida de pista a tres revolts per al final de l’especial B.\nLa decepció per al pilot andorrà era evident, encara que en aquest cas l’experiència també ajuda a superar aquestes situacions: “No hi ha dubte que no és la millor manera d’acabar un ral•li, però són coses que poden passar. Estàvem còmodes amb el ritme que portàvem i els cronos eren bons, fins que en aquesta zona final del tram B, una zona molt ràpida que acaba amb un pont de ciment per creuar a l’altre costat del canal. Hem arribat molt ràpids i no hem pogut traçar el revolt i… allí ens hem quedat”.\nCal esmentar que, encara que el cop va ser dur contra la vorada del pont, després d’una reparació d’urgència dels tècnics de Baporo en la mateixa pista, el Subaru va arribar rodant fins a l’assistència.\nL’activitat de Vinyes-Mercader seguirà dins de dues setmanes (dies 13 i 14 de setembre), en aquest cas sobre asfalt. Serà en el Ral·li Príncep d’Astúries al volant del Suzuki Swift S1600.\nPrevious Post: Es posa en marxa el servei de Bus Comunal Jove a Andorra la Vella\nNext Post: Els nens sahrauís s’acomiaden d’Andorra


Retirats 363.000 bitllets falsos en euros en el segon semestre de 2017, gairebé un 10% més\nEl Eurosistema (integrat pel Banc Central Europeu i els bancs centrals nacionals dels països de l'euro ) va retirar de la circulació en el segon semestre del 2017 uns 363.000 bitllets falsos en euros, el que suposa un increment del 9,7% respecte al primer semestre de 2017 i un 2,8% ma & # 769; s que en el segon semestre de 2016 .\n"La probabilitat de rebre un bitllet fals és remota , ja que el seu nu & # 769; mer segueix sent molt baix en comparacio & # 769; n amb el de bitllets aute & # 769; nticos a Circulació & # 769; n, que ha augmentat ininterrompudament a ritmes superiors al del creixement del PIB des de la introduccio & # 769; n de l'euro ", indica i l Banc Central Europeu (BCE).\nPer exemple, el 2017 el nu & # 769; mer i el valor dels bitllets en euros en Circulació & # 769; n van augmentar al voltant del 5,9% i al 4%, respectivament . En l'actualitat hi ha ma & # 769; s de 21.000 milions de bitllets en euros en Circulació & # 769; n, l'import total supera el 1,1 bilions d'euros.\nDurant el segon semestre de 2017, < b> els bitllets de 20 i 50 euros seguir sent els ma & # 769; s falsificats. En conjunt, les dues denominacions representaven aproximadament el 85% dels bitllets falsos.\nA més, la majoritària & # 769; a dels bitllets falsos (el 97,8 %) es van trobar en pai & # 769; sos de la zona de l'euro . Aquest percentatge es va situar & # 769; al voltant d'un 1,7% en els Estats membres de la UE no pertanyents a la zona de l'euro i en el 0,5% en altres llocs del món.\nDes que es va emetre & # 769; la primera sèrie de bitllets en euros, el Eurosistema recomana als ciutadans que prestin atencions & # 769; na els bitllets que reben, recorda el BCE .\nd'altra banda, l'organisme va recordar que en el primer semestre de 2019 , el Eurosistema té previst emetre de forma simultane & # 769; nia els nous bitllets de 100 < / b> i 200 euros, que són les dues o & # 769; ltimes denominacions de la sèrie Europa .


Barça i PSG, els 2 candidats per fitxar De Ligt | We Love Barça\nBarça i PSG, els 2 candidats per fitxar De Ligt\nNeymar es perd la Copa Amèrica per lesió\n6 Juny, 2019 - 12:28\nBarça o PSG. Aquestes són les 2 ofertes que té sobre la taula Matthijs de Ligt per decidir el seu futur la pròxima temporada. Segons revela RMC, els 2 clubs són els que s'han quedat en la lluita final per al central holandès i en els pròxims dies s'anunciarà la decisió final.\nEl cas és molt similar amb el que va passar amb De Jong fa uns mesos. En aquella ocasió, Barça, PSG i City van ser els 3 equips que van arribar al tram decisiu per fitxar el migcampista. El PSG era qui oferia una millor proposta econòmica però un viatge de Bartomeu per convèncer De Jong va resultar determinant per tancar l'operació a favor del club blaugrana.\nAra, el Barça no té la intenció de millorar l'oferta a De Ligt perquè considera que ha de ser igual que la de De Jong i no pot trencar l'escala salarial. El jugador també prefereix jugar al Camp Nou al costat del seu amic, però el representant Mino Raiola continua amb les seves exigències econòmiques.\nMentrestant, el jugador està concentrat amb la selecció holandesa per disputar la fase final de la Nations League de la UEFA. Aquest dijous s'enfronten contra Anglaterra en les semifinals a partir de les 20.45h.


Alumni - Jornada Professional # 2 «El fenomen Maker i l’auto-producció» | ELISAVA\nAlumni - Jornada Professional # 2 «El fenomen Maker i l’auto-producció»\nCentre Cultural Pati Llimona, Sala Maragall (Carrer del Regomir 3, Barcelona)\nElisava Alumni, l’Associació d’Antics Alumnes de l’Escola, organitza la segona Jornada Professional del curs 2015-2016, «El fenomen Maker i l’auto-producció», amb la participació d’ Alexis Rom, Marc Morro i Alicia Rossell, el dia 19 de març a les 19.30h.\nEnfront de la producció en sèrie de les indústries, s’està obrint pas al DIY (Do it Your Self) i estem dins la consolidació d’un fenomen, el ‘maker’. Entrem en un moment que juntament amb la inspiració i les ganes de crear alguna cosa, ja sigui un vestit, un gerro o un mòbil per penjar a la porta, el fenomen ‘maker’ consisteix en reciclar objectes que no usem, intervenir-hi i proporcionar-los una nova utilitat o simplement crear des de zero, a la nostra manera, el coneixement de les eines de disseny.\nEl Maker Movement es posiciona centrant-se en l'intercanvi col·lectiu dels coneixements i objectes, ja que incentiva la creació d'emprenedoria amb rèdits econòmics per damunt del sentit, molt més ampli a nivell de producció i abast de la distribució centralitzada i mercats estàndard.\nEs tracta d'una nova forma que permet l'assequibilitat de productes artesanals, fets a mà però, a diferència d'aquests, els emprenedors comparteixen nous punts de vista a més de generar objectes nous que es poden comercialitzar de maneres originals i diferents.\nEn aquesta ocasió, comptem amb la participació de l'Alexis Rom, dissenyador gràfic/ Il·lustrador de la botiga Vostok Printing Shop; Marc Morro, dissenyador de producte fundador d’AOO - Barcelona, i amb l'Alicia Rosselló, fundadora de Duduá qui, juntament amb l'Elisa Riera, organitza el "FESTIVALET”, fira independent de productes fets a mà o manufacturats a petita escala.


La Irene Wagner du una vida acomodada i sense preocupacions amb el marit i les seves dues filles. Tanmateix, després de vuit anys de matrimoni, els balls, el teatre, l’òpera i altres activitats socials li semblen banals i anodines. Així, més per fantasia novel·lesca que per autèntic desig, comença una relació amb un jove pianista. De sobte, però, una dona la descobreix quan surt del pis del seu amant i la Irene es veu...\n4 noviembre, 2021 Stefan Zweig Catalán, Drama, Ficción, Novela, Realista\n«Només vull parlar-te a tu, dir-t’ho tot per primera vegada; has de saber tots els detalls de la meva vida, que sempre ha estat la teva i de la qual mai no n’has sabut res. Però no coneixeràs el meu secret fins que sigui morta, quan ja no estaràs obligat a donar-me cap resposta, quan això que ara em fa estremir amb uns calfreds tan forts sigui realment la fi. Si hagués de continuar...


LlegeixB@rcelona » Arxiu del bloc » La Biblioteca El Carmel – Juan Marsé recomana: Abans de les cinc som a casa, d’Albert Forns\nLa Biblioteca El Carmel – Juan Marsé recomana: Abans de les cinc som a casa, d’Albert Forns\n23 octubre 2020 95 views Sense Comentaris\nAbans de les cinc som a casa / Albert Forns.- Barcelona: Edicions 62, 2020.\nJa fa uns anys que el nom d’Albert Forns (Granollers, 1982) va sonant cada cop més en la novel·la catalana. Un estil jove i descarat, que flirteja descaradament amb l’autoficció, ha fet dels seus llibre petits èxits originals i premiats. Va guanyar el Documenta el 2012 amb Albert Serra: la novel·la, no el cineasta, l’Anagrama el 2016 amb Jambalaia i ara ha rebut el Premi BBVA Sant Joan amb aquest Abans de les cinc som a casa.\nEl títol del llibre ve d’una frase que es repeteix molt en uns diaris, quan s’explica l’excursió de diumenge per diferents llocs moltes vegades es conclou aquesta anotació amb aquest “Abans de les cinc som a casa”, tancant el dia i deixant apuntat tot el que cal apuntar. Però d’on surt tot? On comença tot plegat? Res millor que anar al principi de la novel·la on l’autor-protagonista mostra sense embuts les seves cartes, amb això construirà la seva mà de joc, i correspondrà als lectors decidir si ha anat o no de farol.\nLa de dalt de tot només tenia una etiqueta a la coberta i hi posava “Diari 1970-1971″. La vaig deslliurar de la goma elàstica i vaig començar a fullejar-la. Era tota escrita a mà, plena des de la primera pàgina fins a l’última, en català normatiu i amb una lletra clara i entenedora. Centenars d’anotacions, de les anotacions d’algú, ves a saber qui. En aquella primera llambregada hi vaig veure viatges per Europa i descripcions del dia a dia de la Barcelona de llavors. I n’hi havia més: “1969-1970″, deia el segon quadern, “Diari de l’1 de gener al 7 de juny de 1979″, posava el tercer, i així fins a tretze. Tretze llibretes. Els diaris personals d’algú, venuts de qualsevol manera.\nComprar una vida… per 300 euros, aquest és el punt de partida i a partir d’una diaris més notarials que no pas íntims, anirà descobrint qui és aquest escribà, aquest Hilari que treballa a la Telefónica, que escriu el seu diari en català (no tothom de la seva generació el sabia escriure) i com era la seva vida a la Barcelona del tombant dels 60 als 70 i dels 70 als 80. Uns anys recordats amb molta épica que aquí apareixen amb una quotidianitat que desarma. La mort de Franco, les primeres eleccions, Tarradellas, Jordi Pujol… mereixen amb prou feines una línia, i potser ni tan sols això.\nAlbert Forns, foto de Gemma Ruiz.\nCategories; Biblioteca El Carmel-Juan Marsé, Destacat, General, Novel·la barcelonina, Novetat Tags: Albert Forns, Biblioteca El Carmel - Juan Marsé, novel·la barcelonina, Recomanacions de lectura, Ressenyes


Palmarès ForadCamp 2018\nEnguany la Mostra ha tingut una Secció Oficial d'alt nivell composta per 15 curtmetratges de no ficció, provinents d'11 països. Ahir al vespre es va concloure el segon dia de projeccions amb l'entrega de premis al Nou Casino del Figaró-Montmany.\nMercedes Álvarez, Sara Xiol i Raül Ruizhan atorgat el Premi del Jurat al Millor Documental, dotat amb 300 €, al curt “Zirdzin, hallo! (Hello, Horse!)”, de Laila Pakalnina. El Jurat l’ha guardonat “per l'original mirada de la directora, que fa descobrir una lectura nova del paisatge, amb la intermediació dels elements creats per l'home, que s'interposen entre l'espectador i la naturalesa. Una visió molt suggeridora amb un gran treball de planificació i muntatge. En resum, una obra minimalista i alhora molt expressiva.\nMenció especial del Jurat a "Cucli", de Xavier Marrades, “perquè, a partir d'una història petita d'un personatge que es fa molt proper, i la seva entranyable relació amb un ocell, ens ofereix la seva visió particular sobre temes universals com el dol, la mort, el sentit de la vida, i l'acceptació dels aspectes positius i negatius de l'existència. Demostra amor pels protagonistes sense caure en l'excés melodramàtic”.\nElPremi Festhome de Distribució, consistent en bonus per a la distribució internacional del curt, l'atorga INDOC a“Ligne noire”, de Mark Olexa i Francesca Scalisi“per la consistència narrativa, per l’arriscada fotografia, per l’acurat treball de so i, sobre tot, per retratar d’una manera clara i condensada, amb un pla seqüencia memorable, un conflicte profund en la relació dels éssers-humans amb la natura”.\nLa Menció Associació Cultural de Granollers, ha estat per “Two ºC-New York City”, de Maxime Contour, "pel seu treball de fotografia, enquadrament, color i muntatge, que aporta una mirada original sobre Nova York."\nAl ForadCamp Lounge 2018, els assistents al ForadCamp 2018 han pogut conversar directament amb els directors Xavier Marrades (“Cucli”), Maxime Contour (“Two ºC-New York City”), i amb Javier Sulé, assistent de producció de la pel·lícula “La flor de la lengua de vaca”.\nLa Mostra de Cinema també ha comptat amb la realització del Taller "Paisatge amb figura: Com filmar un personatge dins d'un entorn natural", amb el director Ricardo Íscar, que ha culminat amb una sessió pràctica en la segona jornada d'ahir, rodant a l'entorn del Figaró-Montmany i finalitzant amb un visionat del material gravat a posteriori.\nDins del ForadCamp Off hem projectat la pel·lícula islandesa Rams, de Grímur Hákonarson que ha commogut al públic amb la relació entre els germans Gummi i Kiddi i el seu vincle amb l'entorn i els moltons. La posterior tertúlia amb Astrid Helgadóttir, en representació del Consulat General d'Islàndia a Barcelona, va repassar el fort suport que dóna l'estat a la cultura en aquest país a diferents trets de la societat islandesa.\nA més del Vermut Cinèfil, les activitats paral·leles s'han completat ambl'excursió “Roques, lletres i paisatge” per l’Espai d’Interès Natural dels Cingles de Bertí guiada per Aprèn Serveis Ambientals. Una activitat amb una molt bona assistència amb una climatologia favorable en aquesta Mostra.\nLa Mostra de Cinema amb la Natura ForadCamp està organitzada per l’Ajuntament del Figaró-Montmany i coordinada per l’Associació Indoc.


MICROGRAMES, un nou projecte artístic d'Alícia Casadesús i Antoni Clapés\nMicrogrames és un projecte artístic nascut de la correspondència mantinguda durant més de tres anys entre l’artista visual\nAlícia Casadesús i el poeta Antoni Clapés. A partir d’esbossos, indicis de projectes, intuïcions, apunts, esquemes, el\nprojecte s’ha anat gestant, i culmina amb la mostra del treball realitzat.\n20/02/2017 - 12:14\nNous horaris de la piscina de Cantonigròs per aquest trimestre\nHORARIS PISCINA DE CANTONIGRÒS -Del 13 de març al 15 de juny-\nde 16:15 a 17:00 Nadons\nde 17:15 a 18:15 Aiguagim\nNadons: (dels 3 mesos fins als 3 anys). Inici al medi aquàtic.\nAiguagim: Gimnàstica a l’aigua per a totes les edats.\nINSCRIPCIONS A L’AJUNTAMENT DE L’ESQUIROL (abans del 6 de març)\nEmotiu homenatge a Els Esquirols aquest diumenge passat a Manresa\nJa fa setmanes que els dos concerts d'homenatge al grup de folk Esquirols a Manresa tenien les entrades esgotades.\nEn el concert de les set de la tarda hi va assistir el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, que va acabar enfilat a l'escenari per a cantar-hi la mítica cançó "Torna, Torna, Serrallonga", tal com es pot veure en diversos vídeos penjats a les xarxes.\n13/02/2017 - 11:13\nRecapta per el tractament del càncer, 2016\nUs volem informar de l’agradable i desinteressada feina feta per les persones voluntàries i del Casal dels Avis de l’Esquirol que han recollit al municipi, i durant aquest passat any 2016 la quantitat de 1.515,14 euros pel tractament del càncer, i agrair la col·laboració a tots aquells que hi han participat. Igualment, esperem de nou el màxim compromís en la propera campanya de recapta durant el 2017.\n10/02/2017 - 10:49\nDisplaying 441 - 450 (of 618 posts)


Adéu A L'Eddy Bellegueule | Édouard Louis, Anna Casassas Figueras - LibreriadelaU\nAdéu A L'Eddy Bellegueule - AdÃ©u A L'Eddy Bellegueule\nAdÃ©u A L'Eddy Bellegueule\n«En realitat, la insurrecció contra els pares, contra la pobresa, contra la meva classe social, el seu racisme, la seva violència, els seus costums, va ser una cosa secundària. Perquè, abans que jo em rebel·lés contra el món de la meva infantesa, el món de la meva infantesa s?havia rebel·lat contra mi. Per a la meva família i els altres, de seguida, vaig ser font de vergonya i fins i tot de repulsió. Només tenia l?opció de fugir. Aquest llibre és un intent per entendre-ho.» Edouard Louis\nÉdouard Louis, Anna Casassas Figueras


Luisito intenta fer justícia, recuperar per a la memòria general blaugrana la carrera d’un futbolista extraordinari que el 1960 va guanyar la Pilota d’Or i que es va consagrar a l’Inter de Milà, on va conquistar tres lligues italianes i dues Copes d’Europa. Ha passat més de mig segle i cap altre jugador espanyol té encara la Pilota d’Or.\nLuisito Suárez no va arribar a jugar una temporada sencera amb el Deportivo. Quan tenia divuit anys, Ladislau Kubala i Pep Samitier es van afanyar a recomanar-ne el fitxatge a la directiva del Barça. Suárez va arribar a Barcelona i, després d’uns anys en què cap entrenador li va veure la immensa qualitat, la irrupció d’Helenio Herrera al Camp Nou el 1958 va suposar l’esclat dels seus talents. Amb tot, la majoria d’aficionats kubalistes no li van reconèixer mai els mèrits. Es va arribar a dir que Kubala i Suárez eren enemics, però eren amics i entre ells hi havia un gran respecte i admiració. Després de perdre la final de la Copa d’Europa del 1961 a Berna, Luis Suárez va marxar a Milà, on va jugar fins al 1970. Encara hi viu.\nGil Carrasco (Valmigallo, Lugo, 1950) és periodista. Va començar a treballar a la revista R.B. el 1972, després va passar a Don Balón, setmanari del qual va ser director en funcions. El 1979 va formar part de l’equip que va fundar el diari Sport, en què va ser redactor de futbol internacional. Va continuar escrivint d’esports, sobretot de futbol, al Diari de Barcelona des del 1987 fins al 1990, any en què va ingressar a la secció d’Edició i Tancament d’El Periódico de Catalunya. En aquest mitjà va treballar també en el suplement El Dominical i en les àrees de Societat, Espectacles i Opinió fins al 2012.


Calm Down fuig de les presses i de l'oci aglomerat per endinsar-se en un mar de calma.\nPensem que sempre és millor acompanyar que instruir, cooperar que competir i esperar que deixar algú enrere.\nEls grans moments de la vida, són aquells que compartim i on tothom gaudeix.\nAnem a poc a poc perquè anem profund...\nAmb una àmplia gamma de productes relacionats amb el submarinisme i el mar.\nPer conèixer els racons de la costa del Montgrí en família o amics, aquesta es la millor opció. Gaudireu d'una jornada divertidíssima on anireu parant a diferents punts de la costa per tal de desvetllar tots els secrets que les seves aigües amaguen. L'activitat es fa en embarcació i està guiada per un professional que en tot moment cuidarà de vosaltres i s'assegurarà de que gaudiu com mai.\nSi els que vols és imitar als peixos, i per una vegada poder respirar sota l'aigua, aquesta és la teva activitat. Aquest programa està pensat per aquelles persones que volen fer una primera aproximació a aquest medi tant apassionant i alhora tant fascinant. Aquesta activitat es fa des d'embarcació i cada persona va acompanyada d'un/a instructor/a que vetllarà per a que l'experiència sigui d'allò més plaent i segura.\nEl camí per a convertir-se en bussejador/a autónom/a. A Calm Down fem tots els cursos des del primer nivell Scuba Diver fins a Dive Master alhora, també fem moltes especialitats com Nitrox, traje sec, busseig profund, flotabilitat... La nostra visió es clara: curs seriós i professional mai ha d'estar renyit amb diversió i tranquil·litat i nosaltres així ho fem. Volem que de casa nostra surtin submarinistes preparats/des, enamorades del mar, responsables i respectuosos/es. Les immersions del curs es fan des de vaixell en un paratge incomparable com la costa del Montgrí.


L'INCREÏBLE CATÀLEG DE RÈPTILS EXTRAORDINARIS. BANFI, CRISTINA. 9788418520341 Llibreria Al·lots\nEl nostre planeta és meravellós i alberga una gran diversitat d'éssers vius. A molts d'ells els coneixem molt bé, però també hi ha altres que mai haguéssim imagino que hi pugui haver ... descobreix-los! ...\nEn aquest llibre coneixerem les aventures d'un intrèpid explorador que s'ha enfrontat a alguns dels animals més estranys de l'món i guiarà als més petits en el descobriment de meravellosos animals extingits. ...


La V Gala Esportiva posa de manifest el bon estat de salut de l’esport canareu | Ajuntament d'Alcanar\nInici Ajuntament Comunicació i premsa Notícies La V Gala Esportiva posa de manifest el bon estat de salut de l’esport canareu\nLa V Gala Esportiva posa de manifest el bon estat de salut de l’esport canareu\n18 des. 2017 | Esports\nAlcanar ha celebrat aquest dissabte la V Gala Esportiva Canareva i Casenca amb l’objectiu d’homenatjar els esportistes que han destacat durant el 2017. La cita més important del món esportiu canareu ha aplegat més de 300 persones al Centre Cívic.\nDurant la gala s’ha reconegut el treball de prop d’un centenar de persones que practiquen més d’una vintena de modalitats esportives, amb una atenció especial als quatre grans premis de la nit: Jove Promesa, Millor Esportista, Categoria Honorífica i Millor Esdeveniment. Com a novetat, enguany s’han atorgat fins a sis mencions especials, que són un reflex del talent esportiu del municipi.\nEn el seu parlament, Jordi Bort, regidor d’Esports, ha volgut agrair a les associacions i els esportistes la tasca que porten a terme, “per participar no només en moltes competicions al llarg de l’any, sinó també en les diferents festivitats i propostes locals. Això ens nodreix, no només com a esportistes, sinó com a societat”.\nBort també ha recordat els eixos bàsics de l’Ajuntament en matèria d’esport: “el suport al teixit esportiu, les millores en les diferents línies de subvencions a entitats i esportistes, l’ampliació i remodelació d’instal•lacions esportives, l’augment de la seguretat en els diferents equipaments públics i l’assessorament tècnic i jurídic als clubs”.\nEls guardonats de la V Gala Esportiva Canareva i Casenca\n>> Millor Esportista: Manel Royo\nNascut el 1994, juga a futbol d’ençà que tenia 4 anys. Va començar la seua carrera amb el CD Alcanar i després va passar per l’Amposta CF i el Gimnàstic de Tarragona. Com a infantil va ser escollit per a formar part de la selecció de Catalunya sub-14 i va arribar a proclamar-se campió d’Espanya amb el seu equip. Amb 14 anys va fitxar per l’Espanyol i, posteriorment, pel Vila-real, amb qui va debutar a tercera divisió. En acabar aquesta etapa, va dedicar un any a entrenar-se a la Nike Academy anglesa, per a fitxar, després, pel Conquense, de segona divisió B, i el Reial Valladolid. Actualment torna a jugar amb el filial del RCD Espanyol, on ocupa la posició de lateral esquerre polivalent.\n>> Esdeveniment esportiu més rellevant de l’any: I Open Nacional de Taekwondo Ciutat d’Alcanar\nEl 23 de setembre del 2017 el Club Atencia va organitzar aquesta trobada, amb el suport del consistori, amb l’objectiu de fomentar el taekwondo entre els més menuts. L’esdeveniment va reunir més de 300 esportistes d’entre 4 i 17 anys, entre els quals hi havia campions autonòmics i estatals. Tots els inscrits van demostrar un alt nivell esportiu i competitiu.\n>> Trajectòria significativa: Santiago Blanco\nL’any 1968 Santiago va començar la seua carrera futbolística amb el Milagrés, l’equip del seu poble natal, i el 1970 ja va formar part de la selecció sub-17 de Navarra. Un any més tard, i durant tres temporades, jugà a la categoria amateur de l’Espanyol, que va ser campió d’Espanya. Del 1973 al 1978 va integrar-se a l’equip del Reus Deportiu, a tercera divisió, i l’any següent a l’Hospitalet de Llobregat. Del 1979 al 1985 va formar part de l’equip del CD Alcanar, on temps després inicià la seua trajectòria com a entrenador de l’equip prebenjamí. Va seguir la trajectòria dels seus jugadors durant deu anys, fins que van proclamar-se campions de la categoria juvenil.\n>> Categoria Promesa Esportiva: Èric Atencia, del Club Taekwondo Atencia\nL'Èric és un xiquet de 12 anys que practica taekwondo d'ençà que en tenia 3. Als 8 va començar a competir als campionats autonòmics infantils. També ha participat dos vegades en el campionat d'Espanya infantil, on el desembre passat va obtenir la medalla d’argent. Aquesta temporada, com a cadet, ha sigut convocat diverses vegades per la selecció catalana per a entrenar-se al Centre d’Alt Rendiment (CAR) de Sant Cugat. A més, pertany al programa de detecció de talents de la Federació Catalana de Taekwondo.\n- Mateu Matamoros, porter de futbol sala al Sènior A del Club Salou Futbol Sala en 2b i de la Selecció Valenciana sub-19.\n- Víctor Forner practica spartan race i ha competit en diverses curses internacionals, en les quals ha aconseguit molt bones posicions.\n- Geni Batiste ha quedat primera absoluta dels 10 km del Circuit Running Series 2017 de les Terres de l'Ebre, entre altres fites esportives.\n- Aleix Saumell, amb 12 anys s’ha proclamat campió de la Comunitat Valenciana d’Enduro en la categoria Motodes 85.\n- Iker Garcia, del Moto Esport Club Alcanar, amb 13 anys participa en l’estructura mundialista Avintia en la competició FIM CEV Repsol, en la categoria european talent cup, i ha guanyat la cursa disputada a Montmeló.\n- Edgar Callarisa, del CD Alcanar, s’ha proclamat màxim golejador de la categoria aleví de segona divisió de la temporada 2016-2017, amb 72 gols.


NO ME PERDONARIA PERDERTE. MILEY RODRIGUEZ. Libro en papel. 9788417049898 El Gusanito Lector\nNO ME PERDONARIA PERDERTE\nVista previa: NO ME PERDONARIA PERDERTE


La utilització de la web atribueix la condició d’Usuari, i implica l’acceptació plena i sense reserves de totes i cadascuna de les disposicions incloses en aquest Avís Legal en la versió publicada per El Corte Inglés , SA (en endavant, El Corte Inglés) en el mateix moment en què l’Usuari accedeixi a la web. En conseqüència, l’Usuari ha de llegir atentament el present Avís Legal en cadascuna de les ocasions en què es proposi utilitzar la Web , ja que pot patir modificacions. L’ús d’aquest lloc web implica l’acceptació d’aquests termes. Si no està d’acord amb ells, li preguem que no utilitzi aquest lloc web.\nAquest acord estarà regulat i serà interpretat d’acord amb la legislació d’Espanya, sense donar efecte a cap principi que suposi un conflicte amb la legislació vigent. Si qualsevol condició d’aquest Acord resulta ser il·legal, nul·la de ple dret, o per qualsevol motiu no és aplicable, aquesta condició es considera eliminada d’aquest acord i no afectarà la validesa i aplicació de les condicions restants. Aquest és l’acord íntegre entre les parts pel que fa al tema a què fa referència .\nEl Corte Inglés no es fa responsable de les webs no pròpies a les que es pot accedir mitjançant vincles \_”links\_” o de qualsevol contingut posat a disposició per tercers.\nQualsevol ús d’un vincle o accés a una web no pròpia és realitzat per voluntat i risc exclusiu de l’Usuari i El Corte Inglés no recomana ni garanteix cap informació obtinguda a través d’un vincle aliè a la web d’El Corte Inglés ni es responsabilitza de cap pèrdua , reclamació o perjudici derivada de l’ús o mal ús d’un vincle , o de la informació obtinguda a través d’ell , incloent altres vincles o webs , de la interrupció en el servei o en l’accés, o de l’intent d’usar o usar malament un vincle , tant al connectar a la web de El Corte Inglés com en accedir a la informació d’altres webs des de la web de El Corte Inglés .\nLa informació i serveis inclosos o disponibles a través de les pàgines web poden incloure incorreccions o errors tipogràfics . De forma periòdica s’incorporen canvis a la informació continguda. El Corte Inglés pot introduir en qualsevol moment millores i / o canvis en els serveis o continguts .\nEl Corte Inglés ha obtingut la informació i els materials inclosos a la web de fonts considerades com a fiables , però , si bé s’han pres les mesures corresponents per assegurar que la informació continguda sigui correcta , no garanteix que sigui exacta i actualitzada .\nEn utilitzar la web d’El Corte Inglés , vostè accepta no dependre de la fiabilitat de la informació que s’hi ofereix . Sota cap circumstància , El Corte Inglés podrà ser considerat responsable de la fiabilitat que vostè concedeixi a aquesta informació.\nTambé s’adverteix que els continguts d’aquesta web tenen finalitats merament informatives .\nEl lloc web d’El Corte Inglés, incorpora les salvaguardes adequades , i utilitza la tecnologia estàndard del sector per millorar la seguretat , integritat , exhaustivitat , exactitud i protecció de les dades personals que té recopilats , i ha establert les precaucions raonables per protegir aquesta informació de possibles pèrdues o mals usos . Les seves normes sobre protecció de dades i seguretat es revisen periòdicament i es milloren quan és necessari , i s’esforça per assegurar que només les persones autoritzades puguin accedir a la informació que vostè proporciona .\nEl Corte Inglés declina qualsevol responsabilitat en cas que existeixin interrupcions o un mal funcionament dels serveis o continguts oferts a Internet , qualsevol que sigui la causa.\nEls continguts prestats per El Corte Inglés així com els continguts abocats en la xarxa a través de les seves pàgines web , constitueixen una obra en el sentit de la legislació sobre propietat intel · lectual pel que es troben protegits per les lleis i convenis internacionals aplicables en la matèria .\nQueda prohibida qualsevol forma de reproducció , distribució , comunicació pública , transformació , posada a disposició i , en general, qualsevol altre acte d’explotació pública referit tant a les pàgines web com als seus continguts i informació , sense l’exprés i previ consentiment i per escrit d’El Corte Inglés .\nEn conseqüència , tots els continguts que es mostren en els diferents websites i especialment , dissenys , textos , gràfics , logotips , icones , botons , programari, noms comercials , marques , dibuixos industrials o qualsevol altre signe susceptible d’utilització industrial i comercial estan subjectes a drets de propietat intel · lectual i industrial de El Corte Inglés o de tercers titulars dels mateixos que han autoritzat degudament la seva inclusió en els diferents websites .\nEls continguts , imatges , formes , opinions , índexs i altres expressions formals que formin part de les pàgines Web, així com el programari necessari pel funcionament i visualització de les mateixes , constitueixen així mateix una obra en el sentit del Dret d’Autor i queden, per tant , protegides per les convencions internacionals i legislacions nacionals en matèria de Propietat intel · lectual que resultin aplicables. L’incompliment de l’assenyalat implica la comissió de greus actes il · lícits i la seva sanció per la legislació civil i penal.\nQueden prohibits qualsevol dels recursos tècnics , lògics o tecnològics per virtut dels quals un tercer pugui beneficiar-se, directament o indirectament , amb o sense lucre , de tots i cadascun dels continguts , formes , índexs i altres expressions formals que formin part de les pàgines web , o de l’esforç portat a terme per El Corte Inglés per al seu funcionament .\nEn concret , queda prohibit tot link , hyperlink , framing o vincle similar que pugui establir-se en direcció a les pàgines web d’El Corte Ingles sense el consentiment previ , exprés i per escrit d’El Corte Inglés Qualsevol trasgressió del disposat en aquest punt serà considerada com a lesió dels legítims drets de Propietat intel · lectual d’El Corte Inglés sobre les pàgines Web i tots els continguts de les mateixes .\nEl Corte Inglés no assumirà responsabilitat alguna davant conseqüències derivades de les conductes i actuacions abans citades , de la mateixa manera que no assumirà responsabilitat alguna pels continguts , serveis , productes , etc . , De tercers als quals es pugui accedir directament oa través de banners , enllaços , links , hyperlinks , framing o vincles similars des dels websites de El Corte Inglés ..\nLa propietat i gestió de cursaelcorteingles.net correspon a El Corte Inglés . Cap material d’aquesta web o de qualsevol altre lloc la propietat , gestió , llicència o control correspongui a El Corte Inglés pot ser copiat , reproduït , reeditat , carregat o publicat a la xarxa , ni transmès o distribuït de cap manera , exceptuant la descàrrega de una còpia dels materials en un únic ordinador per al seu ús domèstic , personal i no comercial , sempre que es mantingui intacta la informació del copyright i dels drets de propietat . La modificació dels materials o el seu ús amb qualsevol altre fi suposa una violació dels drets de copyright i de propietat de El Corte Inglés . Als efectes d’aquest Acord, queda prohibit l’ús d’aquests materials en qualsevol altre lloc web i en qualsevol altre entorn d’ordinadors connectats en xarxa .\nPer donar compliment amb l’establert en la Llei 34/2002 , de 11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic , a continuació s’indiquen les dades d’informació general d’aquest lloc web .\nAdreça: Pl. Catalunya, 14, 08002 Barcelona\nCorreu electrònic : cursa@elcorteingles.es\nRegistre Mercantil de Madrid, en data 18 de març de 1.952 . Tom 677 . Foli 182 .\nFull 8.085. C.I.F. : A-28017895"


La harira, el millor del Ramadà\nCugat Comas 8 de abril de 2021 (11:40 CET)\nAquesta sopa marroquina originària d’Al-Andalus, densa i contundent, és el plat estrella de l’Iftar, el desdejuni diari del mes sagrat dels musulmans\nDimarts que ve serà 13 d’abril. Això és així i és probable que per la majoria de persones sigui un dia tirant a normalot, sense més. De fet des que hi ha la maleïda Covid tots els dies semblen pastats. Els catòlics que associen cada jorn a una onomàstica podem ben dir que s’hi van lluir amb els dos del dia 13 que Alsius, si encara presentés notícies, recitaria de grat: Sant Hermenegild i Santa Agatònica. N’hi ha per arrencar a córrer. Pels musulmans la data és enguany una mica més assenyalada aquest any ja que dimarts que ve comença el seu novè mes i això vol dir que comença el Ramadà.\nEl Ramadà va ballant pel calendari, avançant-se lluna a lluna de la mateixa manera que el calendari lunar, sense anar més lluny, fa dansar tot el cicle des de Carnestoltes a les dues pasqües i el Corpus cristians tot i que aquests dins d’un parèntesi en el calendari. Bé, no ens enrotllem, encara que siguem de lletres. El Ramadà és el mes sagrat dels musulmans practicants i òbviament no seré jo, que l’única cosa que practico per fe* és la bici estàtica, el que el glosi litúrgica, religiosa ni antopològicament.\n(* El que sí que practiquem de grat alguns és la cruiositat i l’obertura de mires, l’interessar-se per cada cultura gastronòmica segons s’escaigui i mirar de rematar a porta, en forma de menges o beuratges, qualsevol assistència d’or que propiciï el calendari.)\nLa sopa que alimenta tot el dia\nFent-ne el traç gros, el que tothom coneix, el Ramadà és el mes durant els quals els musulmans no poden menjar ni beure mentre sigui de dia com a exercici espiritual, se suposa. I òbviament aquest precepte és una moneda de dues cares: l’una és el dejuni forçat durant la major part del dia. L’altra, la importància dels àpats que sí que es poden fer, de forma puntual. El desdejuni sonat. Pel que suposen també de germanor al voltant de la taula parada i per la lògica necessitat de nodrir-se prou per aguantar la resta de jornada. És per això que en el ritus propi del Ramadà hi ha una sèrie de plats i elements que són propis d’aquest mes lunar i que són per llepar-se’n els dits.\nMolts musulmans acostumen a convidar a no musulmans a l’Iftar, l’àpat del desdejuni. I si es té la sort d’endinsar-t’hi un té la porta oberta a una dimensió gustativa sensacional que té com a plat estrella la harira. Una sopa contundent i densa, de llegums. Una delícia que enamora des de la primera cullerada. Recordo l’eclosió d’aquell primer moment en el debut en un Iftar, quan un amic musulmà ens va convidar a compartir un moment especial per ell. No diré que valgui la pena dejunar per aquell instant de desdejuni, però gairebé. La harira és la pera.\nDensa i molt potent, la harira\nUna sopa d’origen andalusí\nNo a tot arreu del món el menú de l’Iftar és calcat. Si aquí l’associem predominantment a la harira és perquè aquesta és la sopa més típica del Marroc i la resta del Magreb, d’on prové la majoria de la immigració o les arrels dels mataronins que fan ramadà. La sopa nacional marroquina, se n'ha arribat a dir. Descriure-la no és complicat però amb la concatenació d’elements que té és probable que no se’n tregui massa l’aigua clara. La harira es cuina a l’olla a base de carn, tomàquets i llegums se sol acompanyar amb dàtils i dolços de farina i mel com a ‘primer plat’ de l’Iftar. Després pot sortir el cuscús, el pollastre o el tajine. Feu-vos el favor de menjar marroquí almenys un Iftar del Ramadà, perquè és sensacional.\nUna cosa curiosa de la harira, però, és que d’aquesta recepta bàsica n’hi ha constància fins i tot abans del propi Islam. Va ser a la prolífica Al-Andalus, amb els fruits generosos de les terres d’aquells dominis, que va néixer una sopa coneguda com “bufertuna”, abreviació de bona fortuna. En alguns llocs d’Almeria, com Almanzora, encara s’hi fa una sopa moruna que no deixa de ser el mateix, una cosina llunyana de la harira. La sopa moruna és un ofegat de verdures en oli d'oliva i se li afegeix carn picada de boví o xai, llenties, pebrots i espècies com el coriandre, safrà. I com la harira, se serveix que t’esclades la llengua si hi vas amb pressa. Sopes calentíssimes acabades de treure de l’olla.\nDeu ser aquesta temperatura, la seva densitat o fins i tot l’anhel d’esperar el moment exacte per prendre-la que un bon bol de harira reconforta de valent. És un aport calòric i una experiència gustativa sensacional. Una bomba. Un senyor plat. El millor del Ramadà, sense marge per a dubtes.\nPer saber com es prepara, podeu clicar aquí.


Instrument de percussió - Uniopèdia, el mapa conceptual\n41 les relacions: Acústica, Aret, Baqueta, Bateria (instrument musical), Bombo, Bongo, Caixa (instrument musical), Caixa xinesa, Campana tubular, Cascavell, Col·lisió, Cordòfon, Electròfon, Francesc Xavier Joaquín Planes, Güiro, Glockenspiel, Gong, Hornbostel-Sachs, Idiòfon, Instrument musical, Instrument musical de vent, Marimba, Membranòfon, Mirlitó, Morter, Oceania, Pandereta, Pandero, Plat, Plat (instrument musical), Ritme, Sakara, Saltiri (instrument), Simbomba, So, Tambor, Teoria de la música, Timbales, Triangle (instrument musical), Vibràfon, Xilòfon.\nNou!!: Instrument de percussió і Acústica · Veure més »\nNou!!: Instrument de percussió і Aret · Veure més »\nUn parell de baquetes. Una baqueta o broqueta és un pal amb mànec de fusta o canya que en el seu extrem té una bola o superfície.\nNou!!: Instrument de percussió і Baqueta · Veure més »\nNou!!: Instrument de percussió і Bateria (instrument musical) · Veure més »\nNou!!: Instrument de percussió і Bombo · Veure més »\nUn bongo és un instrument musical de percussió d'origen africà compost per dos petits tambors de pell, un més gran que l'altre que, després de ser transformat a Cuba, acabà abastant categoria universal a través del son i de la rumba.\nNou!!: Instrument de percussió і Bongo · Veure més »\nNou!!: Instrument de percussió і Caixa (instrument musical) · Veure més »\nLa caixa xinesa és un instrument idiòfon percudit, de fusta, que habitualment té forma d'hexaedre, tot i que també n'hi ha de tubulars, i que es toca amb una baqueta.\nNou!!: Instrument de percussió і Caixa xinesa · Veure més »\nJoc de '''campanes tubulars''' junt amb altres instruments de percussió Una campana tubular és un instrument idiòfon, percudit, de metall, consistent en una sèrie de tubs disposats en paral·lel, suspesos d'una barra horitzontal, que es percudeixen amb una maça.\nNou!!: Instrument de percussió і Campana tubular · Veure més »\nEl cascavell o picarol és un instrument idiòfon consistent en un recipient metàl·lic, sovint esfèric, dins del qual hi ha una bola del mateix material que pica contra les parets en ser sacsejat.\nNou!!: Instrument de percussió і Cascavell · Veure més »\nUna col·lisió és el contacte directe entre dos o més cossos, percebuda per una sobtada acceleració o desacceleració causada normalment per un impacte.\nNou!!: Instrument de percussió і Col·lisió · Veure més »\nDetall d'un cello. Els cordòfons són, de la Classificació de Sachs-Hornbostel, instruments musicals que produeixen el so quan l'instrumentista fa vibrar unes cordes tibades entre dos punts fixats en l'instrument, les quals cordes transmeten aquesta vibració a una taula harmònica, que és la part superior de la caixa de ressonància, generalment de fusta (o bé, en el cas dels instruments de corda elèctricament amplificats, a unes pastilles electromagnètiques connectades a un amplificador i uns altaveus).\nNou!!: Instrument de percussió і Cordòfon · Veure més »\nMoonlander, Lee Ranaldo, Sonic Youth, Yuri Landman, 2007 Un electròfon és un instrument musical que genera el so a través de mitjans elèctrics o electrònics.\nNou!!: Instrument de percussió і Electròfon · Veure més »\nFrancesc Xavier Joaquín Planes\nFrancesc Xavier Joaquín Planes (Barcelona, 1947-1996) fou un percussionista i compositor català.\nNou!!: Instrument de percussió і Francesc Xavier Joaquín Planes · Veure més »\nEl güiro és un instrument musical llatinoamericà de la família dels idiòfons.\nNou!!: Instrument de percussió і Güiro · Veure més »\n''Glockenspiel'' El glockenspiel (de l'alemany, "joc de campanes"), també anomenat lira (tot i que cal no confondre'l amb la lira de corda), és un instrument de percussió de so determinat, format per làmines metàl·liques afinades.\nNou!!: Instrument de percussió і Glockenspiel · Veure més »\nEl gong és un instrument de percussió.\nNou!!: Instrument de percussió і Gong · Veure més »\nNou!!: Instrument de percussió і Hornbostel-Sachs · Veure més »\nEls idiòfons són, segons la classificació de Sachs-Hornbostel, instruments que produeixen el so a través de la vibració del seu propi cos.\nNou!!: Instrument de percussió і Idiòfon · Veure més »\n''Perseu i Andromeda'' Un instrument musical és un artefacte modificat o construït de manera que tingui unes peces que puguin ressonar en ser accionades amb el propòsit de generar música; és un dispositiu creat o adaptat per emetre sons musicals.\nNou!!: Instrument de percussió і Instrument musical · Veure més »\nNou!!: Instrument de percussió і Instrument musical de vent · Veure més »\nMarimba La marimba és un instrument musical usat a Amèrica, a països com Chiapas, Nicaragua, Costa Rica i Guatemala, sent considerada a aquest últim país i a Nicaragua com un dels instruments més representatius de la seva música típica o folklòrica.\nNou!!: Instrument de percussió і Marimba · Veure més »\nEls membranòfons són aquells instruments musicals que, en la classificació de Sachs-Hornbostel, produeixen el so mitjançant la vibració d'una o més membranes tenses, normalment col·locades sobre un ressonador.\nNou!!: Instrument de percussió і Membranòfon · Veure més »\nUn mirlitó (també conegut com a kazoo) és un instrument membranòfon que es fa sonar parlant o cantant-hi, i que altera el so de la veu per mitjà d'una membrana vibrant.\nNou!!: Instrument de percussió і Mirlitó · Veure més »\nNou!!: Instrument de percussió і Morter · Veure més »\nNou!!: Instrument de percussió і Oceania · Veure més »\nGravat d'una pandereta de l'any 1882 Pandereta moderna Una pandereta és un instrument de percussió que està format per un marc circular, usualment de fusta o de plàstic, que subjecta una membrana ben tibant.\nNou!!: Instrument de percussió і Pandereta · Veure més »\nEl pandero és un instrument de percussió de so indeterminat format per un cèrcol de fusta ample que subjecta una membrana o pell tibant.\nNou!!: Instrument de percussió і Pandero · Veure més »\nPlat de porcellana Un plat és un recipient ampli i pla amb una concavitat moderada sobre el que se serveix el menjar.\nNou!!: Instrument de percussió і Plat · Veure més »\nPlat (instrument musical)\nEl plat és un instrument musical de percussió, idiòfon i de so indeterminat que consisteix en un disc de metall lleugerament còncau.\nNou!!: Instrument de percussió і Plat (instrument musical) · Veure més »\nNou!!: Instrument de percussió і Ritme · Veure més »\nEl sakara és un instrument de percussió tradicional de la música yoruba de Nigèria.\nNou!!: Instrument de percussió і Sakara · Veure més »\nEl saltiri és un instrument musical cordòfon de la família de les cítares, sense trasts.\nNou!!: Instrument de percussió і Saltiri (instrument) · Veure més »\nXimbomba de Mallorca al Museu de la Mediterrània La simbomba (el nom més estès en català) o ximbomba (a Mallorca i Menorca) o pandorga (sud i centre del País Valencià) és un instrument membranòfon fregat o de fricció, de so indeterminat, força greu.\nNou!!: Instrument de percussió і Simbomba · Veure més »\nNou!!: Instrument de percussió і So · Veure més »\nTambor Tambor és un terme genèric que designa un instrument de percussió membranòfon que consta d'una caixa de ressonància, generalment de forma cilíndrica, i una (o dues) membrana que cobreix l'obertura de la caixa.\nNou!!: Instrument de percussió і Tambor · Veure més »\nLa teoria de la música és la branca de les ciències de la música que es dedica a l'estudi del llenguatge musical.\nNou!!: Instrument de percussió і Teoria de la música · Veure més »\nNou!!: Instrument de percussió і Timbales · Veure més »\nTriangle (instrument musical)\nTriangle El triangle, ferrets o els ferraguins és un instrument de percussió de metall, pertanyent al grup dels idiòfons, perquè el so resultant és fruit de la vibració del metall després de ser colpejat amb la baqueta metàl·lica quasi sempre.\nNou!!: Instrument de percussió і Triangle (instrument musical) · Veure més »\nUn vibràfon és un instrument de percussió de so definit, identificat com a idiòfon segons la història de la classificació dels instruments musicals.\nNou!!: Instrument de percussió і Vibràfon · Veure més »\nXilòfon de joguina El xilòfon és un instrument musical de percussió d'origen africà.\nNou!!: Instrument de percussió і Xilòfon · Veure més »\nInstrument Musical De Percussió, Instrument de percussió d'altura definida, Instrument musical de percussió, Instruments de percussió, Percussio, Percussionista, Percussió, Percussió (música).


Que ha passat amb el local de Sant Quirze Té Vida ?, us ho expliquem | elsot.cat\nDavant la seva poca informació durant aquests 9 mesos , estem en condicions d’explicar-li el que ha passat amb el local de Sant Quirze Té Vida. I no és, tal i com es va manifestar a un ple un problema de convivència. “Difama que algo queda”.\nAquest cap de setmana, hem intentat accedir al local barrat per Protecció Civil. Algú ha tingut a bé, deixar un número de telèfon a la porta. Hem trucat, i vet aquí, que un dels integrants de Protecció Civil , Agent 010, ens ha atès. No només això, ha vingut a obrir-nos el local. Hem vist que les nostres pertinences estan al local. Això si, no hi tenim accés, per que continua amb un forrellat del que no tenim clau. Com sap, des de 2006 ocupem aquest local, igual que el caçadors, amb qui mai hem tingut cap “problema de convivència”. El més sorprenent és el que ens ha dit la persona que actua com a “responsable” de Protecció Civil. A les nostres preguntes de qui ha autoritzat que se’ns desallotgi del local i s’instal·li un forrellat, ha dit sense cap mirament que ha estat en Jordi Sunyer. Potser el coneix\nTreballa a l’Ajuntament enginyier municipal i que amb més tècnics coordina procicap de Sant Quirze. Creiem que no costava tant fer una petita ronda de preguntes per saber on estava la qüestió.\nBé, així les coses, li demanem, que ara, sabent que Protecció Civil ha actuat seguint instruccions, o com a mínim amb el vist-i-plau de l’Ajuntament, ordeni que se’ns permeti l’accès al nostre local i es retiri el forrellat que unilateralment ha posat Protecció Civil. No entendríem que procedis d’altre forma ja que barrar el pas a les nostres pertinences es podria considerar una apropiació indeguda.\nCom durant tot aquest temps, potser massa llarg ja, restem a la teva disposició.\nAra només ens queda saber perque l’Ajuntament ha près aquesta decisió contra SQTV, creiem que després del treball que vàrem fer pel Poble amb l’entrega de #pantallessanitaries ens mereixíem quelcom més.\nAtentament.#covid_19 #enshanfetfora #veinssantquirzedelvalles #solidaridad #solidaritat #


Festa de cap d´any amb música i animació - Activitat a Barcelona - Propostes.com\nFesta de cap d´any amb música i animació\nNº : 3676.\nLloc activitat: Detallat al text\ndes de 62,95 €\nVine a celebrar amb la família i els amics el CAP D´ANY!\nLes nostres cases son ideals per aquests tipus de revetlla amb la família i amb els amics. No us preocupeu de res, us hem preparat un programa per celebrar un cap d´any molt complet, trobareu un ambient familiar i de grups d’amics. A partir de 7 places.\n- A partir de les 17.00h amb monitoratge + activitats per als nens!\n- Sopar especial amb Menú de Cap d´Any amb animació.\n- Celebració de les campanades conjuntes amb els monitors!\n- A continuació: Focs artificials per celebrar l´entrada de l´Any Nou!\n- Bossa cotilló i ampolla de cava cada 6 persones.\n- Festa de Cap d´Any fins les 3.00 a.m. Amb música, animació i monitors!\n- Brunch Especial d´Any Nou! Serà servit de 9.30 h a 12.00h\nCroquetes casolanes de carn d´olla.\nAigua, refrescos i raïm de la sort per tothom, vi i cafè pels adults i una ampolla de cava per taula (1 cada 6 persones)\n- Nenes de 0-2 anys: Gratuït*\n- Nens de 3-12 anys: 62.95 euros/nit\n- A partir de 13 anys: 93.45 euros/nit\nA partir de les 17.00 h. del vespre del 31 de Desembre fins a les 12.00h de l´ 1 de gener de 2020.\nActivitat: Festa de cap d´any amb música i animació\nDurada: del 31 de desembre a l´1 de gener\nCerques relacionades amb Festa de cap d´any amb música i animació\nCap any activitats, Cap any familiar, Cap any nens,


Paxòfon debuta amb ‘Nudisme sonor’, un disc variat en estils i emocions | Xavier Castillón | GIRONA | Música | El Punt Avui\nPaxòfon debuta amb ‘Nudisme sonor’, un disc variat en estils i emocions Paxòfon debuta amb ‘Nudisme sonor’, un disc variat en estils i emocions Paxòfon debuta amb ‘Nudisme sonor’, un disc variat en estils i emocions Paxòfon debuta amb ‘Nudisme sonor’, un disc variat en estils i emocions + Paxòfon debuta amb ‘Nudisme sonor’, un disc variat en estils i emocions E-mail\nGIRONA - 9 gener 2021 2.00 h\nPaxòfon són César González, Rubén Berengena, Xicu Rovira i Ernest Parro ELENA VILÀ.\nPaxòfon debuta amb ‘Nudisme sonor’, un disc variat en estils i emocions Paxòfon debuta amb ‘Nudisme sonor’, un disc variat en estils i emocions Paxòfon debuta amb ‘Nudisme sonor’, un disc variat en estils i emocions Paxòfon debuta amb ‘Nudisme sonor’, un disc variat en estils i emocions Paxòfon debuta amb ‘Nudisme sonor’, un disc variat en estils i emocions E-mail\nDesprés d’haver gravat tres discos amb el grup empordanès de metal Olvido, el cantant i guitarrista gironí Ernest Parro debuta ara amb el seu propi projecte, Paxòfon , i un primer disc titulat Nudisme sonor ( La Catenària ). El que va començar com un projecte 100% en solitari, penjant anònimament les cançons que anava fent en un web, només per donar sortida a la seva creativitat, s’ha consolidat al llarg del 2020 com un grup, que a més de Parro (veu, harmònica, guitarra acústica i baix) ara completen Xicu Rovira (guitarres acústica i elèctrica, baix i veu), César González (baix) i Rubén Berengena, bateria molt actiu de l’escena gironina, conegut com a membre d’Elisma i el seu propi trio de jazz, entre altres projectes. Junts van gravar les onze cançons incloses en el disc, totes compostes per Parro, al 41dB Studio de Cassà de la Selva, entre els mesos de febrer i juliol de l’any passat, amb Francesc Agustí i Rubén Berengena als comandaments tècnics.\nEl resultat és un primer disc volgudament variat que no té res a veure amb el metal d’Olvido, grup amb el qual Paxòfon només comparteix l’etiqueta d’inclassificable, segons Parro. “M’agrada que els discos siguin eclèctics, que al mateix temps puguis identificar el segell de l’autor i et puguin sorprendre”, diu.\nEl disc comença fort, amb la potència del rock’n’roll clàssic (Gas), però després passa per estils i estats d’ànim molt variats –“Cançons melancòliques compostes els diumenges a la tarda al sofà, amb la guitarra”–, amb majoria de temes en català, però també alguns en anglès i un en castellà: S.O.S., una preciosa balada rock en què comparteix la part vocal amb la cantant rosinca Madamme Mustash, que també fa veus a Desglaç, Nana, Alba i Teologia del Big Bang. Nudisme sonor es tanca també delicadament amb Way to your love i una altra veu femenina convidada, la de Núria Mancebo, de Bigblack Rhino. La nòmina de col·laboradors es completa amb el guitarrista Jordi Carles, que toca a Alba i Nana i ha participat en els arranjaments.\nTot i que quan la pandèmia ho permet Parro continua fent bolos tot sol o en duet, la presentació oficial del disc amb tota la banda, prevista inicialment per al 5 de gener passat a La Mirona, s’ha hagut d’ajornar fins al març. De moment, hi ha bons senyals: Gas, el primer single, va ser triat per Spotify per a una llista de rock estatal.\nEl Punt Avui. Girona 09-01-2021, Pàgina 25


Interfícies Codi: M4.357 Crèdits: 6\nL'assignatura vol proporcionar a l'estudiant un conjunt d'eines per a entendre les finalitats i les peculiaritats del disseny d'interfícies i les seves sinergies amb els processos de disseny centrat en l'usuari. A través de l'exploració i anàlisi dels diferents tipus d'interfície i estils d'interacció aprendrem a seleccionar i aplicar els mètodes i els principis més adequats en funció dels objectius de cada projecte. Per a això és fonamental entendre els reptes del disseny d'interfície en funció de les tecnologies i dispositius disponibles i sent conscients de com impacten les interfícies en les persones, per a dissenyar-les de manera honesta i respectuosa amb les diferències socials, culturals i de gènere.\nEs tracta d'una assignatura optativa de segon semestre que pertany al mòdul de Disseny, conjuntament a Arquitectura de la informació i Prototipat.\nL'assignatura ofereix una introducció al disseny d'interfícies, de manera que prepara l'estudiant per introduir-se en camps professionals relacionats amb el disseny i avaluació de diverses tipologies d'interfícies i les seves aplicacions com poden ser:\nDisseny d'interfícies gràfiques (GUI)\nDisseny d'interfícies per a web i web responsive\nDisseny d'interfícies tàctils, gestuals, conversacionals\nDisseny d'interfícies per a entorns immersius\nDisseny, i adaptació d'interfícies per a usuaris amb diversitat funcionals.\nPer realitzar aquesta assignatura es recomana haver cursat i superat: Disseny d'Interacció: processos, mètodes i tècniques i Arquitectura de la Informació.\nNo calen coneixements específics previs, però una actitud de curiositat i proactivitat seran claus per garantir l'èxit en l'aprenentatge de les persones estudiants.\nCompetencies basiques i generals\nQue els estudiants sàpiguen aplicar els coneixements adquirits i la seva capacitat de resolució de problemes en entorns nous o poc coneguts dins de contextos més amplis (o multidisciplinàries) relacionats amb la seva àrea d'estudi;\nAplicar el pensament creatiu per a innovar, generar noves idees i solucions i portar-les a la pràctica.\nComprendre els canvis socials, culturals i polítics provocats per les tecnologies digitals i, en aquest context, pensar de manera crítica sobre l'impacte del disseny d'interacció en la vida de les persones.\nExpressar de manera oral i escrita coneixement complex en l'àmbit acadèmic i professional amb estil propi, seguretat i fluïdesa, i un alt grau d'autonomia.\nAnalitzar, organitzar, etiquetar i visualitzar l'estructura que defineix la interacció amb serveis i continguts, mitjançant l'aplicació de mètodes, tècniques i eines d'arquitectura d'informació.\nFormalitzar, analitzar i desenvolupar de manera iterativa la visualització dels diferents fluxos en els quals es desenvolupa la interacció mitjançant tècniques i eines de prototipat.\nConceptualitzar i formalitzar mitjançant text, imatges, veu i gestos l'aspecte i el comportament de la interfície d'ús, respectant els objectius funcionals i estratègics que defineixen el projecte.\nDefinir la interfície sent conscient de les conseqüències emocionals que exerceix en les persones i garantir que el seu disseny és respectuós amb les diferències socials, culturals i de gènere.\nIdentificar els atributs de producció de les diferents tipologies de serveis i productes interactius, així com organitzar l'ecosistema de disseny i desenvolupament que els farà possible.\nDisseny d'interfícies: Perspectiva històrica i crítica.\nMètodes, tècniques i eines per al disseny d'interfícies.\nAnàlisi i interpretació de dades.\nDisseny d'interfícies gràfiques (GUI) Disseny d'interfícies per a web i web responsive\nDisseny, i adaptació d'interfícies per a usuaris amb diversitat funcional.\nCuaderno de interfaces Web\nQuadern d'Interfícies Web\nL'assignatura disposa d'una sèrie de recursos textuals i audiovisuals que per una banda permeten contextualitzar el disseny d'interfícies en el marc del seu desenvolupament històric i, per l'altre, permeten adquirir coneixements tècnics i metodològics sobre la conceptualització i el disseny d'interfícies per a diferents sistemes i dispositius.\nLa metodologia docent de l'assignatura es basa en l'aprenentatge actiu i en el treball per projectes i estudis de cas. A través de la realització de lectures i de l'anàlisi de casos reals l'estudiant aprendrà a seleccionar i gestionar informació, conceptualitzar i dissenyar i avaluar interfícies d'usuari, aplicant de forma crítica principis i mètodes de disseny d'interacció inclusiu i centrat en les persones. A més es fomentarà la generació de coneixement compartit a l'aula a través de debats i fòrums temàtics.\nL'Avaluació Continuada (AC) es compon de cinc proves d'avaluació continuada. Les proves d'avaluació continuada són activitats eminentment orientades al disseny d'Interfícies.\nEl pes de les activitats està repartit d'aquesta manera:\nPAC1 (10% de la nota final)\nPAC2 (30% de la nota final)\nPAC3 (20% de la nota final)\nPAC4 (20% de la nota final)\nPAC5 (20% de la nota final)


Uep sa velo!: Tour-tour a Pirineus. Encalçant el dimoni\nEstas en: Inicio > Viatges > Tour-tour a Pirineus. Encalçant el dimoni\nPublicat per j o a n f t a 18:40\nMe pens que seran molt bones aquestes cròniques... no sé com és.\n29 de juliol de 2011 a les 21:03\nNo serà perquè està pevist que surti un Zape globero amb cames de corredor de tour???\nO tal vegada perquè ses fotos són d'un Zape-mu-pofesioná?\n30 de juliol de 2011 a les 10:26


Arenas - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n36° 48′ 55″ N, 4° 02′ 39″ O / 36.8154°N,4.0442°O / 36.8154; -4.0442\ndistrito notarial de Vélez-Málaga (es)\nManuel Ríos Sánchez\nArenas és un municipi d'Andalusia, a la província de Màlaga. Limita al sud amb Algarrobo, a l'est amb Sayalonga, al nord amb Canillas de Albaida, Salares, Sedella i Canillas de Aceituno, al nord-oest amb La Viñuela i a l'oest amb Vélez-Málaga\nDes del punt de vista històric, el poble actual va tenir la seva fundació en l'època medieval, és a dir, en l'època de l'Àndalus. En l'emirat de Gharnata, Arenas era una alqueria del districte o ta'a de Bentomiz, fortalesa que actualment es troba dintre del terme municipal d'Arenas. A l'abril de 1487 es va produir la conquesta castellana de tota la comarca de l'Axarquía, ocupant-se la fortalesa de Bentomiz juntament amb tots els pobles del seu districte, inclosos Arenas, Daimalos i Çuheyla, antiga localitat que es trobava prop de Bentomiz i que es va despoblar després de la revolta morisca.\nEn el segle xvi la zona es va veure sacsejada per la revolta de la població morisca. Després de la derrota d'aquests, la població arenusca va ser expulsada gairebé completament i va ser conduïda fonamentalment a la localitat de Segura de León (província de Badajoz), repoblant-se Arenas amb famílies que van venir d'altres punts de la Península, fonamentalment de dos pobles de Jaén: Santiago de Calatrava i La Higuera de Calatrava. A partir d'aquest moment es va desenvolupar la cultura cristiana en la localitat, dedicant-se els seus habitants fonamentalment a les tasques agràries, ocupació que va marcar la vida de la localitat fins a l'actualitat.\n↑ (castellà) rancisco Javier Simonet, Lisân al-Dîn Muḥammad ibn 'Abd Allah Ibn al-Khaṭîb, Descripsión del reino de Granada bajo la dominación de los Naseritas, p.222\n↑ (castellà) Mariano Seoánez Calvo, Manual de contaminación marina y restauración del litoral, p.411\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Arenas&oldid=25242237»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 oct 2020 a les 06:23.


Una menor provoca un incendi en un contenidor de Lleida\nLa noia havia agafat un paper del terra i l'havia encès amb un encenedor i després l'havia llançat al contenidor fins que ha sortit fum\nper Redacció 23/08/2019 15:10h\nImatge d'arxiu d'un contenidor cremat | Facebook\nUna patrulla de la Guàrdia Urbana s'ha dirigit aquesta matinada al carrer Roca Llaurador de Lleida en rebre un avís que un grup de joves han incendiat un contenidor de recollida selectiva de paper, així com, el testimoni ha facilitat la descripció física d'aquests.\nLa patrulla ha observat al carrer Sanegis Bertran un grup de tres joves que coincidien amb la descripció física facilitada i els han identificat, essent tots menors d'edats entre quinze i disset anys i veïns de Lleida, moment en què dos d'ells han manifestat espontàniament i voluntàriament que una de les noies de quinze anys havia estat l'autora de l'incendi, la qual havia agafat un paper del terra i l'havia encès amb un encenedor i després l'havia llançat al contenidor fins que ha sortit fum i posteriorment s'incendia.\nDavant això, els agents han detingut a la menor de quinze anys, com a presumpta autora d'un delicte de danys i han iniciat les diligències judicials corresponents. La patrulla ha traslladat la menor a les dependències dels Mossos d'Esquadra. A conseqüència de l'incendi han resultat danyats tres contenidors de recollida selectiva i dos vehicles.\nUn incendi crema una zona de vegetació agrícola a la Noguera\nUn incendi crema tres coberts de palla a Sant Ramon, la Segarra\nCONFIRMAT: El pare del nadó maltractat a Lleida té antecedents\n🔴 3 joves entren a robar en un pis de l'Urgell


Tiana | bammparquitectes\nC/ Lola Anglada - Isaac Albéniz. Tiana. Promotor: Tiana'n'man Autors: Francesc Bacardit i Segués Anna Griera i Artigas Col·laboradors:...


Els grups del BIS: El Lado Oscuro de la Broca | BIS Festival\nEls grups del BIS: El Lado Oscuro de la Broca\nL’ara sextet El Lado Oscuro de la Broca naixia a mitjans de 2008. El seu so és compacte i personal, a mig camí entre el post-punk, el shoegaze i el noise, amb influències com El Columpio Asesino, Mogwai o My bloody Valentine. En els seus directes mantenen una atmosfera creada a partir de potents i sorolloses guitarres, en què el volum i la contundència acompanyen unes lletres que es confonen entre l’oníric i l’absurd. Amb aquestes premises, llançaven el seu primer llarg, “Beta“, al març de 2015 i sota el segell barceloní El Genio Equivocado. Després d’un munt de bones crítiques i presentar-lo en diferents escenaris, arribaria el moment de preparar el segon assalt, un “Poderosa” que al igual que el seu disc debut, s’encarregaria de gravar Carlos Hernandez, i que veuria la llum després de l’estiu de 2016. Ja en 2018 arribaria un EP, “Salvaje”, compost per quatre cançons que tracten de recollir un espectre que viatja des dels sons de la natura fins a les vivències de cada un dels músics. Un treball produït pel grup, gravat per Edu Lavilla en Estudio Uno (Madrid) i mesclat per Carlos Hernández i que s’editava el passat mes d’abril. Un EP que es completarà a finals d’any amb un altre EP titulat “Oeste”. Tots dos EP donaran forma a l’LP “Salvaje Oeste”, la nova aposta de El Lado Oscuro de la Broca, cançons que presentaran per primer cop a Barcelona al BIS.


Crítica de One Step Closer to Valhalla de Yggdrassil (2015) - Satan Arise\nYggdrassil - One Step Closer to Valhalla (2015)\nOne Step Closer to Valhalla (EP)\n1.\tNidhogg\t05:43\n2.\tPrimal Hunt\t04:35\n3.\tBerserkers\t05:00\n4.\tLoki's Ascension\t04:09\n5.\tDrakkar\t05:39\n6.\tSong of Beer\t03:31\nVeu: David López “Jormund”\nGuitarra: Claudia Moncada “Skuld”\nGuitarra: Daniel Zamora “Mjölnir”\nBaix: Sandra Casado “Tylor”\nBateria: Ivan Ezquerro “Ivan Orlandsson”\nEl nou plàstic de Yggdrassil sona imparable, potent i ferotge. Des de Saragossa, la banda de Death Melodic Viking descàrrega amb sis temes on demostra, no només una gran execució i composició, sinó una aposta musical compacta i decidida.\nAmb una clara influència de les principals onades de viking europeu, la tendència a Amon Amarth és evident i palpable en tots els seus temes. En ocasions, recorda en excés a aquesta última, però segur que en els següents treballs, Yggrassil va trobant una singularitat pròpia i diferenciada.\n"Nidhoog" i "Primal Hunt" cauen qual tempesta de trons sobre la testa. No hi havia millor manera de presentar la banda que amb dues composicions al pur estil Amarth, amb presència de moments èpics, doble bombo i uns guturals a l'una amb Hegg.\n"Berserkers" i "Loki s Ascension" segueixen la mateixa línia de frenesí, contundència i potència en les melodies vocals, guitarres i bateria.\nPorto tan sols quatre temes i ja puc afirmar que la banda saragossana ha aconseguit treure un gran EP tant en so com a concepte.\n"Drakkar" presenta supèrbia i devoció per la batalla. Al pur estil assalt de Ragnar Lothbrok en una de les embarcacions, Yggdrassil posa la banda sonora perfecta per a l'acció. Penúltim tema del plàstic que deixa amb un agradable sabor de boca.\nPer acabar "Song of beer" és potser el tema més popular, on la banda aparta l'ortodòxia del viking més pur amb "Beer!" Com a bandera melòdica perquè sigui repetida a l'uníson. Em va resultar el menys atraient però ressalt aquesta capacitat per distanciar-se per moments d'allò més pur, ja que en un futur els pot donar aquesta singularitat i diferenciació amb altres bandes del mateix gènere.\nMolt bon EP. Una presentanción immillorable.


Acollida, per Emma Riverola\nEls temporers migrants se'ls culpabilitza del contagi del virus, de la mateixa manera que als joves extutelats se'ls acusa de delinqüents\n09 de de juliol del 2020. 15:45\nSis migrants algerians expulsats de Los Nietos (Cartagena) per desenes de veïns. Els insults racistes tallen l’aire. Els homes havien arribat en pastera. El test del coronavirus va donar negatiu, però havien de passar la quarantena preventiva. Una oenagé els va instal·lar en un pis del poble. Fins i tot els nens els insultaven. Els veïns asseguren que no són racistes. Només temen el virus, diuen.\nAls temporers migrants se’ls culpabilitza del contagi del virus, de la mateixa manera que als joves extutelats se’ls acusa de delinqüents. I, sí, els temporers que malviuen en la misèria més absoluta difícilment poden evitar el virus, també són massa els joves migrants atrapats en la impossibilitat de treballar per no tenir papers i no poder aconseguir papers perquè no treballen. A tots, la llei només els ofereix intempèrie. Són moltes les institucions implicades en el fracàs de l’acollida. I aquest fracàs esclata en múltiples injustícies. Afegeix sofriment als més vulnerables, genera conflictes i desperta la mirada de l’odi, aquesta que encoratja la ultradreta. El fracàs en l’acollida només ens fa pitjors.\nEl drama de la immigració Coronavirus


Cernuda | Un salt pel feminisme\nGemma Cernuda-Canelles CEO de Ellas Deciden 26 de juliol de 2019 05:30\nFeminisme i empresa o empreses feministes. Ja sabeu lectores i lectors que sempre porto la lupa del gènere a sobre. A la vida, a la feina i a tot allò que m'envolta. Sempre penso ... i si ho hagués pensat, fet o dit una dona... què hauria passat? O, si la mateixa cosa, l'hagués pensat una dona, fet o dit diferent. En aquestes dicotomies intento repensar i entendre per què passen i fem determinades coses. És innat a mi. És com una funció que el meu cos i la meva ment tenen activada.\n"Poden les empreses ser feministes? Pot el moviment feminista entrar a l'empresa? Podem convertir el feminisme en valor empresarial?"\nRecentment estic participant en debats, tertúlies i taules rodones on vinculem empresa i feminisme. Dues realitats de dos móns molt diferents; el pràctic, el de fer diners i crear riquesa i el de les idees, les polítiques, les actituds i l'educació per crear generacions, societats i ciutats més lliures. És com barrejar en un mateix còctel un gust molt àcid i un de molt amarg, o menjar un pastís salat i dolç alhora. I m'agrada.\nPoden les empreses ser feministes? Pot el moviment feminista entrar a l'empresa? Podem feminitzar les empreses? O, encara més interessant... Podem convertir el feminisme en valor empresarial?\nMés info: 12 homes atrapats en el feminisme\nConvoco un dinar per parlar del meu llibre (de feminisme) i venen un 70% homes, faig dues presentacions a Madrid i Barcelona i sorprenentment molts dels assistents són homes, faig un esmorzar amb 12 homes emprenedors per parlar de feminisme i estan encantats que els inclogui a la conversa. En un congrés d'Empresa i Salut hi ha una taula per debatre sobre Empresa i Feminisme on em conviden a ser una de les veus. Es fa un dossier de recomanacions per a les empreses i agències de publicitat per construir marques i campanyes inclusives, diverses i amb ulls de gènere i també em veig implicada a la proposta.\nTot això em passa en menys de dos mesos i em fa pensar. Pensar i repensar. Agafo distància i ho escric en un paper, el sistema més clàssic i utilitzat per entendre un problema, per explicar-lo i per plantejar-lo. I sí, em fa veure que sí; que empresa i feminisme van de la mà. Poden perfectament anar de la mà, i de fet, haurien d'anar de la mà. I no només perquè les dones som la meitat del planeta i decidim allò que es ven i es compra i perquè cuidem a les famílies i dirigim empreses. Però també perquè d'una forma orgànica l'empresa veu que ens necessita per decidir, per transformar-se per avançar i per existir. Existir en un món divers, complex, activista i rabiosament inconformista.\n"Siguem valentes a integrar l'home en el feminisme... Siguem valentes a l'hora de qüestionar i repensar"\nI aquests valors els liderem majoritàriament les dones. O com a mínim, estarien més en la part femenina de l'ésser humà.\nSiguem valentes a integrar l'home en el feminisme i en posar (i situar) el feminisme a l'empresa. Siguem valentes a l'hora de qüestionar i repensar, perquè "Repensar és de valents i de valentes". Sigueu valents, entreu en el feminisme i quedeu-vos-hi.


A la subzona de Falset, la barreja de Mazuela i Garnatxa, dóna lloc a vins negres robusts, equilibrats i rodons, d'una mica més de 13 º.\nA la subzona de Tarragona Camp, a base d'Ull de Llebre, s'elaboren vins lleugers d'acidesa mitjana i elegants.\nSe segueixen elaborant vins licorosos -Tarragona clàssic- tradició que resisteix al temps ia la mecanització. No obstant això, en l'actualitat, han cobrat especial protagonisme en la producció vinícola catalana, els rosats de Tarragona, vins excel·lents al paladar, fins i elegants.\nSituació del D.O. Tarragona


Project almanac. Todas las películas en Picanya.\nCartelera de cine en Picanya Project Almanac


Resolució 1996/2003, de 15 de desembre, per la qual es modifica la Resolució 1354/2003 relativa a la supressió i creació de fitxers que contenen dades de caràcter personal (DOGC núm. 4038). — Legislació i normatives — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nResolució 1996/2003, de 15 de desembre, per la qual es modifica la Resolució 1354/2003 relativa a la supressió i creació de fitxers que contenen dades de caràcter personal (DOGC núm. 4038).\nSou a: Inici / Documents Públics / Consell de Govern / Resolució 1996/2003, de 15 de desembre, per la qual es modifica la Resolució 1354/2003 relativa a la supressió i creació de fitxers que contenen dades de caràcter personal (DOGC núm. 4038).\ndog4038.pdf — 53 KB


"60 minuts", el programa que ofereix els millors documentals periodístics dedicats a l'aprofundiment i l'anàlisi de l'actualitat i a la reflexió social, política i econòmica dels principals temes de debat arreu del món, estrena, el dimecres 13 de desembre, a les 23.00, "Digues a la primavera que no vingui", una coproducció d'A Tourist With A Typewriter, Ponda Films i NHK Cosmomedia dirigida per Saeed Taji Farouky i Michael McEvoy, que segueix una unitat de l'Exèrcit Nacional Afganès durant el seu primer any de desplegament a Helmand sense el suport de l'OTAN, una filmació íntima sobre el costat humà del combat.\nA continuació, el programa recupera "Invictus, la cicatriu a la mirada", dirigit per Javier Rada i Jordi Gallofré, una mirada centrada en tres malalts d'ictus, tres edats, tres estadis diferents d'una malaltia.\n12/12/2017 - 15.27\n"Digues a la primavera que no vingui"\nEl documental "Tell spring not to come this year" segueix una unitat de l'Exèrcit Nacional Afganès durant el seu primer any de desplegament a Helmand sense el suport de l'OTAN. Es tracta d'una filmació íntima sobre el costat humà del combat que explora les motivacions personals més profundes i els desitjos d'una colla de soldats que lluiten en primera línia de foc. És la guerra de l'Afganistan vista a través dels ulls dels soldats afganesos, que la viuen sense la presència de cap soldat de l'OTAN des de la seva retirada, el 2014.\nBaixos de moral i sovint sense remuneració, són soldats amb pocs motius per a l'ànim, exceptuant la seva fe religiosa, com queda palès discretament en el documental. Resulta paradoxal comprovar que hi ha gent jove a l'Afganistan i en altres indrets per als quals l'11-S l'acte de terrorisme que va originar precisament el trasbals geopolític que viuen és un record llunyà.\nUna coproducció d'A Tourist With A Typewriter, Ponda Films i NHK Cosmomedia dirigida per Saeed Taji Farouky i Michael McEvoy.\nTres malalts d'ictus, tres edats, tres estadis diferents d'una malaltia. I una sola lluita: tirar endavant, saber que aquesta cursa contra les limitacions no la perdran, i que finalment sortiran invictes.\nUn terratrèmol emocional es va emportar les seves vides. La realitat que els envoltava, que creien confortable i segura, va desaparèixer. En pocs minuts ho havien perdut tot: el físic, la mobilitat, la comunicació i l'autoestima.\nLa Isabel Palomeque és una noia jove que va tenir un ictus amb només 24 anys. L'Esteve Pont el va tenir amb 50. I l'Antonio, amb 65. Mai han tornat a ser els mateixos. Va començar la batalla de la seva vida. Tots tres han estat obligats a renéixer. Han tornat a aprendre les coses més bàsiques de l'existència, els comportaments automàtics tan senzills com començar a parlar o lligar-se els cordons de les sabates. Tots tres han decidit, quan la gravetat de la malaltia els empenyia cap al fons de la depressió, no rendir-se.\n"Invictus: la cicatriu a la mirada" és un retrat personal d'una malaltia en la mirada d'uns pacients que han sabut mantenir la rebel·lia vital. És la història d'una lluita constant i del trencament dels límits imposats. Enfoca el procés d'un renaixement dolorós: un camp de batalla en què el pas més petit pot significar la més gran de les victòries o de les derrotes.\nPersonatges principals: Isabel Palomeque, Esteve Pont i Antonio Martín\nDirecció: Javier Rada i Jordi Gallofré\nGuió: Javier Rada\nProducció: Jordi Gallofré\nFotografia: Miquel Gispert\nCàmares: Miquel Gispert, Javier Rada i Jordi Gallofré\nEdició: Jordi Gallofré\nSo directe: Javier Rada, Miquel Gispert i Jordi Gallofré\nPostproducció de so: Enric Espinet (Masamara Recording Studio)\nGrafisme: Estudi Gregor Samsa\nEfectes Sonors: Pablo Rada\nUna producció Zagorafilms amb el suport del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya i l'Ajuntament de Barcelona i la col·laboració de Boehringer Ingelheim, Vifor Pharma, GE Healthcare, Institut Guttmann i FOCUS.\nSant Joan Despí, 12 de desembre del 2017


Comunicat de les universitats i dels centres de recerca de Catalunya - Notícies - CMR[B] Centre de Medicina Regenerativa de Barcelona\nS’ha constatat que s’ha atemptat contra l’honorabilitat de les institucions acadèmiques i de recerca de Catalunya, que han estat incloses pel Ministeri d’Hisenda i Funció Pública en una llista d’entitats financerament intervingudes i per tant sospitoses als ulls del Ministeri de poder realitzar actes de frau de llei. Aquesta llista s’ha fet arribar a les entitats bancàries per tal de bloquejar i posar sota control l’activitat de gestió econòmica ordinària sense cap mena de comunicació prèvia i directa a les universitats i els centres de recerca. Aquest fet posa en risc l’activitat acadèmica i de recerca, també quan aquesta és finançada amb recursos de la Unió Europea o amb fons privats, i malmet tant la reputació com la credibilitat internacional de les institucions, aspectes crítics a l’efecte de la seva participació en projectes internacionals i a l’atracció i retenció de talent.\n1.\tExigeixen a les autoritats competents de l’Estat espanyol la reversió immediata d’aquests mesures totalment insòlites i inacceptables.\n2.\tComunicaran a les instàncies europees i internacionals la greu situació de crisi derivada d’aquestes actuacions.


Whalley y Álvaro Campos, los ‘parapenaltis’ de Segunda A son del Castellón - El Periódico Mediterráneo\nWhalley y Álvaro Campos, los ‘parapenaltis’ de Segunda A son del Castellón\nDe los ocho lanzamientos en contra, el zaragozano ha detenido tres, por uno del valenciano\nCastellón | 01·05·21 | 06:00\nFotomontaje de Álvaro Campos y Óscar Whalley. CD CASTELLÓN\nÓscar Whalley y Álvaro Campos han convertido al Castellón en el auténtico equipo parapenaltis de Segunda A. Ningún otro conjunto, de los otros 21 de LaLiga SmartBank, ha evitado que exactamente la mitad de los lanzamientos desde los once metros de los rivales hayan acabado en gol. El zaragozano ha detenido tres de los cuatro que le han tirado (un increíble 75% de efectividad), mientras que el valenciano contribuye con su uno de cuatro (25%).\nÓscar Whalley echa el cerrojo a la portería del Castellón\nLa última de las penas máximas que no derivó en un gol en contra de los albinegros fue el pasado domingo, cuando Whalley evitó que el Tenerife (1-1), que ya estaba en inferioridad numérica, volviera a ponerse por delante en el marcador. Nono fue la última víctima del portero que llegó el verano pasado a Castalia, sin hacer demasiado ruido, desde el OFI Creta (primera división de Grecia), después de haber militado en el Zaragoza, Huesca y Sporting, así como en el fútbol danés (Aarhus, también de la máxima categoría).\nJornadas atrás, tanto Alfredo Ortuño (Albacete) como Ale Díez (Las Palmas) ya se habían estrellado con este meta nacido en Zaragoza de padre británico y madre mexicana, en sendos encuentros que acabaron con victoria: 0-1 en el Carlos Belmonte y 4-0 en Castalia, respectivamente. De 27 años y con una fugaz aparición en la selección española sub-21, Whalley firmó hasta el 30 de junio del 2022.\nApuntar que el sportinguista Carlos Carmona también probó los reflejos de Campos, en otra tarde exitosa para los orelluts: 2-0 en el coliseo de la avenida Benicàssim.\nÓscar Whalley pugnará por la titularidad con Álvaro Campos en el Castellón\nEl principal adversario\nTambién ha abortado hasta tres penas máximas Ander Cantero para el Lugo, aunque no con la misma efectividad del guardameta aragonés, que ha registrado esa cifra en los apenas cuatro lanzamientos sufridos, mientras que el cancerbero pamplonés, que llegó a debutar con el primer equipo del Villarreal en un encuentro de Copa del Rey, ha recibido 11 lanzamientos (27,2%, menos de la mitad del 75% de Whalley).


Malfiem-nos dels titulars « D'un temps, d'un pais\n« El Consistori de Lleida contra el burka\nLa creuada s’estén als altres municipis catalans »\nMalfiem-nos dels titulars\nNo és la primera vegada que constatem que en la major part dels diaris els titulars dels articles no corresponen al contingut del text. Sembla que hi hagi un responsable d’elaborar els titulars i que no és l’autor de cada article. Si a això li afegim que els lectors que no compren la premsa i la llegeixen als bars o les perruqueries fullejant-la i llegint per sobre únicament els titulars són una majoria, allò que queda en la ment d’aquests lectors és el que ha volgut el responsable dels titulars.\nEl darrer exemple en aquest sentit que tenim el trobem a El País on podem llegir com a titular: Corrupción en Catalunya. I com sots titular:Els casos “Pretoria” i “Palau” obligan a reaccionar i a asumir responsabililidades al PSC i a CiU.\nI ja tenim condensats tres missatges clau: primer, Catalunya és corrupta, i segon, els casos apunten els dos grans partits catalans principals des de la transició.\nI ens hem d’endinsar en el cos del text per saber que en un cas probablement es tracti de finançament irregular de CiU a través d’una fundació, i en l’altre, d’una banda de xoriços que s’han enriquit i que s’han trobat amb la porta als nassos quan han intentat subornar membres del govern català. Partint de la tendència entretinguda per alguns d’una corrupció de la política , la notícia periodística hauria de ser el fracàs recollit per la trama Pretòria amb la pressió exercida sobre el president Montilla i els consellers Castells i Nadal. I ser una mostra de que no tota la política és el niu de corrupció com ens volen fer creure els partidaris de “quan menys Estat, millor! Per aquesta gent la resistència a la trama corrupta per part del govern de la Generalitat hauria de ser notícia, comparable a la famosa “un home ha mossegat un gos”. Però està clar és que la seva finalitat és altra; continuaran amb en el seu propòsit i no haurem de quedar-nos amb els titulars i llegir\nels articles si volem estar informats.\nThis entry was posted on dimarts, juny 1st, 2010 at 13:58 and is filed under Política, Reflexions.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.\nOne Response to “Malfiem-nos dels titulars”\n22 juny 2010 a les 12:41\nHi ha un diari que es diu “Mediterráneo”, el qual és mestre en “l’art” de fer titulars. No em referisc al treball que puguen fer els seus periodistes, sinó a la gran dedicació dels seus directius a l’hora de fer aparéixer la realitat tal i com els agrada… als qui els paguen i manen. Com tants altres diaris, aquest periòdic era d’allò que es deia “prensa del Movimiento”, amb la qual cosa la seua quota de lectors era ben important en arribar la Democràcia… Després, va tindre una època d’obertura i finalment ha entrat en un període de pura demagògia i sensacionalisme.\nUs posaré un exemple: Com tots i totes sabrem, el President de la Diputació de Castelló, En Carlos Fabra és al bell mig de tot un seguit de casos de corrupció. Doncs bé, per al Mediterráneo NO hi ha “Cas Fabra”… Hi ha “Cas Naranjax”, nom de l’empresa de productes fitosanitaris que, suposadament, ell beneficià amb tràfic d’influències i favors.\nIgualment, quan una notícia no hi ha més remei que publicar-la, perquè del contrari ja fa massa lleig, aleshores opten pel “subjecte elidit”, operació sintàctica que consisteix a eliminar el subjecte o protagonista de l’acció. Exemple: “Piden que se mejore la estación de ferrocarril”… Però qui? Ah! Això no cal que ho sàpigues quan lliges el titular, has de mirar la lletra del cos de l’article… Tot i que si és el PP qui fa l’acció, aleshores… Tranquils, el PP tindrà un gran titular!


NITS BLANQUES, LES. NOVEL·LA SENTIMENTAL (A PARTIR DELS RECORDS D'UN SOMIADOR). DOSTOIEVSKI, FIODOR MIJAILOVICH. 9788416139668 La Llar del Llibre