Francesc d'Assís Aguilar i Serrat - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nFrancesc d'Assís Aguilar i Serrat (Manlleu, Osona, 4 d'octubre de 1826 - Sogorb, Alt Palància, 16 de desembre de 1899) va ser un clergue i naturalista català.\n1899 (72/73 anys)\n6 març 1881 –\nDiòcesi: bisbat de Sogorb-Castelló\nPrevere, naturalista i sacerdot catòlic\n2 Interessos científics\nVa destacar com a alumne avantatjat mentre estudiava al Seminari i al Col·legi de Segon Ensenyament de Vic.\nEl 1848 les autoritats eclesiàstiques de Vic el van enviar a la Universitat de Barcelona per tal que es formés en ciències naturals amb l'objectiu d'esdevenir professor d'aquesta matèria al Seminari. Aquell mateix any va aconseguir una regència de matemàtiques que el capacitava oficialment per ensenyar aquesta assignatura i el 1852 aconseguia llicenciar-se en ciències naturals.\nEl 1854 era ordenat sacerdot. Entre 1855 i 1857 va fer diverses tasques en el si del Seminari: mestre de col·legials, professor substitut i secretari. Des de 1857 fins a 1864 va impartir-hi classes de matemàtiques, grec, geografia i història. L'any 1860 va participar en la fundació del Círcol Literari de Vich, institució en la qual va llegir el seu poema Plants de la llengua catalana. Durant aquests anys inicià la seva activitat periodística, que al llarg de la seva vida el va dir a col·laborar en diversos mitjans escrits, així com a participar en la fundació i la direcció d'alguns d'aquests mitjans.\nEl 1863 va ser nomenat rector del col·legi privat de segon ensenyament de l'Escorial i en 1865 es va traslladar a Madrid per dirigir el Colegio de San Tomás. En aquesta mateixa ciutat va participar, el 1870, en la fundació del Centro de Estudios Católicos, del qual va ser professor i director. El 1876 va ser nomenat rector del Seminari de Còrdova, càrrec que va ostentar fins al 1880. El 1881 va ser nomenat bisbe de Sogorb, vila en la qual va morir el 16 de desembre de 1899, després de divuit anys al capdavant d'aquesta diòcesi.\nL'afició d'Aguilar per les ciències, present en ell des de ben jove, el va portar a participar en l'elaboració de l'herbari que el Seminari de Vic preparava per a usos docents i també a donar algunes conferències científiques al Círcol Literari. Els seus coneixements en el camp de les ciències naturals van fer que el 1873 les autoritats eclesiàstiques el triessin per contestar les tesis darwinistes de Rafael García Álvarez, catedràtic de l'Institut de Granada i que havia encetat una polèmica amb l'Església arran d'un discurs seu sobre l'origen i l'evolució de l'home.\nAguilar rebatia Álvarez a través d'un opuscle molt ben documentat titulat El hombre, ¿es hijo del mono? Observaciones sobre la mutabilidad de las especies orgánicas y el darvinismo. La refutació d'Aguilar començava per considerar anticristianes i absurdes les tesis de Darwin, segons les quals l'home no havia estat creat de manera immediata per Déu, sinó que era el resultat d'una transformació de la mona, que al seu torn procedia d'un altre animal inferior. Ben informat sobre el tema que discutia, per escriure aquest opuscle –que en el seu origen va ser una lliçó que va impartir en els Estudiosos Católicos de Madrid, on feia classes de ciències naturals-, Aguilar havia consultat una edició francesa de L'Origine des especes, traduïda per Clémence Royer. En una nota d'erudició, Aguilar acusava García Álvarez de plagi comparant els paràgrafs “coincidents” entre el discurs del naturalista espanyol i la introducció de Royer. En utilitzar com a font documental l'edició de Clémence Royer, Aguilar es va deixar influir per les concepcions franceses, segons les quals el darwinisme era en el fons la doctrina transformista exposada anteriorment, entre d'altres, per autors com Maillet, Robinet, Buffon, Bory de Saint-Vincent, Lamarck i Geoffroy Saint-Hilaire.\nPer a Aguilar la novetat de Darwin consistia en els quatre punts en què es basava el seu transformisme: la lluita per la vida; l'elecció natural o llei de conservació de les variacions o disposicions favorables i eliminació de les nocives; la llei de divergència, de la forma dels seus avantpassats o del tipus primordial, i la transmissió hereditària. Cadascun d'aquests punts era rebatut per Aguilar amb contundència. En aquest sentit, quan Aguilar criticava la concepció Darwiniana de la lluita per l'existència existia en certa manera, això era de sentit comú. Constatava que tothom sap que en una lluita el més fort venç el més feble, però també tothom sap que d'una lluita d'aquest tipus mai no en surt una espècie nova. Aguilar arribava a la conclusió que: «La lucha por la vida existe en cierto modo, pero no es una lucha sangrienta, sino una especie de sorteo providencialmente dirigido para que se conserve en la creación el orden que a Dios plugo establecer; las consecuencias que de aquí quiere deducir Darwin sólo tienen el mérito de ingeniosas suposiciones». Pel que fa al principi de l'elecció natural, Aguilar es demanava, en la suposició de ser certa aquesta llei natural, dels caràcters orgànics més favorables i un refús dels desfavorables, qui o quina força exercia el paper d'elector. Segons Aguilar, els darwinistes, desarmats davant les dificultats per justificar aquesta qüestió, responien afirmant que l'elecció natural només era una metàfora per explicar la suposada tria que segons ells es produïa a la naturalesa. Aguilar blasmava aquesta actitud i la deslegitimava afirmant que: «La respuesta es indigna de un sabio, pues no es con metáforas como se gobierna el mundo y como se construye la ciencia».\nPer a Aguilar la llei darwiniana de divergència es fonamentava en dades poc consistents. Existien a la naturalesa molts exemples que la posaven en entredit. Citava com a exemple definitiu la regressió, cap a formes primordials, dels caràcters adquirits durant generacions per les espècies domèstiques en ser alliberades en el medi natural. La suposada divergència, que havia de separar els caràcters per crear noves espècies, era, paradoxalment, contradita per l'acció de la transmissió hereditària dels caràcters, principi que Aguilar citava com a quart pilar del darwinisme. Segons Aguilar, l'herència dels caràcters sovint es remuntava a formes ancestrals, produint-se un retorn a tipus morfològics que superaven la simple transmissió entre generacions paternes i filials. Aquestes contradiccions deslegitimaven Darwin definitivament en la seva formulació d'una teoria de la mutabilitat de les espècies. Aguilar posava punt final a la seva refutació remarcant que el darwinisme no era tan sols contrari a la religió, sinó que també es contraposava a la mateixa ciència. Citava com a aval d'aquesta posició una llarga llista de personalitats que rebutjaven el darwinisme amb arguments científics, cosa que, a més de reforçar els seus plantejaments, el legitimava en la seva refutació, que si bé no es deslliurava de l'inevitable vernís apologètic, intentava fonamentar-se en arguments provinents del camp de la ciència.\nLa producció bibliogràfica de Francesc d'Assís Aguilar és molt extensa. Per raons òbvies d'espai només citarem les principals obres i n'exclourem aquelles que, pels seus continguts i la seva transcendència, considerem menors. De tota manera, remetem el lector interessat a conèixer l'obra completa d'Aguilar.\nPlants de la llengua catalana. Vic: Impremta de Lluís Barjau, 1861.\nEl ferro-carril. Discurso que en la sesión celebrada por el Círculo Literario de Vich el dia 2 de febrero de 1862 leyó el socio D. Fco. de Asís Aguilar, presbítero. Vic Impremta L. Anglada, 1862.\nDiscurs sobre la restauració del monestir de Ripoll. Vic: Círcol Literari, 1863.\nDesgracias de Vich. Breve historia de las que causó la avenida del Meder en la madrugada del dia 8 d'octubre de 1863 (en col·laboració amb Joaquim Salarich i Verdaguer). Vic: Imprenta y Librería Soler Hermanos, 1863.\nVida del Excmo. e Iltmo. D. Antonio María Claret. Madrid: Imprenta de Pascual Conesa, 1871.\nEl hombre, ¿es hijo del mono? Observaciones sobre la mutabilidad de las especies orgánicas y el darvinismo. Madrid: Imprenta de D. Antonio Pérez Dubrull, 1873.\nCompendio de Historia Eclesiástica general. Madrid: Imprenta de Pascual Conesa, 1874.\n↑ 1,0 1,1 «Francisco Aguilar y Serrat». Real Academia de la Historia. [Consulta: 17 gener 2019].\n↑ Corts i Blay, Ramon; Galtés i Pujol, Joan; Manent, Albert. Diccionari d'història eclesiàstica de Catalunya. vol.1. Generalitat de Catalunya, 2009, p. 25. ISBN 8439346131.\n↑ Cf. ROVIRÓ I ALEMANY, Ignasi. Diccionari de filòsofs, teòlegs i mestres del seminari de Vic (1749 – 1968). Temple Romà, Vic, Patronat d'Estudis Osonencs, 2000, Osona a la butxaca 22 – 23.\nBERNAT, Pasqual. Científics d'Osona. Diccionari històric i biobibliogràfic dels científics nascuts o vinculats a Osona. Vic, Patronat d'Estudis Osonencs, 2010, Osona a la Butxaca, 28.\nBERNAT, Pasqual. «Científics». Vicgrafies. Revistes de Biografies Vigatanes. Núm 4 (2006)\nBERNAT, Pasqual; TORRENTS, Antoni. «La tradició astronòmica a Vic durant el segle XX». Ausa. Vol. 24, núm. 163 (2009), p. 203-215.\nAniversari de la fundació de la institució i homenatge a la memòria del bisbe Aguilar.CAIXA D'ESTALVIS COMARCAL DE MANLLEU. LXXV, Manlleu: Gráficas Manlleu, 1971.\n«Centenari del Bisbe Aguilar». Gazeta de Vich. Suplement del 2 d'octubre de 1928.\nDIVERSOS AUTORS. Aguilar i manlleu: commemoració del centenari de la mort del bisbe Francesc d'Assís Aguilar i Serrat: 1826-1899. Manlleu: Ajuntament de Manlleu, 2000.\nMORRO FOSAS, Pedro. Vida del Excmo. é Iltmo. Sr. D. Francisco de Asís Aguilar y Serrat: obispo de Segorbe. Sogorb: Imprenta y Librería de José Suay, 1902.\nSALARICH I TORRENTS, Miquel. Història del Círcol Literari de Vic. Vic: Patronat d'Estudis Osonencs, 1962\nSALCEDO RUIZ, Angel. «Un Catalan insigne». Diario de Barcelona (12 i 21 de març de 1918, p. 2995-2997 i 3382-3384.\nTALTABUT, José. A la memoria del excmo. y rvmo. sr. obispo de Segorbe dr. d. Francisco de A. Aguilar y Serrat fallecido el día 16 de diciembre de 1899. Vic: Tipografía Vicense, 1900\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Francesc_d%27Assís_Aguilar_i_Serrat&oldid=22162192»\nLast edited on 22 oct 2019, at 14:58


Francesc Viadel - Lleida: ni quieta, ni conformada | NacióCerdanya\nLleida: ni quieta, ni conformada\n«No serà la primera vegada que Ros s’hagi d’enfrontar a una demostració de rebuig com la de l’altre dia»\nFrancesc Viadel | 10/03/2018 a les 20:01h\nUn amic aveïnat a Lleida, d’ofici sociòleg, m’assegura que en els darrers quaranta anys no s’havia vist una esbroncada a la ciutat com la que li van fer l’altre dia a Àngel Ros durant la inauguració de l’obra de Santiago Sierra, censurada a Arcomadrid, Presos polítics en l’Espanya contemporània. L’episodi ha posat en relleu, cruament, el malestar ciutadà que ha despertat el recent espoli de les obres de Sixena en la ciutat. Al capdavall, la indignació d’un important sector de la població per l’alineament polític del PSC amb l’Estat en el conflicte amb Catalunya. Un PSC que a la Paeria, convé no oblidar-ho, es manté gràcies a un pacte amb Ciutadans i, també, al suport puntual del PP.\nRos s’hauria pogut quedar a casa o fer que oportunament li programessin un qualsevol altre acte públic a 300 quilòmetres per tal d’estalviar-se el mal tràngol. Però hauria semblat que s’amagava i, per tant, va optar per presentar-s’hi i fer creure que tot allò que està passant no té res a veure amb ell.\nCrec que no serà la primera vegada que Ros s’hagi d’enfrontar a una demostració de rebuig com la de l’altre dia on, per cert, es va veure també a un indignadíssim Pablo Hásel acabat de condemnar a cinc anys de presó per delictes d’enaltiment del terrorisme, injúries i calúmnies contra la Corona i les institucions de l’Estat.\nLes esbroncades als alcaldes sempre tenen tot l’aire d’una funesta profecia, sobretot quan les pateixen personatges fins despús-ahir mitificats, considerats artífexs de canvis prodigiosos, arquitectes d’un temps daurat per a les ciutats que han governat encara que la meitat del que s’hagi dit, formi part del màrqueting polític o de la xamba de no haver hagut de bregar contra una oposició amb cara i ulls. Darrere de l’exteriorització de les protestes mai no hi ha un sol malestar, Sixena o els presos polítics... Quan la gent desborda l’invisible frontera de l’ordre i l’autoritat institucional és perquè munta a cavall del canvi social.\nL’alcaldessa Rita Barberà va saber que se li acabava allò que en diuen carisma quan va patir, atònita, les seves primeres esbroncades. Amb tot, segur que les que més li van doldre van ser les que va viure als mercats de Russafa i el Cabanyal el maig de 2015. Vet ací que els seus apologetes i periodistes de cambra l’havien batejat com l’alcaldessa dels mercats. Uns dies després d’aquells incidents, Barberà, perdia l’alcaldia que havia guanyat el 1995 amb l’ajut de l’anticatalanista i ultradretana Unió Valenciana i donava pas a un alcalde d’origen lleidatà, alletat en el comunisme, Joan Ribó. Ironies del destí.\nDes de 2004 i fins fa relativament pocs anys, Ros ha demostrat una especial habilitat per a mantenir-se en el poder i per a sobreviure a les seves pròpies decisions tant com als seus propis enemics. Les coses, però, s’han anat torçant els darrers anys i els símptomes d’esgotament polític comencen a ser evidents.\nLa tardor de 2016, Frances Serés va publicar en El País, l’article La ciudad lejana. L’escriptor va fer una radiografia de Lleida que no va agradar gens ni mica als poders fàctics de la ciutat. Serés la descrivia com una ciutat entotsolada, “una illa poblada enmig d’un mar de terra de baixa densitat que s’estén pels quatre punts cardinals, dels Pirineus al Maestrat i de la Segarra als Monegres. Avui se sembla i es vol semblar més a Saragossa que a Barcelona”.\nL’escriptor concloïa que Lleida seria avui la ciutat ideal per a qualsevol polític espanyol, “quieta, tranquil·la i conformada, amb les seves indústries, els seus diversos dèficits i el seu aquí no passa res, amb una oposició feble i uns mitjans de comunicació mansos”.\nPotser avui Serés es desdiria. Certament, Lleida ja no sembla ara mateix que sigui una ciutat ideal i menys encara quieta, tranquil·la i conformada.\nCor, 11/03/2018 a les 09:01\nLa república arribarà per ponent.\nAnònim, 11/03/2018 a les 20:23\nL'entramat clientelar, que ja des dels temps de Siurana, té muntat el PSC a Lleida (i que abasta des de les classes populars dels barris més humils, fins a les èlits hereves del franquisme) és fort. El recent cas de transfuguisme d'una regidora de l'antiga UDC ens ho demostra un cop més. I ens recorda com Oronich (únic alcalde que no ha estat del PSC des del 1979) va perdre l'alcaldia allà als llunyans anys 80, només al cap de 2 anys d'haver-la assolit. Si a Lleida no s'articula una alternativa forta a Ros, aquest tornarà a ser alcalde, segur que sense majoria absoluta, però presumiblement, la propera legislatura, amb C's plenament integrat a l'equip de govern (no com ara que s'amaguen a l'ombra). El descontentament que s'expressa ara en públic no és suficient per trencar amb la xarxa clientelar i caciquil de Ros i la gent que el sostè. O bé us penseu que la negativa a treure determinats noms de prohoms franquistes dels carrers no té un motiu poderós al darrera? A Lleida, com a Tortosa, per exemple, les èlits hereves del franquisme manen i molt. I Ros és el millor alcalde que poden desitjar ara mateix: catòlic integrista, espanyolista i grimpaire a més no poder. Un retrat fidel dels personatges de les èlits sorgides l'any 1939 a l'escalf de la dictadura.\nCal insistir, només amb manifestacions públiques de rebuig cap a la seva persona, Ros no perdrà l'alcaldia. Cal que hi hagi una candidatura forta que li disputi la majoria a la Paeria. La simbòlica (la força amb més regidors escollits) i la real (capacitat de sumar-ne més que PSC-C's i PP junts). I aquesta només pot venir d'una entesa de les esquerres. Llegeixi's, d'un pacte entre ERC - Comuns - Cup, (i amb l'antiga ICV també). I amb tot i això, fàcil no serà.\nÀ Punt, una oportunitat perduda? (01/12/2018)\nSegur que és la Barcelona de Valls? (17/11/2018)\nToni Mollà, memòria civil d’un valencià (03/11/2018)\nCasado o la burrera sense complexos (20/10/2018)\nEl PP i l'incendi del Reichstag (06/10/2018)\nJutges per la pàtria (22/09/2018)\nLinxeu Esquerra! (08/09/2018)\nMinistres, policies i violències feixistes (25/08/2018)\nDavid Serrano i la veritat de Jedwabne (11/08/2018)\nValle de los Caídos (31/07/2018)


Comunicació Palafrugell - Al gener arriben nous cursos al Centre Municipal d’Educació\nAl gener arriben nous cursos al Centre Municipal d’Educació\nEn aquest primer trimestre de l’any, el Centre Municipal d’Educació Núria Rivas Mascarós ofereix nous mòduls formatius i tallers, alguns d’ells de caràcter gratuït. Idiomes, eines digitals, benestar i viure bé amb menys són les principals temàtiques generals. Les inscripcions estaran obertes entre el 9 i el 27 de gener a través del web www.educaciopalafrugell.cat .\nAmb una especial atenció als idiomes s’oferiran cursos d’anglès i francès, amb diferents nivells, i nivells inicials d’italià, alemany i àrab. Els cursos es realitzaran entre febrer i maig. En el cas de l’anglès i el francès, les proves de nivell tindran lloc el dijous 22 de gener.\nDins les noves tecnologies, el Centre Municipal d’Educació ofereix cursos d’informàtica en nivell bàsic i avançat. I per tal de fer un pas més en l’àmbit de les xarxes socials, s’han programat dos tallers centrats en Instagram: Inicia’t a Instagram i Els secrets de l’Instagram.\nUn trimestre més, organitza també els “Encenalls de filosofia” amb tertúlies filosòfiques al voltant de les fàbules, les filòsofes i el joc de pensar.\nI en les opcions de tallers gratuïts, es troben els enfocats al benestar personal centrats en com gestionar les emocions a través de l’art, el mindfulness i la gestió emocional dels conflictes per raó de gènere, sense oblidar el taller de remeis naturals per a la salut, dins la categoria de viure bé amb menys.


Campings a Lloret de Mar\nEts a: Diari de Girona > Canal d'Oci > Hosteleria > Girona > Campings > Lloret de Mar\n247 parcel·les. Període obertura: 27-04 a 30-09. 2ª Categoria.\nProvíncia: Girona Localitat: Lloret de Mar Direcció: Aiguaviva, s/n | Tel: 972 36 54 83\nProvíncia: Girona Localitat: Lloret de Mar Direcció: Ctra. de Blanes a Lloret | Tel: 972 36 99 65\nTour Segway per Girona\nAra tens l'oportunitat de visitar la ciutat amb aquest particular vehicle\nCardona, un lloc per viure la història\nLa vila medieval ofereix al visitant atractius com la Muntanya de Sal i un castell monumental [..]


Maria del Mar Bonet i Borja Penalba publiquen un disc que és una abraçada entre Mallorca i València «amb passió i bogeria»\n25 juny 2021 06:49\nLa cantautora Maria del Mar Bonet i el guitarrista i compositor Borja Penalba han coronat set anys de col·laboració amb el llibre-disc 'Maria del Mar Bonet amb Borja Penalba, en directe' (Blau Produccions), que presentaran aquest diumenge al Teatre Joventut de L'Hospitalet de Llobregat (Barcelona) en el marc del Festival Barnasants.\nEs tracta d'un disc enregistrat en directe durant set concerts al setembre i octubre --una setmana després que començàs la 'desescalada'-- al Teatre Micalet de València: «Per a mi el disc és una abraçada a València», ha dit la cantautora mallorquina en roda de premsa aquest dijous.\nBonet ha explicat també que s'han lliurat a aquest disc «amb passió i bogeria», i que per a ella el procés creatiu ha estat un parèntesi en aquests temps de crisis, una manera d'estar i oferir al públic un lloc molt equilibrat, natural i bonic, segons ella.\nEl Barnasants ha programat actuacions del duo també a Mallorca el 8 de febrer; a València el 20 i el 21 de març; a Balaguer (Lleida) l'11 d'abril, i tancarà el festival a Catalunya amb una actuació a Castelldefels (Barcelona) el 25 d'abril: «estam molt contents de fer l'arrancada d'aquesta meravellosa obra d'art», ha dit el director del festival, Pere Camps.\nLliurats a la poesia\nBonet ha dit de Penalba que és una persona molt lliurada a la poesia i que li agraden els mateixos poetes valencians que a ella, i Camps ha remarcat al seu torn el paper «fonamental» que ha tengut Bonet en la musicalització de la poesia catalana, una constant en la seva obra que manté en aquest disc.\nPenalba ha dit que en aquests set anys de col·laboracions han composat unes 60 o 70 cançons junts, però que han anat modificant el repertori fins que n'han trobat un que els «ha agradat i emocionat» als dos, de 13 cançons, que són les que conformen el disc, i ha afegit que algunes són molt tranquil·les i altres són més 'punkis'.\nEl guitarrista valencià també ha explicat que varen considerar que havien de gravar el disc en directe perquè creuen que el directe és un dels components més forts que tenen com a simbiosi, i ha dit que junts «han arribat a aconseguir una complicitat molt gran».\nAl seu torn, Bonet ha explicat que estar al costat de Penalba l'ha fet entrar en camins que li han agradat molt: «Jo sempre intent tirar-me a la piscina», ha dit, i ha afegit que quan té una piscina molt bonica al seu costat --com al seu judici ho és Penalba--, es tira.\nTambé han destacat el paper del percussionista del disc, Antonio Sánchez, que segons ells és un músic que dóna molta vida i joc en l'escenari, i el del tècnic Jorge Pérez, del qual Bonet ha dit que és com un músic: «Quan feim el directe, ens falta un músic, que és ell», ha dit.\nRemerciï al autors per aquest treball tant interessant com necessari. Un exemple a seguir per a tots els músics dels Països Catalans. Necessitam conèixer-nos més!


Mountain hardwear Multi Pitch 20L Beix, Trekkinn\nUn inflat per l'assegurança, sabates per al descens i menjar i aigua per mantenir el motor en càrrega. Per fer rutes en un dia en què només necessiteu els elements essencials, el paquet Multi Pitch ™ 20L ofereix un accés ràpid a les vostres coses i una durada increïble mentre transporta o segueix els amplis camps.\nTeixit ultra resistent Canvas X Ply ™ Dimension Polyant ™ amb panell inferior Kevlar®\nLa butxaca de malla estable per a la versatilitat d'aproximadament porta sabates d'escalada o una ampolla d'aigua\nEls punts de tracció dobles i les corretges encoixinades per a transportar i fixar fàcilment un ancoratge\nLa butxaca del llibre d’accés ràpid i la butxaca superior interna segura amb un clip de clau permeten una fàcil organització i emmagatzematge\nLlaços d’engranatges interns per a l’organització i la transversalitat addicional\nAccent de tela: 70D Nylon Ripstop\nPaquet de pes S / M: 1 lb 9.5oz / 723g\nCapacitat del paquet S / M: 20L\nPack Tors S / M: 16 en 22 in / 41 cm 56 cm\nSi estàs interessat en Mountain hardwear Multi Pitch 20L, has de saber que està en estoc i al millor preu online. Tots els productes de Motxilles i maletes de la marca Mountain hardwear tenen la màxima qualitat. Mountain hardwear està dissenyant productes de muntanya en exclusiva i pensant en les necessitats de tots els consumidors. Dóna un cop d’ull a les ofertes disponibles i compra online Mountain hardwear Multi Pitch 20L avui mateix!


La Maison Balnéaire Sainte-Marie-De-Re França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nLa Maison BalnéaireVilla1A, rue Lucien Favreau, Sainte-Marie-de-Ré, Sainte-Marie-De-Re, França, 17400 - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en 2 comentarisLa Maison BalnéaireVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 17 fotos\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, La Maison Balnéaire és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Sainte-Marie-De-Re. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. La Maison Balnéaire ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen instal.lacions de barbacoa. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a La Maison Balnéaire.


Com fer que un home s’enamori bojament de tu: 13 consells per fer que un noi t’agradi - Atreure Un Company\nNarcissisme I Trastorns De La PersonalitatEnganyarFamíliaIdees De DatesMatrimoniAtreure Un CompanyGènere I SexualitatLlarga DistànciaAbúsAstrologia\nHome/Atreure Un Company/Com fer que un home s’enamori bojament de tu: 13 consells per fer que un noi t’agradi\nCom aconseguir que un noi t’estimi\nVoleu que un home s’enamori de vosaltres per sempre? És possible que estigueu fent aquesta pregunta perquè us agrada molt un noi i desitgeu que senti el mateix per vosaltres.\nEll és l’home dels teus somnis i tu l’adores. El voleu al vostre costat ara mateix, però, malauradament, encara no el teniu. Esteu disposat a fer tot el que calgui perquè us persegueixi, com vosaltres, que us sentiu atret per vosaltres i que us enamoreu perdudament, però sembla una gran empresa.\nEn aquest article, aprendràs algunes de les coses bàsiques i no tan bàsiques que les noies poden fer per atraure un home al seu costat i fer-lo enamorar.\n1. No perdis l’esperança\nNo perdis l’esperança. Si voleu que un noi s’enamori de vosaltres, haureu d’esperar en tot moment. Perdre l’esperança pot ser una malaltia no només en intentar guanyar el cor d’un home, sinó també en totes les coses que fem en el nostre dia a dia.\nEsperem el millor, però no perdeu de vista la realitat. Quan persegueixes un home i vols que s’enamori de tu, sens dubte hi ha dos possibles resultats, que són:\nTambé s’enamora de tu\nPodria rebutjar els vostres avenços\nQuan es busca l’amor d’un home, és important tenir esperança i mantenir-se positiu. (Tots semblem més atractius i atractius quan donem bones vibracions positives.) Però no pengueu totes les vostres esperances en obtenir el resultat que somieu. Té sentiments igual que tu, i cap de nosaltres realment té control sobre els nostres cors.\nPot ser que t’interessi tant com t’interessa. Estigueu motivats per aquesta esperança i feu passos per esbrinar-ho. No ho sabreu fins que no feu un esforç per atrapar-lo. Tot i això, també us heu de preparar per a qualsevol eventualitat i resultat. Si aquest home no és el vostre, hi haurà un altre al vostre horitzó. Així que no perdeu l’esperança!\nSigues tu mateix quan intentes que un home s’enamori de tu. És important ser tu mateix i no una altra persona quan es tracta de personalitat i caràcter. Si pretén ser diferent del vostre veritable jo quan intenteu fer un noi com vosaltres, no us feu cap favor.\nEn intentar no ser tu mateix, estàs indicant o suggerint clarament que no estàs còmode amb tu mateix. Molts nois notaran fàcilment aquesta deficiència en tu i es desinteressaran ràpidament.\nÉs possible que pugueu mantenir la façana alçada durant unes setmanes, mesos o fins i tot anys. Tard o d’hora, us cansareu d’ocultar la vostra veritable personalitat i ell es cansarà d’intentar esbrinar qui és realment, què és el que realment li agrada i quan en realitat és sincer.\nSi teniu una feina molt potent, no feu de rossa tonta.\nSi us odien els talons alts, no porteu estiletes.\nEl vostre gos acosta el seient del davant del vostre cotxe i dorm al llit? És millor que els dos en parleu.\nTu tens fills? Sens dubte, val la pena esmentar-ho per davant.\nLa millor relació és una relació llarga. Quan un home s’enamora bojament de tu, vols que aquest amor perduri, així que sigues tu mateix des del principi.\n3. Tingueu en compte el vostre aspecte\nNo deixis que la teva aparença et decebi. La vostra aparença us pot fer guanyar o perdre a l’hora de sortir. Per complaure un home i fer-lo interessar per tu, hauríeu de ser presentable. Tingueu en compte el que porteu, si el vostre cabell està net o no i si esteu vestit adequadament.\nPer descomptat, voleu semblar atractiu per a l’home del qual voleu enamorar-vos, però l’atractiu sexual no significa necessàriament roba que abraci el cos i molta escot. Els pantalons texans i una samarreta amb els cabells bufats pel vent poden ser tan atractius com un aspecte cuidat en un vestit formal, en les circumstàncies adequades.\nTrieu la vostra roba i el vostre estil perquè coincideixi amb l’ocasió. Però tingueu en compte com es veu. Feu tot el possible per tenir el millor aspecte possible, independentment d’on vagi. Mai se sap quan pot xocar inesperadament amb l'home dels seus somnis.\nPer tant, abans de sortir per la porta per comprar l’ingredient que falta per al sopar tranquil a casa amb el vostre solitari, canvieu aquesta camisa grossa.\n4. Escolta, no només parles!\nQuan vulgueu complaure i fer caure un home per vosaltres, és important que escolteu. No parleu només. Si xerres sense parar quan estàs nerviós, troba alguna altra manera de fer front als nervis.\nMoltes noies cometen l'error de parlar més del que escolten quan estan al voltant d'una possible parella masculina. Les noies no són les úniques, és clar. Molts homes fan el mateix. Però aquest és un gran error que us pot costar aconseguir l’home dels vostres somnis.\nFins i tot un home que en general no és xerraire definitivament tindrà alguna cosa a dir. A tothom li agrada que se l’escolti. Si segueixes parlant i parlant tot el temps sense donar-li la possibilitat d’expressar-se, probablement quedarà decebut. Fer-li difícil que entri una paraula pot reduir les possibilitats que s’enamori de tu.\nLa confiança és fonamental. És clar, algunes dones semblen fer una carrera per atrapar homes interpretant a la víctima o a la dona desemparada. Però, mai us heu adonat de com aquelles ànimes aparentment desemparades que atrapen els homes per ser tan 'necessitades', realment van establir el seu parany amb confiança i precisió?\nSense confiança, s’arrisca a quedar-se enrere. Si voleu que un noi us agradi, heu de tenir un sentiment de confiança en vosaltres mateixos que, finalment, us farà acostar-vos-hi sense témer ni sentir cap perill.\nEstimar-te fa que sigui fàcil que també t’agradi. Ets una bona persona amb qualitats molt especials. Confieu que sou digne de ser estimat.\nMés consells per enamorar-lo de tu\nSomriu i riu. Quan esteu treballant en formes d’enamorar-vos d’un noi, és fonamental somriure i riure. No presentis una cara antipàtica. Sigues tan extrovertit, amable i social com et sents còmode.\nEn general, als nois els agrada les noies amb sentit de l’humor que els poden fer sentir bé. Expliqueu-li històries agradables i no tingueu por de riure. No oblideu no passar per la borda i semblar un còmic. És fantàstic tenir una parella agradable i extravagant, però a molt poca gent li agrada la idea de conviure amb un humorista.\nHas de donar, i no només prendre, per augmentar les possibilitats que s’enamori de tu. Un home pot diferenciar fàcilment entre una noia que vol alguna cosa d’ell i una que el cuida.\nCertament, hi ha noies que busquen diners (buscadors d’or). Diferencieu-vos del típic buscador d'or i deixeu-lo veure que us interessa pel seu amor i no pels seus diners ni per cap altra cosa material.\nDeixeu que també faci un esforç addicional. Si segueixes perseguint un home durant mesos mentre continua les seves activitats, és probable que et vegis com una dona desesperada. Estar sempre a la seva disposició no és realment bo. No el deixeu avorrir.\nEn lloc d’això, permeteu-li avançar cap a vosaltres. Molts homes gaudeixen de l’emoció de la “persecució”. Capta la seva atenció i la seva atenció i deixa’l treballar una mica per guanyar-te. Deixeu-li notar quant li enyora quan no esteu a prop. Tan bon punt sospiti que s'està enamorant de vosaltres, definitivament farà alguna cosa per aconseguir-vos.\nConèixer (i entendre) què fa. Això pot augmentar dràsticament les vostres possibilitats de guanyar el seu amor. Aprofita les oportunitats per involucrar-te en les coses que fa. Pregunteu-li si necessita ajuda per dur a terme una tasca. Si descobreix que esteu molt interessats en els seus plans, veurà que el cuideu i que podríeu ser un bon company.\nTingueu paciència i no l’empenyiu massa per prendre decisions importants. La paciència definitivament donarà els seus fruits. Tingueu paciència i aneu lentament quan intenteu que un home s’enamori de vosaltres. No esperis que s’enamori ni digui que sí als teus avenços a l’instant.\nMolts homes necessitaran definitivament temps per decidir si està disposat a entaular una relació amb tu o no. Si li agrada, ho farà evident. Però no l’empenyiu mai a prendre una decisió ràpida sobre si us agrada o no.\nSer diferent de la resta de dones. Si moltes dones competeixen per la seva atenció i s’esforcen molt perquè s’enamori d’elles, la diferenciació sens dubte us proporcionarà l’avantguarda. Doneu-li o mostreu-li proves tangibles o intangibles que suggereixin que sou la millor opció per a ell.\nNo siguis massa possessiu abans que et cometi el seu amor. Moltes dones cometen l'error de ser massa possessiu d'un home abans que fins i tot els admeti el seu amor. Quan aquest sigui el cas, pot intentar protegir-lo d’altres dones perquè segueixi sent l’única dona de la seva vida.\nAquesta és una estratègia condemnada al fracàs. Permeteu-li decidir què és el millor per a ell. Si ets l’únic per a ell, definitivament s’enamorarà de tu.\nTenir una bona moral. La bona moral és necessària per convèncer un home perquè t’estimi. Ningú vol involucrar-se amb algú en qui no es pugui confiar. Als homes els agrada les dones disciplinades i que no són canvis. Comporta’t madurament cap a ell i sigues respectuós amb ell, tal com esperes que sigui respectuós amb tu.\nSi podeu ser fidel a vosaltres mateixos i demostrar tots aquests tipus de qualitats, el vostre partit perfecte us enamorarà definitivament.\nCom impressionar un noi\n30 signes que a un noi no li agrada\nQuins són alguns dels principals signes que no li agrada? O com se sap exactament si a un noi li agrada o no li agrada amb seguretat? Quins són els senyals i els senyals que us faran saber si un home està interessat o no en esteu? N’hi ha definitivament\nCom se sap si a un noi li agrada?\nCom saps si a un noi li agrada o no? Quins són els signes que li agraden a un noi? O com se sap si li agrada o li interessa amor? Aquestes són algunes de les moltes preguntes que es fan i mantenen les dones i les nenes de diferents edats a tot el món


17 de febrer de 2019 - 13:00\nRecordeu que el recorregut de 20 km surt des d’Alboraia a les 8:00h i passarà per l’emblemàtica horta valenciana. El recorregut de 10 km tindrà sortida des de l’Hospital Valencia al Mar a les 10:00h i recorrerà la Malva-rosa, i el de 5 km, des de la Ciutat de les Arts i les Ciències a les 11:00h tot recorrent diversos museus de la ciutat. L’arribada serà a la Plaça de l’Ajuntament de València, on es durà a terme una festa final.


Fins divendres 6 de juny resten obertes les inscripcions per la caminada de Moja a Montserrat — Ajuntament d'Olèrdola\n21:18 del 19 de abril de 2021\nFins divendres 6 de juny resten obertes les inscripcions per la caminada de Moja a Montserrat\nFins divendres 6 de juny resten obertes les inscripcions per la caminada de Moja a Montserrat La caminada preveu reunir a un centenar de participants i s’ha programat pel proper dissabte 28 de juny http://www.olerdola.cat/news/fins-divendres-6-de-juny-resten-obertes-les-inscripcions-per-la-caminada-popular-de-moja-a-montserrat http://www.olerdola.cat/news/fins-divendres-6-de-juny-resten-obertes-les-inscripcions-per-la-caminada-popular-de-moja-a-montserrat/@@download/image/caminada1.JPG\nLa caminada preveu reunir a un centenar de participants i s’ha programat pel proper dissabte 28 de juny\nParticipants de l'any passat, abans de començar la caminada\nUn entusiasta grup de joves de Moja, agrupats sota el nom “d’Espardenya rebentada”, torna a organitzar la caminada popular de Moja a Montserrat-5è memorial Joan Canela. No es varia el criteri de fer aquesta caminada nocturna durant la lluna plena del mes de juny, que aquest any cau en el dia 28. La sortida s’ha previst, doncs, el darrer dissabte de juny, a les 7 de la tarda. Degut a una cerimònia que acull l’església, l’inici de l’activitat s’ha traslladat a la propera plaça Tedéum.\nPerquè tot rutlli, ja fa dies que la caminada escalfa motors. L’experiència satisfactòria dels dos darrers anys en els preparatius s’ha refermat aquest 2014 i es manté el procediment d’inscripcions anticipades amb suficient temps perquè tot estigui a punt el dia de la caminada. És per això que les inscripcions es poden fer des de fa dues setmanes i resten obertes fins el 6 de juny, amb un límit de 100 participants. Oriol Díaz, un dels organitzadors, explica que la previsió és que acabin arribant a aquesta xifra del centenar d’inscrits, tenint en compte que les persones que hi participen ho acaben de confirmar els darrers dies d’inscripcions. Díaz explica que ho limiten a 100 persones per garantir la seguretat de tothom.(àudio)\nEl preu d’inscripció és de 23 euros i inclou esmorzar, samarreta i obsequi en finalitzar, així com transport, avituallaments líquids i sòlids, i assegurança. Els caminaires hauran de portar l’entrepà del sopar, mitjons de recanvi , roba i calçat còmode, sense estrenar-lo el mateix dia. També es recomana portar lot, si és possible frontal per a portar-lo lligat al cap. Les inscripcions es poden fer al bar Avinguda i al bar del Local Nou. El pagament caldrà fer-lo en el moment de la inscripció.\nSobre el recorregut, de proper de 47 quilòmetres, no hi ha canvis respecte l’any passat. Es manté l’atractiu tram dels 7 barrancs després de recuperar-lo l’any passat.(àudio)\nL’organització recorda que és una caminada popular i no una cursa. Amb tot, es demana un mínim de preparació física. Oriol Díaz recomanava sortir a caminar regularment i ser constants.(àudio)\nTot apunta que la caminada seguirà mantenint el seu caràcter participatiu, reunint a inscrits de diferents edats que afronten aquest repte amb esperit lúdic i ganes de compartir una experiència ben especial.


alcaldes.eu | En marxa un curs de lFMC per millorar la contractació pública local\nAquest taller-seminari, que va començar ahir i que continuarà fins al 8 de maig, aporta conceptes molt pràctics per solucionar les dificultats amb els quals els operadors en aquest camp es troben dia a dia. Amb 300 inscrits, el curs aborda la contractació en el seu conjunt, però posa una èmfasi especial en les novetats que va suposar l'aparició de la nova Llei de contractes del sector públic.\nEl curs va començar amb una introducció i qüestions generals. A continuació es va analitzar què es contracta (els tipus de contractes del sector públic i el seu règim jurídic); com es contracta (els procediments d’adjudicació i els sistemes per millorar la seva gestió); com es preparen els contactes (la configuració i les condicions dels mateixos); com es tramiten els contractes (qüestions de procés); com s'executen els contractes (contingut pràctic i incidències); i finalment quina és l'estructura administrativa per a la gestió de la contractació a nivell general.\nEl curs, impartit per Miguel García Rescalvo, advocat, s’adreça a càrrecs públics, responsables jeràrquics, assessors jurídics, fiscalitzadors i personal tècnic i administratiu en funcions relacionades amb la contractació en el sector públic.\nÉs previst fer una segona edició d'aquest curs els dies 30 i 31 de maig, i 5, 6 i 7 de juny; i una tercera edició al mes d'octubre, concretament els dies 3, 4, 9, 10 i 11.


Enric I. Canela » Blog Archive » La UdL diu que no ha rebut resposta del Govern sobre el Pla Econòmic 2011-2014\nLlegeixo que la UdL va presentar el passat mes de juliol el Pla Econòmic 2011-2014 amb l’objectiu d’assumir 4,8 milions d’euros de retallades amb un ambiciós pla d’estalvi i cobrir els dos milions restants amb dèficit. En el seu moment la UdL va argumentar que no havia creat dèficit des de 2003 i va apel·lar a l’autonomia universitària per poder fer-ho ara amb el compromís que quedés esmenat el 2014. Però a falta de tres mesos per acabar l’any, la UdL manifesta que encara no té resposta del Govern. De moment, la institució dirigida per Roberto Fernández està en procés d’elaboració del pressupost, que si se segueix la tònica d’altres anys hauria de passar pel Consell de Govern abans d’acabar l’any.\nÉs difícil que les universitats no facin dèficit. Caldria fer-ho d’acord amb el Govern. Responsabilitat d’uns presentar el pla i de l’altre entendre el problema i pactar. Les coses són molt complicades i el Govern està fent tot el que pot, però el dèficit és inevitable.


El Projecte Malla és un projecte compartit entre un centenar de persones: els makers (impressors 3D) imprimeixen el material; els enginyers i dissenyadors milloren i preparen el software de cada producte, i les persones que fan una gestió logística i organitzativa del material. El material fungible i el transport es cobreix gràcies a les donacions econòmiques dels col·laboradors, que, a data d’avui, han aportat 7.276€ al projecte. Les donacions es poden seguir fent al web del Projecte Malla gràcies al portal de col·laboració social comunitària Kunectors: https://espaimalla.cat/donacions/


Angle editorial - LlibresDigitals.cat\nInici > Editorials > Angle editorial\nEditorial Angle editorial.\nNom: Angle editorial\nTítol: Catalunya. A la independència per la butxaca\nEl llibre que demostra l'absoluta viabilitat econòmica d'una Catalunya independent. Cada vegada el llistat de raons a favor de la independència és més llarg, i per fi sembla que tothom coincideixen haver trobat el motiu definitiu. És la raó més democràtic...


Policia Local denuncia Vila-real segueix sense abonar hores extres 2018 | Castellón Información\nLa Policia Local denuncia que Vila-real segueix sense abonar 37.000 euros d’hores extres de 2018 i tampoc les de 2019\nSPPLB lamenta que l'equip de govern no ha tingut problema cap per a incrementar-se els seus sous i el dels seus assessors\nSPPLB denúncia que l’equip de govern no ha tingut problema cap per a incrementar-se els seus sous i el dels seus assessors\nLa secció sindical de SPPLB a Vila-real acusa novament “l’equip de govern de José Benlloch d’abandó i abús de gestió del personal. L’alcalde segueix en la seua línia d’impagaments als seus empleats les hores extres realitzades. Es continuen devent part dels serveis extraordinaris realitzats per la Policia Local corresponents al 2018. Aquests serveis pendents, estant ja a meitat de l’any següent, ronden els 37.000 euros aproximadament”, asseguren, i afigen que “no es té coneixement que ni tan sols s’hagen realitzat tràmits per a quantificar i pagar el que es deu de l’exercici anterior, això si, anunciant a so de bombo i platerets 4,3 milions de romanents del 2018”.\nIgualment, ja del present any 2019, el sindicat lamenta que “el deute de l’Ajuntament amb el seu Policia Local, ja ronda els 30.000 euros en hores extres, sent un dels motius la falta de previsió quant a la cobertura de places. Augmentant el despropòsit, no han tardat, en el ple del 3 de juliol a incrementar-se ells mateixos els seus sous i el dels seus assessors amb vanes explicacions”.\nDes del sindicat critiquen que l’actual equip de govern “continua amagant-se darrere d’altres problemes, (que sí, n’hi ha) però segueix sense complir les seues obligacions envers els seus empleats. Tot això denota per part de Benlloch i el seu equip de govern una total falta d’interés i incapacitat per a la gestió del personal municipal”, conclouen.\nAbonament17 cobertura29 denuncia427 hores extres3 José Benlloch703 places42 Policía Local1202 salaris2 sindicats8 SPPLB5 Vila-real5766


ᐉ Газовый клапан Honeywell VK4105G1245U. Ferroli Domiproject,C24,F24,C32,F32 FerEasy C24,F24,C32,F32. Art. 39819620, - Обзор, видео, отзывы, Цена - 2455 грн, Бренд - , ☎ (098) 328-49-09, (099) 328-49-09\nГазовый клапан Honeywell VK4105G1245U. Ferroli Domiproject,C24,F24,C32,F32 FerEasy C24,F24,C32,F32. Art. 39819620\n➤ Газовый клапан Honeywell VK4105G1245U. Ferroli Domiproject,C24,F24,C32,F32 FerEasy C24,F24,C32,F32. Art. 39819620 купить у Нас ✈ с доставкой Новой Почтой ✈ или другой удобной для Вас транспортной компанией по Украине.\nТеги: Газовый клапан Honeywell VK4105G1245U. Ferroli Domiproject, C24, F24, C32, F32 FerEasy C24, F32. Art. 39819620, 02.062, Газовые клапана


Medicina preventiva: revisions | Clínica Corachan\nLa Unitat de Revisions mèdiques de la Clínica Corachan té com a objectiu detectar factors de risc que permetin diagnosticar, identificar i prevenir qualsevol alteració de la salut.\nClínica Corachan ofereix un servei integral de diagnòstic i tractament en totes les seves especialitats de manera coordinada, i compta amb la tecnologia i els professionals més qualificats per oferir als seus pacients una atenció personalitzada de màxima qualitat.\nA qui s'adreça aquest servei?\nA homes i dones de qualsevol edat preocupats per la seva salut i que volen prevenir o curar possibles malalties.\nLa revisió mèdica Bàsica té com a objectiu la detecció de forma anticipada de qualsevol trastorn en fase inicial o de factors de risc per poder diagnosticar i tractar qualsevol patologia o malaltia.\nTé com a objectiu diagnosticar de forma precoç malalties que encara no presenten símptomes, de manera que millora el seu pronòstic i/o s'identifiquen factors de risc que puguin desenvolupar-se en el futur. Així es proposen conductes saludables per a protegir, promoure i mantenir la salut, el que proporciona seguretat al pacient i al seu entorn personal i professional.\nLa Unitat de Medicina Esportiva Corachan Esport realitza reconeixements mèdics a esportistes aficionats o professionals, així com el diagnòstic, tractament i prevenció de lesions o altres patologies relacionades amb la pràctica esportiva.\nReconeixement mèdic complet i personalitzat, coordinat pel Departament de Medicina, atenent les necessitats i circumstàncies de cada pacient. La Unitat disposa d'un circuit preferencial que permet realitzar les proves en un sol dia amb acompanyament personalitzat. En finalitzar totes les proves, el metge coordinador farà una valoració i li donarà totes les recomanacions necessàries en funció dels resultats. Posteriorment es lliura un dossier juntament amb l'informe elaborat per l'equip mèdic i totes les proves originals.\nCircuit preferencial amb acompanyament\nEsmorzar complet i menjar al nostre restaurant\nSeguiment de visites posteriors\nPer què és important fer-se una revisió?\nQuan o a partir de quina edat hauria de començar a fer-me una revisió?\nSón preguntes cada cop més freqüents, poc a poc som més conscients de la importància de la prevenció en la salut per la curació de moltes malalties tant per antecedents familiars, com per factors de risc propis. La detecció en fases inicials de qualsevol malaltia incrementa el percentatge de la seva curació.\nExisteixen recomanacions generals per la realització d'una revisió en funció de l'edat, de si existeixen antecedents familiars o de si hi ha o no factors de risc. La freqüència o periodicitat de realització de la revisió pot variar.\nDurant la visita inicial amb el nostre especialista de Medicina Interna s'avaluen els símptomes, riscos, hàbits o antecedents personals i familiars que puguin existir.


Hotel Panoramic Caorle Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLungomare Trieste 66, Caorle, Caorle, Itàlia, 30321 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Panoramic\nAl visitar Caorle, vosté es sentirà com a casa a Hotel Panoramic, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Panoramic asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos instal.lacions per a minusvàl.lids, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, servei de bugaderia.\nL'ambient de Hotel Panoramic es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, balcó/terrassa, telèfon són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com platja privada, piscina exterior, parc infantil, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hotel Panoramic.\nCal que informeu el Hotel Panoramic de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Manuel Forcano, poeta\nPalmaL’estiu que marca la vida de Manuel Forcano per força havia d’estar lligat als països àrabs i al Pròxim Orient. Els ha convertit en poesia en els seus millors llibres, ha traduït al català i al castellà poetes, viatgers i fins i tot el Llibre de la Creació, que és l’origen dels cabalistes; n’ha fet nombrosos assajos i ha exercit de professor d’hebreu, arameu i d’història del Pròxim Orient Antic a la Universitat de Barcelona. Qui des del març ocupa la direcció de l’Institut Ramon Llull relaciona els seus millors estius amb un treball que va fer com a professor a la UB, quan va formar part de l’equip català del projecte Manumed de la Unió Europea (2000-2004) per a la catalogació a les biblioteques dels manuscrits àrabs i siríacs de la riba sud del Mediterrani.


▷ Un pa per cada menjar | El Blog Canales Family\nHome Cuina Un pa per cada menjar\nA les fleques trobem cada vegada més varietats de pa, però molts cops no sabem quin triar. No patiu! Us expliquem quines varietats hi ha al mercat i com els podeu aprofitar al màxim segons les seves qualitats!\nEl pa, producte ancestral que ha sigut base de l’alimentació europea durant segles, ha ressorgit els últims anys. La demanda d’un producte de qualitat, artesà ha provocat que les fleques es posin les piles i tornin a fer-los com cal, a més de recuperar antigues varietats.\nLa part negativa és que ara els forns s’han convertit en nu maldecap: pa de barra, de Viena, integral, de vidre, xapata … Una llista que no té fi.\nSabeu que voleu pa i sabeu que per menjar teniu estofat, i intuís que, de la mateixa manera que uns vins mariden millor que altres amb algunes receptes, també han d’existir pans més o menys adequats en funció del plat. I així és: cada tipus de pa té unes qualitats que el fan únic, de manera que cadascú respon millor a uns usos.\nBarra de llenya. Fa referència al forn en què es cou, si per fer el foc es fa amb llenya, s’obtindrà un pa de llenya ple d’aromes de foc. És ideal per fer entrepans per emportar-se o menjar a casa, ja que per la forma és fàcil d’agafar i no s’humiteja fàcilment.\nXapata. És un pa d’origen italià que té un aspecte aixafat i irregular. Destaca per tenir una crosta cruixent i un interior ple de butllofes. Amb aquest pa es pot fer entrepans, tapes, pinxos, torrades…. És molt versàtil!\nPa de viena. Pa de crosta fina i brillant, forma rodona i massa del tipus brioix. Això s’aconsegueix utilitzant vapor d’aigua en la seva cocció. Com és un panet petit, és molt pràctic per fer entrepans o per preparar hamburgueses en pa.\nPa de crostons. Pot ser allargat o rodó, l’aspecte és rústic i té més de dues puntes en forma de crostó. Sol ser cruixent. Com es pot partir bé, és perfecte per fer agafar trossets i poder aprofitar tots els sucs o salses del plat.\nPa integral. Està fet amb farina no refinada, per això el color és més fosc i té més gust a cereals. Té més fibra. El consumeixen sobretot les persones que prefereixen pans més saludables per a la seva dieta.\nPa de motlle. Té aquest nom perquè es cou dins un motlle. La textura és tova i es conserva millor que altres pans. És més calòric, ja que conté més greixos. Normalment s’utilitza per fer torrades, com a l’hora d’esmorzar i berenar. És el pa per excel·lència per fer sandvitxos.\nPa de coca. Es caracteritza per ser prim, de crosta cruixent i molla lleugera. Presenta forats grans i definits. S’elabora amb oli d’oliva verge extra. Queda molt bé en torrades, pinxos i tapes.\nPa de pagès. Pa tradicional de Catalunya de forma rodona amb la crosta gruixuda i cruixent. Per això, conserva la molla flonja més dies. Ideal per sucar i acompanyar àpats. Si es talla a llesques, també es pot usar fer sandvitxos més rústics.\nPa de vidre. El pa de vidre és un pa molt de moda últimament que destaca per ser tenir una crosta ben cruixent i fina, i una molla escassa i molt alveolada. Si el compreu, tasteu-lo de fer com acompanyament de pa amb tomàquet, sol agradar a tots els paladars!\nPa de llet: És un pa clàssic, de tota la vida. En lloc d’afegir només aigua, per fer la massa es barreja farina amb llet, d’aquí ve el seu sabor característic. Sol agradar molt als nens petits perquè és esponjós i dolç, és per això que moltes famílies el fan servir per fer entrepans per a l’escola.\nPa especiat. Es diferencia dels altres pans perquè en la seva elaboració hi afegeixen condiments com ceba, tomàquet o olives per donar un gust diferent. En països com Itàlia se serveixen tallats a tires com a aperitiu.


Arrels proposa als ciutadans compartir algun àpat de Nadal amb una persona sense llar\nArrels ha llançat aquesta idea perquè aquest any, a causa de les restriccions per la pandèmia de Covid-19, no podran acollir en el seu centre obert a les persones que viuen al carrer, com vénen fent des de fa més de 10 anys\nBarcelona obre un nou centre destinat a dones sense llar\nEl centre està equipat amb habitacions individuals i també compta amb un pis que les usuàries poden compartir i amb espais comuns com una bugaderia o un menjador\nLaporta agafa el poder per convèncer Messi, retornar la il·lusió i reflotar l'economia i l'Espai Barça\nLaporta reconquesta la presidència del Barça després de la segona participació més alta de la història\nEleccions Barça. Font: "Hem plantat les llavors del que ha de ser el Barça del futur"\nEleccions Barça. Freixa: "La victòria de Laporta no admet cap discussió"


Reservas horarios establecidos 2020\nEl Centre del Romànic de la Vall de Boí colabora en la primera edición del Festival Errant que se realizará del 18 al 27 de septiembre de 2020 en la Alta Ribagorça, organizado por el Institut d'Estudis Ilerdencs de la Diputació de Lleida, comisariado por Culturacció y con la colaboración del Consell Comarcal de l’Alta Ribagorça, el Ayuntamiento del Pont de Suert, el Ayuntamiento de la Vall de Boí y el Ayuntamiento de Vilaller.\nLas actividades se articulan entorno a tres ejes: el arte- la poesía y la música - el pensamiento, donde la palabra y la imagen de las expresiones artísticas contemporáneas dialogan con el patrimonio paisajístico, artístico y cultural del territorio escogido en esta primera edición.\nDel 20 al 27 de septiembre se podrán visitar las iglesias de Sant Feliu de Barruera, Sant Joan de Boí y Santa Eulàlia d'Erill la Vall con las instalaciones artísticas de Marco Noris, Sara Agudo Millán, Blanca Viñas y Albert Alcoz.\nEl itinerario artístico empezará el 20 de septiembre con una visita guiada de cada artista en las iglesias que acogen sus obras y un concierto en Taüll:\n11h Visita guiada: Pells, de MARCO NORIS, en la iglesia de Sant Feliu de Barruera.\n12h Visita guiada: Registres de vent, de SARA AGUDO MILLÁN, en la iglesia de Santa Eulàlia d’Erill la Vall.\n13h visita guiada: Traçar una constel·lació imaginària, de BLANCA VIÑAS i ALBERT ALCOZ, en la iglesia de Sant Joan de Boí.\n17h concert: Els dits de la música, TOTI SOLER, plaza de la iglesia de Santa Maria de Taüll.\n* inscripciónes previas a través de la web: www.errant.cat *El día 20 de septiembre las entradas a estas tres iglesias son gratuitas! ⇒ Entradas para visitar las iglesias\nLa clausura del festival el día 27 de septiembre se hará en Durro de 11h a 13h30 con una itinerario a pie desde la iglesia de La Nativitat hasta la ermita de Sant Quirc con el concierto de Tot Dorm a cargo de NEUS BORRELL, MIQUEL JOAN y JORDI RALLO.\n*Las actividades tienen el aforo limitado*\n⇒ Más información sobre el festival y inscripciones\nPROGRAMA PDF DEL FESTIVAL ERRANT


Sovint sol passar que en les commemoracions anuals d’homenatge a un artista tot sona a repetitiu i podem acabar avorrint-lo, però el llibre d’Arnau Puig és una aportació important. Primer de tot perquè desmitifica el poeta i, alhora, ens el redescobreix amb una visió subjectiva, amena, íntima, profunda i reflexionada d’ell i la seva obra. L’assaig d’Arnau Puig ens obre camins per a explorar, convida a passejar amb ell pels camins que ha anat descobrint i descobreix encara.\nNo és un assaig tancat ni conclusiu en absolut. Obre portes i finestres perquè passi l’aire i el lector hi transiti amb els seus bagatges, incògnites i prejudicis. És un viatge al centre de Joan Brossa; retornar, repassar, tornar a visitar el paisatge i les idees que varen compartir durant tota la vida, amb més o menys punts de coincidència i de tensió.\nBrossa i Puig d’excursió al Montseny descobrint les formes surrealistes.\nPuig obre el llibre amb una cita, ‘només podem viure des de l’únic món que percebem’ (Aristòtil, Kant, Husserl, Sartre), un pensament que ens obre la porta a un assaig per dins de Joan Brossa i de la seva realitat, aquella d’on venia i la realitat poètica que ell va construir. Alhora el llibre és la confluència subtil de dues realitats, la de Puig i la de Brossa, immersos tots dos en el panorama trist, gris i sense esperança de la postguerra.\nEl filòsof ens dóna la clau per a obrir aquest bagul ple de Brosses, com diria Tabucchi, que és la vida, l’obra, el personatge i el seu temps. Un creador que va infinitament més enllà del tòpic de la ‘poesia visual’, més o menys punyent, radical i enginyosa. De ‘endevinalles plàstiques’, les qualifica Puig, que, per contra, subratlla que el seu amic era ‘un poeta molt seriós, un poeta nat que vol aportar quelcom a la cultura tal com ell l’entén (per bé que, cal que ho reconeguem, fotent-se del mort i de qui el vetlla)’.\nElls, cadascú per la seva banda, es pensaven, potser, que eren sols, però un dia es van trobar en aquella Barcelona vençuda i mísera de la postguerra. Les inquietuds els agermanaven, compartien lectures, projectes, idees. És molt bona la descripció que en fa, a partir d’ells, del laberint sense sortida dels anys quaranta i cinquanta. Brossa esdevé un personatge solitari, marginal, radical, alhora que es mostra molt intel·ligent, sensible i conversador, de més bon humor o de més mala llet, amb els pocs amics que van descobrint.\nBrossa ha estat al front, on ha començat a escriure i, en perdre la guerra, s’ha vist obligat a repetir el servei militar com a càstig. Té una ferida de metralla en un ull. Perd la família, s’allunya de la mare, que s’ha casat amb un home ric, viu a casa d’una tieta, dorm fins tard i no s’afaita, tancat en la riquesa del seu món interior i l’efervescència del seu impuls creatiu. ‘Quan Brossa torna a Barcelona no creu en res i, cosa que és pitjor, ho nega tot’, escriu Puig.\nPerò té un bagatge anterior, tot i que Puig reconeix que en sap poc del Brossa d’abans de la guerra. No en parlaven. Ni de la seva vida familiar ni de les noies. Així i tot, cita unes declaracions de Brossa del 1968 que, segons ell, aclareixen o desencripten el Brossa jove, el d’abans de la guerra: ‘Si no podia escriure, / als moments d’eufòria seria guerriller, / als de passivitat prestidigitador./ Ésser poeta inclou totes dues’.\nBrossa, i no se sap ben bé per què, coneixia a fons tota la literatura catalana, especialment la poesia i el teatre. El seu pare era tramoista i ell, de ben petit, va recórrer amb ell moltes sales i va gaudir de molts muntatges. Coneixia a fons el teatre català, la poesia i les obres i idees de la segona avantguarda dels temps esborrats de la República. Brossa enllaça, a la seva peculiar manera, amb les arrels d’abans de la guerra. ‘Tot era una mica enigmàtic i confús –escriu Puig–, per bé que ell era clar i net i s’hi veien coses “a sota de”.’\nEls primers que Brossa contacta són J.V. Foix –’el poeta de Sarrià, pastisser, murri i oportunista’–, i el col·leccionista i barretaire Joan Prats. De les seves biblioteques i converses en traurà bon profit: L’Amic de les Arts, la Revista de Occcidente, Salvat-Papasseit, el dadaisme, el surrealisme. Connecta amb les essències, però li manquen les persones. La guerra i l’exili han causat un buit generacional immens. I els qui han romàs són irrecognoscibles o són muts. Com el poeta Sebastià Sánchez Juan, que s’havia fet censor, deia ell, per poder menjar.\nAmb Puig caminem per aquella Barcelona raptada pel franquisme i l’església nacional-catòlica. Un desert cultural on a poc a poc, entre les ‘deixalles i residus’ de la postguerra, ells van fent petites troballes de grups minúsculs, gairebé clandestins, en sintonia amb ells. Van al Liceu i al Palau. Escenifiquen les obres en petit comitè. Brossa es va isolant, va entrant en la galàxia del llenguatge.\nUn dels grans valors d’aquest llibre és la manera com ens descriu des de l’interior de les seves ments artístiques l’aspror d’un país culturalment mort i arrasat. I la manera com la flama feble però persistent del geni poètic torna a il·luminar els camins del laberint. Puig diu que explica què feien ells, sense saber on eren realment. Llegint aquest llibre m’ha vingut sovint al cap, com una música de fons, un aforisme de José Bergamín: ‘El qui només cerca la sortida no entén el laberint i, encara que la trobi, sortirà sense haver-lo entès.’\nEn aquella societat hi ha un surrealisme que exalta el patiment, escriptors que vénen del falangisme que reten culte a l’autarquia i la mort, revistes que comencen en cercles universitaris del règim. Tanmateix, ells n’estan radicalment al marge, se senten surrealistes lliures, no reivindicatius. S’inicien en la pràctica de l’automatisme psíquic pur, sense censures; avancen vers un món nou, però tot és boirós. ‘Un decret del general Franco –escriu Puig– ha anul·lat, ha esborrat la història autòctona anterior, malgrat que tu la recordis viva i activa.’ Aquest és el drama que han d’afrontar.\nCoberta del llibre ‘Brossa, escamotejador i burleta’.\nArnau Puig fa una reflexió brillant que defineix qui eren i on eren aquells dos nàufrags perduts als anys quaranta i cinquanta: ‘Si es vol, hom pot dir que érem l’altra cara d’un full de paper en una banda del qual hi havia els d’abans i en l’altra els d’ara. Per calc, per transparència, uns aspectes de l’acció es veuen tant d’un cantó com de l’altre, però la intenció, la dimensió, no hi té res a veure; es tracta de coincidències aparentment formals, però res més.’\nI és així com, pàgina a pàgina, apareixeran Tàpies, Ponç, Dau al Set i, entre l’anàlisi i l’anècdota, entre la poesia i la realitat, o l’escamoteig i la burla, s’aniran trobant les claus que van forjar el caràcter radical, aïllat del context, d’un artista que volia ‘desmuntar’ les coordenades de la societat civil, que no en volia saber res i que finalment acabaria construint un món propi. Un llibre excel·lent per a entendre l’univers d’un joglar de la poesia que no es feia el marginal, sinó que s’hi sentia, i que amb el seu solipsisme va lliurar tota la vida al mot per dinamitzar-lo.\nL’opinió de Manuel Guerrero, assagista i crític, especialista en Brossa\nM’ha interessat tant el llibre que sento l’impuls de parlar-ne amb un dels grans especialistes en Brossa i la seva obra. Manuel Guerrero és assagista, crític i enguany comissari de l’any Brossa. A més de la relació personal i d’amistat amb el poeta, hi ha dedicat anys d’estudi i reflexió. Va ser l’impulsor i guionista del documentari Joan Brossa per Joan Brossa (1991), dirigit per Manuel Huerga i Toti Rovira, i comissari de l’exposició ‘Joan Brossa, la revolta poètica’ (2001) de la Fundació Joan Miró.\n—Quin és el valor del llibre respecte de tot allò que sabem de Brossa i que n’ha estat publicat?\n—No hi ha cap aproximació als primers anys creatius de Brossa que pugui comparar-se a la d’Arnau Puig en aquest llibre, de manera que es tracta d’un testimoni únic i indispensable per a entendre el primer Brossa i la seva evolució poètica, política i creativa.\n—Què heu descobert de nou en el llibre?\n—El nou llibre d’Arnau Puig permet de revisar amb profunditat els primers anys de la postguerra, quan Brossa comença la seva trajectòria poètica compartida amb ell en aventures que s’acaben formalitzant com la revista Algol o, posteriorment, Dau al Set. Arnau Puig és dels darrers testimonis que poden parlar amb propietat i coneixement dels orígens creatius de Brossa, i en aquest sentit aquest llibre és un testimoni fonamental. Per bé que Puig ja havia escrit força sobre Brossa, sobre el seu teatre i l’època de Dau al Set, en aquest nou llibre fa un retrat més extens de la personalitat i del context personal, familiar i social del poeta en els anys de formació, creixement i consolidació de la seva obra.\n—Hi ha aspectes nous o cap enfocament d’anàlisi de Brossa i la seva obra?\n—Certament les opinions i reflexions d’Arnau Puig sobre Brossa eren conegudes i publicades, però no havia fet mai cap retrat tan complet del Brossa que va conèixer als anys quaranta i cinquanta i de la seva relació amb la família i amb el context cultural com en aquest nou llibre.\n—Vós els coneixíeu tots dos. Com descriuríeu la relació Puig-Brossa?\n—Ja al començament la relació de Joan Brossa i Arnau Puig va ser d’amistat profunda però alhora distanciada i conflictiva. Arnau Puig explica al final del nou llibre que encara es recorda del fet que deixés de dedicar-li un poema del llibre Sonets de Caruixa… Així que els desacords ja vénen de l’època de Dau al Set. Malgrat això es respectaven i es tractaven cordialment, però sempre amb una certa distància. Són dues personalitats fortes, amb interessos comuns que han fet camins diferents.\n—Encarnen dues actituds diferents davant l’art i la vida?\n—Efectivament. Puig i Brossa tenen actituds diferents respecte de la vida. Puig és més analític i reflexiu, mentre que Brossa és més intuïtiu i directe.\n—Diu Puig que Brossa era una persona ‘renyida’ amb la realitat, que no era un artista de combat, sinó més aviat un escamotejador. Hi esteu d’acord? Com el veieu vós?\n—Arnau Puig havia militat al partit comunista, Brossa no. Sempre havia mantingut les distàncies respecte de la militància política. Per això el retret d’Arnau Puig a Brossa té a veure amb el fet que Brossa sempre anava a la seva, per lliure. S’havia mostrat pròxim al PSUC i a ERC en alguns poemes o llibres concrets, segons Puig, quan li havia convingut, però tendia a una actitud més llibertària. Això no vol dir que fos insolidari o totalment individualista, però sí que posava la seva mirada i els seus interessos personals per damunt de la resta de coses. Brossa, tal com explica molt bé Arnau Puig, anava per lliure i creava la seva pròpia realitat, indiferent molt sovint dels referents del moment o de la realitat tal com era descrita per la societat del seu temps. Brossa subverteix el llenguatge i la idea de realitat del moment i crea un llenguatge propi, un univers propi. El combat de Brossa no és al carrer o en la intervenció social, sinó en l’obra mateixa, en la transformació que opera en el llenguatge, en les formes poètiques.\nUn sonet dedicat a Arnau Puig de punt final\nPer acabar el llibre, Arnau Puig, de postres, ens ofereix –res millor– un sonet de Brossa del recull Catalunya i selva (1953-1954). ‘Faci un sonet cada dia’, li va aconsellar J.V.Foix. I li va fer cas. Aquest és el d’un dia dels anys cinquanta. L’autor ens diu que, en rellegir-lo ara, l’ha trobat ‘excel·lent i molt abassegador, brossià en el llenguatge i profund en la dimensió suggerida’. Amb aquests versos us deixo.\n«A Arnau Puig, amb amistat estel·lar.\nAquest circuit tenyeix la flamarada,\npura tenebra encresta la buidor\n–la sent a les arrels qui la sent nada–;\nrellampegueja al fum la qüestió:\nProfunda cova deturant l’amplada,\nquan el cervell reprèn la funció,\ncadena aital no arriba a ser forjada\nsinó dins el cervell del pensador.\nEl món és món, no hi ha cap altra guia,\ni el pensament és un fenomen d’ell.\nOh solitud que no comprèn el dia!\nAigua lligada dins el sac més vell!\nLa terra no té cap filosofia:\nNo n’existeix enlloc, sinó al cervell.»


Llorens - Almenara Atlètic :: Fútbol de Com.Valenciana ::\nJueves 24 de Octubre de 2019 | 117205616 visitas | 217 usuarios conectados\nPablo Llorens Toribio\n2018/2019 Almenara Atlètic 13º Preferente Valenciana Grupo 1 Medio Centro\n2016/2017 Almenara Atlètic Primera Regional Valenciana Grupo 2 Medio Centro\n2015/2016 Almenara Atlètic 11º Primera Regional Valenciana G2 Medio Centro\n3ª Div. Gr. 6 Senior J.1 C.D. Acero 1 - Atzeneta U.E. 3 Si 71 0 0 0\n3ª Div. Gr. 6 Senior J.4 Paiporta C.F. 1 - C.D. Acero 0 Si 77 0 0 0\n3ª Div. Gr. 6 Senior J.5 C.D. Acero 1 - Olímpic de Xàtiva 0 No 8 0 0 0\n3ª Div. Gr. 6 Senior J.6 U.D. Rayo Ibense 0 - C.D. Acero 1 No 26 0 0 0\n3ª Div. Gr. 6 Senior J.7 C.D. Acero 0 - Torre Levante C.F. 0 Si 73 0 0 0\n3ª Div. Gr. 6 Senior J.11 C.D. Acero 1 - Silla C.F. 0 Si 84 0 1 0\n3ª Div. Gr. 6 Senior J.12 Orihuela C.F. 2 - C.D. Acero 1 Si 62 0 0 0\n2018/2019 C.D. Acero Senior 12 12 10 806 1 2 0\n5. Primera Andaluza Grupo 3\t 2753\n79. Tercera División Grupo 6 68\nTiempo de carga: 2.2413311004639 segundos


Cyient consolidated net profit declines 74.41% in the March 2020 quarter\nSales decline 7.68% to Rs 1073.60 crore\nMay 07, 2020 07:05 IST | capital market\nNet profit of Cyient declined 74.41% to Rs 45.20 crore in the quarter ended March 2020 as against Rs 176.60 crore during the previous quarter ended March 2019. Sales declined 7.68% to Rs 1073.60 crore in the quarter ended March 2020 as against Rs 1162.90 crore during the previous quarter ended March 2019.\nFor the full year,net profit declined 28.42% to Rs 342.50 crore in the year ended March 2020 as against Rs 478.50 crore during the previous year ended March 2019. Sales declined 4.12% to Rs 4427.40 crore in the year ended March 2020 as against Rs 4617.50 crore during the previous year ended March 2019.\nSales 1073.60 1162.90 -8 4427.40 4617.50 -4\nOPM % 8.64 14.33 - 12.34 13.70 -\nPBDT 134.20 237.40 -43 656.00 734.70 -11\nPBT 86.30 211.30 -59 468.20 623.30 -25\nNP 45.20 176.60 -74 342.50 478.50 -28


(La plaça Natzarets, [...]\tSegueix llegint...\tDetenen sis persones a darrera hora del vespre a Tarragona; avui concentració\tPosted on 29 març 2012 | 17 comentaris\n[ 30 març 2012; 18:00 to 19:00. ] En acabar la manifestació a la plaça Imperial, un grup d'entre vuitanta i cent persones han volgut seguir manifestant-se, aquest cop amb la mateixa o més contundència que al matí. És per això que s'han dirigit a l'Estació d'autobusos i, posteriorment, a les seus del PP i del PSOE a Tarragona, totes dues situades al [...]\tSegueix llegint...\tVisita guiada pels indrets representatius de la repressió franquista a Tarragona\tPosted on 28 març 2012 | No hi ha comentaris\n[ 31 març 2012; 10:30 to 13:30. 28 abril 2012; 10:30 to 13:30. 26 maig 2012; 10:30 to 13:30. ] Malgrat la moció que no va prosperar al darrer ple municipal sobre el canvi de nom de l'actual Jardí de la Reconciliació (que nosaltres proposàvem que fos de les Dones Víctimes del Franquisme) amb els vots contraris de PP, PSOE i CiU, seguirem amb la nostra tasca de fer conèixer els indrets on hi va [...]\tSegueix llegint...\tJornada de lluita per la vaga general a la universitat\tPosted on 25 març 2012 | No hi ha comentaris\n[ 28 març 2012; 12:00 to 16:00. ] 28 de març: jornada de lluita al Campus Catalunya.\n14:00 Assemblea oberta, preparatòria de la vaga\n... en acabar, mural reivindicatiu\nConvoca: Assemblea URV\tSegueix llegint...\tXerrada-debat sobre la vaga general a Tarragona\tPosted on 24 març 2012 | No hi ha comentaris\n[ 25 març 2012; 17:30 to 19:00. ] En motiu del dia de vaga del 29 de març, des de l'Assemblea 15M Tarragona s'ha organitzat una xerrada-debat amb diferents sindicats i col·lectius per a què mostrin el seu posicionament. El debat serà obert a la participació de tots els assistents. La xerrada-debat es realitzaria el proper diumenge 25 a les 17:30 a la [...]\tSegueix llegint...\tConcentració davant de la Patronal a Tarragona\tPosted on 24 març 2012 | No hi ha comentaris\n[ 28 març 2012; 19:00 to 20:00. ] Amb el doble motiu de la convocatòria de vaga general de 24 hores per al proper 29 de Març i amb els dies d'accions de l'AIT (Associació Internacional dels/les Treballadors/es), des de CNT us convidem a participar en els actes que realitzarem a Tarragona:\n28 de Març a les 19H, Concentració enfront de la Patronal (CEPTA, [...]\tSegueix llegint...\tVaga General al Camp el proper 29 de març\tPosted on 23 març 2012 | 1 comentari\n[ 29 març 2012; ] Sindicats i moviments socials convoquen també al Camp la Vaga General contra la reforma laboral del proper 29 de març i que tindrà repercussió arreu de l'Estat espanyol. A continuació, recollim tot el seguit d'actes previstos per al proper 29 de març arreu de les nostres comarques.\nInformació sobre la vaga general als Països Catalans\nFalset [...]\tSegueix llegint...\tXerrada: “com afecta a l’usuari la reducció dels serveis sanitaris?” (Alcover)\tPosted on 22 març 2012 | No hi ha comentaris\n[ 23 març 2012; 20:00 to 21:30. ] COM AFECTA A L’USUARI LA REDUCCIÓ DELS SERVEIS SANITARIS\nLa xerrada anirà a càrrec d’un representant de la CUP a l’Ajuntament de Valls, un representant del Comitè d’empresa i un del Consell d’administració del Pius Hospital.\nLLOC: LA BRETXA, C. MAJOR, 19\nALCOVER\tSegueix llegint...\t#primaverareus: Manifestació contra les retallades\tPosted on 22 març 2012 | No hi ha comentaris\n[ 24 març 2012; 16:30; ] A les 16:30h. Manifestació des de la plaça del Mercadal cap al Tecnoparc (indret on es celebra el congrés de CDC) amb el lema "No tinguem por! Plantem cara!".\nA les 18:30h. (aprox.): arribada de la manifestació al Tecnoparc. Lectura del manifest de l’Assemblea Popular de Reus, parlaments de diferents activistes sindicals i socials, del 15-M [...]\tSegueix llegint...\tEntrades més velles


Bengoetxea, convidat de luxe del Màster de Baiona - PilotaViu\nBengoetxea, convidat de luxe del Màster de Baiona\nDimarts, 25 de juliol de 2017 - 21:15h\nEl campió de pilota basca, Oinatz Bengoetxea, participarà per primera vegada en el Màster de Baiona.\nEl País Basc francés també és una zona important de pràctica de pilota, on la modalitat més practicada és “la pelote basque à main nue”, una variant de la pilota a mà jugada en el trinquet típic francés.\nBengoetxea jugarà este 26 de juliol la primera semifinal de la competició en el trinquet del Moderno de Baiona. El recent campió del manomanista formarà parella amb Batita Ducasso per a enfrontar-se a Peio Larralde, un dels actuals campions, i Antton Amulette.\nLa segona semifinal tindrà lloc el 27 de juliol. Waltary i el vigent campió Guichandut, s'enfrontaran a Ospital i Bilbao per fer-se un lloc en la gran final del diumenge 30 de juliol.\nA més a més, el dia de la gran final, Juan Martínez de Irujo rebrà un homenatge. El pilotari navarrés es va retirar oficialment del món professional el passat 20 de maig, després de ser diagnosticat d'una dolència cardíaca. Martínez de Irujo va participar en l'edició de 2015 del Màster de Baiona i va aconseguir la txapela junt amb Larralde.


Les reunions improductives - aula d'economia i empresa\nLes reunions improductives\nPosted on 24/05/2017 Author Estudis d'Empresa 0\nActualment, les empreses s’han d’enfrontar als nous reptes que presenta un mercat globalitzat com l’actual mitjançant la fabricació de productes o serveis amb un elevat valor afegit, preus baixos, qualitat elevada i terminis d’entrega acotats. Per això, moltes empreses busquen aconseguir un avantatge competitiu, a través de la gestió dels seus processos productius mitjançant tècniques de millora continua. Tot i que les empreses són conscients del que suposa la millora continua per a la seva permanència en un mercat en competència perfecta, els queda un llarg camí per recórrer.\nA la major part d’empreses del nostre país, es destinen moltes hores i esforços a fer reunions que moltes vegades acaben sent del tot improductives degut a l’existència de condicions que limiten la seva bona realització: l’abast dels temes, el malbaratament del temps, la manca de planificació fonamentada en objectius concrets i derivats d’una necessitat real, l’actitud dels treballadors en vers a les reunions i la manca d’eficiència que se’n deriva.\nLa majoria de nosaltres no pensa en el còmput total d’hores perdudes en aquestes reunions i en el cost final que suposen per a l’empresa. Posem per exemple que cadascuna d’aquestes reunions té una durada d’una o dues hores i que està integrada per entre sis i vuit persones. Això esdevé una pèrdua real de dues jornades laborals complertes. Si partim de la base que cadascun dels integrants a la reunió són directius o càrrecs intermedis amb uns salaris elevats i que aquestes reunions tenen lloc de forma periòdica, el malbaratament resulta significatiu.\nPer millorar l’eficiència d’aquestes reunions prèviament s’hauria de generar l’entorn (espai físic), el context (espai interpretatiu) i els compromisos necessaris perquè la reunió tingui el resultat esperat. Resulta fonamental també l’assistència de tots els convocats, respectar sempre l’hora d’inici i final. Un altre aspecte clau és l’assignació de rols a cada participant, com per exemple, la decisió de qui conduirà la reunió. Per últim, però no menys important, s’hauria de fer un seguiment de la reunió per veure si s’han dut a terme totes les accions posteriors que permeten complir el seu propòsit.\nEn països com Anglaterra, Suècia o Dinamarca, es porten a terme el que s’anomenen reunions diàries de sincronització de l’equip o “Scrum daily meeting”, en les quals l’objectiu principal és el de facilitar la transferència d’informació i la col·laboració entre els membres de l’equip per tal d’augmentar la seva productivitat, el compromís d’equip, fomentar l’aprenentatge i conèixer l’estat dels projectes des del punt de vista de desviacions i tasques pendents. Aquestes reunions tenen un temps màxim de 15 minuts i es realitzen a peu dret, perquè els membres de l’equip no és relaxin ni s’expandeixin en més detalls dels necessaris.\nPer tant, si volem ser més productius i eficients i aconseguir un posicionament més bo al mercat respecte de la competència, hem d’aprendre que no podem estar hores i hores asseguts en una cadira en reunions durant les quals no s’arriba a cap conclusió concreta i que acaben desmotivant el mateix treballador.\nItziar Lujan Blanco, Professora col·laboradora dels estudis d’Administració i Direcció d’Empreses-ADE del Campus Manresa de la UVIC-UCC.\nCategory: Articles d'opinió Tag: ADE, UManresa Leave a comment\nPrevious PostEspanya suspèn en llibertat econòmica\nNext PostQuin és l’ofici dels polítics?


Martí i Morales tracten el traspàs de la Secretaria Pro Tempore | BonDia Diari digital d'Andorra.\nUn moment de la quarta reunió dels responsables de Cooperació iberoamericans.\nDj., 15/11/2018 - 00:00\nMartí i Morales tracten el traspàs de la Secretaria Pro Tempore\nRedacció/Foto: Cimera iberoamericana\nEn el marc de la 26è Cimera Iberoamericana de caps d’Estat i de Govern, que se celebra aquesta setmana a La Antigua Guatemala, el cap de Govern, Antoni Martí, i la ministra d’Afers Exteriors, Maria Ubach, tenen previstes tot un seguit de trobades bilaterals, segons va informar ahir l’executiu.\nLa primera d’aquestes trobades de Martí tindrà lloc avui i serà amb el president de la República de Guatemala, Jimmy Morales, amb qui tractarà el traspàs de la Secretaria Pro Tempore de la Cimera, que es preveu que passarà al Principat d’Andorra, un cop, demà, s’hagi votat per part dels 22 països participants. Una vegada assumida aquesta Secretaria Pro Tempore, Andorra tindrà a càrrec seu la coordinació del calendari d’activitats preparatòries prèvies a la Cimera Iberoamericana el 2020, entre les quals hi ha reunions de ministres de Relacions Exteriors, reunions de coordinadors nacionals, reunions de responsables de cooperació, reunions ministerials, fòrums i trobades sectorials entre entitats, sector privat i societat civil.\nMartí té previst participar també en la presentació oficial del Programa iberoamericà sobre els Drets de persones amb discapacitat que es durà a terme en el marc de la Cimera. A l’acte, presidit pel rei Felip VI d’Espanya, també seran presents els màxims mandataris dels països impulsors d’aquest programa, entre ells Andorra, Costa Rica, Equador, Espanya, Argentina, Mèxic, Uruguai, Guatemala i la República Dominicana.\nPer la seva part, Ubach participarà avui en la trobada de titulars d’Exteriors.


Palacio de Muñoz Ramonet\nArturo Alonso 26 d’octubre de 2017, a les 15:04\nQué obras magistrales Benito !.Un abrazo.\nFernando Font de Gayà 27 d’octubre de 2017, a les 11:17\nEn la teva segona, superes en John Singer Sargent.\nÀngels 27 d’octubre de 2017, a les 17:27\nJoan Mª: Costa trobar adjectius per aplicar a la teva magnífica i prolífica producció. Una abraçada.\nMiquel Bruno 27 d’octubre de 2017, a les 18:35\nGenials las tres acuarel.les com sempre, els reflexos de l'última extraordinaris!!\njoshemari 27 d’octubre de 2017, a les 18:55\nFantásticas, las tres, amigo Benito! Qué bien encontraste el tema! De los que te gustan y la verdad es que te luces en los tres. La segunda y la última, mis preferidas... pero la última, te has pasao!!! Qué toques y manchas sobre el estanque. Qué maravilla.\nJo, qué lección nos das!! Y... qué bueno es ver las diferentes composiciones que de este encantador lugar y pequeño, eres capaz de sacar y crear. Seguro que ya harás más, porque el lugar tiene mucho atractivo! Este próximo miércoles, si quieres puedes sacar más temas, porque siendo fiesta, hemos sugerido que el que le apetezca y pueda, vuelva al mismo lugar.\nJoan Martínez Puig 27 d’octubre de 2017, a les 23:28\nDomingo, si pudieras presentar tus acuarelas los martes seguramente iriamos todos ha pintar con una informacion muy interesante sobre los temas ha pintar; eso no puede ser y tenemos tus acuarelas a posteriori del dimecres... bueno, serviran para el proximo dia y seran una gran leccion. Un abrazo\nDomingo Benito 28 d’octubre de 2017, a les 11:11\nAmic Joan, los temas los encuentro en el ordenador por medio de Internet, busco el lugar y activo imágenes,\nno hay otro secreto, la elección de los temas es muy personal.\nJordi Ivern 28 d’octubre de 2017, a les 12:16\nPara mi las tres muy buenas, pero la luz de la segunda impresionante.un saludo.\nAntoni Colomer Aquarel.la 28 d’octubre de 2017, a les 18:07\nNo me canso de repetir: qué bien sintetizas los trazos y el color!\njesus vivar 29 d’octubre de 2017, a les 17:26\nAcuarelas que denotan una gran maestría. Especialmente interesantes la segunda (muy luminosa) y la tercera casi impresionista.


Biografia Castellet | Associació d'Escriptors en Llengua Catalana\nJosep M. Castellet, amb Salvador Espriu i Joan Fuster, a Gandia, el 1959.\nReunió de la Junta Directiva de l'AELC, 1981. D'esquerra a dreta: Montserrat Bayà, Avel·lí Artís Gener, Maria Oleart de Bel, Joan Mas i Vives, Jaume Fuster, Andreu Morell, Guillem-Jordi Graells, Josep M. Llompart i Josep M. Castellet. © Pep Cunties/AELC\nPrimer GALEUSCA, encontre dels escriptors gallecs, bascos i catalans, el 1984 a Poblet. D'esquerra a dreta: Maria Aurèlia Capmany, Pasqual Maragall, Josep M. Castellet i Josep M. Llompart. © AELC.\nRetrat de Josep M. Castellet.\nJosep M. Castellet durant la celebració del 35è aniversari de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana, el 2012. © Carme Esteve/AELC\nJosep Maria Castellet i Díaz de Cossío va néixer a Barcelona, el 15 de desembre de 1926. Va fer els dos primers anys d'estudis primaris a l'escola "Mossèn Cinto Verdaguer" i els dos següents a l'Acadèmia Francesa. Quan el 1936 va esclatar la guerra civil espanyola, la seva família va emigrar a Anglaterra i van tornar el 1937 pel bàndol franquista, primer a Sant Sebastià (País Basc), on va fer el segon curs de batxillerat, i després a Barcelona, on va fer el tercer curs a l'institut dels maristes i la resta, a l'Institut Balmes.\nEl 1944 va iniciar els estudis universitaris a la Facultat de Dret de Barcelona, i l'any 1946 va començar els de Filosofia i Lletres. A la universitat va conèixer el pedagog i crític Joan Triadú, que el va posar en contacte amb el grup d'estudiants catalanistes, tot i que no va prendre part en cap acte de resistència perquè, afectat de tuberculosi, va estar tres anys convalescent. Durant aquesta època, va mantenir correspondència amb els escriptors Joan Ferraté i Manuel Sacristán i va llegir molt, sobretot poesia.\nConjuntament amb els poetes Gabriel Ferrater, Joan Ferraté, Carlos Barral, Manuel Sacristán i els germans Goytisolo van anar reconvertint en una publicació independent la revista Laye, que va ser suprimida pel règim el 1954. En aquella darrera època (1950-54), Josep Maria Castellet hi va publicar articles crítics que, després, van passar a ser capítols dels seus primers llibres d'assaig literari. Tot i que el primer llibre de Josep Maria Castellet data del 1955, Notas sobre literatura española contemporánea, abans ja havia publicat molts articles crítics, a més de la revista Laye, a Ínsula, Índice i Papeles de Son Armadans.\nL'evolució de les seves teories exemplifiquen els camins de la crítica literària en els darrers cinquanta anys. Les desenvolupa en tres etapes: a) objectivisme, (1950-1958); b) realisme històric, (1958-1968); c) estructuralisme / eclecticisme / totalitat (a partir de 1968).\nL'obra més important de l'etapa objectivista és La hora del lector (1957). En aquest llibre, Josep Maria Castellet s'oposa tant a les formes del que anomena "novel·la burgesa", com a les tècniques del narrador omniscient o el psicologisme, exemplificat per Proust. En canvi, defensa l'objectivisme, i advoca pel compromís públic de l'autor. Segons ha declarat el mateix Castellet, durant aquells anys, va traslladar a la crítica literària catalana les teories dominants a l'Europa de la dècada dels anys 50: "...vaig intentar desenvolupar i aprofundir ideològicament aquestes idees, de la mà de Sartre a la de Lukács, de la de Gramsci a la de Goldmann, tot prenent com exemples les literatures més pròximes".\nA partir d'aquests postulats objectivistes matisats, va evolucionar cap al realisme històric. La primera obra d'aquest nou període va ser l'antologia Veinte años de poesía española (1960). Durant aquesta etapa, va passar a interessar-se més per la poesia que per la novel·la, i va centrar-se en l'estudi de la literatura catalana. L'antologia Poesia catalana del segle XX (1963) en col·laboració amb Joaquim Molas, va ser una mena de "manifest" del realisme històric, del qual en serà el principal teòric i defensor a Catalunya.\nL'any 1968, va suposar una nova inflexió dins la seva carrera de crític. La crisi del "realisme històric", la lectura dels teòrics de l'estructuralisme –Barthes principalment–, afegida a una crisi ideològica provocada per un viatge a la Unió Soviètica i els fets de 1968 –el Maig francès i la Primavera de Praga–, van provocar que Castellet iniciés una etapa d'autocrítica i de reordenació teòrica.\nA partir d'aleshores, va adoptar la metodologia estructuralista en l'anàlisi dels textos literaris, va abandonar qualsevol dogma, i va defensar una actitud oberta i eclèctica per part de l'estudiós, sense renunciar als aspectes vàlids que contenia el "realisme històric". Així, doncs, cal entendre aquesta etapa com de síntesi de les dues precedents, sempre presents en els seus substrats ideològics. Les aportacions d'aquesta etapa es van reflectir en dos assajos: Iniciació a la poesia de Salvador Espriu (1971), i Josep Pla o la raó narrativa (1978).\nÉs autor de centenars de col·laboracions en les principals revistes literàries catalanes, espanyoles i americanes i en revistes i diaris europeus i americans. Ha pronunciat conferències i ha impartit cursos monogràfics a universitats de tot el món, i ha presentat ponències en múltiples congressos i col·loquis internacionals. La seva dedicació en la defensa, l'estudi i la promoció de la literatura catalana va ser premiada l'any 1983 amb la Creu de Sant Jordi. El mateix any que va publicar Per un debat sobre la cultura a Catalunya. El 1993 li va ser atorgada la Medalla d'or de la Ciutat de Barcelona.\nComença a conrear la memorialística amb la redacció d'un dietari que no publicarà fins al 2007, Dietari de 1973. Amb Els escenaris de la memòria (1988) obté el Premi Joanot Martorell (1987) i, després de la seva publicació, els premis Lletra d'Or (1989), Premi de Literatura Catalana de la Generalitat de prosa (1989) i Premi de la Crítica Serra d'Or de memòries (1989). Continua l'aproximació a la pròpia autobiografia amb la publicació de Seductors, il·lustrats i visionaris (2009) i amb el llibre Memòries confidencials d'un editor. Tres escriptors amics (2012), en el qual fa un retrat personal i literari de Salvador Espriu, Baltasar Porcel i Montserrat Roig.\nEntre els càrrecs que ha exercit hi ha el de director literari d'Edicions 62 i Ediciones Península (1964-1997); conseller del Grup 62; membre de l'Associació Internationale des Critiques Littéraires, París; membre del Consell Assessor de Cultura de la Generalitat; membre del comitè directiu de la Comunitá Europe degli Scrittori, Roma; director de Seminaris a la Universitat Internacional Menéndez Pelayo (1981-1987).\nVa ser un dels fundadors i membre de la Comissió Gestora de la Junta Directiva de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana i primer president (1977-79). És Castellet qui presenta els objectius bàsics de la nova organització d'autors en llengua catalana: treballar per la defensa professional; oferir serveis interns als associats; promoure el llibre en català; canalitzar les relacions amb les institucions; i garantir la presència social dels escriptors. Posteriorment, amb la renovació dels Estatuts de l'AELC, el 1979, és elegit novament President, càrrec que va exercir fins al 1983.\nEl 1999 Josep M. Castellet va ser nomenat president del Grup 62 i l'any 2002 se li va atorgar la Medalla d'Or de la Generalitat. Tot i haver baixat la freqüència de les seves intervencions públiques, la figura i l'obra de Josep Maria Castellet han estat fins al final sinònims de rigor literari. L'any 2004 va rebre el premi Trajectòria de la Setmana del Llibre en Català. Va ser soci d'honor i membre de la Comissió Consultiva de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana, la qual li va retre homenatge amb motiu del 35è aniversari de l'Associació.\nJosep M. Castellet mor el 9 de gener de 2014, a l'edat de vuitanta-set anys.


La ciutat reconeix la trajectòria de 13 entitats, set dones i cinc homes en àmbits tant diversos com la investigació o el periodisme\nRedacció 28/11/2018 7:55 pm\nL’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha lliurat les Medalles d’Honor de Barcelona a 25 persones i entitats proposades pel ple i pels consells de districte per la seva tasca professional, cívica i social a favor d’una comunitat solidària, sensible i plural. A l’acte, que s’ha celebrat al Saló de Cent, Colau ha dit que, per segon any, les dones destaquen entre les persones guardonades en un “merescut reconeixement” per la seva important trajectòria en àmbits tan diversos com la investigació, el periodisme i la interpretació.\nEn aquest sentit, s’ha premiat a 13 entitats, set dones i cinc homes, i la primera edil ha assegurat que la ciutat ha de treballar per deixar enrere la invisibilització de les dones i impulsar el seu reconeixement públic per la seva feina i lluita pels drets socials. Colau ha lamentat la mort de la premiada Maria Cases i Mira a l’octubre, i ha recordat la seva feina de difusió i recuperació de la memòria històrica del Raval i de la seva participació a les xarxes veïnals, per a la millora del barri i de la ciutat.\n“En aquesta sala es troben els valors que millor ens defineixen, que tenim en comú, tot i ser molt diversos. Però els valors ens identifiquen com a societat i projecte compartit de ciutat, que genera comunitat i ens permet afrontar les situacions més complicades” , ha expressat l’alcaldessa.\nRelació del premiats\nEn relació a les entitats, s’ha premiat a l’Associació Catalana pels Drets Civils (ACDC), entitat creada el novembre de 2017 per les famílies dels dirigents sobiranistes a la presó i a l’estranger, un guardó que ha estat àmpliament aplaudit pel públic, que s’ha posat en peu. Entre els assistents es trobava la dona de l’exconseller d’Interior i exregidor de l’Ajuntament Joaquim Forn, Laura Masvidal.\nTambé s’ha premiat a l’Organització d’Estibadors Portuaris de Barcelona (OEPB), l’Associació Fal·lera Gegantera Sagrada Família, el Bàsquet Ateneu Montserrat (BAM), Ampes Unides de les Corts, Associació de Veïns de Pedralbes, Associació de Veïns i Comissió de Festes del Farró, Federació de Colles de Sant Medir, l’Associació de Familiars i Amics de Nens oncològics de Catalunya (Afanoc), l’Institut Escola Antaviana, al Centre d’Esplai Druida, l’Escola Pegaso i l’Associació Sant Martí Esport (Asme ).\nS’ha reconegut la feina de set dones: la geògrafa i historiadora Mercè Tatjer; la periodista Susanna Griso; la intèrpret Rosa Maria Sardà; l’activista del Raval Maria Casas; la col·laboradora del Grup de Solidaritat de la Parròquia Sant Medir, Lluïsa Puigandreu; la ballarina Sònia Klamburg, i l’activista Anna Maria Gonzàlez. Finalment, s’ha premiat la tasca de l’esportista Ander Mirambell; el membre de l’Associació de Veïns de Sant Antoni Joan Bordetas; l’activista Josep Mentruit; el propietari de la Cansaladeria Puig del districte de Sant Andreu, Pròsper Puig, i l’activista i membre de l’Associació de Veïns i Veïnes del Clot-Camp de l’Arpa, Pere Guarro.\nBarcelona concedirà la Medalla d’Or pòstuma a Montserrat Caballé


(S'ha redirigit des de: Gesvres (Mayenne))\n48° 22′ 08″ N, 0° 08′ 47″ O / 48.3689°N,0.1464°O / 48.3689; -0.1464Coord.: 48° 22′ 08″ N, 0° 08′ 47″ O / 48.3689°N,0.1464°O / 48.3689; -0.1464\nGesvres és un municipi francès situat al departament de Mayenne i a la regió de País del Loira. L'any 2007 tenia 527 habitants.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 311 persones, 234 eren actives i 77 eren inactives. De les 234 persones actives 206 estaven ocupades (116 homes i 90 dones) i 28 estaven aturades (12 homes i 16 dones). De les 77 persones inactives 31 estaven jubilades, 23 estaven estudiant i 23 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Gesvres hi havia 237 unitats fiscals que integraven 538,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.268 €.\nDels 17 establiments que hi havia el 2007, 5 eren d'empreses de construcció, 6 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa immobiliària, 3 d'empreses de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Gesvres a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Gesvres a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gesvres&oldid=29476517»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 feb 2022 a les 09:19.


Aperitius facils fer receptes - myTaste\nAperitius facils fer receptes\nAperitius molt fàcils de fer, molt bons i amb un resultat espectacular, com a mi m'agrada. Aquí trobareu un munt d'idees pels vostres aperitius nadalencs o per a qualsevol ocasió en que volgueu sorprendre als vostres convidats\nDoncs aquests aperitius són d'aquest grup, i gens difícils de fer que això també sempre va bé. Quan observem el formatge completament desfet ho retirem, sense deixar fer-ho gaire més perquè sinó queden secs\n“aperitius fàcils i originals de festa”. L’únic “però” que té aquest aperitiu és que no es pot fer amb molta estona d’antelació perquè els quicos es remullen,\nPintem les tires de pasta de full amb l'ou batut i les empolvorem amb les llavors, que hi hagi tires variades, de diferents sabors i colors, quedarà més original\nEspero que us agradin tant com a nosaltres i que us animeu a fer-los. Ja han passat uns dies des del dia de Reis, però aquí els teniu, els aperitius que vam preparar per aquell dia\nSi no podeu aconseguir aquesta botifarra dolça amb panses i nous podeu fer la recepta amb un bon fuet, també us quedarà molt bé\nAquest és un aperitiu sa, fàcil, econòmic i diferent. Avui preparem un aperitiu fet amb dues verdures i una mica de formatge, avui fem un\nElls però, el van fer amb una anxova amb l’oli per damunt. Molts dels aperitius contenien una torrada, i ens agrada muntar-los a l’últim moment perquè siguin ben cruixents\nUn cop el volem fer servir el traiem del congelador, el deixem descongelar una mitja hora i tallem trossets d'uns dos o tres dits de llargada, els anem disposant a una safata de forn preparada amb paper de forn o bé una làmina de tefló o silicona\nHola. -). Si encara esteu pensant en que posar d'aperitiu a la taula aquest nadal, aquesta recepta és la què estàs buscant\nPer fer els seitons en vinagre, trobareu la recepta en aquest enllaç. Un aperitiu fàcil de preparar. Recursos\nJa està, és un plat bo i fàcil de fer. Agafem les patates i les tallem a rodelles d' 1 cm. Després es remullen i s'hi posa pebre i sal