Mallorca va ser pionera a l’Estat en la lluita sindical a l’hoteleria gràcies a l’acció de religiosos implicats en la defensa de treballadors peninsulars que eren tractats com a esclaus\nLa rutilant Mallorca del boom turístic, un dels principals motors econòmics del franquisme, s’aixecà sobre una ignomínia. Les seves víctimes foren els prop de 130.000 immigrants que entre els anys 1960 i 1970 arribaren procedents de les zones rurals més pobres de la Península, principalment d’Andalusia. En un primer moment només venien els homes a fer la temporada d’estiu. Després, però, s’acabaren instal·lant a l’illa amb les seves famílies. Tractats despectivament com a forasters, ocuparen els llocs de feina que no volia la població illenca, la qual s’encarregava més de tasques de direcció i de categories més altes.\nLa llei franquista obligava a oferir allotjament i menjar als treballadors de l’hoteleria que visquessin enfora de casa seva. Els empresaris, però, no volien fer cap inversió extra. Es limitaren a aprofitar els espais dels hotels per tal de rendibilitzar al màxim els exigus sous que pagaven als seus empleats. Així, en la seva anhelada ‘terra promesa’, els nouvinguts peninsulars es trobaren vivint amuntegats en soterranis del tot inhòspits i insalubres, devora renoueres màquines, i menjant de qualsevol manera. En grups de fins a vint persones, homes i dones dormien per separat.\nAquell submon ocult a la societat mallorquina, ple de misèria i explotació alienadora, no passà desapercebut, en canvi, a l’Església. El seu activisme, pioner a l’Estat, ha estat estudiat per la historiadora i professora de la Universidad Carlos III de Madrid Manuela Aroca Mohedano, autora del llibre Sindicatos y turismo de masas en Balears. Del franquismo a la democracia (Edicions Documenta Balear, 2018).\n“Els sindicats clàssics -assegura Aroca- varen desatendre la indústria turística que començava a despuntar. Estaven centrats en altres sectors obrers com la mineria o la construcció. Pensaven que en els hotels no hi podia arrelar un moviment obrer prou vertebrador. Molts emigrants que arribaren a Mallorca havien conegut les relacions semifeudals del camp andalús, on havien anat forjant el seu servilisme. Foren els capellans obrers els primers a posar el crit al cel davant una situació que era d’esclavitud encoberta”.\nEl Concili Vaticà II, celebrat entre el 1962 i el 1965, autoritzà els capellans a incorporar-se al món laboral. Era una manera de viure a peu de carrer els evangelis. A Espanya aquells apòstols de Crist no només s’implicarien en l’acció sindical clandestina, sinó també en la lluita antifranquista. A Mallorca un d’ells va ser el palmesà Francesc Obrador, de 78 anys. Ell sap què és viure en dictadura: “El 1962, a vint anys, vaig guanyar un premi d’Òmnium Cultural. Aleshores la policia va venir a casa a interrogar el meu pare sobre com era possible que un fill de picapedrer estudiàs català i guanyàs un premi”.\nA quinze anys Obrador ja havia estat un dels impulsors de la Joventut Obrera Catòlica (JOC). Havia entrat al seminari de Palma perquè llavors era l’únic lloc de Mallorca on una persona de família humil podia accedir a una formació intel·lectual. Compaginava els estudis amb una feina a l’empresa de calçat Gorila. “Tot i que em vaig ordenar capellà -recorda-, mai no en vaig exercir. Jo volia continuar treballant. Així, el 1969 vaig començar a fer d’administratiu per a una multinacional de turisme que, amb seu a l’Arenal, operava a tot Espanya. Aquella feina em va permetre conèixer treballadors que vivien com viuen ara els immigrants sense papers o com ho feren els nostres avantpassats quan partiren a guanyar-se el pa a Algèria”.\nPrimer Obrador es feu de CCOO i després, del sindicat Bandera Roja. També participà en la Fundació de Cristians pel Socialisme i milità en el Partit Comunista d’Espanya. Una persona clau en el seu activisme obrer va ser el bisbe Álvarez Lara (1965-72), natural de Jaén: “Era un cristià de dretes, però entenia el sentit de la pobresa. El 1970 es va presentar davant la comissaria on jo havia estat detingut amb tres companys més, a qui la policia havia atonyinat. Gràcies a les seves gestions ens varen amollar”.\nNo seria l’última vegada que aquest capellà obrer, enemic de la religiositat farisea tan típica del franquisme, passaria pels calabossos. Molestava molt que hagués fundat l’Associació Sindical de Treballadors de l’Hoteleria (ASTH), que, amb la mort del dictador, com tota la resta d’entitats, sortí de la clandestinitat. Els hotelers només tractaven amb el sindicat Vertical, creat per Franco a imitació del que hi havia a la Itàlia feixista i on només s’imposava el criteri dels empresaris i del govern.\nExplotats i analfabets\nObrador se sorprengué que la majoria d’aquells treballadors explotats fossin analfabets. Així, una de les seves prioritats va ser ensenyar-los a llegir i a escriure. “En un primer moment -assegura- ensenyava dins les cuines d’Escarrer. Aviat, però, ja vaig disposar d’un centre propi a Palma, l’Escola de Formació Social. Aquest projecte tingué l’ajuda de Càritas i de dones cristianes amb formació intel·lectual que foren pioneres en la lluita sindical a l’Estat. Fou el cas de les mallorquines de classe mitjana Maria Bonnín, professora a l’escola d’hoteleria, i la subgovernanta Maena Juan, la qual va posar la seva fortuna personal al servei del moviment obrer. La governanta Sinfo García, vinguda de la Península, també va ser una altra destacada veu combativa.\nAquelles lluites sindicals feren que els hotels tinguessin les seves pròpies llistes negres. “A mi -reconeix Obrador-, com que feia feina per a establiments alemanys i anglesos, no em vetaren enlloc, però companys meus sí que tingueren problemes”. El 1977, durant la Transició, aquest capellà obrer es convertí en secretari general d’UGT. El 1979, ja integrat al Partit Socialista de les Illes (PSI), fou conseller del Consell Insular de Mallorca. I el 1983, gràcies al suport dels treballadors de Calvià a qui tant havia ajudat, guanyà la batlia del municipi, càrrec que ocupà durant vuit anys.\nObrador sumaria a la seva causa altres religiosos com Jaume Santandreu. El 2010, després de cinquanta anys de sacerdoci, el manacorí va penjar els hàbits i passà a convertir-se en el principal detractor de l’Església. Avui, a 82 anys, exerceix d’apòstol dels marginats al capdavant del centre de Can Gazà, a Palma. “El 1971 -recorda- vaig tornar a Mallorca transformat en passar cinc anys de missioner al Perú. Aleshores tenia clar que volia estar en contacte amb la gent normal, sense viure d’una paga del govern. Així, em vaig fer militant de Bandera Roja i vaig acabar fent feina a la bugaderia d’un hotel de l’Arenal. Allà posàrem en marxa el primer projecte d’Acolliment. Era un espai on oferíem escoletes per als fills de les mares treballadores i consulta jurídica amb advocats com Ferran Gomila o Cati Moragues”.\n“Jo -continua- veia com els directors d’hotels es barallaven per endur-se els peninsulars que baixaven del port de Palma. Necessitaven mà d’obra barata i submisa. Els tractaven com a esclaus”. A Santandreu mai no el varen detenir, però sí que li feren diversos escorcolls. En un d’ells li confiscaren la seva novel·la Camí de coix, premi Ciutat de Palma 1979, on relatava les condicions infrahumanes del personal de l’hoteleria.\nVa ser a partir del 1973, coincidint amb la devastadora crisi internacional del petroli, quan es produïren les vertaderes mobilitzacions sindicals. L’abril del 1976, davant l’amenaça d’una vaga, els touroperadors començaren a desviar turistes cap a altres llocs “menys conflictius” i el govern espanyol envià cap a Mallorca treballadors de la Península per cobrir possibles incidències. La vaga finalment va tenir lloc el 8 d’abril. 4.000 persones, liderades per Francesc Obrador, varen recórrer més de dos quilòmetres, des del Portitxol fins a la Delegació de Treball.\nAviat aquelles protestes donaren els seus fruits. “A Mallorca -assegura la historiadora Manuela Aroca-, ja en democràcia, s’aconseguiren fites socials pioneres a Espanya i que després es traslladaren al sector de l’hoteleria d’altres comunitats: entre elles, millores salarials, equiparació de les categories femenines i masculines o reconeixement de la figura dels fixos discontinus. Tots els convenis que a partir dels vuitanta s’anaren signant foren una millora contínua. A finals dels noranta, però, s’entrà en una fase de restricció”.\nSantandreu lamenta que ara molts treballadors hagin perdut la consciència obrera: “Estan molt adormits o resignats, i això que estan més explotats que mai. Si al nostre temps s’hagués produït l’actual situació de les cambreres de pisos, cada dia hauríem fet una manifestació”. Avui encara és hora que aquests capellans obrers, els autèntics herois del boom turístic, rebin el reconeixement públic que mereixen.\nL’Associació Sindical de Treballadors de l’Hoteleria (ASTH), que es constituí formalment el 1976 sota el lideratge de Francesc Obrador, es proposà treure els treballadors dels insalubres soterranis dels hotels i lluitar, així, contra l’anomenat “barranquisme invisible”. A més, la residència dels treballadors en els seus centres de feina era un condicionant a l’hora de fer protestes i vagues. No debades, quan es mobilitzaven, els hotelers no els deixaven entrar a les seves habitacions.\nEn ple boom turístic, el franquisme ja havia començat a construir barris a la perifèria de les ciutats per poder acollir la població protagonista de l’èxode rural que provocà la indústria turística. A casa nostra molta de gent de la Part Forana s’instal·là al polígon de Llevant i a Son Gotleu, que estaven a prop del bessó del manà turístic de l’illa, la Platja de Palma. Aquests nous nuclis urbans completaven la política d’habitatges socials impulsada als anys cinquanta per la dictadura amb la construcció de barris com Corea, al Camp Redó. Altres capitals d’Espanya també tindrien barris amb el mateix nom. S’haurien batiat així en al·lusió al gran enemic comunista de la Guerra Freda o per l’aspecte de camp de batalla que sempre els caracteritzaria.\nSon Gotleu, tanmateix, seria el gran símbol d’aquella època de grans canvis demogràfics. Situat a un costat de la via de cintura, havia nascut el 1943 com a resultat del segon pla d’eixamplament de la ciutat duit a terme per l’arquitecte Gabriel Alomar i Esteve. En un principi estava destinat a ser un barri residencial de plantes baixes. Als anys seixanta, però, davant l’incipient creixement del turisme, els primitius habitatges unifamiliars foren substituïts per blocs de pisos barats, petits, sense ascensor i fets amb material deficient.\nDe cop i volta, un espai amb un dèficit important d’infraestructures quedà desbordat amb l’arribada de tanta gent, no només de mallorquins, sinó també de peninsulars. Amb l’atur que generà la crisi internacional del petroli del 1973 s’aguditzaren els problemes socials i a poc a poc el barri passà a ser un gueto. Als noranta rebé una nova onada d’immigrants, en aquest cas procedents de l’Àfrica subsahariana i l’Amèrica Llatina. Avui Son Gotleu, amb prop de deu mil habitants, és el gran oblidat de l’Ajuntament de Palma. Víctima de l’estigma, s’ha convertit en focus d’una marginació cronificada, carn de bandes de narcotràfic i protagonista d’un procés continu de degradació urbana.\nQui ha estudiat bé l’evolució de Son Gotleu és el sociòleg Carlos Vecina, professor de la UIB. “Durant la batlia de la socialista Aina Calvo (2007-2011) -assegura- ha estat quan s’ha fet l’aposta més forta per combatre la vulnerabilitat social del barri. Després s’han anat tapant forats. Son Gotleu necessita un pla global que impliqui totes les institucions”.\nTURISTA DE COA D'ULL son gotleu història


Libros de TORRENTE, S. - Llibreria de la Diputació.\nBúsqueda de LIBROS DEL AUTOR: Torrente, S.\nTipos de artículos Libros (2) Materias Bienestar social. Ciudadanía (1) Cultura (1) Teatro (1) Servicios CCCB (Consorci del Centre de Cultura Contemporàn.) (1) Idiomas Castellano (2) Catalán (1) Precios De 5 a 10 euros (1) De 10 a 15 euros (1)\nTorrente, S. Eliminar filtro Quitar filtros


El Delegat de l’Estat al Consorci de la Zona Franca de Barcelona debat amb el Grup de Confiança – FIOP\nEl Delegat de l’Estat al Consorci de la Zona Franca de Barcelona debat amb el Grup de Confiança\nPúblicado en febrero 1, 2019 febrero 1, 2019 por FIOP\nPere Navarro, delegat de l’Estat al Consorci de la Zona Franca de Barcelona (CZFB), va ser el ponent convidat a l’esmorzar-col·loqui del Grup de Confiança de la Fundació Internacional Olof Palme celebrat el dia 16 de novembre de 2018, a l’Hotel Sagrada Família de Barcelona.\nEl senyor Navarro va iniciar la seva presentació parlant del Consorci de la Zona Franca com una gran àrea d’oportunitats degut a la seva excel·lent ubicació al costat d’un aeroport i d’un port molt potents i, alhora, de la ciutat de Barcelona.\nNavarro va destacar que s’estan obrint al mercat del lloguer d’habitatge. En aquest sentit va remarcar la feina del Barcelona Meeting Point que, va dir, ha de servir per potenciar el dret a l’habitatge i la presència de les noves tecnologies i augmentar la presència i paper de les dones.\nPere Navarro també va parlar dels projectes de futur del Consorci de la Zona Franca, fent èmfasi en el fet que AENA vol desenvolupar 300 hectàrees i el Consorci ha de fer sinèrgies amb els veïns. D’altra banda, va ressaltar la necessitat d’encarrilar millor les relacions entre el Consorci de la Zona Franca i el Port de Barcelona. També va explicar dos projectes més, un amb l’empresa LEITAT per una incubadora d’impressores 3D; i una nau industrial de 17.000 hectàrees amb 17 milions d’inversió per desenvolupar tecnologia 4G i per fer-hi coworking, tot això al costat de SEAT. En la mateixa direcció, el delegat va esmentar la necessitat de cooperació i col·laboració entre el Consorci i dues empreses fonamentals a la zona com són SEAT i NISSAN.\nEl delegat va finalitzar la seva intervenció destacant que els tres àmbits de desenvolupament a Barcelona són: la Sagrera, el 22@ i la Marina del Prat Vermell. Va explicar que en aquesta última àrea el Consorci està buscant crear-hi un equipament de pisos per estudiants (un barri de mil·lenials) per fer front a la marxa de talent de Barcelona pels preus de la ciutat.\nPublicado el Noticies


Anem a espanyolitzar Catalunya | AMPA IPSE BLOC ... un espai per a la comunicació i per a la participació.\nAnem a espanyolitzar Catalunya\n12/10/2012 — ampaipse\nAutor de l’acudit “Faro” (http://www.e-faro.info).\nEspanyolitzar Catalunya no és una cosa que se li hagi ocorregut el ministre Wert, els nacionalistes espanyols, conservadors de tot encuny i els feixistes més exacerbats ja porten anys intentant-ho. El diari L’Esquella de la Torratxa, un diari satíric català que va desaparèixer després de la Guerra Civil ja escrivia quina era una de les consignes faccioses.\nTraducció del post “Vamos a españolizar Cataluña” del bloc de “Antonio Maestre”, “MI VERTEDERO DE SENSACIONES”.\nEl periòdic satíric també ironitzava el que li importava la llengua castellana quan es tractava d’aconseguir els seus objectius, l’utilitarisme lingüístic.\nL’interès d’una part d’aquesta societat que continua latent amb declaracions i actituds com les del ministre Wert contra tot el català i basc. Aquest nacionalisme hispà que vol imposar les seves idees per la força i la coacció no és d’avui.\nPerquè José Ignacio Wert no ha descobert res, es porta volent espanyolitzar Catalunya des de temps llunyans, sense anar més lluny, la proposta de Wert amb l’idioma a Catalunya ja va ser proposada el 1909 per un articulista del diari “El Castellano”.\nExtracte de l’article del diari El Castellano del 31 agost 1909\nArticle íntegre del Diari el Castellano de 1909.\nEspanyolitzar Catalunya és un terme desafortunadíssim, propi d’un altre temps. Tan antidemocràtic que La Junta de Defensa Nacional, que presidiria el General Francisco Franco, va ordenar des de Burgos, en plena Guerra Civil, espanyolitzar l’educació com a pilar fonamental dels valors nacionals.\nButlletí de la Junta de Defensa Nacional de Burgos del 27 d’agost de 1936.\nPerò sempre amb sentit de l’humor\nArxivat a Educació, Ensenyament, Opinió. 1 Comment »\nUna resposta to “Anem a espanyolitzar Catalunya”\nAnem a espanyolitzar Catalunya | Educació de Qualitat i TICs | Scoop.it Says:\n17/10/2012 a les 20:57\n[…] Espanyolitzar Catalunya no és una cosa que se li hagi ocorregut el ministre Wert, els nacionalistes espanyols, conservadors de tot encuny i els feixistes més exacerbats ja porten anys intentant-ho…. […]\n« Professors nadius, sí, però sobretot experts.\nPagar la universitat, un llast per a moltes famílies »


Motius per no equivocar-se amb un error | CAT.Superenlightme.com\nMotius per no equivocar-se amb un error\nCrec que la clau per canviar les percepció de com pensar en el fracàs és a primer cop d'ull a la descripció literal:\nDecisió: La condició o fet de no assolir l'extrem o extrems desitjat.\nEstà bé, així que no puc discutir amb aquesta definició. Si vostè necessita per ser un multimilionari i estan privats d'això, llavors per la definició literal, que ha fallat. Però espera, no vol dir que simplement que el fracàs no és aconseguir un objectiu? Bé, no la resposta, llavors s'ajusta a les seves expectatives més baixa? Per aquesta tàctica, mai fallarà. Si la seva idea d'èxit és despertar cada matí i estar viu, a continuació, cada dia és un èxit. Això vol dir que l'èxit és tècnicament en el seu control com es defineixen els paràmetres d'aquest èxit. Seria bo si ha funcionat d'aquesta manera no és així? Però per descomptat, baixant les nostres expectatives pot ser difícil quan estem tan convençuts que haurien de ser d'un cert nivell.\nEn pensar en el fracàs no crec que els éssers humans són literals sobre la definició de la paraula. De fet, crec falla té una ponderació emocional molt pesat. Així com un bon científic Em doble comprovat la meva primera impressió sobre això buscant un estudi del valor afectiu de certes paraules. He descobert que la valència o 'estat d'ànim' de la paraula fracàs van mostrar una tendència cap el negatiu. En poques paraules, només vol dir que interpretem la paraula 'fracàs' com 'dolent'. Pel que fa al valor de l'excitació de la paraula (o forma en que afecta els pobles del sistema nerviós simpàtic - el sistema involucrat amb el pànic i l'ansietat), que era de 2,81 desviacions estàndard a través d'una mostra normal signifiquen. Per a aquests frikis no estadístics. Només vol dir que en una àmplia mostra de les paraules, la paraula 'fracàs' tendeix a afectar més que l'altre 99% de les paraules. Increïble, oi?\nAixí que si bé pot ser correcte trucar a un error d'un fracàs, per descomptat, no és útil per trucar a un error que un fracàs. Per què?\nQuan etiquetem un "esforç" o un "intent 'en alguna cosa que trobem impugnar un' fracàs 'que significa que suposa una càrrega per a la nostra pèrdua soferta ja que el potencial d'èxit amb més sentiments negatius. És com castigar un nen per no ser capaç de córrer més ràpid que els altres nens de la classe quan ni tan sols han entrenat. En general, faria les coses negatives associades nen amb aquesta tasca (en una cursa) i fer que el nen creu que mereix ser castigat quan no ho fa, així com d'altres, la qual cosa és tot un altre problema que no ho farà tocar aquí. Per ara, anem a suposar que estem veient el nostre fracàs en una bombolla que no està associat amb altres (tan difícil com és).\nLes coses es posen pitjor quan interioritzem el fracàs paraula per descriure a nosaltres mateixos.\n'No he tingut una A en el meu examen de matemàtiques, jo sóc un fracàs'.\nNotar el problema hi ha? En aquest cas, no estem etiquetant el comportament (rebent menys d'una A en la nostra prova) el fracàs, estem etiquetant a nosaltres mateixos. Quan vam començar a unir els nostres esforços '' en el nostre 'concepte de si mateix' (com ens veiem a nosaltres mateixos), vam començar a afectar la nostra autoestima d'una manera negativa. Això és quan les coses van malament. En aquest punt, quan es comença a veure a si mateix com el fracàs (no la quantitat d'esforç que va posar, no els sentiments d'ansietat que remenats seu cervell durant l'examen de matemàtiques, no el fet que de vegades tenen problemes amb les matemàtiques) s'etiqueten a si mateix, vostè, la persona, com un fracàs.\nPer què és això dolent?\nQuan vam començar a percebre'ns com una cosa dolenta. Una mica del que no li agradava, menyspreat o posar a baix, vam començar a incorporar només certes coses en la nostra percepció. Deixeu-me donar-li un exemple.\nMaria entra a la feina i descobreix que ha comès un error en el seu informe mensual de vendes. L'informe va ser aprovat per la cadena de comandament i va afectar els informes de vendes globals per a aquest any. Va ser un error amb un gran impacte. Maria sempre ha estat un bon treballador, responsable i conscient del seu treball, així que això va ser una sorpresa per a ella.\nAra, en el cas que A: Conclouen que és un fracàs i que hauria de començar a dubtar de la seva capacitat com un bon treballador?\nO B: Mira l'evidència que ella és en general un bon treballador, generalment ho fa tot bé i que això no és un representant de la mateixa, però un representant de simplement tenir un mal dia?\nCertament, hem de recollir B. Per què? A causa de que és més indicatiu de la veritat. No és cert que és un fracàs. És cert que en general és un bon treballador (etiquetar el comportament en lloc d'un mateix). Veure com funciona?\nSi ella denomina a si mateixa com: un fracàs que està obligat a fer més errors. Ella podria posar-se nerviós sobre el seu treball. Vegem un possible futur si Maria decideix que és un fracàs, culpa a si mateixa i comença a centrar-se en el negatiu. Maria ara entra en el treball amb la por i la previsió de nous documents que cregui. Ella comença a passar més temps en ells la certesa que ha comès un error en algun lloc i que ella no pot fer les coses bé. En la seva ansietat pels seus informes altres parts del seu treball pateixen i ella es queda enrere. Ella comença a perdre el somni el que la va fer més ansietat i fent-la sentir horrible a la feina dels propers dies. Més errors ocorren i Maria es convenç que ella és un fracàs i no pot fer la seva feina correctament.\nAquest és un exemple exagerat, però veure com s'ha disparat negativament més d'un error? Si hagués qualificar com un error, una cosa fàcil de solucionar, cosa que pot millorar en el futur, no podria haver causat a si mateixa dolor addicional. ¿No és més realista i útil perquè ella continuï sentiment positiu sobre el futur?\nL'altre problema amb la preocupació de fracàs és que l'ansietat per la falta pot donar lloc a futurs errors a través de la desintegració de la confiança en si mateix. Quan dubtem de nosaltres mateixos, dubtem, compensar en excés i ser conscient de si mateix. Vam començar a concentrar-se en cada petit error que cometem, ens van colpejar al llarg dels errors en lloc de buscar els nostres èxits també. Si Maria va ser escriure un document de 1000 paraules i lletrejar una paraula correctament. No és ella 999 paraules reeixida amb 1 error? No és l'èxit (escriure 999 paraules dreta) que prevalgui l'error?\nBé, sí, però a vegades que la lògica no funciona perquè els nostres cervells estan programats per veure el negatiu. Com a escriptor bloc. De vegades premi enviar massa ràpid. Tinc els trets d'un perfeccionista que segueixo gestionar, però, de vegades puc ser una mica dur amb mi mateix si trobo errors en un missatge que ja s'ha anat en directe. Com m'ajuda a vèncer a mi mateix per qüestions d'ortografia / gramàtica? No ho fa. El que ajuda és per a solucionar-tan aviat com ho noto. Tenir més cura en el futur. I se centren en un moment en què m'he perfeccionat les meves habilitats encara més pel que menys es cometen errors. Ara que és útil!\nHe llegit un llibre de psicologia a la criança dels fills en el meu segon any d'universitat. Es diu que els éssers humans per igual poden sospesar les coses positives enfront de les coses negatives, sempre que es produeixen les coses positives en una proporció de 80:20. Això vol dir que l'elogi i la positivitat es han de demostrar quatre vegades més que els negatius. Si vostè és un empresari a la feina, assegureu-vos que està donant als seus empleats quatre vegades retroalimentació tant positiva com negativa per ajudar-los a sentir-se bé sobre el seu treball (En realitat, si vostè està tacte es pot convertir qualsevol crítica a una retroalimentació positiva per RE -. Enquadrament faré referència a això també en un post més endavant).\nAixò s'està convertint en un post llarg, però espero que en aquest moment li he convençut que la caiguda de veure als nostres 'shorts' com 'fracassos' és inútil i que hem d'aprendre a cridar-los errors. Els errors són bé. Els errors poden ser fixos i els errors no són la fi del món. Mirar cap a fora per al meu proper post sobre maneres de fer servir un 'fracàs'.\nSigues el 10% més amable\nReforç negatiu: no és el que penses que és\nVeus: utilitzant la consciència per alliberar-se de la vergonya de la malaltia mental\nPassant levasió anterior: el cita amb lhelen keller de Monday\nCriatura mental: el buck satura aquí


Dos ferits lleus per una deflagració de gas d'un congelador d'un bar de Lleida - Teleponent\nInici Succesos Dos ferits lleus per una deflagració de gas d’un congelador d’un bar...\nDos ferits lleus per una deflagració de gas d’un congelador d’un bar de Lleida\nDues persones han resultat ferides lleus per una deflagració de gas d’un congelador d’un bar a la ciutat de Lleida, situat al carrer Governador Montcada número 1.\nSegons han explicat els Bombers a l’ACN, el Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM) els ha traslladat a l’hospital Arnau de Vilanova. L’avís és de les 9 del matí i s’han activat quatre dotacions de Bombers.\nArticle anteriorL’exalcalde Àngel Ros tindrà un carrer a Lleida\nArticle següentEl 25% dels crims comesos l’última dècada a Lleida sense culpable


Novetats fiscals 2020 - Ajuntament de Rubí\nNovetats fiscals 2020 Jornada per conèixer les principals novetats fiscals per començar l'any amb tota la informació actualitzada. https://www.rubi.cat/ca/temes/empresa/agenda/novetats-fiscals-2020 https://www.rubi.cat/ca/temes/empresa/agenda/novetats-fiscals-2020/@@images/image/preview\nJornada per conèixer les principals novetats fiscals per començar l'any amb tota la informació actualitzada.\nOrganitzador: Ajuntament de Rubí Oficina de Serveis a l'Empresa (OSE) Cecot Rubí Amb el suport de la Diputació de Lleida\nEstem iniciant un nou any en el qual els canvis normatius tindran rellevància. El fet que s'hagin anat prorrogant pressupostos i que aquest any en puguin haver-hi de nous amb el nou govern ens fa preveure canvis en diferents impostos.\nEn aquesta sessió coneixerem quins canvis ja s'han produït i quins es produiran amb una alta probabilitat de certesa de la mà de l'Enric Rius, assessor financer i fiscal de la Cecot.\nCafè - networking per gentilesa de Campos Estela


Més gastronomia i oci per als petits a La Santa cristinenca | Federació Hostaleria de Girona\nMés gastronomia i oci per als petits a La Santa cristinenca\nEl Punt. El recinte de lleure de Santa Cristina d’Aro obrirà ininterrompudament des del divendres 19 de juliol fins al 25 d’agost. Estarà ambientat en un bosc encantat.\nLa tercera temporada de La Santa, el recinte lúdic amb restauració, parades d’artesania i espectacles al Santa Cristina Horse Club, arrencarà el divendres 19 de juliol – i amb activitat cada vespre, de 18 a 1 hores– i estarà obert fins al 25 d’agost. Entre les novetats, el seu responsable, Julio Rico, avança que aquest cop “hi haurà una aposta destacadíssima per les activitats infantils, amb parcs d’aventura suspesos entre arbres, actuacions i els diumenges com a dia setmanal dels nens”.\nDesprés de dues edicions, l’essència d’espai a l’aire lliure que combina gastronomia, petit comerç i entreteniment es manté, però hi van polint detalls, com ara l’ambientació, que aquest cop inclourà més verd i racons de bosc encantat. Malgrat això, Rico destaca que en el pla gastronòmic combinaran el “culte a la Mediterrània i al peix” en diverses preparacions. No hi faltaran dos restaurants chill-out d’inspiració japonesa, i la interculturalitat també bascularà cap a la cuina de tradició àrab i les seves espècies al Noor, amb trajectòria reconeguda a França.\nEntre els canvis, han mirat de delimitar també la separació entre les sis zones de restauració i la resta d’espais comercials. I incorporen els còctels de Coque Alonso, de González Byass, a l’exclusiva zona Village, on els maridarà amb diverses especialitats de menjar.\nPel que fa a l’accés al recinte, continuarà sent gratuït amb una tarifa de 5 euros per vehicle si s’estaciona als pàrquings gestionats per La Santa, per bé que enguany la taxa inclourà dret a una consumició de refresc o cervesa en qualsevol establiment.


Art. nr: PN3927\nArt. nr: PN3884


Presentació del llibre 'Paraula de jueu', de Martí Gironell\nVilafranca del Penedès | 24-09-2020 19:30 h.\nLa presentació, que anirà a càrrec del crític i escriptor penedesenc, Jordi Llavina, començarà a dos quarts de vuit del vespre i tindrà lloc al claustre de Sant Francesc\nL’escriptor Martí Gironell (Besalú, 1971), un dels autors més prolífics i llegits de la literatura catalana actual, presentarà dijous, dia 24 de setembre, a dos quarts de vuit del vespre, al claustre de Sant Francesc de Vilafranca del Penedès, la novel·la Paraula de jueu (Editorial Columna, 2020), una continuació d’El pont dels jueus, l’obra publicada l’any 2007 que amb 100 mil exemplars venuts i traduccions a diverses llengües va donar-lo a conèixer entre el gran públic. La presentació de la novel·la i de l’autor, que ha estat organitzada per La Cultural llibreria, anirà a càrrec del crític literari i escriptor penedesenc, Jordi Llavina.\nMartí Gironell, doncs, torna al tema que el va fer més famós i ho fa amb una narració històrica que pivota sobre tres eixos: la reconstrucció del pont de Besalú sobre el riu Fluvià, enrunat per les fortes riuades del 1315; analitzar la rivalitat entre les comunitats cristiana i jueva a la Catalunya medieval i, finalment, remarcar la importància del llibre i de la paraula en la cultura jueva, una comunitat humana que va constituir una important minoria a casa nostra fins a la seva expulsió l’any 1492. Com en totes les obres anteriors, Gironell juga amb una tramoia de ficció –en aquest cas la història d’amor entre Kim i Ester, jueu i cristiana, respectivament- situada en un context històric que l’escriptor ha anat reconstruint de manera pacient i minuciosa a partir d’un llarg procés de documentació.\nL’acció de la novel·la se situa l’any 1337 en un moment en el qual les comunitats jueva i cristiana de Besalú es posen d’acord per reconstruir el pont enrunat per les riuades del 1315 en veure com la manca d’aquesta obra d’infraestructura limitava l’expansió territorial i comercial de la vila. És així com el mestre d’obres Pere Baró rep l’encàrrec de la vila de Besalú de reconstruir el pont bastit uns tres-cents anys abans per constructor Prim Llombard. A la tasca de reconstrucció del pont s’hi suma el jove Kim, rebesnét del primer constructor del pont de Besalú i personatge clau en la història, ja que serà l’encarregat d’investigar les causes de la sobtada paralització de les obres.\nParaula de jueu se suma a la ja llarga llista de novel·les a través de les quals Martí Gironell s’ha aproximat a moments o a personatges rellevants de la història de casa nostra. En aquest sentit, l’any 2018 Gironell va guanyar el premi Ramon Llull de novel·la per l’obra La força d’un destí en la qual feia una reconstrucció novel·lada de la figura del restaurador i empresari vitivinícola Ceferino Carrión, mundialment conegut amb el nom de Jean Leon.\nTenint en compte l’actual situació sanitària, els organitzadors de la vetllada preguen al públic màxima puntualitat, alhora que comuniquen que hi haurà un control d’entrada per garantir una aforament limitat.


Una galeta és un petit fitxer de text que s'emmagatzema en el seu navegador quan visita gairebé qualsevol pàgina web. La seva utilitat és que el web sigui capaç de recordar la seva visita quan torni a navegar per aquesta pàgina. Les galetes solen emmagatzemar informació de caràcter tècnic, preferències personals, personalització de continguts, estadístiques d'ús, enllaços a xarxes socials, accés a comptes d'usuari, etc. L'objectiu de la galeta és adaptar el contingut de la web al seu perfil i necessitats, sense cookies els serveis oferts per qualsevol pàgina es veurien minvats notablement. Si voleu consultar més informació sobre què són les galetes, què s'emmagatzemen, com eliminar-les, desactivar-les, etc., li preguem es dirigeixi a aquest enllaç.\nGoogle Analytics: Emmagatzema cookies per poder elaborar estadístiques sobre el trànsit i volum de visites d'aquest web. A l'utilitzar aquest lloc web està consentint el tractament d'informació sobre vostè per Google. Per tant, l'exercici de qualsevol dret en aquest sentit haurà de fer comunicant directament amb Google.\nXarxes socials: Cada xarxa social utilitza les seves pròpies galetes per tu punxar en botons de l'tipus M'agrada o Compartir.\nEn el cas de les galetes de Google Analytics, aquesta empresa emmagatzema les galetes en els servidors als Estats Units i es compromet a no compartir-la amb tercers, excepte en els casos en què sigui necessari per al funcionament de sistema o quan la llei obligui a aquest efecte. Segons Google no guarda la seva adreça IP. Google Inc és una companyia adherida a l'Acord de Port Segur que garanteix que totes les dades transferides seran tractades amb un nivell de protecció d'acord amb la normativa europea. Podeu consultar informació detallada referent a això en aquest enllaç. Si desitja informació sobre l'ús que Google dóna a les galetes li adjuntem aquest altre enllaç.


Buï - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n58° 29′ N, 41° 31′ E / 58.48°N,41.52°E / 58.48; 41.52Coord.: 58° 29′ N, 41° 31′ E / 58.48°N,41.52°E / 58.48; 41.52\nDistricte urbà Buy Urban Okrug (en)\nBuysky District (en)\nBuy Urban Okrug (en)\nEl segle v Buï era un enclavament comercial protegit per una fortalesa que pertanyia als merians, una població ugrofinesa. El nom ugrofinès s'ha perdut, però en finès era coneguda com a Vuoksensuu o Vieksansuu. El lloc va estar poblat per ugrofinesos fins a la invasió mongola de Rússia (1237-1238). En aquesta època els habitants de Kostromà van refugiar-se a la fortalesa, i es creu que foren ells els que van començar a anomenar-la Buï.\nEn la història russa, Buï era el 1536 una plaça fortificada en la confluència dels rius Kostromà i Vioksa. La fortificació fou construïda per ordre de Ielena Vassílievna Glínskaia, regent de Rússia i mare d'Ivan el Terrible. Buï va rebre l'estatus de ciutat el 1778 quan governava Caterina la Gran.\nArran de la construcció de la línia de ferrocarril Sant Petersburg-Viatka, el 1908 la població de Buï va créixer dels 1.000 als 3.500 habitants el 1913. La nova estació de Buí es trobava a 727 km de Sant Petersburg i a 614 km de Moscou.\nEl 1914-1915 es construí un gran camp de presoners per als soldats austríacs, hongaresos i alemanys capturats. Es trobava a 3 km al sud de Buï, a la vora oest del Kostromà. Després de signar el tractat de Brest-Litovsk el 3 de març de 1918, tots els presoners de guerra foren alliberats. Després de la Guerra Civil Finlandesa, el 1918, nombrosos comunistes finlandesos refugiats a l'URSS foren reinstal·lats al camp de Buï, on va arribar a haver-hi més de 5.000 finlandesos.\nLa situació demogràfica de Buï s'ha degradat fortament d'ençà 1990. La ciutat ha perdut més d'un 20% de població. El 2001 la taxa de natalitat era del 9,2 per mil, i la de mortalitat del 19,1 per mil, per tant hi havia un creixement vegetatiu negatiu de 9,9 per mil.\n28 300 32 701 27 392 25 700 25 330\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Buï\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Buï&oldid=24992429»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 set 2020 a les 12:34.


Converteix Bitcoin Gold (BTG) i CraftCoins (XCC) : Canvi de divises Calculadora de conversió\nBitcoin Gold (BTG) i CraftCoin (XCC) Canvi de divises Calculadora de conversió\nAquest Bitcoin Gold i CraftCoin convertidor està al dia amb tipus de canvi de 18 Gener 2019.\nIntrodueixi l'import que voleu convertir a la casella a l'esquerra de Bitcoin Gold. Utilitzeu les monedes "swap" per fer CraftCoin la moneda per defecte. Fer clic a CraftCoins o Bitcoin Gold per convertir entre aquesta moneda i totes les altres monedes.\nThe Bitcoin Gold és la moneda en la cap dels països. The CraftCoin és la moneda en la cap dels països. El símbol per BTG pot ser escrit BTG. El símbol per XCC pot ser escrit XCC. La taxa de canvi de the Bitcoin Gold es va actualitzar per última vegada el 18 Gener 2019 de coinmarketcap.com. La taxa de canvi de the CraftCoin es va actualitzar per última vegada el 18 Gener 2019 de coinmarketcap.com. La BTG factor de conversió té 12 dígits significatius. La XCC factor de conversió té 12 dígits significatius.


feb, autor en FEB PIMEC - Pàgina 5 de 32\n8 abril, 2020 Author feb\nEls Hospitals estan ampliant les instal·lacions de cures intensives per fer front a la gran quantitat de pacients que ingressen i ho necessiten. Tots aquests espais provisionals també s’han d’equipar i calen respiradors. Estan sorgint moltes iniciatives liderades per enginyers que, amb l’ajuda de metges\nEl Campus Can Ruti investiga per combatre la COVID-19\n3 abril, 2020 Author feb\nCom sabeu estem vivint una situació d’emergència a nivell global que en està superant a tots i per això és el moment d’actuar junts. Estem davant d’un virus totalment nou i desconegut, i la recerca és la única via per lluitar i trobar solucions, al\nEl president de FEB PIMEC demana a l’Ajuntament una nova línia d’avals per empreses després de l’Estat d’Alarma pel Covid-19\n31 març, 2020 Author feb\nEl president de la FEB PIMEC, Josep Maria Puente, ha demanat a diferents grups municipals de l’Ajuntament de Badalona que l’han contactat una nova línia d’avals per la recuperació de les empreses un cop passi l’Estat d’Alarma a conseqüència del Coronavirus (Covid-19). Puente, que ha\nRoda de premsa posterior al Consell de Ministres: Missatges destacats\n24 març, 2020 Author feb\n• Reforçarem la coordinació institucional al nostre país i a nivell internacional. • Dijous hi ha convocada una reunió del Consell Europeu, Pedro Sánchez hi participarà per videoconferència. • Hem sol·licitat l’autorització per prorrogar l’estat d’alarma fins les 00h del 12 d’abril. Conscient de la\n18 març, 2020 Author feb\nDes de FEBPIMEC posem a la vostra disposició el “Real Decreto-ley 8/2020, de 17 de marzo, de medidas urgentes extraordinarias para hacer frente al impacto económico y social del COVID-19.” Podeu visualitzar el document aquí Us recordem que PIMEC ha reforçat els serveis per atendre i\n17 març, 2020 Author feb\nPIMEC reforça els seus serveis per atendre i donar suport permanent a les pimes i els autònoms afectats per la crisi del coronavirus L’entitat ha habilitat un telèfon operatiu durant els 7 dies de la setmana Davant la difícil situació que estan patint moltes pimes\nRecomanacions Empreses SARS-COV-2\n10 març, 2020 Author feb\nBenvolgudes i benvolguts, Us adjuntem en aquesta notícia el document elaborat pel Consell de Relacions Laborals de la Generalitat de Catalunya, del qual PIMEC en forma part, que exposa les “Recomanacions per a empreses i persones treballadores sobre actuacions vinculades a les situacions que es\nBadalona Capaç vetlla per la millora de la qualitat de vida de les persones amb discapacitat\n27 febrer, 2020 Author feb\nDes de FEB-PIMEC us informem dels serveis que ofereix el nostre soci Badalona Capaç, amb qui tenim un conveni de col·laboració. Badalona Capaç treballa i vetlla per la millora de la qualitat de vida de les persones amb discapacitat, oferint serveis adaptats a cadascuna d’elles\nTomàs Molina parla del canvi climàtic davant d’empresaris de FEB-PIMEC i personalitats de la societat badalonina\n19 febrer, 2020 Author feb\nEl cap de meteorologia de TV3, el badaloní Tomàs Molina, ha estat el convidat de l’esmorzar de FEB PIMEC que s’ha organitzat aquest dimecres al Badalona Centre Internacional de Negocis (BCIN). El president de FEB-PIMEC, Josep Maria Puente, ha explicat que la trobada ha estat\nCom afecta el canvi climàtic a una ciutat com Badalona?\n12 febrer, 2020 Author feb\nEl temporal Gloria ha deixat els seus estralls al seu pas per Badalona. La imatge que més voltes ha donat és la del pont del petroli trencat en dos… Com ens afecta i ens poden afectar aquests fenòmens en una ciutat com Badalona? Seran més


Euan Ryan - Filmografia - MNTNFILM\nEuan Ryan (2017)\nGeòrgia és escaladora i alpinista apassionada del nord de Devon. Es va iniciar als 7 anys, i no ha deixat d'escalar des de llavors. Geòrgia és autista. Però no ho hauries endevinat. Ella ha après a ser 'normal'. No obstant això, cada vegada més, el que vol és només vol ser ella mateixa. L'escalada l'ha ajudat a enfrontar els seus problemes i adonar-se que, per a ella, 'normal' simplement no ho és. Aquest breu documental la segueix en una escalada al Old Man of Stoer amb el seu company d'escalada, Dan Lane. La pel·lícula presenta l'ascensió èpica i la seva història de tractar amb l'autisme.


Sortiu del paradís i feu alguna cosa | nuriacornet\n← EL CLAN CUARON DUU A LA PANTALLA L’ODI A L’IMMIGRANT\nSURREALISME ALEMANY A TONI EERDMANN →\nSortiu del paradís\nÉs el missatge que la pallassa Pepa Plana vol donar a “Paradís Pintat”, un espectacle que es presenta amb la intenció de “vestir de poesia la cara més trista de les migracions” i que estarà a l’escenari de la Muntaner a partir de demà i fins al 19 de febrer.\nI la nostra pallassa universal surt aquí d’un quadre on hi ha pintades quatre angeletes, d’aquests quadres que sovint hem vist a sobre el bufet de casa de l’àvia o dels tiets, amb una capsa de música i un sobretaula de ganxet a sota, per a fer el seu somni que és el de volar i convertir-se en una angeleta de la guarda.\nFer riure, sí -diu Plana- però també sacsejar les consciències perquè el teatre “pot fer commoure des d’un drama real”, el de la gent que es llença al mar per escapar de la guerra.\n“Estic parlant de sortir de la zona de confort i donar un cop de puny”, afegeix la Plana, de la mà d’aquesta angeleta pintada a un quadre, que vol volar i confon això amb voler ser una superheroïna, tot descobrint que és més fàcil nedar que volar”.\nAquesta capacitat d’abstracció de la protagonista que arriba fins al mar es veurà a l’escenari amb la tècnica de l’estudi de creació audiovisual “Nueveojos”\nValenta i sempre amb el nas vermell, que no es treu mai, i que diu és “la màscara més petita del món”, la Pepa Plana avisa que “no fa humor sobre aquest drama sinó que ajudo que entri de manera diferent”.\nA “Paradís Pintat”, segons el director del muntatge, el suís italià Ferruccio Cainero, “prenem la figura de la pallassa i la posem en la situació contemporània de les tragèdies que passen molt a prop”.\nEs tracta d’un espectacle d’una hora que Ferruccio Cainero ha qualificat de”còmic-líric” .\n“Paradís Pintat” dedicarà la recaptació de la seva funció de l’u de febrer a Proactiva Open Arms, ONG que només ahir va rescatar del mar a Lesbos 54 persones, segons ha dit Òscar Camps durant la presentació, i 14 per dia al Mediterrani Central.\nA més, en el decurs de la temporada voluntaris de Proactiva Open Arms informaran de la seva tasca els espectadors del teatre i la companyia també en farà difusió a través dels materials de comunicació de l’espectacle.\nTotes les funcions de “Paradís Pintat” a la Sala Muntaner comptaran amb una fila zero destinada a Proactiva Open Arms. Els donatius es poden fer al compte de la ONG: ES591491 0001 2121 8580 1020 o a través de la pàgina web http://www.proactivaopenarms.org\nEl tema de les migracions és recurrent als treballs de Pepa Plana, membre de Pallassos sense Fronteres. A un anterior espectacle titulat “Èxode”, amb el desaparegut Joan Montanyès “Monti” i Joan Valentí, ja ens remetia al èxode de la Guerra Civil Espanyola.\nEstà clar que la pallassa té una inquietud amb aquest tema en considerar que “no pot ser que com a societat no fem res i que jo personalment no fes res”.\nPepa Plana tenia uns avis que van haver d’exiliar-se durant la Guerra Civil i que van acabar al camp de concentració d’Argelers.\nPepa Plana, Feruccio Cainero, Òscar Camps\nThis entry was posted in actualitat, armes,mafia,traficants, emigració, exili, feminisme, guerra, política, premsa, teatre, teatro, Uncategorized. Bookmark the permalink.


Arxius de seguretat ciutadana | Diari La República Checa\nDia gran pels Mossos d’Esquadra. La policia catalana ha tornat al Palau Firal i de Congressos de Tarragona, que ha acollit l’acte del Dia de les Esquadres de la Regió Policial del Camp de Tarragona, on s’ha realitzat un homenatge a tots els agents del cos en reconeixement de les seves actuacions i trajectòria professional, a personal del servei de l’administració o d’altres cossos policials i ciutadans.\nUn grup d’agents homenatjats durant l’acte\nL’acte ha estat presidit pel major Josep Lluís Trapero, que ha tornat a la demarcació. El cap dels Mossos ha estat acompanyat també per diferents autoritats, com la delegada del Govern a Tarragona, Teresa Pallarès, la regidora de Seguretat Ciutadana, Cristina Guzmán i els diferents caps policials de la Regió Policial Tarragonina.\nEn el Dia de les Esquadres s’han lliurat 20 medalles i 282 felicitacions a agents, ciutadans i institucions que han col·laborat amb el cos. Un dels moments més emotius ha estat quan l’auditori s’ha posat en peu per reconèixer la trajectòria dels companys que s’han jubilat, que han rebut l’ovació i l’escalf dels assistents.\nEl comissari Josep Maria Estela, cap de la Regió Policial del Camp de Tarragona, ha fet un balanç, destacant la lluita dels agents contra el narcotràfic, amb 240.000 plantes comissades i 145 detinguts durant aquest 2021. També ha destacat la necessitat d’acabar amb la xacra de la violència de gènere i ha remarcat els valors del cos, basats en “la proximitat, la lleialtat i l’honestedat”.\nEls fets delictius cauen a Reus un 8% respecte el 2019\nEls fets delictius cauen un 8%\nEls fets delictius a Reus s’han reduït un 7,8% respecte al 2019, segons ha explicat el consistori després de la reunió de la Junta Local de Seguretat. Les dades corresponen als períodes de gener a agost de 2019 i 2021 i estan marcades per les restriccions de la pandèmia.\nEls delictes contra el patrimoni, tot i ser els més freqüents, amb 3.298 casos, han disminuït un 13% respecte a fa dos anys. També s’han aixecat menys actes per incivisme i entre 2019 i 2020 se n’han registrat un 6,5% menys.\nEn canvi, els delictes contra la seguretat viària han pujat un 65,5%, un repunt que atribueixen a una major pressió policial. D’altra banda, l’Ajuntament ha encarregat el Pla Local de Seguretat per definir el programa de seguretat pública de la ciutat.\nUrbana i Mossos activen el dispositiu ‘Pondus’ contra la inseguretat a TGN\nL’Ajuntament de Tarragona ha presentat el nou Pla de Seguretat Integral, mitjançant el qual Mossos d’Esquadra i Guàrdia Urbana treballaran conjuntament per rebaixar la percepció d’inseguretat. Segons ha comentat el regidor de Seguretat, Manel Castaño, es tracta del mateix model del dispositiu Pondus, però ampliat a tota la ciutat. No obstant, actualment aquest pla es troba en elaboració. Es preveu que comenci a funcionar durant la segona quinzena d’abril.\nEl dispositiu consistirà a adaptar tots els àmbits policials a les característiques de cada barri, assolint una vigilància més propera amb els veïns i disposant presència d’agents a les diferents zones d’interès policial de Tarragona. En aquesta línia, es podran veure més policies passejant pels carrers on es donen més fets delictius. A més a més, els dos cossos de seguretat s’han proposat conversar amb veïns i comerciants per identificar els seus problemes de seguretat i mirar de solucionar-los.\nRespecte a les recents mobilitzacions dels veïns de Tarragona, Castaño ha assegurat que es tracta d’una percepció errònia de manca de seguretat. El mateix regidor ha afirmat que els fets delictius han baixat un 30% al municipi durant el darrer any, el doble de percentatge que en altres localitats properes. Pel que fa als assenyalaments que han fet molts manifestants, els quals posen el dit acusador sobre els immigrants, Castaño ha declarat que “és important mantenir l’objectivitat de la informació”. “Estem alimentant conductes xenòfobes que són molt perilloses des del punt de vista social”, concloïa el també portaveu del Govern Municipal.\nLa Part Alta tindrà més reforç policial\nL’Ajuntament de Tarragona, la Guàrdia Urbana de Tarragona i els Mossos d’Esquadra han presentat aquest matí el nou pla de seguretat integral Vibio de la Part Alta. Es tracta d’un nou dispositiu de seguretat que els agents d’ambdós cossos policials realitzaran pels carrers del centre històric de Tarragona, una de les zones amb més demanda de presència policial.\nEl dispositiu Vibio s’estructura en grups de patrullatge integral. És a dir, grups que compten amb la presència d’agents de la Guàrdia Urbana de Tarragona i dels Mossos d’Esquadra, tant uniformats com de paisà, guiats per un comandament policial. Això permet donar resposta a l’activitat delictiva a la zona i denunciar-la independentment del cos policial que tingui la competència.\nL’acte de presentació d’aquest pla de seguretat, s’ha celebrat aquest matí a l’Antic Ajuntament de Tarragona, presidit pel regidor de Seguretat Ciutadana, Manel Castaño; l’inspector Ramon Franquès, cap de la comissaria dels Mossos d’Esquadra del Tarragonès; i Enrique Fernàndez, cap de la Guàrdia Urbana de Tarragona.\nManel Castaño: “Aquest pla s’ha realitzat després d’una demanda ciutadana”\nSegons Manel Castaño “Aquest pla s’ha realitzat després d’una demanda ciutadana, i també plasmant un dels objectius de la política de seguretat ciutadana d’aquest consistori. Aquest pla realitza una actuació conjunta, amb més presència policial a peu a la Part Alta, un lloc emblemàtic de la ciutat per garantir la seguretat de la ciutadania”.\nPer l’inspector Ramon Franquès “L’objectiu d’aquest pla és posar la seguretat pública al servei dels ciutadans. No és un pla pensat pel turista, està pensat per a la gent de Tarragona, i en primer terme pels habitants d’aquesta zona de la ciutat. Volem que sigui un altaveu de reclam d’un lloc, evidentment molt bonic i també molt segur”.\nLa CET reclama tres rotondes per reduir accidents a Tarragona\nReunió de la CET i representants de Seguretat\nLa Coordinadora d’Entitats de Tarragona (CET), ha mantingut una reunió amb el regidor de Seguretat Ciutadana de l’Ajuntament de Tarragona, Manel Castaño, i amb responsables de la Guàrdia Urbana de Tarragona, representats per l’inspector en cap Enrique Fernández, per reclamar la instal·lació de tres rotondes per evitar accidents a la ciutat.\nLa CET ha traslladat aquesta petició a les autoritats, amb la necessitat d’instal·lar tres rotondes als accessos de Cala Romana, a Boscos de Tarragona i l’accés a Torreforta / Salou. Aquests tres punts de la ciutat són on més sinistres es registren, amb un alt índex d’accidents.\nEn aquest sentit, Castaño ha informat que ja es treballa en dues de les rotondes, la de Cala Romana i la de Torreforta, en haver-se revertit la carretera N-340 a la ciutat. No obstant això, en el cas de Boscos consideren que amb un mirall ja n’hi ha prou. També s’ha tractat sobre que les càmeres de seguretat als barris de Llevant estan en estudi sobre el millor sistema, ja que hi ha problemes de cobertura de fibra.\nSobre la preocupació per les ocupacions il·legals, el regidor ha apuntat que l’Ajuntament vol desplegar totalment els cinc consells de districte per tractar de forma integral aquest i altres problemes. També s’ha informat que la Guàrdia Urbana tramita més de 3.000 expedients d’ocupació de la via pública a l’any, entre altres comeses que no es limiten només a patrullar pels carrers.\nUN ‘OKUPA’ A LA PART ALTA I OFICINES DE RECOLLIDES DE DENÚNCIES ALS BARRIS, PRIMERS DEURES DE PAU PÉREZ\nPau Pérez, regidor de Seguretat Ciutadana\n“Valorarem la creació d’una oficina de recollida de denúncies als diferents barris de la ciutat”, ha afirmat la tinent d’alcalde de l’Ajuntament de Tarragona, Begoña Floria, a aquest diari digital després de la reunió mantinguda aquest dilluns amb quatre entitats veïnals de la Part Alta.\nLa reunió, en la que també estava present el tinent d’alcalde de Seguretat, Pau Pérez, i el coordinador de Protecció Civil i Seguretat Ciutadana, Fèlix Soto, s’ha dut a terme arran de la “sensació fundada” d’increment de delictes existent a la zona “producte de l’increment dels robatoris amb força, fins a un total de dotze”, durant el mes d’abril. “Els autors eren dos xavals i, un cop detinguts, han baixat fins a cinc”, ha afegit Floria.\nDe fet, la possibilitat de crear aquestes oficines “amb una periodicitat encara per decidir”, ha estat una de les propostes dels mateixos veïns, que també han assenyalat l’existència “d’un punt negre” al carrer Mediona, on s’ha detectat una persona ‘okupa’ en el tercer pis d’un habitatge propietat d’una entitat bancària.\n“El que farem és posar-nos en contacte amb Solvia, que actua com intermediària del Banc de Sabadell, per a que presentin denúncia a la Guàrdia Urbana, perque sense denúncia no podem actuar”, ha afegit Floria.\nEL MINISTERI POSA A DISPOSICIÓ DE LA CIUTADANIA UNA APLICACIÓ MÒBIL PER ENVIAR ALERTES DE SEGURETAT\nDes del Ministeri d’Interior s’ha posat en marxa l’aplicació “Alertcops“, una eina que facilita la comunicació entre els ciutadans i cossos de seguretat en cas de necessitat.\nL’aplicació (app), gratuïta i molt senzilla d’utilitzar, permet al ciutadà comunicar-se de forma ràpida amb cossos policials tant si és testimoni com víctima d’un acte delictiu. D’aquesta manera es pretén augmentar la seguretat ciutadana.\nL’aplicació permet enviar una alerta geolocalitzada als cossos policials, de manera que aquests podran actuar de manera ràpida i eficaç un cop hagin rebut l’atenció mitjançant l’app.\nDe moment, aquesta app només està operativa a Madrid, Andalusia, Illes Balears, Canàries, Comunitat Valenciana, Múrcia, Ceuta i Melilla. S’espera que a principis de 2015 aquesta app estigui disponible a la resta de país.\nL’ENTREVISTA DE L’ESTIU: Olga GONZÁLEZ, regidora de Seguretat Ciutadana de Torredembarra\nOlga GONZÁLEZ, regidora de Seguretat Ciutadana de Torredembarra\nFaig topless… fora de Torredembarra\nÉs la flamant regidora de Seguretat Ciutadana de Torredembarra. D’un moment a l’altra a deixat d’estar a l’oposició per passar a assumir una de les carteres més complexes de La Torre. És riallera de mena i una treballadora nata. Aquest any no gaudirà de les vacances per l’escàndol de corrupció que hi ha al poble. Diu que fa topless, però fora de Torrembarra. Si hagués de tirar-se a la piscina no té dubtes que ho faria amb el socialista Carles Castillo. Olga González no dispensa els seus ‘mojitos’ a l’estiu.\nOLGA GONZÁLEZ – Calor, mosquits, insomni… desitjant que arribi setembre\nRC – Platja, piscina o muntanya?\nOG – Platja i muntanya\nRC – Policia Local o Mossos d’Esquadra?\nOG – Policia Local de Torredembarra i la Guardia Civil\nOG – Ara a l’estiu els meus mojitos i a l’hivern els gintonics amb maduixa de la Mari\nRC – Estiu amb família o amics?\nOG – Una setmana amb família i la resta amb amics i nens… però aquest any res de res\nRC – Biquini o topless?\nOG – Topless… però no a la Torre…ejemmmm\nOG – Vermouts a les terrasses i nits a les guinguetes\nRC – Masagué, Grangel o Font?\nOG – Masa … què? Qui és aquest?\nOG – Bronzejat natural\nOG – I la primavera i la tardor… més que l’època de l’any són les persones.\nOG – Jo xancles, però un estiu sense “guiri” amb xancles i mitjons de tenis no és estiu…\nRC – Quants cop vas a la perruqueria a l’estiu?\nOG – Perruqueria&estiu? Ufff, no gràcies\nOG – Ell ho sap…\nOG – Aquest any cap, no hi ha vacances\nRC – Tarda de lectura o nit de festa?\nOG – Tarda i nit de lectura, tarda i nit de festa\nOG – En el seu bronzejat\nRC – Amb qui et tiraries a la piscina?\nOG – Amb Carles Castillo\nOG – A peu\nRC – Un somni eròtic… d’estiu.\nOG – Platja, nit, lluna plena…\nRC – Quin és el teu xoriço predilecte?\nOG – No m’agrada molt el xoriço, sóc més de fuet


Serveis | Papelmatic\nHome » Productes i aplicacions » Serveis\nQuan la higiene es tradueix en benestar\nEls bars, restaurants, hotels o oficines són espais que acullen una alt trànsit de persones al dia. Aquest fet deriva en un major consum de productes i un augment de la proliferació de gèrmens. A Papelmatic comptem amb tot tipus de consumibles i productes de neteja en diferents formats per adaptar-nos a qualsevol situació. Des de productes per a la neteja fins a solucions per a la higiene personal dels usuaris, com per exemple, els sabons i gels desinfectants per a la higiene de mans. A més, podem ajudar-te a optimitzar els nivells de consum dels teus productes d’higiene professional, que repercutiran en un estalvi de temps, diners i esforços.\nA continuació pots consultar els diferents tipus de productes d’higiene a tenir en compte per a cada un dels espais de l’àmbit de serveis\nL’ús dels productes adequats durant la neteja de sostres i parets ajuda a evitar la contaminació i protegeix als treballadors de possibles lesions. Els sostres i parets acostumen a ser els grans oblidats durant les tasques de neteja, donant una major prioritat...


Traducció i estudi de documents demòtics datats del regnat d'Alexandre el Gran (332-323 aC)\nUtilizad este identificador para citar o enlazar este documento: http://hdl.handle.net/2072/179552\nProjecte de recerca elaborat a partir d’una estada a l’Oriental Institute de la University of Oxford, Regne Unit, entre juliol i octubre de 2007. Durant l’estada s’ha analitzat la documentació demòtica datada del regnat d’Alexandre el Gran com a faraó d’Egipte (332-323 aC). El conjunt de fonts que examinat està constituït per sis papirs (actes notarials que recullen diversos tipus de contractes o acords entre dues parts), un òstrakon fragmentari i una sèrie d’esteles provinents de la Necròpolis d’Animals de Saqqara Nord, en concret de la Catacumba de les Mares d’Apis. Aquesta documentació és fonamental perquè permet extreure conclusions importants sobre diversos aspectes relacionats amb l’administració i la religiositat egípcies en els moments inicials de la dominació grega d'Egipte. Cadascun d’aquests documents ha estat traduït, analitzat en profunditat i degudament contextualitzat històricament. D’una banda, en l’àmbit de l’administració, he pogut constatar la continuïtat existent amb el període històric immediatament anterior, és a dir, amb la Segona Dominació Persa del país; mentre que de l'altra, des del punt de vista religiós, l’anàlisi d’aquestes fonts m’ha permès verificar l'existència de tota una sèrie de canvis substancials, estretament vinculats a la voluntat expressa de la nova elit dirigent d'origen grec de distanciar-se dels seus predecessors aquemènides i de marcar amb força l’obertura d’una nova era que es caracteritzarà pel respecte a les tradicions autòctones i per la potenciació dels cultes nacionals.\nReport for the scientific sojourn at the Oriental Institute of the University of Oxford, United Kingdom, from July until October 2007. The demotic documentation dating to the reign of Alexander the Great as pharaoh of Egypt (332-323 BC) has been studied. The group of sources examined comprises six papyri (legal documents including different types of contracts or bilateral agreements), a fragmentary ostrakon and a series of stelae coming from the Sacred Animal Necropolis at North Saqqara, specifically from the Mother of Apis Catacomb. This documentation is fundamental because it offers invaluable insights into some aspects of the Egyptian administration and religion during the early Greek rule of the country. On the one hand, with respect to the administrative sphere, I was able to corroborate the existing continuity with the previous historical period, that is, the Second Persian Domination. On the other hand, however, with regard to the religious aspect, the study of these sources showed substantial changes. These proved to be closely linked to an explicit desire of the new ruling elite to distance themselves from their Achaemenid predecessors and to mark the beginning of a new era, which would be characterized by the respect for the native traditions and by the promotion of the national cults.\nAlexandre, el Gran, 356-323 aC – Fonts d’informació\nPtolemeu, Claudi, ca. 90-ca. 168 – Fonts d’informació\nEls ajuts de l'AGAUR;2007 BE-1 00075\n2007 BE-1 00075.pdf 83.92 KB PDF\nLa titulatura faraònica dels emperadors romans: un cas particular de la imitatio Alexandri (Fecha de creación: 07-06-2013)


Viquiprojecte:Museu Valencià d'Etnologia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n3Descripció del Viquiprojecte\nCommuta la subsecció Premsa\nViquiprojecte:Museu Valencià d'Etnologia\nMuseu Valencià d'Etnologia, sala Secà i Muntanya, carro de televisions\nBenvinguts al Viquiprojecte:Museu Valencià d'Etnologia. El projecte s'emmarca dins dels procés de divulgació de L'ETNO, Museu Valencià d'Etnologia. En col·laboració amb Amical Wikimedia, es pretén difondre el coneixement generat al museu, així com la seva col·lecció mitjançant aquesta coneguda enciclopèdia en línia. Va començar oficialment el 4 d'abril de 2016. El coordinador del projecte és Francesc Fort, qui exercí com a viquipedista resident des de la primavera-estiu de 2016. Ell s'encarrega de facilitar, coordinar i desenvolupar diversos projectes de col·laboració entre el museu i la Viquipèdia. Si esteu interessats en col·laborar, si us plau apunteu-vos a la secció de de participants.\nEl 15 de setembre de 2020 s'organitzà un Backstage pass per a recórrer la nova exposició permanent. (Esdeveniment).\nAvui, 29 de juny del 2022, la Viquipèdia té 10 articles sobre el Museu Valencià d'Etnologia.\nEste viquiprojecte naix per la col·laboració entre el Museu Valencià d'Etnologia i Amical Wikimedia. El nostre objectiu serà tindre localitzats els articles que tracten temes relacionats amb l'etnologia i la cultura del País Valencià i anar millorant-los amb l'ajuda del museu i la seua biblioteca.\nPoster presentat al congrés de FESABID 2017, guardonat amb el premi a millor disseny.\nL'objectiu del projecte, així com les línies de treball de la resta de centres del Viquiprojecte:Cultura Dipu, és el d'establir les xarxes col·laboratives adients entre els viquipedistes i el Museu. Això es tradueix en una sèrie de col·laboracions que, en el cas de la Viquipèdia, es poden visualitzar en els eixos definits durant la primera fase del projecte:\nAlliberar contingut gràfic del Museu Valencià d'Etnologia:\nDibuixos. Aprofitar el fons d'il·lustracions del museu. S'estan apujant les imatges realitzades per Andrés Marín Jarque, dissenyador del Museu, a Wikimedia Commons.\nFotografies d'objectes. Formen part del fons de la col·lecció del Museu.\nFotografies de les exposicions. Mostren el contingut museogràfic.\nCrear i millorar els articles relacionats amb la cultura tradicional valenciana:\nCol·lecció. Aprofitar els textos que puguen ser d'interès enciclopèdic de les col·leccions permanents i temporals, així com dels catàlegs generats.\nBiblioteca. Aprofitar la seua col·lecció bibliogràfic especialitzada.\nMés endavant, l'abast del projecte va expandir-se en sumar els fons dels museus locals que reben suport per part del Museu Valencià d'Etnologia.\nViquimarató Espanta la Por. El Museu realitza actes presencials sobre la Viquipèdia, i a la Viquipèdia es realitzen actes relacionats amb la programació del museu.\nViquitrobada 2016. La col·laboració entre els agents va més enllà, i el museu és la seu de l'acte més important d'Amical Wikimedia en 2016.\nWiki Loves Monuments 2016. El Museu apadrina premis locals a concursos mundials.\nViquiprojecte Falles naix el viquiprojecte per difondre la festa de les Falles i al qual s'englobaran tots els esdeveniments vinculats a esta festa.\nWiki Loves Folk 2017. El Museu apadrina premis locals i adapta a les seues necessitats concursos existents o de recent creació.\nWiki Loves Falles 2017. El Museu apadrina premis parcials en concursos anuals i ho fa coordinant-se amb projectes més amplis i independents a la convocatòria.\nViquimarató Wiki Loves Falles. El Museu completa els viquiconcursos amb actes de suport.\nWiki Loves Folk 2017 - festes d'estiu. Convocatòria parcial estival del concurs Wiki Loves Folk 2017.\nWiki Loves Folk Falles 2018. El Museu Valencià d'Etnologia organitza uns premis específics dedicats a les Falles i vinculat al concurs anual, Wiki Loves Folk. En esta iniciativa col·labora junt a l'Associació d'Estudis Fallers.\nArxiu Fermín Pardo. El Museu realitza projectes multimèdia en coordinació amb altres centres que per tamany, no poden realitzar projectes a gran escala.\nWiki Loves Folk Falles 2019. Tercera edició del concurs. Creix la convocatòria i se suma oficialment a Wikimedia España com a partner.\nWiki Loves Folk Falles 2020. Concurs suspés per l'estat d'alarma de la COVID19 i la cancelació de les Falles 2020.\nBackstage Pass a L'ETNO\nWiki Loves Folk Falles 2021. Les Falles 2021 se celebren en el mes de setembre de manera extraordinària per la Covid19 i es convoca el viquiconcurs fotogràfic per poder documentar-les.\nWiki Loves Folk Falles 2022.\nEl Museu Valencià d'Etnologia suma el primer "Viquipedista Resident". Hoy por hoy Locos por Valencia - Cadena SER (min. 49,50 de l'audio). continua en este segon audio. (ací, seguit a Ivoox).\nEl Museu Valencià d’Etnologia incorpora un ‘viquipedista resident’, Actualitatdiaria.com\nEl Museo de Etnología se equipara al British o Versalles con un Wikipedista residente, CulturPlaza/ValenciaPlaza\nLa exposición 'Espanta la Por' acerca el día de Todos los Santos a los niños, Levante-EMV\nLa Viquitrobada es trasllada al Museu Valencià d’Etnologia a CulturPlaza.\nLa Viquipèdia arriba al Museu Valencià d’Etnologia en novembre de 2016 a NoticiasCV.\nLa Viquitrobada celebrará conferencias y debates a finales de mes en Valencia a La Vanguardia.\nEl Museu Valencià d'Etnologia acull la Viquitrobada 2016 a La Veu del País Valencià.\nAquest cap de setmana, torna la Viquitrobada a València a ValènciaExtra\nEditors de la Viquipèdia es reuneixen en el Museu Valencià d’Etnologia a ValènciaExtra\nEl Museu Valencià d’Etnologia acoge este fin de semana un encuentro que reunirá a la comunidad de editores de la Wikipedia en valenciano a CV Radio (enllaç caigut, ací)\nEntrevista amb Taronja Satsuma a Hoy por Hoy - Locos por Valencia, Cadena SER. (min 23 de l'audio).\nMedio centenar de "viquipedistas" debaten sobre conocimiento abierto y libre a EFE-La Vanguardia (també a Las Provincias)\nEpicentro valenciano del saber virtual a Levante-EMV\nEntrevista a Taronja Satsuma, a La Nit dels Ignorants 2.0, Catalunya Ràdio.\nEl Museu Valencià d'Etnologia convoca un concurs de fotografia de Falles a la Viquipèdia Valencia Extra\nTaller d'edició i allotjament d'imatges a la Viquipèdia a València Diari La Veu\nWikipedia acerca los fondos de los museos de la Diputación a la ciudadanía Noticias CV\nEl MuVaEt convoca el segundo concurso de fotografías de Fallas en Wikipedia Comarcalcv\nEl Museu Valencià d'Etnologia posa en marxa el segon 'viquiconcurs' dedicat a les Falles Valencia Plaza\nEl Museu Valencià d’Etnologia convoca el segundo concurso de fotografías de Fallas en Wikipedia Elperiodic.com\nLa Wikipedia en valenciano alcanza los 600.000 artículos La Vanguardia\nFalles arreu del món amb només un clic El Mundo\nEl Museu Valencià d’Etnologia convoca el concurs fotogràfic Wiki Loves Folk Especial Falles Valencia Plaza\nEl Museu Valencià d’Etnologia convoca el concurso fotográfico ‘Wiki Loves Folk Especial Falles’ Valencia Extra\nWiki Loves Folk especial fallas Biblogtecarios\nWikipedia celebra el 20é aniversari i l'edició en valencià, Viquipèdia, es troba entre les més actives Àpunt\nLa muixeranga, "del cel a la Viquipèdia" per a donar-la a conéixer en diversos idiomes 20 minutos\nLes muixerangues s’enlairen a la Viquipèdia Nosaltres La Veu\nVuelven las Fallas y de nuevo L’ETNO convoca el concurso fotográfico Wiki Loves Falles Valencia news\nTornen les Falles i de nou L'ETNO convoca el concurs fotogràfic Wiki Loves Falles El periodic.com\nEntrevista a Amparo Pons al programa El Rall sobre Wiki Loves falles À Punt\nPONS, A. (et al.).2019. "Un wikipedista en la Biblioteca del Museu Valencià d’Etnologia". A: MUÑOZ, M. (coord.). Cuartas Jornadas sobre bibliotecas de museos: Estrategias sostenibles y alianzas en bibliotecas de museos. Actas de las IV Jornadas BIMUS. (23 y 24 de noviembre de 2017 , MNCARS, Madrid), págs. 121-136.\nDENGRÀ, F. (et al.). 2021. "Bibliowikis: L’estudi del cas català de les biblioteques com a punt de referència per a nous viquipedistes i fonts d’alta qualitat, dirigit per voluntaris". A: Wikipedia and Academic Libraries: A Global Project, pp.158-173\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Viquiprojecte:Museu_Valencià_d%27Etnologia&oldid=29765834»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 març 2022 a les 14:04.


Sóc davant de l’ordinador intentant pensar sobre què puc escriure que pugui tenir un mínim d’interès per als que us prengueu la molèstia de llegir aquest escrit.\nPenso que podria parlar de la Coll@nada i de la Festa Major d’Igualada (i també de la de Carme o la de Capellades o de totes les que recordo que havia voltat anys enrere). Enguany no crec que pugui treure el cap per Igualada, però m’agradaria retrobar-me amb tots els bons companys i amics al Fes-te el dinar, a la Rambla, i veure com pugen els fills dels amics i coneguts, i les noves generacions de joves que tenen la sort de gaudir i ser partíceps d’uns actes populars que molts hauríem volgut trobar-nos quan érem més joves. M’agradaria parlar de gent compromesa i ben parida com l’Oriol, que torna a fer el paper de Salero i em sembla que és el candidat ideal per assumir aquest paper. També penso que podria parlar de colles com els que anys enrere tenien el Lakul (Lakul vol dir Lukal al revés), que era un punt de trobada de gent activa i sempre disposada a implicar-se en el que calgués. L’altre en vaig retrobar una bona part que eren de vacances, tots aparellats i emmainadats, i continuaven encomanant el mateix entusiasme que sempre.\nTambé penso que podria parlar de tota la gent que està implicada amb l’ANC, preparant l’acte de la Diada i les eleccions del 27S, i que aquests dies de Festa Major estaran fent de voluntaris, ja siguin fent paradetes o penjant estelades o el que convingui. Per cert, després de tants anys lluitant per arribar on som ara, confio que tothom estigui a punt per mobilitzar-se una vegada més (i les que calguin) el proper Onze de Setembre, i que tots treballem per consolidar una majoria independentista a les eleccions del 27 de setembre. Cal que mirem de convèncer els familiars o amics que sabem que són indecisos, sobre la conveniència de votar candidatures clarament independentistes. Penso que fa 25 anys ja penjàvem pancartes a la plaça de l’Ajuntament contra la imposició de la bandera espanyola, i que la conya encara dura.\nTambé penso que estaria bé parlar de tota la gent que es va implicar en les candidatures municipals dels diversos pobles de la comarca, i que ara han assumit responsabilitats de govern, amb tot el que això implica. Els desitjo molta sort i encert en les decisions que prenguin.\nUn altre tema que també m’agradaria tocar, és el de la increïble quantitat de música que hi arriba a haver en català, i la poca que se sent a la majoria de ràdios o locals musicals. Considero que ens hauria de caure la cara de vergonya. Vull creure que a les barraques o als espais com la Teixidora tindran cura de potenciar al màxim tota aquesta riquesa musical. I també les begudes de la terra i els productes etiquetats en català. Com ens va ensenyar l’enyorat Capità Enciam ‘Els petits canvis són poderosos’. Vull creure que enguany les aigües de l’avituallament de les cercaviles, per exemple, seran etiquetades en català. Ja sé que per a alguns això són collonades (en el mal sentit de la paraula) i, de fet, jo també ho penso; i se’m fa estrany que tractant-se de coses tan fàcils de canviar, no siguem capaços de fer-ho.\nI penso que podria parlar de moltes coses que per a mi són importants, però no sé gaire com posar-m’hi. Avui no estic gaire inspirat i m’imagino que, amb tot el tragí que deveu portar amb la Festa Major, tampoc no cal que us atabali gaire.\nVisca la Festa Major d’Igualada i tota la gent que fa possible que els actes de caràcter popular i tradicional siguin tan reeixits. Desitjo que ni el temps ni ningú no us faci gaire la punyeta. Des de Girona estant pensaré en vosaltres i faré un brindis a la vostra salut. Això si és que no acabo fent una escapada, perquè escrivint això ja m’he n’han vingut unes ganes boges..\n21 d'agost 2015.10:29h\nGracies sempre benvolgut i ben retrobat Jaume, visca tu, visca Igualada i visca Catalunya lliure!


Parking Day a Barcelona - Adhoccat\nParking Day a Barcelona\nCoincidint amb la setmana de la mobilitat, celebrem una nova edició del Park(ing) Day a la ciutat de Barcelona.\nLa mobilitat i el transport sostenible és un dels àmbits prioritaris i més factibles on es pot actuar per fer front a l’emergència climàtica: cal reduir la presència i l’ús del transport privat motoritzat. I les ciutats tenen un paper clau en aquestes accions.\nLa implantació de SexAcademy a Barcelona és completa i ens proposen que dissenyem la seva participació al Park(ing) Day.\nL’experiència en projectes anteriors ens connecta de nou i la confiança ens anima a crear una nova proposta de disseny respectuós, reivindicatiu i divertit!\nL’objecte de l’actuació, el cotxe.\nEn aquesta edició actuem directament a l’objecte que representa la nostra reivindicació. L’ús excessiu del cotxe a les nostres ciutats. Antics cotxes en desús, portats des de les deixalleries, ocupen de nou el seu espai habitual d’aparcament a les nostres ciutats, però amb un ús inesperat i diferent. Una nova funció dissenyada i creada especialment per aquesta jornada reivindicativa.\nDisseny de marca, creativitat representativa.\nAmb l’objectiu clar de promoure la participació ciutadana i mostrar el nou projecte de SexAcademy a la ciutat, proposem dissenyar un nou espai a l’interior del cotxe. Un espai que representa la naturalitat del anteriors els dissenys creats mentre desenvolupem una de les activitats més divertides i comercials de l’academia: Speed dating. Mini cites ràpides de 5 a 8 minuts per desconegudes i desconeguts que es diverteixen buscant parella o simplement compartint noves experiències.\nDisseny de Recuperació i sostenible.\nJunt amb la reutilització del vehicle, la nostra proposta és coherent amb el conjunt. Recuperem aquests antics vehicles i creem nous espais amb elements i materials reutilitzats i restaurats. Representem un nou ús i també una nova concepció dels nostres carrers. La coherència i un nou disseny més sostenible i respectuós.


Crestes “empanades” de carn argentines - Recepta de myTaste\n400 grams de carn picada barrejada\n3 culleretes de cafè\ncomençat per una bona empanada decarn. ganes de fer el Camí de Sant Jaume a peu i aquest any ens hem decidit\nVa ser durant el meu viatge a l’Argentina, fa alguns anys ja, quan vaig descobrir les veritables empanades (crispells per dir-ho bé) argentines, les típiques decarn, per descomptat, però també les de mozzarella, ceba i orenga, que són molt més suaus i lleugeres\nUn cop la carn amb verdures estigui freda agafeu una peça de pasta per a crestes i poseu-hi a. Tapeu el farcit amb un altra peça de pasta per a crestes i tanqueu l'empanadilla amb l’ajut d’una\ndecarn picada (vedella i porc)- Una poma - Oli d'oliva, sal, pebre- Pebre vermell dolç- Un ou per pintar Elaboració\nCRESTES o EMPANADILLES ARGENTINES\ndecarnde. Recepta de Lidia. massa per a crestes. argentines La Salteña o Fargo. del tot se li afegeix la carn tallada i es deixa cuinar\nRemenar uns instants i reduir fins obtenir la textura ideal per al farcit de les crestes. decarn picada devedella\nCRESTES Criolles o Argentines\nPer fer les crestes més “lleugeretes” escaliveu els pebrots i enforneu-les enlloc de fregir-les. Fa anys que vaig tastar unes “empanadas criollas” semblants a aquestes al restaurant Argentí “Boliche”de Santa Perpètua de Mogoda\nAfegim la carn picada a la ceba i la coem fins que canviï de color. FàcilTemps de preparació. Afegim els ous ratllats, les olives picades i el pimentó i ho remenem tot un parell de minuts\n-carndel caldo (en el meu cas és pollastre)-una ceba-un rajolí de vi ranci-uns quants daus de formatge (jo l'he posat d'ovella curat)-hòsties (obleas)"la cocinera"- Beixamel -oli per fregir o si es vol es poden enfornarNetegem bé la carn d'ossets, pells i greixos\nSi us fa mandra fer canelons o croquetes, i no sou de menjar carn d’olla, amb la que us sobri del’escudellade Nadal, podeu fer una empanada boníssima, fàcil i que agrada a tots\nVolcamos el relleno y lo extendemos por toda la masa. Cubrimos con la otra mitad de la masa extendida y recortamos y sellamos los bordes\ndecarndevadella a trossos. Es deixa reposar uns moments i es serveix. Mentre reposa la carn es fa un sofregit amb oli, una ceba picada i la cansalada tambémolt picat\nUs la recomano molt és una recepta que porta una mica de feina però val la pena, perquè és molt bona, a més, ara, cara al bon temps ens la podem emportar de pícnic, a la platja o senzillament per sopar amb una bona amanida i una cervesa, també us diré que es mes bona freda que calenta i si la deixeu reposar encara guanya mes\nPosem una mica de farçit en cadascuna de les crestes i tancar-les pressionant les vores amb una forquilla


21. Jun. 2009, 13:58\n4. Jun. 2008, 19:39\n21. Jun. 2007, 21:19


Novotel Brussels Airport Brussel•les Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDa Vinci Laan 25 Bedrijvenzone Diegem Vuurberg Brussels Diegem, Zaventem, Brussel•les, Bèlgica, 1831 - Veure al mapa\n"Location. very close to airport. Free shuttle service from/t..."\nEstándard amb Esmorzar (Standard With Breakfa...\nHabitació Superior Premium amb 1 Llit Doble (...\nBarri Zaventem Zaventem Altres Zaventem\nSituat a Zaventem, Novotel Brussels Airport és el lloc perfecte per gaudir de Brussel•les i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Espace Wallonie-Bruxelles, Aeroport de Brussel·les, Clinical Academics Saint-Luc.\nNovotel Brussels Airport ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'hotel compta amb 209 precioses habitacions, i totes inclouen connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de centre esportiu, camp de golf (a 3 km), parc infantil, jardí, sauna. Novotel Brussels Airport és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Brussel•les.\nCal presentar la targeta de crèdit utilitzada per fer la reserva. Si el titular de la targeta no és cap de les persones que s'allotgen a l'hotel, cal presentar un formulari d'autorització signat pel titular de la targeta de crèdit. Aparcament: el preu de l'aparcament varia abans i després de l'estada a l'hotel. El cost durant l'estada és de 10 EUR al dia. Després de l'estada, el cost és de 20 EUR al dia. Els clients que viatgin amb nens han de comunicar a l'hotel el nombre de nens i les seves edats a l'apartat de peticions especials.\nComentaris de Booking.com (2339)\nTots els comentaris (52) Viatger de Negocis (28) Parelles (15) Viatgers en solitari (3) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (2)\nTots els comentaris (2339) Parelles (685) Viatgers en solitari (1015) Famílies amb infants petits (400) Famílies amb infants grans (95) Grups (149)\nWilliamRandolph, Estats Units


“Si aquesta feina hagués estat ben pagada, l’haurien ocupat els homes” | Jordi Ferrer | lloret de mar | Societat | El Punt Avui\nL’empleada es queixa que han d’arreglar 24 habitacions i zones comunes, cosa que fa que necessitin fàrmacs per aguantar i de tant en tant hagin de plegar abans d’hora per raons de salut\nLali Corralero, fa uns dies a la plaça Pere Torrent de Lloret de Mar. QUIM PUIG.\nEulalia (Lali) Corralero Pajares (Plasencia, Càceres, 1963), va arribar a Lloret de Mar el 1979. Ha treballat en el sector de l’hostaleria més de trenta anys, excepte un any que va fer estudis d’auxiliar de clínica. Corralero, de baixa per un accident domèstic, és la portaveu estatal del moviment Las Kellys (las que limpian) Confederadas.\nCom va néixer el col·lectiu de les Kellys?\nUna amiga em va ensenyar un article de les xarxes socials [de l’investigador i comunicador social Ernest Cañada] en què parlava de les condicions de treball de les treballadores d’hotel. No tenia ni mòbil. Cañada ens va dir que es volia reunir amb nosaltres. Després de la reunió, vaig proposar de fer un grup per parlar i fer teràpia. Però una companya em va dir que féssim un grup d’internet.\nJa en parlàveu a l’hotel, de les dures condicions de treball?\nSí, sí, entre nosaltres sempre en parlàvem. Tots els meus companys em deien, amb veu baixa, que les dones de la neteja érem les que més treballàvem i les que menys cobràvem. Però era una cosa que es tenia assumida. I anava al sindicat a queixar-me, i deien: “Ja torna a ser aquí la ploramiques.” Abans, potser venia una persona de quaranta anys i escaig del poble, en treballava quinze i es jubilava. Però les de la meva generació vam començar molt joves, amb catorze o quinze anys, i quan en tenim més de quaranta, no podem més. Veiem que tenim els mateixos problemes, que no aguantem, que tenim les mateix hèrnies discals, el mateix desgast musculoesquelètic... I és clar, vam començar a plorar [entre nosaltres] a través del grup de Facebook. I ens adonem que no som tan fluixes, perquè tenim el mateix problema, a Galícia, a Madrid, a les Canàries, a Màlaga, a les Balears.\nHan anat molt a pitjor, les condicions de treball?\nSí, perquè ens augmenten la càrrega de treball, el nombre d’habitacions, i no només això. Hi va haver una època en què els sindicats es van fer forts i vam aconseguir rebaixar la feina, però més tard quan van afluixar i tots en acomodem una mica, van tornar a augmentar el nombre d’hores de treball. I quan es modernitzen els hotels i les instal·lacions, s’utilitzen mampares, que encara són més difícils de netejar. Quan es reforma una habitació, mai no es té en compte que aquella habitació s’haurà de mantenir neta. No se’ns veu, no se’ns té en compte per fer millores o reformes.\nA la seva feina, hi ha posicions físiques més dolentes?\nSí, sí que hem fet cursos i formació sobre aquests estudis, però no es poden portar a la pràctica perquè se’ns carrega de feina. Amb aquestes condicions, potser pots fer 14 o 15 habitacions, però no 25 o 30 com és la norma.\nAra quantes en fan?\nA l’últim hotel on vaig estar, n’havia de fer 24 a banda de les zones comunes.\nEn quantes hores?\nSuposadament en 8 hores. Però si has de dividir entre fer els passadissos, preparar el carretó i fer les zones comunes, no tens prou temps. Potser et queden 5 o 6 hores per fer 24 habitacions, i tens menys d’un quart d’hora per habitació. Per això, jo dic que és molt important la gestió de treball. Si hi ha una habitació amb quatre o cinc llits, amb client jove, que ha vomitat i has recollir la vomitada, potser també has de recollir el preservatiu... En aquella habitació, potser hi estàs 25 o 30 minuts. I no tens temps per fer la resta.\nQuins problemes físics tenen?\nAl llibre de l’Ernest Cañada, diem que nosaltres ens aixequem i mengem ibuprofèn per esmorzar. Ens intercanviem els iburprofens com si fossin cromos. Tenim la bossa plena de Gelocatil i ibuprofèn. Tenim moltes lumbàlgies, dolors musculars i al túnel carpià, ja que se’ns adorm la mà. I ara ens han reconegut [al jutjat] com a malaltia laboral la del túnel carpià, la bursitis i altres trastorns musculoesquelètics, tot i que la patronal no ho ha reconegut. Moltes treballadores ho han lluitat i ja hi ha sentències del Tribunal Suprem. [...] Nosaltres no ens jubilem en aquesta feina, perquè després de moltes baixes ens donen la invalidesa permanent, que és molt trist perquè ens hi hem deixat la salut a la feina, o bé moltes es retiren perquè ja no poden més.\nFaran una terrible labor social, un altre cop poc valorada. Cuidar els nets o els pares. Faran treball no remunerat i passaran a cobrar 426 euros, que és el mateix que cobra una dona que ha estat a casa. Si aquesta feina hagués estat ben pagada i ben valorada, l’haurien ocupat els homes. Seria molt digna.\nHi ha sexisme?\nSi a la cuina hi ha una dona, és la cuinera i ja està. Si ho fa un home, ja és un xef, ja té un altre nom, un altre prestigi.\nEl Punt Avui. Girona 19-06-2018, Pàgina 48\nEl Punt Avui. Nacional 19-06-2018, Pàgina 36


Cerca totes les ofertes d'hotels a Oakle Street Entrada:\nThe Coach House Barn...Habitacions per nit per només Més zones a Gloucester\nMés de 1.175.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 31.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Oakle Street Restaurants i cafeteries\nOakle Street és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Gloucester. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Oakle Street està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Trobar una bona oferta és fàcil amb Agoda.com, oferint hotels barats a Oakle Street o qualsevol altra àrea a Gloucester. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Oakle Street i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Oakle Street, Gloucester\nÀrea Oakle Street\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Gloucester, no busqui més enllà de The Coach...\nHotels a Oakle Street: The Coach House Barn\nLlocs d'interès a Oakle Street: Mariners ArmsThe Anchor Inn


Preguntes sobre la mort i sobre la vida a Educació Infantil\nFa un parell de dies que a la classe de les Granotes hem estat observant dos cucs que hem trobat dins d’una castanya. Però aquesta tarda quan els hem anat a mirar ja no es movien. Per què?\nTemps enrere, quan els nens compartien casa amb els avis, anaven integrant poc a poc experiències que els feien entendre la mort i el fet d’envellir o emmalaltir com a part inseparable de la vida (dels altres i la pròpia).\nAra, en canvi, la mort és considerada negativa (tot i ser tan antiga com la vida, tot i aparèixer com a tema principal als mitjans de comunicació, tot i alimentar-nos gràcies a ella). Nosaltres intentem fer veure que no existeix i amagar-la als ullets dels nostres nens i nenes per por a ferir la seva sensibilitat. No volem que pateixin i, carregats de bones intencions, fem que visquin aliens a la realitat de la mort i el dolor que comporta la pèrdua dels éssers estimats.\nÉs cert que els nens d’infantil són molt petits. Però de fet, si hi pensem, és més complex entendre l’inici a la vida (la fecundació, el part…) que la mort. I els nens i nenes de tres anys d’aquesta escola ja ens saben dir moltes coses sobre l’inici de la vida.\n… si hi pensem, és més complex entendre l’inici a la vida (la fecundació, el part…) que la mort\nA la classe tenim sovint l’oportunitat d’anar fent present aquest final natural en tot allò que és viu perquè no el visquin amb por a mesura que es vagin fent grans. Això sí, per evitar trasbalsar-los i confondre’ls, ho fem seguint el fil de les seves preguntes i sense oferir més informació que la que ells demanen, perquè les preguntes que fan ens donen pistes sobre allò que la seva petita història els permet assimilar. Nosaltres els guiem per trobar respostes però sense anticipar res.\nDisfressar la realitat de la mort és negar als infants una preparació progressiva necessària per assumir futures pèrdues. Un nen que ha vist morir un ésser viu (una planta, un ocell, o bé el cuc d’una castanya) i l’ha observat de la ma de l’adult, té més informació per entendre que tots els éssers vius moren per unes causes concretes, que quan ho fan el cos i la ment deixen de funcionar (i no pateix) i que aquest fet és irreversible.\nProporcionar experiències educatives per anar integrant aquests quatre conceptes (universalitat, causalitat, no funcionalitat i irreversibilitat de la mort) segur que els ajudarà a viure més preparats i serens futures pèrdues.\nM’agrada molt com habeu fet la explicació.\nMoltes gràcies ho farem saber a les mestres d’educació infantil


rionegro.com.ar - Is Website DOWN or UP\nIs website rionegro.com.ar down or up???\nWebsite Info: rionegro.com.ar Country: ArgentinaIP Address: 181.30.38.185Check IPV4 Range: 181.30.38.0 - 181.30.38.255Country code: ARRegion name: Ciudad Autonoma de Buenos AiresCity: Buenos AiresZip Code: 1871Latitude: -34.613151550293Longitude: -58.3772315979\nDownload Image: Whois Domain: Last Checked Websitesrionegro.com.ar | beylikduzunakliyat.info | vessos.com | 3alfa.gr | batcher.fr | swic.edu | bestkurs.by | def-shop.us | girlsluntan.net | meteored.pe | roostat.ru | plz-at.com | shinchosha.co.jp | oucsda.org | auntannie.com | badiapp.com | mykuaiji.com | myzap.com | phpwind.net | yuedujiayuan.com | iswebsitedown.net 2016Our website is located in France. So if you live in some country far away somethimes you can get wrong result.


Inici - Métrica\nNOVA IDENTITAT, NOUS REPTES\nServeis i solucions IT creatives i innovadores\nHAN CONFIAT EN NOSALTRES, ENTRE D'ALTRES...\nEMPRESA DE CONSULTORA IT\nSom la teva consultora de negoci, integració de sistemes, serveis i solucions IT.\nMètrica és una companyia compromesa amb la societat de la informació i el desenvolupament tecnològic, els objectius del qual són un continu creixement i convertir-nos, per els nostres clients, en un partner de negoci i tecnologia cada dia més sòlid, basant-nos en el talent i esperit innovador del seu equip humà.\n"En Mètrica trobem, més que un proveïdor de serveis IT en desenvolupament d'aplicacions, un veritable soci tecnològic que es va integrar amb el nostre equip des del primer dia"\nBusQUES UN PARTNER?\nSol·licita els nostres serveis per veure el que podem fer pel teu negoci\nFes un cop d'ull a les nostres vacants i troba el treball perfecte per tu\n"Si tens l'aspiració i motivació necessària t'estem buscant. Dins d'un ambient col•laboratiu i de compromís, apostarem per tu i la teva carrera."\nAQUÍ HI HA UN LLOC PER A TU\nPrestem especial atenció als nostres processos de selecció perquè para nosaltres el factor humà és essencial, i això es nota en les nostres entrevistes.\nOblida't de la sensació de por en acudir a una entrevista, es tracta d'una oportunitat no d'una prova de vida o mort.\nWarning: Use of undefined constant ICL_LANGUAGE_CODE - assumed 'ICL_LANGUAGE_CODE' (this will throw an Error in a future version of PHP) in C:\_Aplicaciones\_metrica-cat\_wp-content\_plugins\_metrica-trabajos\_metrica-trabajos.php on line 41\nveure vacants destacades


Casa / Vil·la de 871m² en venda a Pozuelo, Madrid\nDimensions del terreny 2.612m²\nModerna vila amb elegants i refinats interiors, excelent distribució i un jardí amb disseny paisatgístic en una parcel·la consolidada de 2612 m² en venda en una de les urbanitzacions més exclusives i segures de Madrid capital, Somosaguas.\nLucas Fox es complau a presentar aquesta impressionant vila unifamiliar, dissenyada i reformada amb un estil contemporani i amb un jardí de disseny paisatgístic amb jardineres, arbres fruiters i camins sinuosos d'acer corten, amb una zona de piscina i una de chill-out amb una caseta d'estiu amb cuina, taller i zona de jocs.\nAquesta espectacular habitatge de 7 dormitoris i 871 m² es beneficia d'una estratègica localització en Somosaguas, a nord-oest de Madrid, en una de les urbanitzacions més prestigioses i exclusives de la capital.\nL'habitatge té una distribució molt funcional amb amplis espais, i la façana compta amb una renovació de l'any 2008, per la qual cosa l'edificació està modernitzada.\nDes del carrer, l'accés principal ens condueix a través d'un ample camí escalonat i amb diversos replans fins a l'entrada principal a l'habitatge. Des d'aquí, abans d'entrar, podrem observar un camí de menor amplada que travessa el jardí i ens condueix a la terrassa chill-out al costat de la preciosa piscina, un dels espais màgics de la casa.\nA l'interior, els amplis espais oberts es beneficien d'abundant llum natural i els seus propietaris disposaran de tota mena de luxes a l'abast de la seva mà, incloent una sala de televisió dedicada també per a visites, un ampli saló amb grans finestrals i doble façana, una zona menjador independent, una cuina i un lavabo de cortesia.\nLa primera planta es distribueix en 3 dormitoris, tots ells amb banys complets privats i armaris alts encastats. En aquesta mateixa planta, trobem una sala polivalent, que actualment es dedica a sala de jocs o multiusos, encara que també podria destinar-se a oficina.\nL'última planta acull la master suite, un ampli dormitori amb enormes finestrals, coberta a dues aigües, dos lavabos, una àmplia zona de vestidor dividit en zona d'home i dona. A la fi de el tot, es troba la zona de bany, amb dutxa i banyera amb allargats finestrals per gaudir de vistes panoràmiques.\nA la planta semisoterrani trobem l'accés a l'garatge, amb capacitat per a 2 cotxes sota coberta i altres 2 zones d'aparcament sota coberta. En aquesta mateixa planta, trobem la zona de servei amb dos dormitoris, una zona de rentat-planxa, un rebost i una sala d'estar.\nSi el que busca és una casa a punt per entrar a viure, amb totes les comoditats, una zona de relax a l'aire lliure amb una gran piscina, excel · lents acabats i una especial màster suite, en una de les zones més ben comunicades, exclusives i segures de la capital, aquesta és sens dubte la casa que està buscant.\nSala de televisió, convidats i despatx\nSaló ampli amb vistes i accés directe a jardí\nMenjador connectat amb cuina\nCuina-office amb entrada independent i accés terrassa\n3 dormitoris amb bany complet i armaris encastats\nZona d'lavabos (home i dona)\nVestidors (home i dona)\nZona de bany (dutxa i banyera)\nSala de rentat-planxa\nDormitoris de servei\nAquesta vila es troba en Somosaguas Nord, una de les urbanitzacions més exclusives i prestigioses de la comunitat de Madrid, residència d'importants personalitats i ambaixadors. Compta amb una tanca perimetral, lectura de matrícules i personal de seguretat de Prosegur, així com patrulles motoritzades que circulen per protegir la seguretat i la privacitat dels veïns.\nLa urbanització pertany a el municipi madrileny de Pozuelo d'Alarcón, a només 8 quilòmetres de la capital. Aquest municipi té la major renda per càpita d'Espanya i el major índex de natalitat d'Espanya, perfecte per a famílies de gran poder adquisitiu que busquin una primera residència d'alt nivell.\nFinalment, Somosaguas ofereix àmplies zones verdes, així com molta privacitat, tranquil·litat i un exquisit gust. Luxe, elegància i seguretat estan garantits en aquesta zona de la capital.


L'esclavatge va desaparèixer en gran mesura arreu del món. L'electricitat, l'acer i el petroli varen iniciar la segona revolució industrial (1870-1914), que permeté a Alemanya, al Japó i als Estats Units de convertir-se en grans poders, els quals no trigaren a intentar construir-se imperis propis. Rússia i la dinastia Qing a la Xina fracassaren en el seu intent de mantenir-se en el mateix nivell que els seus rivals, la qual cosa portà tots dos imperis a patir intensos períodes d'agitació social.\nDurant el segle XIX, va ser notable la fundació de ciutats a l'Amèrica del Nord i Austràlia que avui estan entre les més importants dels seus països. Chicago i Melbourne no existien a començaments del segle XIX, però van créixer fins a transformar-se en les segones més grans dels Estats Units i de l'Imperi britànic, respectivament, abans del final del segle. Aproximadament 70 milions de persones van deixar Europa durant el segle XIX, la majoria va emigrar cap als EUA.\nL'emancipació d'Amèrica llatina va donar començament en aquest segle. Els aixecaments indígenes en nom de Túpac Amaru i dels comuners d'Asunción serien antecedents d'una identitat naixent. Identitat que naixeria i seria defensada pels grans líders llatinoamericans, promotors de la idea d'una nació llatinoamericana: Francisco de Miranda, José Miguel Carrera, Bernardo O'Higgins, Antonio José de Sucre, Simón Bolívar, José de San Martín, Mariano Moreno, Manuel Belgrano, José Artigas i Juan Pablo Duarte en la República Dominicana. La seva revolució, constituïda en el marc de les revolucions burgeses, seria estrictament llatinoamericana. Les seves revolucions fracassarien en bona mesura a causa de cabdillismes, interessos de les burgesies locals i de les potències europees, però cadascun d'ells seria convertit, sovint pels qui els van trair, en una llegenda. Les fronteres americanes van variar notablement en tot el segle i els governs prendrien una estructura bipartidista on pul·lulaven els cops d'estat i els fraus electorals.


L'estació d'esquí d'Espot, guardonada als Premis Internacionals Starlight 2020 - Diari de la neu\nL'estació d'esquí d'Espot, guardonada als Premis Internacionals Starlight 2020\nLa Fundació Starlight ha premiat Espot Esquí per la seva del cel, equipaments i activitats astroturístiques\nPallars SobiràAgències 15.12.202017.30 h\nEl Parc Astronòmic Montsec i l'estació de muntanya d'Espot, guardonats als Premis Internacionals Starlight 2020 Ferrocarrils Autor/a: E. Soro\nEl Parc Astronòmic Montsec-Centre d’Observació (PAM) i l’estació de muntanya d’Espot han estat premiats per la Fundació Starlight en l’edició d’enguany dels Premis Internacionals Starlight, un reconeixement que es dona a entitats que vetllen i treballen per a la defensa i difusió de la llum de les estrelles i de l'astronomia. Els dos equipaments turístics d’FGC són els únics de tot Catalunya que han estat reconeguts gràcies a la seva tasca constant en la divulgació de l’astronomia.\nLa Fundació Starlight és l’entitat gestora de les certificacions Starlight en qualitat del cel i d’equipaments, així com d’activitats astroturístiques, amb l’aval del programa Home i Biosfera de la UNESCO i l’Organització Mundial de Turisme. Cada any organitza els Premis Internacionals Starlight amb 4 categories: Enllumenat, Desenvolupament Astroturístic, Educació i Difusió de l’astronomia i Allotjaments específics. (Veure el nostre article Un après-ski estel·lar a Espot).