Alavés vs Elche en directe deporte en directe - Diari de Girona\nJosé Antonio Morente Oliva 86'\nPartit: Alavés - Elche, En directe\nFinal del partit, Alavés 0, Elche 2.\nFinal segona part, Alavés 0, Elche 2.\nMà de Rodrigo Battaglia (Alavés).\nCanvi al Elche, entra al camp Luismi substituint Tete Morente a causa d'una lesió.\nRematada parada sota pals. Borja Sainz (Alavés) després del llançament amb la dreta des del costat dret de l'interior de l'àrea. Assistència de Lucas Pérez després d'una passada en profunditat.\n¡GOOOOOOOOOOOOL!Gooooool! Alavés 0, Elche 2. Tete Morente (Elche) després del llançament amb la dreta a boca de canó des del costat dret a l'esquadra esquerra. Assistència de Fidel amb un centre a l'àrea.\nCanvi al Elche, entra al camp Diego González substituint Emiliano Rigoni.\nCanvi al Elche, entra al camp Guido Carrillo substituint Josan.\nRematada fallada per Ximo Navarro (Alavés) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea que marxa molt per sobre el travesser. Assistència de Rodrigo Battaglia.\nCanvi al Alavés, entra al camp Luis Rioja substituint Rodrigo Ely.\nRematada fallada per Joselu (Alavés) després de llançament amb l'esquerra des del centre de l'àrea que marxa molt per sobre el travesser després d'un contraatac.\nPere Milla (Elche) remata al pal esquerre, després de llançament amb l'esquerra des de fora de l'àrea.\nRematada fallada per Tomás Pina (Alavés) després d’un llançament amb el cap des de la banda esquerra de l'interior de l'àrea la pilota es perd pel costat esquerra de la porteria. Assistència de Lucas Pérez amb un centre a l'àrea després d'un servei de cantonada.\nCórner, Alavés. Córner comès per Dani Calvo.\nCórner, Elche. Córner comès per Javier López.\nCanvi al Alavés, entra al camp Javier López substituint Adrián Marín.\nCanvi al Alavés, entra al camp Tomás Pina substituint Jota.\nRematada parada sota pals. Tete Morente (Elche) després del llançament amb la dreta des del costat dret de l'interior de l'àrea.\nRematada rebutjada de Emiliano Rigoni (Elche) després de llançament amb l'esquerra des del centre de l'àrea.\nRematada fallada per Edgar Méndez (Alavés) després del llançament amb la dreta des de més de 30 metres la pilota es perd pel costat dret de la porteria.\nRematada fallada per Joselu (Alavés) després del llançament amb la dreta des del centre de l'àrea que marxa molt per sobre el travesser. Assistència de Edgar Méndez.\nCórner, Elche. Córner comès per Rodrigo Ely.\nComença segona part Alavés 0, Elche 1.\nCanvi al Elche, entra al camp Emiliano Rigoni substituint Juan Sánchez Miño.\nCanvi al Alavés, entra al camp Víctor Laguardia substituint Florian Lejeune.\nFinal primera part, Alavés 0, Elche 1.\nFora de joc, Alavés. Florian Lejeune ha intentat una passada en profunditat però Lucas Pérez estava en posició de fora de joc.\nCórner, Elche. Córner comès per Florian Lejeune.\nRematada rebutjada de Raúl Guti (Elche) després de llançament amb l'esquerra des de fora de l'àrea.\nRematada rebutjada de Josan (Elche) després del llançament amb la dreta des del costat dret de l'interior de l'àrea. Assistència de Pere Milla.\n¡GOOOOOOOOOOOOL!Gooooool! Alavés 0, Elche 1. Pere Milla (Elche) després de llançament amb l'esquerra des del centre de l'àrea pel costat dret de la porteria. Assistència de Tete Morente.\nRematada rebutjada de Jota (Alavés) després de llançament amb l'esquerra des del centre de l'àrea. Assistència de Joselu.\nCórner, Elche. Córner comès per Ximo Navarro.\nRematada rebutjada de Adrián Marín (Alavés) després de llançament amb l'esquerra des de la banda esquerra de l'interior de l'àrea. Assistència de Lucas Pérez després d'una passada en profunditat.\nRematada fallada per Rodrigo Ely (Alavés) després d’un llançament amb el cap des del centre de l'àrea la pilota es perd pel costat dret de la porteria. Assistència de Jota amb un centre a l'àrea.\nFora de joc, Elche. Antonio Barragán ha intentat una passada en profunditat però Pere Milla estava en posició de fora de joc.\nFora de joc, Elche. Raúl Guti ha intentat una passada en profunditat però Fidel estava en posició de fora de joc.\nRematada parada per baix a l'esquerra. Ximo Navarro (Alavés) després d’un llançament amb el cap des del centre de l'àrea. Assistència de Edgar Méndez amb un centre a l'àrea.\nFora de joc, Elche. Iván Marcone ha intentat una passada en profunditat però Pere Milla estava en posició de fora de joc.\nFora de joc, Alavés. Adrián Marín ha intentat una passada en profunditat però Lucas Pérez estava en posició de fora de joc.\nMà de Jota (Alavés).


Pau Permanent: Contribuïu a la pau\nContribuïu a la pau\nPer donar suport a la creació d’un grup de 8.000 experts en crear pau per a Catalunya i Espanya\nPer favor, envieu la vostra contribució al fons específic per a aquest propòsit:\ncompte núm. 0049-2672-62-2114300045\nFundació Ciència i Tecnologies Vèdiques Maharishi\nGrup Nacional de Coherència Voladors Iòguics\nPer donar suport a la creació dels Palaus de Pau a Catalunya i Espanya.\ncompte núm. 0049-2672-60-2514299209\nPalaus de Pau/Palacios de Paz\nLes vostres contribucions als fons 1 i 2 seran utilitzades únicament i exclusiva per cobrir els costos de construcció dels Palaus de Pau i/o de constitució dels grups creadors de pau a Catalunya i Espanya, incloent les instal·lacions per a aquests grups, i per donar suport a les seves despeses educatives i de manutenció. La Fundació, en compliment dels seus estatuts, només podrà fer us d’aquests fons per als fins esmentats.\nLa Fundació Ciencia y Tecnologías Védicas Maharishi, CIF G-82405911, BOE 254 de 23 d’octubre de 2001, capítol 19758, és una entitat oficialment reconeguda com a “organització d’interès general sense ànim de lucre”. Per tant, els donatius als fons esmentats poden gestionar-se segons la llei 49/2002 de 23 de desembre, del Govern espanyol, que estipula que: “els contribuents de l’IRPF tindran dret a reduir de la quota íntegra el 25% de la base de la deducció determinada… També les persones jurídiques (societats, etc.) poden deduir-se en l’impost sobre societats el 35% de la base de la deducció determinada…” Per a més detalls, es pot telefonar al núm. 902 197 739 o 91 417 60 38, o bé consultar un assessor fiscal.\nEl fons dotal (Endowment Fund) per a la pau mundial és destinat exclusivament a la creació d’una pau mundial permanent per mitjà del suport a l’establiment de grups creadors de pau, incloent el grup de 40.000 experts a l’Índia.\nTingueu present que el principal d’aquest fons dotal per a la Pau Mundial no serà mai gastat: només es gastaran la inversió i els interessos generats, i únicament per al propòsit de construir instal·lacions per als grups d’experts en crear pau i donar suport a les seves despeses educatives i de manutenció, ara i generació rera generació.


ATRAPADA ENTRE LLIBRES: Ressenya: A todos los chicos de los que me enamore\nRessenya: A todos los chicos de los que me enamore\nAquest dies estic llegint molta literatura romàntica, i us vinc a parlar d'uns d'aquests llibres que m'ha enamorat! A més a més entra dins d'unes de les premises de l'Automthon en concret:\n-Un llibre llaaarg (de 6 o més paraules)\nSaga: A todos los chicos de los que me enamoré #1\nContinuació: PS: I still love you\nVaig descobrir aquest llibre per la blogosfera, d’algú que el nomenava, de fet ni tan sols era una ressenya, simplement una menció, però ja llavors em va cridar l’atenció.\nL’autora la coneixia per la saga Verano, i com que m’havia agradat, vaig decidir provar que tal. Ni tan sols quan vaig entrar a la llibreria tenia previst comprar-lo, però el vaig veure i me’n vaig enamorar. I no me’n penedeixo\n“ De entre todas las cosas que guardo, se podía decir que mis cartas de amor son mi posesión mas preciada”\nDes de la mort de la seva mare la Lara Jean viu amb les seves germanes. Ella es la mitjana, la Margot, la gran que sempre ha estat la responsable la que ha fet més de mare i la que s’ha preocupat de tot, i la Kitty es la petita i es molt espontània i admira molt a les seves germanes, totes 3 formen un gran equip.\nLa historia se centra en la Lara Jean, una noia que guarda totes les cartes d’amor que ha fet a tots els nois de qui s’ha enamorat en total 5, més que d’amor potser son de desamor perquè quan creu que ja ho té superat les escriu i les segella, tot i aixi mai té intenció d’enviar-les perquè són massa personals.\nTot canvia quan la Margo se’n va a estudiar a Escòcia, per tota la família resulta un canvi perquè ella sempre ha estat el pal que ha aguantat tota la família, però la sorpresa més gran és quan veu que totes les seves cartes han desaparegut, i encara es més gran quan veu que els destinataris les han rebut.\nEl pitjor és que una de les cartes anava dirigida el novio de la Margo, en Josh, un amic de tota la vida, i que ara que la Margo ha marxar la Lara Jean s’adona que encara l’estima. La reacció d’ell serà una sorpresa total.\nElla no té cap mena d’intenció de prendre-li el novio a la seva germana, i trobarà la solució on menys s'ho espera\nQui? en Peter Kavinski, que també va rebre la carta i el típic noi americà guapo, sexy i que té enamorades a mig institut, tot i que per la Lara Jean va ser el seu primer petó i el seu primer amor,\nTot i que ja no està enamorada d’ell trobarà l'excusa que busca i fingirà una relació per poder oblidar o tot, beneficiant també en Peter perquè faci enveja a la seva ex.\nI la historia encara s’embolicarà més.\n“Hay una para cada chico del que me he enamorado: cinco en total”\nHe de dir que m’ha encantat. Molt. Moltíssim.\nEs una historia d’amor amb una trama molt original, sobretot amb la idea de les cartes, i la relació d’en Peter i la Lara Jean es molt especial, té situacions inesperades i detalls que et fan treure un somriure, perquè es una relació fingida. I això fa que sigui més especial.\nTé un ritme agil i no es fa pesat, de fet es llegeix molt ràpid.\nEls personatges són genials, des del principal fins el secundari, tots estan molt ben perfilats i treballats. La Lara Jean és una noia que sempre ha estat eclipsada per la seva germana gran i el anar sen evoluciona, però també comet errors, l’he trobada real, tot i que fingir una relacio amb el noi mes guapo de l’insti tampoc és el més normal del món... En Peter Kavinski, és el tipic noi guapo… etc. Seria un estereotip del milers de nois perfectes que ens trobem a mil novel·les roses, però té algo que el fa diferent, té detalls que el fan especial però sens dubte m’ha agradat. En Josh potser el secundari més important de la novela, l’he trobat un peix bullit total, soso, no m’ha agradat massa.\nI després hi han les germanes Song, que sens dubte son molt importants a la vida de la Lara Jean. La Margo marxa a principi de novel·la però és nombrada i quasi be a tota, va agafar el rol de mare i sens dubte ho ha aconseguit, tot i aixi un pel estirada…\nI la Kitty, sens dubte el meu personatge preferit, un encant de nena. El que més m’ha agradat era la seva innocència, i les seves sortides. Un personatge molt màgic i vital per la novel·la.\nEl final? Sorprenent. No me l’esperava. Però m’ha agradat, aixó si queda obert a la segona entrega ( de moment en angles) i espero poder-lo llegir ben aviat!\n“ Y estoy segura , de repente estoy tan segura de como debería ser, de que no debo temer el adiós, porque el adiós no tiene que ser para siempre”\nA todos los chicos de los que me enamoré, és una novel·la romàntica, amb una trama original i que et farà passar una bona estona. Us prometo que la gaudireu.\nUs l'heu llegit? Us va agradar? Us el llegirieu?\nUs espero en els comentaris:)\nPublicat per Wina a 19:04\nEtiquetes de comentaris: a todos los chicos de los que me enamore, Autumthon 2015, Jenny Han, romàntica\nAina Li 29 de setembre de 2015 a les 19:18\nFa temps que tinc aquest llibre fitxat i no deixo de llegir bones ressenyes sobre la trama, els personatges etc. Definitivament està a la meva llista i algún dia me'l compraré hahaha. Bona ressenya per cert hahaha ;)\nWina 29 de setembre de 2015 a les 20:19\nSisis la veritat es molt cuki jajaj, ja em diras que tal si tel compres:)\nTecla Duran 2 d’octubre de 2015 a les 23:04\nHola! Jo me l'he llegit i em va encantar! Tambe li vaig posar un 4'5 :) Si vols llegir la ressenya la tens al meu blog (perduda entre pàgines) :)\nWina 2 d’octubre de 2015 a les 23:10\nEs genial! Ja vull llegir la continuacio!\nAra miro la teva ressenya:)\nPots deixar la teva opinio, pero sempre amb respecte, i has d'avisar en cas d'SPOILER :)\nVoleu escollir la ressenya setmanal?\nShare book reviews and ratings with Wina00, and even join a book club on Goodreads.\nSubscripció per correu!\nRessenya: Et donaré el sol\nHey Readers! Us porto la primera ressenya del curs! Sento haver trigat tant, pero jo també començo i tampoc havia tingut tant temps! Avu...\nRessenya: Totes les fades del Regne\nHeey Readers! Que taal? Avui us porto un llibre, impressionant, que tot just acabo d'acabar i ja m'ha deixat una gran marca. Vinc ...\nRessenya: Els dies que ens separen\nHey Readers! Avui us porto una ressenya d'una autora que m'ha sigut una autentica revelació aquest any. A més és un llibre que ...\nRessenya: El rastre brillant del Cargol\nHey Readers! Ja es estiu! Com van les vacances! Avui us porto l'ultim llibre de la Gemma Lienas, un llibre una mica diferent dels que ...\nSEGON ANIVERSARI I 20 COSES SOBRE MI!\nHey Readers!! Ahir va fer dos anys que vaig obrir aquest blog i us he de dir que han passat moltes coses des d'aquell dia. Si us...\nWina00 has read 24 books toward her goal of 75 books.\nIniciativa: Jo parlo català\nAquest blog es propietat de Wina, us agrairia que no el copiesiu. Amb la tecnologia de Blogger.


sorpresa pamela anderson es va casar amb el marit # 5 durant el cap de setmana -->\nSorpresa Pamela Anderson es va casar amb el marit # 5 durant el cap de setmana\nPamela Anderson és una senyora una vegada més! L'antiga actriu de 'Baywatch' es va casar amb un magnat de cinema Jon Peters en una cerimònia secreta a Malibu, Califòrnia, durant el cap de setmana. Parlem de cercle complet perquè aquests dos daten de fa més de 30 anys! Pamela Anderson i Jon Peters, que van produir èxits com 'A Star Is Born', 'Ali' i 'Man of Steel', van rellevar la seva història després de la seva desagradable separació pública. Adil Rami i han mantingut la seva relació sota embolcalls durant diversos mesos, segons The Hollywood Reporter, que primer va trencar la notícia del matrimoni.\n'Pamela no ha vist mai tot el seu potencial com a artista. Encara ha de brillar d'una manera real. Hi ha molt més que els ulls, o no m'estimaria tant ', va dir a THR el nou marit de Pamela Anderson. 'Hi ha noies boniques a tot arreu. Podria tenir la meva opció, però, durant 35 anys, només volia Pamela. Em fa salvatge, de bona manera. Ella m’inspira. La protegeixo i la tracto de la manera que mereix ser atesa ”.\nTots dos tenen famoses sortides:\nAixò marca el cinquè matrimoni tant per a la núvia com per al nuvi. Els famosos exmarits de Pamela Anderson inclouen el rocker Tommy Lee, Kid Rock, i Rick Salomon amb qui es va casar dues vegades. L'actriu de 52 anys comparteix dos fills - Brandon, 23, i Dylan, 22 amb Tommy Lee. La vida amorosa de Jon Peter va incloure una relació de dotze anys Barbra Streisand durant el seu matrimoni amb l’actriu Lesley Ann Warren. Un altre dels seus famosos exes inclou Christine Forsyth-Peters. És un moment interessant per al seu matrimoni sorprenent, ja que no feia temps que vivia a Marsella amb el seu xicot del futbol francès.\nSegons va informar The Blast, Pamela Anderson va anunciar la seva divisió amb Adil Rami durant l'estiu i el va acusar d'abús físic i emocional. Ella el va anomenar 'monstre' i el va acusar de controlar 'el cor i la ment de dues dones'. L'actriu després va publicar correus electrònics en què es detallava el seu presumpte abús i afecció amb la seva mare materna. Pamela Anderson va al·legar que l’estrella del futbol l’ha enviada a l’hospital després d’haver-li aixafat “les dues mans” i en un incident separat “em va tirar pels cabells”.\nEstrelles L'estrella de 'Boy Meets World', Maitland Ward, mostra un clivatge insane durant el primer post del 2020\nEstrelles Caitlyn Jenner fa caure comentaris sobre el Bombshell de OJ Simpson Not Guilty Verdict\nEstrelles Kylie Jenner besant Stormi sota l'arbre de Nadal Rellotges 1 MILIÓ de M'agrada en 15 minuts - Mireu la foto!\nEstrelles Salma Hayek revela hilàriament com la seva “gran cul” la va causar una mal funcionament del vestuari\nEstrelles Quina riquesa té Niall Horan? Descobreix-ho!\nEstrelles L'ex-marit de la protagonista de Jenelle Evan comparteix la seva 'veritat' sobre el trencament violent\n'Teen Mom': Chelsea Houska està promovent productes de baix preu i no tots estan contents\nKim Kardashian: Joguets per a nens, marit i escola de dret


1.800 personas asisten al Polisònic Gandia 2021 | gandia.com\nHome\tActualidad\t1.800 personas asisten al Polisònic Gandia 2021\nescrito por Redacción / Oliva 2021-08-16\nEn 7 de los 8 conciertos programados a la 32.ª edición del festival, que finalizó sábado, se han agotado las entradas\nNahuel González, regidor de Cultura: “El *Polisònic es un festival tan consolidado que nos obliga a superarnos cada año y prueba de esto es el éxito de público que hemos tenido en esta edición, por lo cual seguiremos luchando desde el departamento para conseguir la recuperación progresiva de la normalidad cultural en la ciudad”.\nGandia, 16 de agosto de 2021.- Con la actuación del grupo *Rambalaya, el el pasado sábado, finalizó la 32.ª edición del festival *Polisònic, que ha tenido lugar al jardín de la Casa de Cultura de Gandia durante las últimas semanas.\nSegún fuentes del Departamento de Cultura, han asistido un total de 1.814 personas en los 8 conciertos programados, destacando que en 7 de las actuaciones previstas, se han agotado todas las entradas.\n*Nahuel González, regidor de Cultura, ha manifestado que “a pesar de las circunstancias poco propicias, el *Polisònic es un festival tan consolidado que nos obliga a superarnos cada año y prueba de esto es el éxito de público que hemos tenido en esta edición, por lo cual seguiremos luchando desde el departamento para conseguir la recuperación progresiva de la normalidad cultural en la ciudad”.\nAdemás del éxito de asistencia, el director del *Polisònic Gandia, *Eudald González, ha querido destacar la solvencia económica del festival, viste que a los más de 16.000 euros de recaudación por la venta de entradas, se une una subvención de más de 9.000 euros otorgada por la Consellería de Cultura, así como otras subvenciones pendientes de ser concedidas.\nGandia supera el 90% de ocupación durante el primer fin de semana de agosto\nvel, nec diam odio Donec Aliquam ut ipsum


Els Mossos alerten d’una estafa en residències a través d’una falsa comanda urgent de material sanitari – Castellvilarenc.info\nFoto d’arxiu: Mossos\nLa policia demana no realitzar cap pagament sense fer les comprovacions pertinents\nEls Mossos d’Esquadra han alertat d’una nova estafa detectada en algunes residències de gent gran de Barcelona i l’àmbit metropolità. El cos policial ha alertat que l’estafador truca per lliurar una comanda urgent de material sanitari per la covid-19 i demana un pagament immediat.\nEls Mossos han alertat que abans de fer qualsevol pagament, es facin les comprovacions adequades. El cos policial han informat que investiga diverses trucades en què l’estafat ha pagat la quantitat que se li demanava però la comanda no ha arribat mai. Els Mossos no descarten que hi hagi més casos relacionats amb aquesta estafa.\nSegons explica la policia els estafadors solen trucar quan no hi ha el personal de gerència o direcció i al capdavant dels centres hi ha altres treballadors. Es fan passar per un càrrec vinculat a l’administració o alguna entitat o organització de l’àmbit de la salut i els expliquen que rebran una comanda amb un equipament específic per fer front a la covid-19. Durant les trucades els estafadors deixen clar que ja han parlat amb els responsables de la residència per donar versemblança a la posada en escena.\nEls Mossos afegeixen que els delinqüents juguen amb la necessitat d’obtenir material disponible per fer front a la pandèmia i amenacen amb sancions econòmiques si no es fa el pagament de la suposada comanda de material.\nEn tots els casos qui truca diu ser un càrrec d’algun organisme de salut rellevant que està en contacte amb la direcció de la residència, i assegura que s’ha autoritzat el pagament. En els casos que s’ha aconseguit fer reeixir l’estafa, el pagament s’ha fet a través d’aplicacions d’enviament de diners a l’estranger.


Visitem el món feudal | Desenvolupem un projecte a – l'Institut Eduard Fontserè – 2n ESO C . L' Hospitalet de Llobregat\nVisitem el món feudal\nDesenvolupem un projecte a – l'Institut Eduard Fontserè – 2n ESO C . L' Hospitalet de Llobregat\nAvaluació de la professora\nPublicat el 15 de maig de 2016 per JOSEFA CANALS DIAZ DE CERIO\nTota la feina que han fet aquests alumnes ha de quedar reflectida en una qualificació. En aquest sentit, aquesta professora ha fet servir diversos instruments d’avaluació. En primer lloc, les notes d’observació. Vull dir que cada sessió de classe comportava un seguiment individualitzat de la tasca que cada grup i cada alumne desenvolupava. A més, vaig fer fer-los un dossier que reflectís els continguts clau d’aquesta unitat. També se’ls va fer una activitat d’examen tradicional amb preguntes pautades.\nFinalment, doncs, la qualificació ha estat producte d’aquests instruments fets sevir per la professora i, tenint en compte, també, l’autoavaluació de l’alumnat.\nPer tancar aquest projecte, algunes consideracions finals:\nEls grups s’han basat en els sociogrames de grode.\nL’alumnat ha realitzat les tasques encomanades amb rigor, autonomia i cooperació.\nS’ha consolidat el bon clima de treball a l’aula, així com la confiança i la seguretat entre l’alumnat.\nS’ha pogut aprofitar l’interès del propi alumnat en temes indirectament relacionats amb la unitat. Fins al punt d’haver tractat qüestions actuals a partir dels seus propis comentaris o de les seves observacions.\nPublicat dins de Avaluació, La veu dels alumnes, Treballem en equip\t| Deixa un comentari\nCom heu pogut veure en el video de la carpeta d’aprenentatge, cada grup ha elaborat una rúbrica d’autoavaluació. Afegeixo, a continuació uns exemples.\nCompartim la feina: carpeta d’aprenentatge\nEl grup 5, tal i com haviem quedat, ha fet la carpeta d’aprenentatge. En aquest video explico els passos que han seguit.\nPublicat dins de Comunicació del producte final, La veu dels alumnes, Treballem en equip\t| Deixa un comentari\nCompartim la feina: pòsters\nEl grup 4 ha acabat els seus pòsters i ens els ensenyen.\nTambé han fet uns pòsters digitals.\nAquests que comenta els hem fotografiat per a què els pogueu veure.\nCompartim la feina: joc digital\nTambé el grup 3 ha programat un joc digital.\nPublicat dins de Calaix de sastre, Comunicació del producte final, La veu dels alumnes, Treballem en equip\t| Deixa un comentari\nCompartim la feina: joc de taula\nEl grup 3 ha fabricat un joc de taula. Han ideat les instruccions. Es juga amb daus i fitxes.\nEl joc ha sortit molt divertit.\nCompartim la feina: teatre\nEl grup 2 ha representat un esquetx de teatre. Hem escrit uns diàlegs.\nHem fet les disfreses.\nEns hem preparat.\nA continuació un esquetx.\nCompartim la feina: un conte\nEl grup 1 ha acabat el seu conte. L’han titulat En busca del tresor. Els protagonistes viuen a l’edat mitjana i han de respondre correctament a una endevinalla per aconseguir el tresor que els treurà de la pobresa.\nAvui tenim el grup molt motivat. Laura Almendros ens visita per fi.\nComença la xerrada: ens explica què és l’arqueologia i en quins espais es practica.\nTambé ens ensenya com treballa una arqueòloga.\nDesprés de les excavacions ve la tasca de l’estudi i la interpretació del que s’ha trobat en el lloc on s’ha trobat.\nFinalment, parla de les funcions socials que té o pot tenir l’arqueologia.\nI així va acabar la sessió.\nPublicat dins de Contextos reals, Gestió de l'aula i metodologia\t| Deixa un comentari\nEl projecte s’atura\nPublicat el 1 de maig de 2016 per JOSEFA CANALS DIAZ DE CERIO\nPassa, en ocasions, que sorgeix un tema que captiva l’interès del grup-classe i que la professora no tenia previst. És la pròpia dinàmica del grup. Aquest, de vegades i és magnífic, agafa vida pròpia. Penso que és una situació que cal aprofitar i així ho faig.\nUs havia comentat la troballa arqueològica en l’obra en què treballa el pare d’en Jassin. Aquest alumne ens havia aportat fotos dels enterraments del segle VI, per mostrar-les als companys i a les companyes de classe. Els vaig oferir la possibilitat de contactar amb una arqueòloga per a què vingués a l’institut i ens fes una conferència sobre el treball dels arqueòlegs.\nAvui, el grup prepara un guió per a la conversa telèfònica amb l’arqueòloga Laura Almendros per a concertar la cita. Estan motivats, però també inquiets.\nAquest és el guió que han preparat:\nGuió per a la conversa telefònica amb la Sra Laura Almendros (arqueòloga) UAB\n– Justificació de la trucada. (Descoberta dels enterraments).\nPer què la truquem?\n– Demanda (xerrada sobre el treball dels arqueòlegs a l’alumnat de 2n C).\nPer a què la truquem?\n– Preguntes importants: Quin preu té? Quin dia li aniria bé? Què necessita per fer la conferència? (ordinador, canó, aigua, fulls en blanc…).\n– AgraÏment (cal donar les gràcies per haver-nos atès).\nQuè necessitem per fer la trucada?\n– Agenda, per informar dels dies que fem classe.\n– Informació de l’Institut (adreça, telèfon, persona de contacte i email).\n– Explicació de com arribar-hi.\nAquí un parell de fotos del moment de la trucada:


Hotel Sogo Alabang Jr. Manila Filipines - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMontillano Street, Muntinlupa, Alabang, Manila, Filipines - Veure al mapa\nTitan Condo at Studio City Alabang\nPuntuació dels comentaris 4,3 (45 comentaris)\nExcel·lent 8,2 (1004 comentaris)\nBarri Alabang Alabang Alabang Alabang Alabang Alabang Alabang Alabang Las Pinas Alabang\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Sogo Alabang Jr. és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Manila. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nA Hotel Sogo Alabang Jr., l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'allotjament ofereix servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, recepció 24 hores, express check-in/check-out per garantir el màxim confort possible.\n70 habitacions que es distribueixen sobre 5 plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara accés a internet (sense fils), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, servei de despertador, cinema dins de les instal•lacions. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Sogo Alabang Jr. no troba competidors en cap categoria.\nUnless your there for a quick sexual encounter ”\nIt reminded me of a prison... All night long you heard someone walking the hallways or the sqwark of a walker talkie... a brief knocking on a door to remind occupants that their time was up.... You had a choice of time spent there... 4 hours 6 hours 8 hours 24 Not knowing the nature of the hotel, I booked a day... Needless to say I got no sleep that night... an yes, I did a thirty stint in a county jail once...\njhona, Estats Units\nThe location is very close to public transportation and shopping. The staff was nice and very helpful.\nOne night stay at SOGO hotel.”\nVery Noisy hotel. Bathroom light not working. Room smells bad.


■ 1. Descripció\n■ 2. Sintaxi


Escrits | Roger Caparó\nVísceres de fang\npaisatge al caliu\npaisatge sense sostre\nPintura a l’aire lliure\nAQUELL LLOC ON ELS POLLASTRES ES PASSEGEN CRUS\n(Article publicat a “Lo Floc” Revista del Centre d’Estudis Riudomencs Arnau de Palomar)\nDel camp d’avui\nLa imatge que del camp en pot tenir la ciutat varia i depèn d’allò que hi busca. Avui, des d’ulls urbans, es podria dir que el camp és un lloc on desconnectar, un lloc des d’on veure una mica de verd, on estirar les cames, on recarregar piles. També hi podrien afegir que es tracta d’un entorn carregat de manies on la gent es critica visceralment, s’embruta de fang i viu aïllada en petits grups obstinats a mirar enrere. O potser parlarien de reductes on les tradicions perviuen i on encara es pot copsar l’autèntic esperit del país. Sigui com sigui serà sempre poca cosa si no hi afegim el nostre punt de vista, el de la gent que vivim en un entorn rural.\nAvui, que dinem mirant la televisió, anem a treballar en cotxe, parlem per telèfon i ens connectem a internet des de qualsevol lloc, podem dir que hi ha cap diferència essencial a la vida urbana? No participem dels mateixos ritmes i impulsos que els nostres veïns de ciutat? Quina diferència objectiva podem posar damunt la taula com a tret característic del món rural d’avui?\nCada dia són menys els pagesos joves que treballen la terra i més els trossos i masos que s’abandonen, se’n fan parcel·les o polígons, i empobreixen el camp. Fa molts anys que la tendència a l’abandó de la pagesia afecta el país i els boscos creixen… i cremen.\nUn panorama tan poc engrescador com evident. Quan diem que som d’un poble del camp de Tarragona algú mai us ha sorprès dient …ah, què bonic,no? …Mai. Hem desfet tant el nostre entorn que n’hem destrossat la seva imatge, el nostre paisatge.\nDel país al paisatge\nFa molts anys la terra ho dominava tot tant que no existien els paisatges. Ningú s’entretenia a mirar-se’ls, i per tant, simplement no existien. La terra (el país) era per treballar-la, dominar-la, robar-la al veí o defensar-la. En un món ple de pagesos, que treballaven la terra, que en formaven part i que li donaven forma, no hi havia lloc per distàncies desenfeinades que donessin lloc a interpretacions culturals del món natural, i és que cal una dimensió estètica, que es mesura amb una distància de la mirada, per a la percepció i delectació paisatgístiques. La bellesa no és mai un fenomen natural, sempre és una interpretació cultural. La terra no és, d’antuvi, un paisatge, i per passar de l’una a l’altre cal un treball d’elaboració artística. El paisatge no existia ni existeix, ens l’hem d’inventar i podríem afegir que es tracta d’un invent de la gent de ciutat.\nPer trobar el naixement d’aquesta sensibilitat paisatgística ens cal viatjar fins a la Xina i retrocedir uns 1500 anys. I per veure reproduir-se aquesta dèria de transformar la terra en paisatge a Europa ens cal anar a la Holanda del segle XVI des d’on s’escampà arreu del continent i per tots els pobles amb accés a la cultura nova. El primer model per al paisatge fou el camp i el jardí. Després vingueren noves troballes que responien a nous descobriments, a nous esperits, o potser millor, paisatges que alimentaven esperits nous. Les marines desassossegades connectaven amb una idea nova que corria arreu: el sublim. Els paisatges de boscos verges, d’altes muntanyes, les glaceres, els deserts… eren noves estampes que s’anaven succeint i que eixamplaven el ventall estètic de la contemplació del món terrenal. El món es feia gran no només en els mapes sinó també als caps d’aquells que en contemplaven les seves cares. Un món nou no només fet de camps i jardins. Nous recorreguts emocionals i possibilitats existencials. Noves maneres d’escapisme i evasió.\nAixí, al llarg de segles, els europeus hem anat fent llarga la idea de paisatge que ens arribà de la Xina. Fins al punt que arribà un dia que la gent de Londres s’adonà que la boira no només entorpia la visió, sinó que podia ser de colors vibrants i amagar fins a insinuar el món tal com els ho pintava Turner, i aquell dia nasqué la boira de Londres. De la mateixa manera nasqueren els camps de la Normandia. I com la Provença de Van Gogh i Cézanne també hi hagué un dia que nasqué el paisatge del Camp de Tarragona.\nQuan van deixar sortir el Joaquim Mir del Pere Mata i se n’anà cap a l’Aleixar carregat amb el seu cavallet, ningú podia sospitar que aquell home barbut i convalescent pariria al bell mig dels camps la imatge de la nostra terra, el nostre paisatge més genuí.\nDurant aquells anys precedents i posteriors trobem molts exemples de creativitat arrelada. L’afany d’originalitat d’Antoni Gaudí, de retorn a l’origen, inspirant-se en formes naturals per compondre edificis paisatgístics, és un exemple vibrant de transformació dels elements naturals i locals a culturals i universals.\nLa voluntat persistent de Joan Miró a l’arrelament del seu surrealisme, a prendre les forces del camp com a model del seu univers estètic, a identificar-se tant amb la terra fins dir de Mont-Roig que era la seva religió és una mostra de la força paisatgística del camp de Tarragona al bell mig de les avatnguardes del segle XX.\nLa terra sense paisatge\nEls paisatges (també els nostres) ens afecten de doble manera. Quan els observem ens transporten al paisatge observat i ens evadim, es podria dir que arribem a escapar per una estona del lloc on érem. Tot una experiència és també el que passa quan som en el paisatge, al país, recorrent la terra. Hi busquem referents i els comparem amb els models observats. Tot un joc d’intercanvi de cromos.\nAra bé, què passa quan veiem la Riera de Maspujols carregada de línies d’alta tensió, extraccions d’àrids i altres fenòmens dels negocis actuals i som esclaus del desig de veure-hi Joaquims Mirs? Doncs que no els hi trobem. On són els paisatges? On són les formes naturals originals que van prenyar la imaginació de Gaudí? On brillen els colors purs del mediterrani més oníric? On són els referents? On som? Davant d’una terra sense referents, o més ben dit, de la que ja no en concorden els models, no podem dir que és una terra sense paisatge?\nPer altra banda fa uns trenta anys que molts artistes senten una predilecció insistent per la decrepitud, i ens mostren canonades, abocadors, enderrocs, descampats, extraradis obrers, ciutats deteriorades, fàbriques abandonades… i proliferen els paisatges de la descomposició, de la decepció i la dejecció. Una nova col·lecció, però aquest cop d’anti-cromos. Com si haguéssim arribat a embafar-nos de bellesa. Cansats d’evadir-se i escapar-se els artistes busquen i projecten potser les més lletja de les imatges trobades i ens trobem tan desolats com la terra que ens aguanta la mirada.\nHomes i dones que vivim en un indret que no és ciutat i que ja no és el camp d’abans, què en podem dir de nosaltres?\nPoca cosa em ve al cap quan hi penso, només la consciència de l’entorn.\nVivim enmig d’un mar de terra, al va i bé de les ventades. Enmig d’un embolic de camins que ens porten on sigui que hi hagi quatre fruits a recollir i sota l’efecte determinant de la llum. La terra amb la vida i tots els seus fenòmens -també la ciutat- ens envolta.\nFills d’aquell lloc on els pollastres es passegen crus: cremeu tots els cromos que són invitacions a l’escapisme. Pelsigueu (trepitjeu) les ulleres de veure-hi sempre entelat, estripeu els decorats i encareu la terra sense paisatge. Si escriviu, pinteu, canteu, si us inventeu excuses, si expliqueu històries, si feu fotos amb el mòbil i heu llegit fins aquí… tingueu i difongueu consciència de l’entorn.\n© 2021 Roger Caparó - Tots els drets reservats.


Pokémon Stadium 2 - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPokémon Stadium 2 és un videojoc editat el 19 d'octubre de 2001 para Nintendo 64, sent la seqüela directa de Pokémon Stadium. En aquesta segona part, igual que en la primera, pots lliurar combats Pokémon en 3D, amb multitud de modes de joc.\n19 d'octubre de 2001\nSèrie: Pokémon Stadium series (en)\nIgual que el seu predecessor, en aquest lliurament l'objectiu principal és guanyar les batalles, vèncer entrenadors, superar copes i gimnasos, per a finalment enfrontar l'últim desafiament. Aquesta vegada, tens 100 nous pokémon per a escollir, la temàtica de la Regió de Johto, nous atacs, la incursió dels ítems i compatibilitat amb les noves versions Or, Plata i Cristall al costat de les antigues Roig, Blau i Pokémon Groc.\n1.1 Ciutat Blava\n1.1.2 Batalla Lliure\n1.1.3.1 Ensenyar atacs\n1.2 Batalla Ara!\n1.3 Mode VS\n1.5 Regal Misteriós\n2.1 Pokémon de Premi\n3 Millores pel que fa a Pokémon Stadium\n3.2 So i Música\nEl principal mode de joc. Inclou diversos llocs (molts d'ells heretats del primer lliurament) amb diferents possibilitats i opcions:\nOn les principals batalles es porten a terme. Es divideix en 4 modes, dos d'ells tenen els nivells Poké Ball, Great Ball, Ultra Ball i Màster Ball, fent un total de 10 copes:\nLittle Cup: Aprofitant l'opció de Criança dels jocs de Gameboy, s'estrena aquesta mode de batalla, usant només pokémons bàsics de nivell 5 (el nivell que naixen els ous), la majoria amb atacs heretats, segons les característiques que posseïx la criança i l'herència d'atacs.\nPoké Cup: El torneig oficial de la Lliga Pokémon, es pot usar gairebé qualsevol criatura (excepte Mewtwo, Mew, Lugia, Ho-Oh i Celebi) entre els nivells 50 i 55. Té 4 nivells.\nPrime Cup: Un llegat de Pokémon Stadium, usa el mateix camp de batalla. S'accepta qualsevol pokémon de qualsevol nivell, gairebé sense cap restricció.\nChallenge Cup: Mode nou d'aquest joc. Segons el nivell que es triï es donarà un equip aleatori de pokémons en nivell 30, 45, 60 o 75, igual que als entrenadors oponents. Així es comprova l'eficàcia i adaptabilitat de l'entrenador a les diferents situacions; molt poques vegades es veu un molt bon pokémon amb un molt bon atac. Té 4 nivells de dificultat.\nRegles Generals de l'Estadi: Regles generals per a les batalles en l'estadi (i gairebé totes les batalles del joc) són:\nProhibit usar la mateixa espècie de pokémon més d'una vegada.\nProhibit usar el mateix ítem en més d'un pokémon.\nDels 6 pokémon que tens en el teu equip, se n'han d'escollir tres per a cada combat.\nRegles de l'últim Pokémon: Si el teu últim pokémon usa Explosion o Selfdestruct, el teu perds, tanmateix si l'últim pokémon rival perd. Destiny Bond i Perish Song sempre fallen en l'últim pokémon.\nNo es poden tenir 2 pokémon congelats o dormits al mateix temps. Si és possible tenir un pokémon congelat i altre dormit.\nRegla especifica de l'Estadi: Si es venç un oponent sense perdre cap pokémon, s'obté una vida extra. En cas que en una batalla posterior el jugador sigui derrotat pot barallar-se contra ell novament.\nFins a 4 jugadors poden participar. Es trien 6 d'entre els 246 pokémon rendibles, o del cartutx de Game Boy, es trien ítems i després es tria en quin ordre entraran a la batalla. Si juguen més de dues persones es formaran equips i cada jugador tria 3 pokémons d'aquests 6 prèviament escollits.\nGym Leader CastleModifica\nIgual que al primer lliurament, però aquesta vegada amb els lideris de Johto. Ara també la quantitat d'entrenadors previs varia: pot anar des de 4 (com Whitney) fins a 0 (com Jasmine). Quan es vencen als 8 líders, s'obre la possibilitat d'enfrontar-se a la Lliga Johto i, finalment, al campió.\nFalkner (s'especialitza en pokémon voladors)\nBugsy (s'especialitza en *pokémon bestiola)\nWhitney (s'especialitza en pokémon Normal)\nMorty (s'especialitza en pokémon Fantasma)\nJasmine (s'especialitza en pokémon Acer)\nChuck (s'especialitza en pokémon Lluita)\nTeam Rocket (no és un líder, però fa esment al llarg esdeveniment que ocorre amb ells en la trama del joc de Gameboy)\nClair (s'especialitza en pokémon Drac)\nWill (s'especialitza en pokémon Psíquic)\nKoga (s'especialitza en pokémon Verí)\nBruno (s'especialitza en pokémon Lluita)\nKaren (s'especialitza en pokémon Fosc)\nCampió Lance (s'especialitza en pokémon Drac)\nDesprés apareixerà l'opció de combatre contra els Capdavanters Pokémon de Kanto i, finalment. contra el campió de tot el joc, Red.\nRegles Generals Gym Leader Castle:\nSi es perd amb un entrenador (o Elite Four) s'ha de començar novament aquest gimnàs.\nTots els entrenadors usaran pokémon de nivell 50. No obstant això, si algun dels teus pokémon posseïx un nivell superior a 50, tots els pokémon oponents tindran el mateix nivell que el teu pokémon de més alt nivell.\nLes regles generals\nCada vegada que es venç a Lance en Gym Leader Castle usant només pokémon del joc de GameBoy, apareix l'opció de reensenyar-li a algun pokémon del nostre equip algun atac que haja après (de forma natural) en el transcurs del joc de GameBoy.\nPosseïx dues modalitats, una de preguntes i una altra de minijocs. En la manera de preguntes es realitzen diferents interrogants sobre diverses coses de Pokémon, d'entrenadors de l'estadi i de trames del joc de GameBoy, i 4 opcions ─ consisteix a donar l'alternativa correcta. Quan es respon incorrectament es descompten 10 segons. Es disposa d'un total de 60 segons.\nEl mode de minijocs és el tradicional que ja es va iniciar en el primer lliurament. Conté 12 minijocs amb distints pokémons (de Kanto i Johto). També posseïx un "Mode Torneig" que es competeix contra la computadora per a obtenir certa quantitat de monedes, el qual arribe a un total predeterminat, és el campió. La millora pel que fa a l'anterior lliurament, és que ara és possible "robar" monedes a altres jugadors, fent molt més dinàmica la participació. Aquestes monedes igualment, si és que es posseïx un Transfer Pak amb un Joc Pokémon per a Game Boy i l'ítem Coin Case en aquest joc, serveixen per al casino de Ciutat Azulona (Pokémon Roig, Blau i Groc) i Ciutat Trigal (Pokémon Oro, Plata i Cristall). Una altra opció que té el Transfer Pak és la possibilitat d'usar Pokémons que es posseeixin en el joc de GameBoy en els minijocs que siguen compatibles\nGutsy Golbat: Golbat vola per una fosca cova intentant aconseguir cors que apareixen en l'aire, mentre esquiva Magnemite, pressionant el botó A se pot copejar a altres Golbat i robar-li els seus cors. AL final es descobreix que Jynx llançava petons amorosos, produint el desmai de tots els Golbat, excepte el qual va obtenir més. (Nota: Si es posseïx un Crobat en el joc de GameBoy, aquest pot participar)\nTopsy Turvy: 4 Hitmontop usen el seu atac Triple Kick per espentar-se mútuament fora d'una Arena, el qual arriba a 5 punts gana. Aquest minijoc recorda molt a l'anime Beyblade.\nClear-Cut Challenge: Scyther i Pinsir usen les seves fulles i pinces respectivament per a tallar troncs. Aquests troncs posseïxen una línia blanca, intentant tallar-lo el més prop possible d'aquella línia per a obtenir més punts. (Nota: si es posseïx un Scizor en el joc de Gameboy aquest pot participar)\nFurret's Frolic: 4 Furret colpegen amb el cap pokéboles que cauen en el tauler per a dur-les a les seues respectives porteries. A mesura que avança el joc cauen superboles (2 punts), ultraboles (3 punts) i boles mestres (5 punts). (Nota: si es posseïx un Girafarig en el joc de GameBoy, aquest pot participar)\nBarrier Ball: 4 Mr. Mime col·locats en porteries usen el seu atac barrera per a colpejar pokeboles que ixen des del centre, amb la finalitat d'anotar en una porteria oponent.\nPichu's Power Plant: Remake del minijoc de Pokémon Stadium. Pichu es troba amb 4 ampolletes al seu al voltant, s'encendran aleatòriament amb llums verdes (pressionar botó B) o blaves (pressionar botó A), estrenyent correctament Pichu carregarà electricitat, el qual carregue primer gana. (Nota: Si es posseïx un Pikachu o un Elekid en el joc de GameBoy, aquest pot participar)\nRampage Rollout: Donphan corre per una pista donant 9 voltes a aquesta, els Donphan que no guanyen aquestes voltes parcials, poden usar remolins per a dificultar aquesta pista. L'última volta es fa amb l'atac Rollout i finalment un Donphan guanya.\nStreaming Stampede: Cleffa i Igglybuff es col·loquen en els seus llocs, mentre una sèrie de pokémon corren en estampida per l'estudi, els jugadors els conten. A mesura que el minijoc avança, també ho fa la dificultat, comptant més d'un pokémon alhora o comptant-ne només un, però bastants corren en estampida. L'últim compte és un "Comptal's a Tots". L'objectiu és donar compteigs el més encertats possibles.\nTumbling Togepi: Remake del minijoc Run Rattata! Run! de Pokémon Stadium. Togepi corre per una pista d'obstacles, en els quals hi ha pedres i Dugtrio que ho fan ensopegar i plantes que el retarden, al costat d'unes fletxes blaves que li acceleren el pas. El primer que arriba a la meta gana. (Nota: Si es posseïx un Omanyte en el joc de GameBoy, aquest pot participar)\n*Delibird's Delivery: Delibird ha de córrer cap a una dispensadora de regals, la qual llança aleatoris objectes de divers puntatge, cada objecte va a la borsa d'aquest pokémon i el fa més pesat, fent que el seu retorn sigui més lent, sumat a això Swinub creua per la pista, copejant als Delibird i botant el contingut de les borses. Si es recull el mateix ítem continuadament, s'aconsegueixen bonificacions.\nEgg Emergency: Ous cauen del cel, i Chansey ha de col·locar-se en posició correcta per a agarrar els més possibles, esquivant als Voltorb que també cauen i que electrocuten a Chansey, fent que perdi alguns ous.\nEager Eevee: 4 Eevee fan voltes en un cercle que en al centre té una cistella, quan aquesta es descobreix hi ha una fruita sota, i Eevee ha d'agarrar-la, el primer que l'agarre acumula punts. De tant en tant també ix Pineco que causa una infracció a qui el colpege.\nCap destacar que com una millora de l'anterior Pokémon Stadium, si ocorre empat entre dos o més jugadors, es passa a una ronda de desempat, que consisteix en una pregunta a l'atzar del Mode de Preguntes.\nPer a ajudar els novençans, i també experimentats, en diversos tòpics del món pokémon.\nL'Escola posseïx tres nivells, Trainer l'inicial, amb els conceptes bàsics del joc i batalla, Gym Leader amb temes més complexos com ítems i criança, i Elite Four, amb temes avançats com el clima, combos, etc.\nDesprés, està la Biblioteca, amb una molt completa guia sobre pokémon (de les dues generacions), atacs, ous, controls, ítems, etc. Al principi la informació dels jocs d'Or, Plata i Cristall està bloquejada, però una vegada que et graduïs de l'escola, podràs accedir a ella.\nPermet una organització i interacció exhaustiva entre els jocs de Game Boy. Compatible amb Roig, Blau, Groc, Or, Plata i Cristall, posseïx un pokedex sobre les 251 espècies, un El meu PC i un Bill's PC molt més complet i amigable que el de GameBoy, permet intercanviar pokémons fins i tot entre generacions (Roig i Plata, per exemple), entre altres opcions.\nTenint un Tranfer Pak i un joc de Pokémon Roig, Blau, Groc, Or, Plata o Cristall connectats és possible jugar-los en la Nintendo 64. Al començament de l'emulació apareix l'opció Load Little i Load Max: o sia, si es carreguen les dades del joc a mesura que aquest es desenvolupa (menú PAUSA, alguns colors, sons, etc.) o es carreguen totes les dades immediatament, la qual cosa li fa prendre's una mica més de temps.\nQuan es venç l'Estadi o Gym Leader Castle es dona la Doduo's Tower que duplica la velocitat d'emulació del joc de Gameboy, i quan es venç l'altra manera, es dona Dodrio's Tower que ho triplica. Cap dir que per a això funcione realment, s'ha d'haver completat la lliga pokémon en el joc de Gameboy. A més, perquè Doduo's Tower funcioni en Or, Plata i Cristall, s'ha d'haver vençut al Rival.\nVersió 3D de la teua habitació en Pokémon Or, Plata i Cristall. Ítems que es guanyen de diverses modes poden ser usats aquí (o en la GameBoy) i vists en 3D.\nApareix quan vences tot l'Estadi i el Gym Leader Castle. El rival de Pokémon Or, Plata i Cristall s'enfronta a tu usant Mewtwo, Ho-Oh i Lugia en nivell 100. Una vegada que el vences pots accedir al Round 2, on tot és més difícil.\nPer a aquells que vulguen combatre immediatament. Després d'escollir el nivell de dificultat, es lliura un equip aleatori, i seguint les Regles generals de l'Estadi es va a combatre.\nPer a dos jocs de Gameboy Pokémon connectats, permeten batalles entre els equips dels respectius jocs, amb diverses opcions.\nCom el nom ho indica, configuració de so, veu de narrador, etc. També és possible crear sets de regles, els quals poden ser usats en el Mode VS i en Batalla Lliure.\nNomés compatible amb Or, Plata i Cristall. Una vegada que s'haja parlat amb una xica en el Centre Comercial de Ciutat Trigal, ella apareixerà diàriament per a donar al jugador un Regal Misteriós, que pot ser recollit en Oak's Lab o usat en el joc de GameBoy directament.\nUna vegada que s'haja vençut al Rival, apareixeran els crèdits del joc, al costat dels 251 pokémon en 3D del joc, i la pantalla de títol canviarà. Ara és possible accedir al Round 2, el qual augmenta considerablement la dificultat de les batalles en l'Estadi i Gym Leader Castle, a més modifica els pokémon que combaten en Batalla Ara!, vencent novament Estadi i Gym Leader Castle apareix l'opció V/S Rival novament, una vegada que s'haja guanyat la Batalla Final la pantalla de títol canviarà novament i el joc ha estat passat.\nPokémon de PremiModifica\nQuan es venç per primera vegada al Rival es regalarà un Farfetch'd amb l'atac Baton Pass (Relleu). Al vèncer-lo en el Round 2, es regala un Gligar amb Eartquake (terratrèmol).\nMillores pel que fa a Pokémon StadiumModifica\nLa gran majoria dels atacs han estat millorats visualment, per exemple les línies dels atacs de foc o d'aigua han estat suavitzades, Earthquake (Terratrèmol) és més acolorit, els atacs de cort es veuen més agressius, els atacs elèctrics van ser molt redefinits, les ombres i llums dels pokémon han estat àmpliament treballades. Els pokémon es veuen molt més 3D que en l'anterior lliurament, per exemple el foc de Ponyta és més real, el fum de Gastly o Koffing és més accelerat, la lluentor de Magneton és més real, el moviment d'Aerodactyl va ser redefinit, etc.\nEls escenaris han sofert una gran millora, el detall gràfic va augmentar considerablement. Això s'aprecia en els Gimnasos de Kanto o en Prime Cup, que també van ser vists en Pokémon Stadium\nSo i MúsicaModifica\nQuan un pokémon colpeja el terra, una pokebola s'obre, entre altres sons, han sofert millores. La música ha canviat gairebé per complet, i amb àmplies millores. La narració és molt menys monòtona, el narrador parla més compenetrat en la batalla. Així, esmenta el clima, els tipus, els nivells, les "dificultats" per les quals passen els pokémon combatents, entre altres coses.\nSegueix l'esquema de combats d'Or, Plata i Cristall, que posseïx diferències amb les anteriors. Els nous tipus acer i fosc (o sinistre) equilibren la balança, deixant al tipus psíquic més equilibrat pel que fa a Pokémon Stadium. La inclusió d'ítems, i l'aleatoritat d'estats com Confusió, Reculada, Congelament, Dormit o Dany Crític fa molt menys predictible una batalla, per exemple ara una confusió pot durar des d'1 fins a 6 o més torns, quan abans al tercer torn s'estava desconfonent com a màxim.\nManté exactament la mateixa manera de batalla que tenia Pokémon Stadium, tret que ara és possible veure una petita llegenda al costat dels atacs per a conèixer què fa cada moviment. A més ara el joc sempre es pren uns quants segons per a triar el seu atac, donant la possibilitat més factible de cancel·lar una ordre donada, abans si és que el jugador triaria el moviment abans que la computadora, es disposava de poc menys d'un segon per a pressionar el botó L (cancel·lar) abans de passar a l'escena d'intercanvi d'atacs.\nEls 6 jocs RPG disponibles per a Gameboy sobre Pokémon estan admesos i són perfectament relacionables (sempre que les edicions antigues suportin pokémon i atacs d'edicions recents). La majoria dels pokémon atrapats en Roig, Blau o Groc contenen una baia o algun altre ítem (fins i tot T com "Puny Gel") usable en Or, Plata i Cristall. El pokedex conté ambdues edicions, una per als primers 151 pokémon i altra ampliada per als 251, amb les respectives ubicacions i nivells de cada criatura; el mapa de Kanto és acord al joc que s'està observant, el de Johto no existeix en Roig, Blau o Groc, entre altres coses.\nA manera de curiositat, la informació de Pokémon Cristall està totalment oculta al començament (fins i tot graduant-se de l'escola), és necessari inserir un joc Pokémon Cristall en un Transfer Pak connectat per a veure informació sobre pokémon, Mov. Ou o Tutors de moviment.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pokémon_Stadium_2&oldid=27673506»\nDarrera modificació: 29 juny 2021 a les 22:17\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 juny 2021 a les 22:17.


A vegades penso que la meva ment m’enganya, que em dicta unes directrius o que em condiciona a creure que un determinat tipus de prosa o fins i tot de literatura és més adequada que altres, que m’agradarà més o menys. I Potser sí que el meu cervell tracta de protegir-me però també és ben cert que no sempre se n’ensurt o més encara: Que s’equivoca.\nFa temps que tinc una mena de lluita privada contra les obres clarament surrealistes que afecten a la ciència-ficció i a la fantasia. Darrerament havia arribat a la conclusió que no eren per mi, que no hi entrava. Fets com que fa poc valorés a un dels meus autors preferits, China Miéville, amb aprovat justet per obres — altament surrealistes— com Los últimos día de Nueva París, o clàssics que tampoc van encaixar bé amb mi com Joko celebra el seu aniversari o alguns dels contes de Sergio Gaut vel Harman que han aparegut en algunes antologies, corroboraven el que el meu cervell m’estava dient: El surrealisme no és per tu. Però en canvi també haig de dir que he gaudit moltíssim amb novel·les com Matrioshka o fins i tot amb les descripcions tan etèries i com no — surrealistes— que trobava en treballs com Així es perd la guerra del temps. Això vol dir que no puc classificar el surrealisme com si m’agrada o no. És tan inversemblant que a vegades la proposta m’entra directament com un glop d’aigua fresca i d’altres no em deixa empassar i m’avorreix. També és possible que em desconcerti tant que no sàpìga què opinar.\nI una mica és la sensació que tinc d’aquesta novel·la de Jaume C. Pons, Ciutat de Mal. Premi Ciutat de Tarragona Pin i Soler, una obra amb una portada barroca, carregada i poc estimulant, amb una contracoberta que t’anima a començar la novel·la i una història molt ben escrita, tractada amb valentia, passió i certa originalitat però massa surrealista pel meu gust. Aquí és on una part del cervell em xiuxiuejava: “Deixa-la estar, no va amb tu. L’autor escriu bé, però no t’interessa la historia” i una altra em deia: “Va, tira, els capítols són curts, es llegeix bé i reconeix que tens curiositat per saber cap on van les trames”. Total, que el meu cervell m’enviava missatges contradictoris i exercia una mena de lluita interior que es reflectia amb els meus ànims de continuar llegint o no la novel·la.\nCiutat de Mal ens parla d’una ciutat impossible, que ocupa tot un planeta i que els seus carrers canvien la distribució i les formes — aquí m’ha vingut al cap un conte de Miéville “Informe sobre diversos sucesos acaecidos en Londres”—, i on les distàncies són enormes i només una artèria principal sembla ser una via estable per on es mouen els habitants d’aquest lloc surrealista:\n“(...) Perquè aquesta ciutat no accepta que la cataloguin, que la dissequin, que la controlin a partir d’aquesta enganyifa anomenada planificació. La Ciutat, com l’escriptura, és llibertat, un cos mutant ultraextraordinari”\nÉs, a més, una ciutat on sempre neva i on les activitats semblen les mateixes que trobaríem a casa nostra però desenfocades. No, més aviat alterades, exagerades. Aquesta urb aclaparadora està regentada per la figura de el Constructor que estableix una dictadura fèrria i extrema. És una ciutat on es fan referència sovint a races alienígenes, naus espacials que la sobrevolen o a animals de companyia i begudes amb noms desconeguts. Tot plegat ajuda a augmentar la irrealitat de l’escenari.\nL’autor ens trasllada a aquesta ciutat a través de tres línies argumentals.\nLa primera d’elles està narra en primera persona i ens convida a seguir a un escriptor verge que porta sobre les espatlles una càrrega simbòlica del món literari. El nostre escriptor vol assistir a la presentació d’un llibre molt conegut en una galeria que no se sap ben bé on és. De camí es toparà amb baralles d’autors famosos, coneixerà muses sublims i s’endinsarà metafòricament dins l’estructura de la creació, edició i distribució dels llibres. Hi haurà sexe desenfrenat i sang i moltes coses més. Hi trobarem referències gens subtils a obres claus de Bradbury, Perucho o fins i tot Frank Herbert (Haig de confessar que fullejant la novel·la vaig llegir la fase “cucs d’Arrakis” i em va animar a començar-la) cosa que evidencia que la literatura és molt present en aquesta obra i l’autor en fa un caldo de cultiu especialment intens.\nLa segona història ens presenta a una noia que corre nua pels carrers, que està prenyada i que rep ajuda. Una noia que es veurà vivint en un prostíbul on es realitzen grans espectacles orgiàstics. Una noia que ha de fugir perquè el Constructor ha prohibit la reproducció lliure i per tant, amb la seva condició d’embarassada, està vivint fora de la llei. Aquesta segona història està narrada en una impactant segona persona.\nI com ja endevinareu, la tercera història, la de la geperudeta, l’assistent màxima de la principal família de la Ciutat, està exposada en tercera persona. La geperudeta és un molt bon personatge que compleix amb les seves obligacions amb tota naturalitat i que recorre immensos espais per comprar i inspeccionar les menges de la gran festa que tindrà lloc aquest vespre a la mansió Fulkna, un altre espai geogràfic surrealista on les distancies són tan enormes que es pot considerar una ciutat dins la Ciutat.\nLes tres línies argumentals es van succeint per capítols curts, sense diàlegs (almenys directes) i amb una prosa carregada que sovint marxa de la línia principal per filosofar o per debatre altres temes. Les tres trames acaben confluint en uns capítols finals. Pons aborda aquesta novel·la, com deia, amb passió i amb un llenguatge viu, directe, barroc i amb tocs poètics. També groller quan cal. Una prosa viva, desenfada, desencadenada a vegades. Retorça amb confiança les paraules i esgarrapa les frases per que converteixen aquests paràgrafs infinits on ens descriu escenes impactants, plenes de vitalitat i com no, surrealistes. Hi posa èmfasi i sovint ens sorprèn amb un gran vocabulari — que combina, també cal dir-ho, amb mots inventats— i ens aboca a una percepció onírica de les tres trames, com si no anessin amb nosaltres, com si formessin part d’un somni estrany. Destaquen especialment algunes descripcions de personatges secundaris que et deixen embadalit. Un exemple:\n“(...) Els seus cabells són negres, i els arreplega en una cua que li arriba fins als peus, una cua que amaga la ratlla del seu cul amb una delicadesa que no se sap si és de dignitat o de coqueteria. El seu cony rasurat sembla de nena, i això inquieta sobremanera. Els seus ulls són de boja, la seva veu és més una escopinada que un instrument oral per comunicar-se: entre el gargall i l’esponja, entre el rasqueig d’una moribunda i la broma d’una pallassa.(...)”.\nJaume C. Pons juga a provocar, en primer lloc amb la seva prosa directa i sense concessions però especialment també amb la introducció del sexe visceral, molt present a tota l’obra o amb sanguinolentes performances pujades de to. Però n’hi ha prou amb tot això? Deixant de banda la sorpresa inicial la novel·la, la trama és capaç de connectar amb el lector? Haig de reconèixer que amb mi no massa. Potser és perquè la part del meu cervell més racional em diu que tot això no té lògica. “Es clar que no, estem parlant de surrealisme, lluç!” em diu l’altra part del cap, la més juganera.\nTambé cal dir que el missatge subliminal — o no— que ens transmet l’autor busca evidenciar que la literatura és un sinònim de llibertat i d’expressió sublim i que ha de trencar esquemes i motlles. I Pons, en una diatriba final, ens exposa les seves entranyes en boca del seu personatge escriptor que no sabem si és una declaració d’intencions metaliterària d’aquest alter ego seu:\n“(...) Jo no vull una literatura normal, tampoc normalitzada, Jo vull una literatura anormal, anòmala, rara, diferent, tarada, extraordinària i que no s’assembli a cap altra, que no es pugui comparar amb res més, una literatura que sigui un bolet, o millor un fong, i com més invasiu i verinós, millor. Potser jo no vomito una paraula tan elaborada com la seva, tan alambicada, tan a la recerca del que fa la resta en un intent, pensen, de dignificar. D’acord, però jo tinc una cosa, i aquesta és la passió, i tinc una incontinència, tinc eufòria, tinc imaginació, tinc exaltació, tinc il·lusió, tinc ambició. (...)”.\nLa conclusió? Una novel·la valenta i que trobo francament bé que hagi guanyat un premi com el Ciutat de Tarragona, especialment pel fet de normalitzar un tipus de literatura més experimental com aquesta. Però a mi m’ha costat força connectar-hi en molts moments; he gaudit en diversos fragments de l’obra a causa de l’expressivitat que empra l’autor però les trames obertes no han assolit un interès especial per mi, també cal dir-ho. La part del meu cervell que guanya la partida col·loca aquesta novel·la més a l’alçada del surrealisme de Miéville que pot arribar a ser molt dur que no pas al costat d’aquell altre surrealisme humorístic i simpàtic de Carlton Mellick III\n2019 Ciutat de Tarragona Pi i Soler