CUP Gràcia | Bloc del districte de Gràcia de la CUP de Barcelona\nPàgina d'iniciQui som?Què és una CUP?Història de les CUPQuè volem?Cròniques d’accionsPropers actesPlens de Districte i Consells de BarriIntervencions al Ple del DistricteConsells de BarriGaleria d’imatgesPremsa201120102009Contacta amb nosaltres\nPunts de votació a Gràcia pel 9N\nPosted on octubre 30, 2014 by cupgracia | Deixa un comentari\nJa estàn disponibles els punts de votació al Districte de Gràcia. En tenim constància de 12. Recordem que a les eleccions autonòmiques de 2012 hi havien 21 colegis electorals al districte. Calen més!! Els confirmats són:\n– Jesuites Kotska\n- IES Vila de Gràcia\n– La Salle Gràcia\n– CEIP Turó del Cargol\n– CEIP Reina Violant\n– La Sedeta\n– CEIP Josep Maria de Sagarra\n– Solc Nou\n– Escola Pau Casals – Gràcia\n– Escola Patronat Domènech\nSi en teniu constància d’algún més digueu-nos-ho!\nPublicat dins de Uncategorized\tGarantim el 9N a Gràcia!\nPosted on octubre 29, 2014 by cupgracia | Deixa un comentari\nDes de el nucli de la CUP Gràcia i de cara a garantir que tant la jornada electoral del 9N, com la campanya per la mateixa es pugui realitzar amb uns mínims democràtics exigibles, demanem al govern municipal del districte encapçalat per CiU els següents punts, així com l’emplacem a sol·licitar a l’Ajuntament de la ciutat, que hi col·labori en els punts on l’equip de govern del districte no te competència:\na) Comunicar i posar a disposició de la Generalitat de Catalunya espais municipals per la votació, i recolzi les ofertes fetes per entitats civils del districte.\nb) Començar des de ja la difusió de la campanya institucional a través dels canalas oficials de comunciació del districte, i valorar l’enviament de cartes a les 70.000 llars del districte amb tota la informació al respecte.\nc) Posar a disposició de les entitats de Gràcia, espais de propaganda, de debat i de reunió interiors i exteriors; si cal, addicionals als existents.\nd) Fer una crida pública a la participació.\ne) Habilitar un registre de personal funcionari local voluntàri, que garanteixin l’operativa de la consulta en cas de necessitat.\nf) Constituir d’una Comissió tècnica de forces polítiques i entitats de Gràcia per fer un seguiment cuasi diàri del desplegament de l’operativa per a garantir el màxim èxit de la consulta del 9 de novembre i que vetlli per la promoció d’un debat en relació a les diferents posicions posades a consulta.\ng) No actar cap impediment imposat a la celebració de la consulta, en una lògica d’obediència al mandat popular.\nDes de la CUP entenem que ens situem davant d’un escenari excepcional pel poble català i que mai res ni ningú ens pot negar el dret a decidir i el dret a votar com a poble. Un dret que, a pesar de tot, està sent negat per l’Estat espanyol. Per aquest motiu, emplacem l’Ajuntament a estar a l’alçada de les circumstàncies per tal que el 9 de novembre la població pugui expressar lliurement la seva opció de futur.\n28 d’Octubre de 2014. Gràcia. Països Catalans.\nPublicat dins de Uncategorized\tEn relació al primer any de tancament del Park Güell: cada cop més parc temàtic\nPosted on octubre 26, 2014 by cupgracia | Deixa un comentari\nDivendres 24 d’Octubre, l’Ajuntament de Barcelona ha fet pública una nota de premsa coincidint amb el primer any de tancament del Park Güell. En ella, i també al diari del Grup Godó, es venten i es feliciten de haver assolit els objectius que es proposaven al•legant que el turisme s’ha reduït de 9M de visitants a 2,5M enguany. Algunes preguntes retòriques són pertinents. Perquè només compten les entrades venudes en aquest còmput? I la resta d’hores gratuïtes? I els nombrosos turistes que accedeixen al parc però es miren la que ells anomenen “zona monumental” des de fora? A més, sabíeu que el còmput de 9M de visitants es va fer prèviament al tancament en un fantàstic mes de juliol en hora punta? L’Ajuntament fa trampa i juga amb les dades. I ho sap.\nNingú nega que el nombre de visitants s’ha reduït. Però recordem quins eren els seus objectius i mirem si s’han complert (extret del document Park Güell, un museu obert, 19 de juliol de 2013): a) Preservar el dret dels veïns a gaudir d’un espai de lleure que els és propi: hi ha qui pot dir que de facto el “dret” el tenim, però que un veí per poder passejar pel parc, s’hagi de anar a registrar, demanar hora, fer cua, ensenyar un carnet i sentir-se enmig d’un parc temàtic, criem que no és la millor definició de “dret a un parc públic”. b) Conservar i protegir el patrimoni artístic i cultural del Park Güell, únic en el món: la deixadesa de manteniment del parc era i és ben palesa, com s’ha denunciat reiteradament des de la Plataforma Defensem el Park Guell. Només recordar els desperfectes que s’han ocasionat a la Casa del Guarda arran del tancament del parc. c) Recuperar l’espai per a la ciutat: no sabem de quina ciutat parla. Segurament de la “ciutat aparador” i “la millor botiga del món”. Perquè de la Barcelona popular, els veïns només representen un 5,6% de les visites, i de la resta de visitants només 0,51% son catalans. Els usos veïnals i cívics s’han eliminat per complert. I són diferents els agents socials que han deixat de fer-hi activitats i passejades. d) Millorar la qualitat de vida dels veïns revertint els beneficis que genera l’activitat turística: els veïns i veïnes de Gràcia estem a l’espera que se’ns informi què s’està fent dels diners recaptats. Ja la Plataforma va exigir en el seu moment un pla econòmic. L’únic que sabem per ara, és que el tancament només ha significat més cues, una massificació al passeig de les palmeres, i un conflicte que ve de lluny amb la parada de taxis. Així doncs, posem en dubte que el tancament del Park Güell hagi suposat una millora pel veïnat de la Salut i el Coll i Vallcarca, de Gràcia i de Barcelona. Més aviat el contrari: com ja avisàvem el principal resultat és la cronificació del Park Güell com a parc temàtic i els usos veïnals, que al cap i a la fi són els grans perjudicats de la seva Marca BCN, l’han abandonat a la seva sort definitivament.\nÉs cert que el nombre total de turistes que pugen a aquest part del turó del Carmel és menor. Però la gran pregunta que s’hauria de fer la regidora i l’alcalde és: realment ha servit per enfortir i potenciar els usos veïnals? Des de l’assemblea de CUP Gràcia, refermem el nostre suport a la Plataforma Defensem el Park Güell com espai d’organització veïnal per a recuperar l’espai públic. I ens reiterem en què per solucionar la problemàtica del Park Güell només un replantejament del model turístic de la ciutat (moratòria hotelera, decreixement, descentralització), una gestió dels fluxes d’arribada (autobusos, llençadores, tour-operadores, diversificació interna) i un pla de reapropiació veïnal del parc (dinamització, etc.) , ho pot fer. Candidatura d’Unitat Popular. Assemblea de Gràcia. 25 d’Octubre de 2014. Gràcia. Països Catalans. Deixa un comentari\nPublicat dins de Uncategorized\tComunicat sobre el Casal Popular Tres Lliris i el seu procés de desallotjament\nPosted on octubre 6, 2014 by cupgracia | Deixa un comentari\nAquesta darrera setmana les companyes del Casal Popular Tres Lliris ens informaven que el jutjat que portava el procés judicial per la ocupació del local, havia decretat un imminent desallotjament cautelar.\nEl Casal Popular Tres Lliris va ser ocupat el 31 de gener d’aquest mateix any per un grup de joves de la Vila. L’espai, el qual feia més de tres anys que portava buit, era propietat de Catalunya Caixa, entitat que va haver de ser rescatada farà un any mitjançant la injecció de més de 13.000 milions d’euros públics que ja mai es recuperaran.\nDurant aquests últims vuit mesos, el casal ha esdevingut un punt de trobada de joves i no tant joves de la Vila, convertint-se en un referent de les lluites i aspiracions d’aquests. Activitats i xerrades han fet d’una antiga oficina bancària abandonada un lloc amb vida, que també ha servit com a punt de reunió de diferents col·lectius del barri i de fora, així com una manera d’autogestionar-se fugint de subvencions vinculades al servilisme a l’ajuntament.\nDes de la CUP de Gràcia volem agrair primerament la tasca duta a terme pels joves del Casal Popular Tres Lliris, així com denunciar un cop més la manca d’espais autogestionats al barri. Reclamem que s’aturi l’ofensiva judicial contra el casal o qualsevol altre espai ocupat a Gràcia, doncs són aquests espais els qui realment donen vida al barri.\nUs convidem també a sumar-vos a les expressions de suport al Casal Popular Tres Lliris, així com a mobilitzar-vos en contra el seu desallotjament.\nPublicat dins de espai públic, jovent, repressió, Unitat Popular, Vila de Gràcia\tConcentració al ple del districte [7O]\nVeïns i veïnes, com ja sabreu el passat dia 25 de setembre es va realitzar l’aprovació inicial del nou Pla d’Usos del Districte de Gràcia i al mateix moment la suspensió de llicencies corresponent. Aquí l’enllaç: http://w10.bcn.es/APPS/secwebambit/darreresAc.do?reqCode=llistatDarreres\nEl divendres següent dia 26 el govern del Districte, Maite Fandos i Oriol Bonet, van realitzar una roda de premsa de la que no varem ser avisat ni convidat; cosa que demostra la falta de compromís i transparència del Districte sobre el procés engegat; es remarcable que en la roda de premsa es van dir mitges veritats en dos concepte: que la suspensió de llicencies esra per tot el Districte (cosa que no es certa veient la documentació de la Pla) i que el Procés Participatiu durarà els 3 mesos d’exposició publica (cosa que es contradiu amb els accord arribats amb aquesta Plataforma, que es va pactar un procés participatiu fins el 15 de febrer de 2015).\nPer tot això i per que creiem que la s’ha de seguir exercint una pressió veïnal i ciutadana al procés engegat, s’ha convocat una concentració el proper dimarts dia 7 d’octubre a les 18:30h a la Plaça de la Vila, coincidint amb el Ple del Districte que es celebrarà a les 19:00h.\nLA PLATAFORMA GRÀCIA ON VAS\nPublicat dins de espai públic, participació, Ple del districte, política institucional\timatge\nConcert per la Independència [11O]\nPosted on setembre 22, 2014 by cupgracia in esquerra independentista, independència, Unitat Popular, Vila de Gràcia\tConcentració per la desobediència a la prohibició de la consulta\nPosted on setembre 22, 2014 by cupgracia | Deixa un comentari\nPublicat dins de actes, concentració, independència, Vila de Gràcia\tDiada a Gràcia 2014. Deobeïm per la independència\nPosted on agost 26, 2014 by cupgracia | Deixa un comentari\nEl dia 6 de Setembre, a plaça Revolució tindrà lloc la Diada de Catalunya a Gràcia. A partir de les 20h hi haurà cultura popular, sopar (amanida + fideuà per 7e) i concert amb Feliu Ventura. Desobeïm per la plena independència dels Països Catalans! Deixa un comentari\nPublicat dins de Uncategorized\tBona Festa Major de la Vila de Gràcia 2014!!!\nPosted on agost 15, 2014 by laureta | Deixa un comentari\nBenvolgudes veïnes de la Vila de Gràcia, del districte de Gràcia i visitants,\nDes del nucli de la Candidatura d’Unitat Popular (CUP) de Gràcia us volem desitjar unes bones Festes Majors de la Vila de Gràcia 2014.\nUnes festes que, històricament, han unit diversió i reivindicació, rauxa i lluita, i, com no podia ser d’altra manera, aquest any no serà diferent.\nUs convidem a gaudir d’una Plaça del Raspall plena de peixos petits que, units, es menjaran el gran; d’uns carrers i places que s’ompliran amb les reivindicacions veïnals contra la massificació turística que assetja els barris; contra l’atac als serveis públics que suposa el tancament de l’Hospital de l’Esperança; per l’obertura, d’una vegada per totes, de la tan esperada Escola Univers,…\nPer suposat, no oblidem el context que vivim en aquests dies. Com hem dit moltes vegades, patim una triple crisi: una crisi econòmica, política i social. Una crisi que no afecta només als Estats, a les nacions, sinó que també ens afecta a nivell municipal i als nostres barris. Una crisi econòmica, en tant que seguim finançant l’estafa financera de bancs i grans empreses amb diners públics, però que a Barcelona es tradueix en malbaratament de fons públics i en inversions que disten molt de beneficiar als veïns i veïnes d’aquesta ciutat. A nivell polític, perquè segurament des de la fi de la dictadura i la malanomenada transició, mai hem patit un descrèdit tan gran de totes les institucions públiques i dels partits polítics convencionals. I a nivell social, perquè estem patint la crisi social més brutal de les darreres dècades, amb dos milions d’aturades als Països Catalans, i, a Barcelona, amb uns nivells d’atur que arriben al 25% en alguns barris de la ciutat.\nA més de tot això, en els darrers anys, a Barcelona hem vist com l’especulació urbanística ha encarit de manera exponencial el preu de l’habitatge, el que ens ha portat a tenir més de 80000 pisos buits a la ciutat i que ha destruït barris sencers, com Vallcarca, que ha patit un pla urbanístic que ha omplert el barri de solars i edificis buits; hem vist la destrucció del model de comerç de proximitat, promovent la creació de grans centres comercials; hem vist la creació de “la marca Barcelona”, un model turístic sense cap arrelament al territori, basat en el consum massiu i que ha convertit aquesta ciutat en una “ciutat aparador” feta pels turistes que la visiten i no per les persones que hi viuen. També hem viscut la privatització de l’espai públic i la limitació del seu ús. El nostre exemple més important ha estat el Park Güell, que ha estat literalment robat als veïns i veïnes dels barris colindants i de tota la ciutat; a més de les ordenances del civisme, que volen limitar l’ús de les places i carrers per part del veïnat, i del injust feminicidi que hem hagut de patir enguany al districte.\nPer suposat, cal que parlem del procés sobiranista que viu el Principat de Catalunya. Un procés iniciat des del carrer, de base popular, i que les elits polítiques del país se l’han fet seu, amb el perill de renúncies i de passes enrera que això suposa.\nHem de ser plenament conscients que només mentre les classes populars siguin avantguarda i rereguarda, aquest procés tindrà futur. A més, cal pensar en la independència com a eina, no com a finalitat. Cal que ens independitzem de tres coses:\n– De l’Estat espanyol, com a estructura de dominació\n– Dels mercats financers, com a principals causants de la pitjor crisi econòmica, financera i humana dels darrers 30 anys\n– De la nostra pròpia oligarquia, que contribueix a l’explotació i l’espoli de les classes populars.\nNomés desprenent-nos d’aquests tres llasts serem realment lliures.\nEn aquest sentit, també volem animar-vos a participar en les diferents mobilitzacions i actes que tindran lloc durant aquesta setmana tant especial. Mobilitzacions i actes per la independència nacional del poble català, en recordatori de les companyes de lluita empresonades, en homenatge a les víctimes del feixisme que segueix impune, en contra de l’elitització del barri, en contra de les retallades i pels drets socials, en defensa de l’espai públic i dels nostres parcs,… als diferents espais de festes alternatius, enguany més que mai.Us animem a participar-hi defensant que no hi ha independència nacional sense independència social, ni al revés. Que una va de la mà de l’altre. Que són les dues cares d’una mateixa moneda.\nI un cop més, felicitar el treball desinteressat que fan centenars de veins i veïnes de la Vila, davant les traves buracràtiques de l’ajuntament.\nPer unes festes populars, reivindicatives, no comercials i no massificades!\nPer Festa Major, l’estelada al balcó!\nIndependència, Socialisme, Feminisme i Països Catalans\nPublicat dins de Uncategorized\timatge\nBloc propi de l’Esquerra Independentista a la V de Gràcia\nPosted on agost 14, 2014 by cupgracia in esquerra independentista, independència, Unitat Popular, Vila de Gràcia\t← Entrades més antigues\nQue no ens tanquin el Parc Güell\tQue no ens tanquin el Parc Güell!\nBlog Campanya Sanitat\nCliqueu per a subscriure-us a aquest blog i rebreu per correu notificacions de les novetats.\nJoin 2.345 other followers\nBarcelonaError: Twitter did not respond. Please wait a few minutes and refresh this page.Moviment veïnal\nEspai Permanent de Participació Vídeos\tDret a Gaudi(r)\nAturem el desallotjament del Casal Popular de Gràcia\nMaking-of Campanya CUP-AE a Gràcia\nLa CUP, amb la vaga de TMB:\nEntrevista a David Fernàndez a TVG:\nÉs l'hora del poble. La tasca municipalista de la CUP:\nEntrades anteriors\tSelecciona el mes\nCup de Gràcia a Twitter\n.@Bcn_Gracia Ni un enderrocament més a #vallcarca fins que no s'hagi replantejat el pla urbanístic. Tampoc de NyN!! youtube.com/watch?v=1ZmdXN… 15 hours ago\nQuim Arrufat, Anna Gavaldà, Josep Julien, Gerard Batalla, Sergi Saladié, Carmina Malagarriga... demà a Ribes #9N2014 http://t.co/8qw7kDU8dJ 15 hours ago\nRT @KasaDlaMuntanya: Tot preparat per la xerrada d'aquesta tarda al CAT @tradicionarius Història de l'okupació a #Barcelona http://t.co/R0R… 16 hours ago\nEl sindicalisme laboral i estudiantil es mobilitzen per la independència i la tranformació social. Avui 18h seu CDC. http://t.co/qspeiYStCB 16 hours ago\n12 punts votació a #9Ngràcia. 3 a #vallcarca, 0 a #elcoll, 2 a #lasalut, 5 a #viladegràcia i 2 a #alegregrassot. http://t.co/LcUMyfeAET 22 hours ago\nFollow @CUPGraciaCUP de Gràcia a Facebook\nFil de subscripció RSS - Entrades\nactes barris campanya capitalisme concentració consells de barri contra les privatitzacions debat públic drets i llibertats educació eleccions 2012 espai públic esquerra independentista independència jovent llengua manifestació municipalisme Parc Güell participació Ple del districte política institucional repressió sanitat transport públic Uncategorized Unitat Popular vaga general Vallcarca-Penitents Vila de Gràcia novembre 2014\nCreate a free website or blog at WordPress.com.\tArxius\tSelecciona el mes\noctubre 2014 setembre 2014 agost 2014 juliol 2014 juny 2014 maig 2014 abril 2014 març 2014 febrer 2014 gener 2014 desembre 2013 novembre 2013 octubre 2013 setembre 2013 agost 2013 juliol 2013 juny 2013 maig 2013 abril 2013 març 2013 febrer 2013 gener 2013 desembre 2012 novembre 2012 octubre 2012 setembre 2012 agost 2012 juliol 2012 juny 2012 maig 2012 abril 2012 març 2012 febrer 2012 gener 2012 desembre 2011 novembre 2011 octubre 2011 agost 2011 juliol 2011 juny 2011 maig 2011 abril 2011 març 2011 febrer 2011 Create a free website or blog at WordPress.com.\nFollow “CUP Gràcia”


FRANCISCO SANCHEZ MARTINEZ | Sel. Terr. CADETE MASCULINA | SELECCIONES TERRITORIALES | Federación de Balonmano de la Región de Murcia\n6 - FRANCISCO SANCHEZ MARTINEZ


El temps. Avui i últims dies: San José del Valle - Resumen dilluns 24 - Taula - Agència Estatal de Meteorologia - AEMET. Govern d'Espanya\nAvui i últims dies. San José del Valle\nActualitzat: dilluns, 24 de gener 2022 21:22 (hora oficial)\nLatitud: 36° 39' 50'' N - Longitud: 5° 47' 0'' O - Posició: Vegeu localització


Territori: Joaquim Blume, s/n. Barcelona\nDissenyat per l’arquitecte Josep Soteras, el Palau Municipal d’Esports de Barcelona va néixer per allotjar els Jocs Mediterranis del 1955. Amb una capacitat per a 8.000 espectadors, durant gairebé quatre dècades fou seu de clubs esportius i de competicions nacionals i internacionals. A mitjan anys noranta, però, l’activitat havia decaigut fins al punt que el recinte es va centrar en esdeveniments musicals i teatrals. Entre aquests últims, El hombre de la Mancha, amb Paloma San Basilio i José Sacristán, vist entre el 22 i el 31 de gener del 1999, va ser un gran èxit de públic que, probablement, va esperonar la societat formada per Barcelona Promoció i les empreses Focus i CIE España a convertir l’antic pavelló esportiu en un teatre especialitzat en grans musicals.\nEl recinte es va sotmetre a una profunda remodelació l’any 2000, a fi d’esdevenir un espai d’entre 2.500 i 3.000 localitats dedicat a les grans produccions teatrals i (puntualment) a la dansa durant sis mesos, i la resta de l’any, a l’esport. La reforma passava per transformar l’interior del palau amb la instal·lació d’un escenari longitudinal (de 20 m d’amplada, 16 d’alçada i 16 més de fondària), apte per a grans escenografies, i una platea inclinada. D’aquesta manera, hi hauria una caixa escènica adequada i un sistema de cortinatges que crearia la il·lusió d’un teatre a la italiana. En reformes posteriors, l’aforament es va reduir a 1.850 localitats.\nEl Barcelona Teatre Musical (BTM) va inaugurar-se el 28 de novembre del 2001 amb Nôtre-Dame de París, versió musical de la novel·la de Victor Hugo amb llibret de Luc Pladomon i partitura de Richard Cocciante.\nEls primers anys d’explotació, títols com Gaudí –de Jordi Galceran i Esteve Miralles i música d’Albert Guinovart– i Bagdad Cafè van alternar-se a la programació amb espectacles de dansa –Sara Baras hi va portar Mariana Pineda i Sueños– o comèdia –Les Luthiers, Todo por que rías–, ja que l’aposta pel gran musical no estava donant el rendiment desitjat. El 12 de juliol del 2005, Pere Pinyol es feia càrrec de la direcció de l’espai i anunciava una diversificació de l’oferta sense renunciar a l’activitat teatral: el BTM va iniciar converses amb el Teatro de la Zarzuela de Madrid i amb teatres i promotors europeus per estudiar acords de coproducció. Les negociacions no van avançar i, el gener del 2007, Focus es va desvincular de la societat gestora del BTM.\nBarcelona Serveis Municipals va passar a assumir la gestió del teatre, mentre que Stage Entertainment, productora de les versions espanyoles de The Phantom of the Opera o Cabaret, va programar-lo en solitari. El novembre del 2007 va arriscar-se a portar-hi Mamma Mia!: l’espectacle va batre rècords de públic (més de 400.000 espectadors) i de permanència en cartell, amb catorze mesos de funcions. L’èxit, sense precedents al BTM, es va repetir amb La Bella y la Bestia y Los miserables. Això i tot, l’empresa considerava l’any 2008 que el Barcelona Teatre Musical no era un bon escenari per a espectacles de gran format per la seva ubicació i es retirava del projecte.\nDes d’aleshores, i fins al 2014 (últim any en què en trobem referències a les cartelleres), el recinte ha tingut una activitat esporàdica –El lago de los cisnes sobre hielo (2013), Cirque Éloize (2014) o la reestrena de la versió per a orquestra simfònica de La Santa Espina, a càrrec de l’Orquestra Simfònica del Vallès, amb motiu de la proclamació de Barcelona capital de la sardana 2014–.\nArxiu TeatreBCN (privat).


El recinte taurí propietat de la Diputació presenta quatre mostres fotogràfiques de temàtica taurina: el bou en el camp brau, els bous al carrer, l'any Berlanga i la rivalitat entre Julio Aparicio i el Litri\nLa Diputació de València ha volgut tindre un gest especial amb els aficionats als bous en unes dates en les quals, altres anys, la ciutat es convertia en capital mundial de la tauromàquia acollint la primera fira important de la temporada. Així, la plaça de bous de la capital obrirà les seues portes durant la seua setmana més taurina, perquè tot aquell que ho desitge puga visitar les quatre noves exposicions organitzades per la Unitat d'Assumptes Taurins de la corporació provincial.\nLes restriccions sanitàries fan impossible la celebració de festejos, però la Diputació de València ha treballat amb l'objectiu que la ciutadania puga gaudir, d'una manera diferent, de la festa dels bous, en les dates en les quals es realitzaria la fira taurina de Falles. La institució reafirma d'esta manera el seu permanent compromís amb un sector que ha sigut especialment colpejat per la crisi de la COVID 19, a més de donar continuïtat a la seua aposta per aprofitar la plaça de bous com a recinte expositiu.\nCom a novetat respecte a altres anys, les quatre exposicions de temàtica taurina podran contemplar-se des de la mateixa arena de l'emblemàtica plaça de bous del carrer Xàtiva. Coincidint amb la setmana de Falles, els aficionats podran visitar la mostres fotogràfiques entre el 13 i el 21 de març. A causa de la limitació d'aforaments, hauran de formalitzar la seua reserva a través del telèfon 963157919 o de l'adreça de correu electrònic infotaurino@dival.es\nLa primera de les exposicions, titulada ‘El bou sense barreres’, ens mostra, des de la mirada del prestigiós fotògraf Arjona, com és la vida del bou en el camp brau. A través de diverses fotografies es pot contemplar al gran protagonista de la festa en el seu hàbitat natural.\nUna altra de les mostres, ‘El boom de les jonegades, vist per Finezas’, gira la mirada, de la mà del cèlebre fotògraf, a una època daurada per al sector de les jonegades a València, posant el focus en la irrupció de dos genis que passarien a la història del toreig, com són Julio Aparicio i Miguel Báez ‘Litri’.\nLa commemoració del centenari pel naixement del cineasta valencià Luis García Berlanga també té cabuda en el serial que ha preparat la Diputació. L'exposició ‘L’any Berlanga’ recull imatges d'algunes pel·lícules del director i aficionat taurí relacionades amb el noble art, com Calabuch o La Vaquilla.\nFinalment, no podia faltar l'homenatge a una tradició tan arrelada en terres valencianes com els bous al carrer. L'exposició ‘Passió als carrers’ se centra en donar a conéixer una mica més com els habitants de desenes de localitats viuen la seua passió per estos festejos populars. El recinte estarà engalanat amb una sèrie d'elements taurins, igual que l'entrada des del Pati de Cavalls, i es donaran a conéixer els aspectes d'esta tradició de la mà de la Unió d'Emboladors i la Federació Valenciana de Bou de Corda, dos de les modalitats més carismàtiques del bou al carrer.\nAmb tot això, la Diputació espera pal·liar en certa manera l'absència d'espectacles taurins en el període faller i fer més amena l'espera per a veure de nou les esteses del temple de Monleón a vessar d'aficionats gaudint de la festa.


\ta3asesor con | Apen: Soluciones informáticas\nEl software de de comptabilitat de referència per a assessories,\ntot tipus de despatxos professionals i empreses\nEl software de de comptabilitat de referència per a assessories, tot tipus de despatxos professionals i empreses\nLA SOLUCIÓ COMPATIBLE AMB LA TEVA APLICACIÓ COMPTABLE\nPermet integrar el software de gestió, la informació i els serveis afavorint la productivitat i estalviant temps.\nTancament i obertura d’exercici, detecció de factures, comptabilització automàtica de les liquidacions i amortització dels actius.\na3ASESOR | eco està totalment adaptat al nou sistema de gestió online de l’IVA, Subministrament immediat d’Informació (SII).\na3ASESOR | con PERMET MILLORAR LA PRODUCTIVITAT DELS DESPATXOS PROFESSIONALS\nDescarregar fitxa de a3asesor CON\nCONTACTE AMB NOSALTRES PER SABER MÉS SOBRE a3ASESOR | con\nÉs important especificar en les observacions que vols provar a3ASESOR | con


Familienseminar | 84028 Landshut | Anmeldung nur noch für Warteliste\nBeginn: Freitag, den 20. Oktober 2017 um 17:00 Uhr\nEnde: Sonntag, den 22. Oktober 2017 um 14:00 Uhr\nLeitung: Referentin: Agnes Blocksiepen (staatl. gepr. Logopädin)\nOrt: Jugendherberge im Balsschlösschen, Richard-Schirrmann-Weg 6, 84028 Landshut\nReferentin: Agnes Blocksiepen (staatl. gepr. Logopädin)\nDas Frühbucherangebot gilt für verbindliche Anmeldungen bis spätestens Freitag, 28. Juli 2017\nVerwendungszweck: Eltern 2-2017


Esmorzar Solidari 2016 – Ave María\nEstimades famílies: Com vos vaig indicar, enguany, "Manos Unidas" de Carcaixent ha assumit un projecte a Perú (Amèrica del Sud), Programa d'atenció a dones i jóvens víctimes de l'explotació sexual. Al capdavant del projecte treballa la Congregació de "Adoratrices Esclavas del Santísimo Sa...\nCom vos vaig indicar, enguany, «Manos Unidas» de Carcaixent ha assumit un projecte a Perú (Amèrica del Sud), Programa d’atenció a dones i jóvens víctimes de l’explotació sexual. Al capdavant del projecte treballa la Congregació de «Adoratrices Esclavas del Santísimo Sacramento».\nPer este motiu, hui 11-02-16, hem realitzat l’esmorzar solidari, en el temps de pati del Col·legi.\nInformar-vos que s’ha recaptat la quantitat total de: 977 €. Gràcies per la vostra col·laboració.\nRecordar i agrair la gran labor humanitària que realitzen les dones voluntàries de Mans Unides de Carcaixent.


Tribuna Ganxona » SALUT Exposició sobre el càncer de còlon al CAP de Sant Feliu\nPortada » Portada » SOCIETAT » SALUT » Exposició sobre el càncer de còlon al CAP de Sant Feliu\nUn detall de la mostra exposada al CAP de Sant Feliu (ICS)\nEl Centre d’Atenció Primària de la nostra ciutat ofereix, fins el 31 d’agost, una exposició cedida per AECC Catalunya contra el Càncer amb el suport del Col·legi de Farmacèutics de Girona per conscienciar la ciutadania de la importància de participar en el programa de cribatge de càncer de còlon i recte (PCCCR).\nUn cop acabada la mostra, l’exposició viatjarà a altres centres d’atenció primària del Baix Empordà: a partir del setembre al CAP de Palamós, durant el gener del 2019 al CAP de Torroella i a partir del febrer a l’hospital de Palamós.\nL’exposició informa sobre què és el còlon, com es forma el càncer, en què consisteix el diagnòstic precoç i la seva importància, el tractament dels pòlips per evitar que es transformin en càncer, com es pot prevenir el càncer i quins són els grups de risc.\nSecció: SALUT, SOCIETAT, PUBLICACIONS | Etiquetes: exposicions\nL’Ajuntament estudia fer dues exposicions anuals a l’Espai Thyssen


e-colònies.cat : El Govern elimina la puntuació extra en l'admissió als centres escolars per a celíacs i per tenir familiars exalumnes\nEl Govern ha acordat aquest dimarts modificar el Decret 75/2007 d'admissió d'alumnat per eliminar la puntuació complementària en l'admissió a un centre públic per a aquells alumnes amb pare, mare, tutor o germà que hagin estat escolaritzats allà o per malaltia crònica que afecta el sistema digestiu, endocrí o metabòlic, inclosa la celiaquia.\nAquesta modificació de la normativa decidida en Consell Executiu té per objectiu “afavorir la igualtat” en l'accés al sistema educatiu i, segons ha assegurat la consellera de la Presidència i portaveu del Govern, Elsa Artadi, ja s'aplicarà en la preinscripció escolar per al curs que ve que es posarà en marxa a finals de març.\nSegons el Departament d'Educació, l'escolaritat ha de ser "equilibrada" i el fet de donar puntuació extra en aquests casos “va en contra de l'equitat i la igualtat”. A més, el departament assenyala que actualment els menjadors escolars tenen menús específics per als afectats per malalties digestives, de manera que la puntuació complementària ja no seria necessària.\nEl Govern assenyala que el 30 d'octubre es va obrir un procés de consulta per assegurar “la participació ciutadana i comprovar l'opinió de la comunitat educativa” en relació a aquesta modificació. D'altra banda, apunten que també buscava “garantir-ne la transparència”.\nSegons el Govern, aquesta mesura respon a la voluntat de “millorar el sistema educatiu com a interès general” i matisen que cal “tenir en compte les necessitats detectades en l'alumnat” per poder “lluitar contra la segregació escolar”. Així, assenyalen que l'actuació s'emmarca “en el règim de millora de la qualitat normativa i dels principis de bona regulació” impulsats pel Departament.\ninscripcionssegregació escolarmatrículaAdmissió d'alumnatEnsenyamentEducacióGeneralitat


5 min. Igualada 18/05/2020 20:57\n987x555 Una parella de gent gran passejant aquest dilluns pel centre d'Igualada\nUna parella de gent gran passejant aquest dilluns pel centre d'Igualada / PERE TORDERA\nNo va tancar ni un sol dia durant l'anomenada grip espanyola del 1918, ni tampoc durant la Guerra Civil, però sí que ha hagut d’abaixar la persiana a causa de la pandèmia del coronavirus. La botiga més antiga de Catalunya que ha passat de pares a fills durant 180 anys de manera ininterrompuda, la merceria Vidal Cal Perico, d'Igualada, ha reobert aquest dilluns –sense cita prèvia, per fi!– després de setmanes d’estar tancada. El propietari actual, Salvador Vidal fill, contestava aquest matí d'aquesta manera a la pregunta de si aquesta pandèmia pot fer trontollar un negoci amb gairebé dos segles d'història: "Espero que no, però tinc els meus dubtes".\n651x366 Salvador Vidal pare i Salvador Vidal fill, a la merceria Cal Perico aquest dilluns / PERE TORDERA Salvador Vidal pare i Salvador Vidal fill, a la merceria Cal Perico aquest dilluns / PERE TORDERA\n651x366 David Vera medeix amb un metro per col·locar les taules del seu bar a la plaça de l'Ajuntament d'Igualda / PERE TORDERA David Vera medeix amb un metro per col·locar les taules del seu bar a la plaça de l'Ajuntament d'Igualda / PERE TORDERA\n651x366 Fidels combreguen aquest dilluns a la basílica de Santa Maria d'Igualada / PERE TORDERA Fidels combreguen aquest dilluns a la basílica de Santa Maria d'Igualada / PERE TORDERA


encarregar el producte amb la pèrdua de cabell Provillus per a la venda en línia a Noruega |\nHome > CA > Provillus > encarregar el producte amb la pèrdua de cabell Provillus per a la venda en línia a Noruega\nEl web és una excel·lent zona per descobrir tot tipus d’informació, però, la majoria dels comentaris de formulació a trobar en línia són molt més com anuncis que informacions reals. No obstant això, una gran quantitat de persones reals fer escriure informació genuïna. Vostè ha de navegar per la força suficient per a triar quin és el veritable i quina és falsa. A continuació trobareu comentaris de la pèrdua del cabell tractament prominent anomenat Provillus. Aquesta fórmula no és només per als homes. Les dones experimenten, a més de la pèrdua del cabell, de manera que hi ha una versió especial creada per a les dones. Hi ha un munt de pèrdua de cabell tractaments que s’ofereixen tant per als homes com en dones, i també que podria ser molt difícil per al consumidor per esbrinar quin és l’ideal. La meva esperança és que aquest post va a ajudar a determinar si Provillus és el tractament apropiat per a vostè.\nNo negar qualsevol remei per a la caiguda del cabell abans que llegeixi aquesta informació Provillus: el millor xampú per a la tardor pèl i la caspa que li donarà informació sobre el que és Provillus i com es realitzi, just el que deuen els individus reconeixen associat amb xampú per als cabells la pèrdua del cabell, i comprar fórmula per a la pèrdua de cabell Provillus a Noruega .\nProvillus és un tractament de regeneració dels cabells que compta amb un remei tòpic que vostè es relaciona amb el cuir cabellut cada dia. Aquesta solució té minoxidil , un component que ha estat autoritzat per la FDA i també que ha estat verificat científicament per donar suport al creixement del cabell. El significat de la Viquipèdia sobre el minoxidil afirma que “Minoxidil, s’aplica tòpicament, és àmpliament utilitzat per al tractament de la pèrdua del cabell. Funciona a ajudar el desenvolupament del cabell suport tant en homes com dones”. Per a les dones, no hi ha un altre mètode per regenerar el cabell, a més de la utilització de minoxidil. Si vostè està prenent en consideració la compra d’un element en Noruega que promet expandir el cabell i que no inclou el minoxidil, després d’això ha de ser una estafa. i hi ha molts que formula al mercat.\nPer als seus detalls, ara els nois tenen una opció per a diversos altres torni a créixer el pèl. És un element anomenat Propecia. Es necessita una recepta per comprar Propecia. No obstant això, els usuaris de Propecia reporten alguns efectes negatius molt greus, incloent la disfunció relacionada amb el sexe permanent. A causa d’això, no recomanem l’ús de Propecia mascles. i Propecia és per a nois sol. Les dones no se’ls permet usar-lo a causa del fet que podria causar anormalitat.\nComprar solució per a la pèrdua de cabell a Noruega\nEntre les raons per les quals hauria de comprar Provillus és que no es requereix una recepta mèdica per comprar Provillus i és completament segur d’utilitzar. No es pot adquirir aquesta formulació en el mercat. És només disponibles al Provillus.com. Aquest és el lloc principal de formulació i que, a més, també ofereixen una garantia de devolució.\nEl que ha de comprendre en fer ús de Provillus\nCada poble totes diferents . No hi ha pèrdua de pèl de la fórmula certament funcionar per a tothom. Des Provillus consta de minoxidil, ha de beneficiar la majoria de la gent en Noruega . No obstant això, si això no funciona, hi ha una garantia de devolució dels diners.\nVostè ha de mantenir així mateix en la utilització de qualsevol tipus de producte de creixement del cabell de forma indefinida . En cas contrari, la seva pèrdua de cabell pot tornar.\nA partir de l’ús d’una pèrdua de la teràpia del cabell tan aviat com començar a veure el seu cabell es caigui . No espereu fins que el seu pèl s’ha anat. Les arrels del pèl inactius des de fa molt temps no podien ser curats.\nVostè ha d’aplicar regularment Provillus dues vegades al dia per cada dia . Vostè està destinat per començar a veure una mica de desenvolupament després de 2 mesos. Però podria utilitzar fins a 1 any per veure resultats realment sòlides.\nÉs relativament econòmica . Quan s’adquireix una font de 5 mes de Provillus, el cost de la mateixa manera que 1 dòlar per dia. Des del meu estudi, he determinat que aquesta realitat és bastant econòmic en contrast amb altres diversos solució.\nEs pot adquirir el tractament per la pèrdua del cabell Provillus a Noruega\nA partir d’aquesta revisió, ens trobem que Provillus és realitzar. Aquesta formulació no és definitivament un frau. No obstant això, de tant en tant que no realitza per a cada persona, a causa del fet que les diverses condicions de tots els individus o que no utilitzen adequadament. És per això que és extremadament crucial per comprar Provillus des el lloc oficial a Provillus.com . Si no s’ordena a partir d’aquí, vostè no serà elegible per a obtenir la garantia de devolució de diners. Si vostè té un interès en la compra d’Provillus, aquí hi ha la llista de preus de Provillus a Noruega :\nProvillus testimoni real del consumidor\nDesprés de 6 setmanes que estic veient alguns resultats molt favorables. És molt aviat encara, així que veurem, però, estic realment encantats si no més aviat sorprès amb els resultats. Pot ser cínic sobre aquest testimoni. Sens dubte, sens dubte instar a una quantitat específica de vacil·lació sana i equilibrada. No estic tractant de convèncer a ningú de res. Simplement realment sento que requereixo per carregar els meus resultats després de deixar alguns comentaris per part de persones que estan rebutjant la solució sense si més no intentar-ho. Jack LB\nProvillus per a les dones és bastant eficient. He estat utilitzant durant 3 mesos i també que realment he vist moltes renovació. No es tracta només de mi. Els meus amics i família són, a més, parlant del bé que van punts. Estic utilitzant els cabells gotes dues vegades al dia i els que apareixen en veritat estar ajudant. És meravellós trobar un element que realitza per a mi, a causa del fet que en realitat havia invertit molt en un fons de solucions de cabell que eren inadequats. Fins i tot em vaig passar més de $ 500 per un teixit que acaba de crear pitjor. Em sentia molt deprimida clínicament relacionada amb la meva pèrdua de cabell, fins a l’ús d’aquest producte. Susan B\nque funciona per a mi, de debò. Menyspreava els resultats secundaris de Propecia i no realment realitzo. Llavors vaig intentar revivogen per a un nombre d’anys. És desordenat. Després d’això van anar a Rogaine, no estic segur de per què vaig alterar. Provillus és per molt el millor. El meu cabell és més gruixut. Va prendre al voltant de 3 mesos per veure qualsevol millora. Vaig començar a descobrir la distinció quan el faig servir per al meu cabell. El cuir cabellut no va ser fàcil ja. He estat utilitzant durant aproximadament 1 any. Bobby F\nLa meva mare realment havia experimentat una mica de pèrdua de cabell a causa del fet que de la seva medicació. Si bé sembla que el dia present d’una mare inusual, he proporcionat la seva Provillus per a les dones com un regal. Es va convertir en un bon regal perquè el seu cabell es veu més gruixut actualment! Sarah E.


Alteschule15 Unterspreewald Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Unterspreewald.\nLeibscher Hauptstrasse 15, Unterspreewald, Unterspreewald, Alemanya, 15910 - Veure al mapa\nAl visitar Krausnick, vosté es sentirà com a casa a Alteschule15, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Alteschule15 asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, saló, àrea de fumadors.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, despertador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de pesca, equitació, jardí, esports d'aigua (no motoritzats). Sigui quina sigui la seva raó per visitar Krausnick, el Alteschule15 és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCal que informeu el Alteschule15 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (160) Parelles (20) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (83) Famílies amb infants grans (28) Grups (24)


- dimarts, d’abril 21, 2020\nMolts ja coneixen la meva passió per la història de Vic, ciutat de la qual em considero enamorat. De fet, aquest amor em va portar a una primera incursió literària pública: Un passeig per Vic. En aquest llibre hi ha una mica d’història de la ciutat, com també el poder fer un itinerari per la bella i vella ciutat. Una de les preguntes que em varen fer en la presentació del treball —novembre del 2016— va ser si el que m’agradava més era fer recerca. La veritat és que fer recerca té el seu encant, perquè descobreixes coses que no sabies i que molts han passat per alt, però també té les seves coses.\nDic tot això perquè algú podria interessar-li conèixer la història de Vic de manera més detallada i en obres monotemàtiques (exclusivament sobre Vic). A més, aquesta setmana és Sant Jordi, dia del llibre. Per això avui escric una mica sobre això. Evidentment, no conec tota la bibliografia al respecte, però, si més no, sí que puc donar algunes referències per qui li interessin. Insisteixo, referències... cal tenir en compte que qui vulgui estudiar la història de la ciutat, té a la seva disposició l’Arxiu i Biblioteca Episcopal de Vic, amb documents de fa més de mil anys, com també l’Arxiu Municipal. A banda, també trobo interessant que no tot quedi resumit amb el clàssic llibre del doctor Junyent. Encara que no ho sembli, hi ha treballs més enllà. Els enumero per ordre de publicació.\nPossiblement, sigui un dels primers llibres publicats sobre la ciutat. Data de l’any 1786 i el seu autor és Antoni de sant Geronim (Antoni Alabau i Quingles): Miscelanea de varias observaciones sobre las mas notables antigüedades de la Ciudad de Vich, Madre de los dos Inclitos Martires San Luciano, y San Marciano. Parla de la fundació de l’antiga ciutat, com també de l’apòcrif Aulus Mevi. Algun dia en parlarem, tant de l’Antoni, com d’Aulus Mevi. També parla dels sants màrtirs, Llucià i Marcià, com també d’«algunas felicidades con que el Cielo ha favorecido á la Ciudad de Vich»: sant Just (presumpte apòcrif), santa Celeriana (apòcrifa), Sant Miquel dels Sants... Bàsicament és una obra de caire religiós, i la podeu trobar al Google Llibres.\nUn altre dels autors que estava cridat a ser un dels grans, fou Manuel Galadies. Dues obres que, a més d’explicar el privilegi que va concedir el rei Jaume I el Conqueridor sobre la carretera de Vic a Barcelona, explica diverses coses sobre l’antiga ciutat. Particularment, només n’he llegit una, però són com dues edicions: Recuerdo histórico de la carretera de Barcelona á Vich o sea, privilegio inédito expedido sobre esta línea de comunicacion por el Rey D. Jaime I de Aragón, també dita Nuevo almacen de frutos literarios. Ambdues són dels anys 1846 i 1849 respectivament. També les podeu trobar al Google Llibres.\nD’aquest mateix temps, és Joaquim Salarich, el primer cronista oficial de la ciutat i gran oblidat. Es podria dir que va donar un altre caire a la història vigatana. Segurament, ell és el primer a fer una obra completa que abasta diversos aspectes de la ciutat. Particularment, en soc molt fan. Va escriure diverses obres sobre Vic, i alguna altra d’alguna efemèride en particular. Cronològicament, El censo de Vich, que fou escrit el 1852 però publicat posteriorment. Fou una obra premiada i té diversos apartats de la ciutat. Posteriorment, la seva gran obra, en l’any 1854: Vich, su historia, sus monumentos, sus hijos y sus glorias. Per mi, l’obra de referència de la història vigatana. No només perquè és més o menys la primera, sinó pel moment que es va treure i per l’autor mateix. Per entendre’ns, és la versió extensa de El censo de Vich. El podeu trobar a Google Llibres. Com que aquesta obra era molt llarga, va escriure un parell d’obretes per a estudiants l’any 1860: Compendio de la Historia de Vich i Epítome de la Historia de Vich, també disponibles al Google Llibres. No són les úniques obres de Salarich. De Vic mateix, podem destacar Cólera morbo epidémico observado en la ciudad de Vich en el año 1854. D’aquest darrer, no en puc dir res perquè no he tingut l’oportunitat de llegir-lo. Seguim amb una obra que penso que és indispensable. No és sobre la història de Vic, però sí d’un dels seus episodis més negres. Conjuntament amb Francesc d’Assís Aguilar, varen escriure Desgracias de Vich, ó breve historia de las que causó la avenida del Meder en la madrugada del dia 8 de octubre de 1863 a favor de la Casa de la Caritat de Vic. També disponible a Google Llibres, i fins i tot algun facsímil a la biblioteca. Finalment, just al llindar de la seva mort, va escriure Efemèrides vigatanas, amb pròleg del seu cosí Jacint Verdaguer i Santaló, on cada dia de l’any recorda alguna efemèride de la ciutat.\nAnys més tard, el 1891, Jaume Collell publicava l’Episcopologio de Vich, que va escriure el degà de la seu, Joan Lluís de Moncada, a mitjans del segle XVII. El seu primer volum és la història de la ciutat vista des del punt de vista dels bisbes de la mitra vigatana. El primer volum va del segle VI al segle XIII. Tres anys més tard, el mateix autor, publicava el segon volum. En aquest cas abastava des del segle XIII fins al XVI. Collell no va tenir temps per més. El tercer i darrer volum d’aquest Episcopologio de Vich, el va compondre Lluís Bertran Nadal i es va publicar l’any 1904. Els tres volums els podeu trobar a la pàgina Internet Archive. Arran de l’obra dels bisbes vigatans, es pot resseguir molta història. No us puc dir res més... fa poc he començat a llegir el primer volum.\nDes d’aleshores, i amb les excepcions que de seguida anoto, pràcticament un buit fins l’obra d’Eduard Junyent, que es pot dir que s’ha emportat tota la glòria. Certament, La ciutat de Vic i la seva història és una gran obra, malgrat diversos errors. El doctor Junyent va fer una feina ingent. Ell va tenir a les seves mans tots els arxius i tota la història de Vic. I ho va recollir en aquesta obra, que ha estat la darrera gran obra que s’ha escrit (sense desmerèixer-ne cap altra!). No es pot trobar (almenys no l’he trobat) per Internet. No obstant això, encara es pot trobar algun exemplar d’aquella primera edició de l’any 1976.\nPosteriorment i obres de no tanta envergadura, hom pot trobar Els orígens històrics de Vic, de Ramon Ordeig de l’any 1981. La segona edició us la podeu descarregar des del lloc web del Patronat d’Estudis Osonencs. De fet, també us podeu descarregar Els Ausetans i la ciutat d'Ausa, de Mª Dolors Molas i Font, o Vigatans Il·lustres, de Miquel S. Salarich i Torrents i Miquel S. Ylla-Català i Genís. Finalment, quant a Vic, destacaria l’obra de Vicenç Pascual Vic: una ciutat en el decurs de la història, de l’any 1988. Tampoc pot faltar en una biblioteca d’història vigatana. L’excepció que volia anotar d’abans de l’obra de Junyent, pot ser Vigatans i Vigatanisme, de Bonaventura Selva de l’any 1965. I tampoc em puc oblidar de L’Abans. Recull Gràfic de Vic (1863-1965), de Cristina Masramon de l’any 2001. Si bé és un recull fotogràfic, el text que l’acompanya és d’un altíssim valor.\nNaturalment, s’ha escrit molta més cosa i de molts altres autors, però ja són obres de temàtica més concreta i/o més recent. Amb això vull dir que, segurament, ja són obres que es nodreixen de les anteriors. I és aquí on rau una de les grans dificultats de fer recerca. Un gran llibreter, un dia em deia que sempre és millor anar a les fonts primigènies. Sí, és cert... però la història, irònicament, és viva, i el que podia ser una afirmació fa cent anys, ara ja no ho és. Sense anar més enllà, Jaume Callís va deixar de ser vigatà, i Andreu Febrer va esdevenir-ne. La sort d’anar a les fonts primigènies, és que no caus en el terreny de la tergiversació o equivocació aliena, però sempre cal comparar-ho o confirmar-ho amb els darrers estudis.\nFinalment, no voldria oblidar-me d’altres obres que penso que són imprescindibles sobre la història de Vic. No d’història en general, sinó de temàtiques més concretes. L’Ausa romana y el seu temple, de Josep Gudiol, de l’any 1907. També autor prolífic en temes vigatans. Probablement, si avui veiem el temple romà de Vic com el veiem, en part es deu a ell. També del mateix Gudiol, L’universitat literària de Vich, de l’any 1924. És l’origen de la nostra històrica Universitat. Per acabar, mencionaré La Aljama de Juheus de Vich, de Ramon Corbella de l’any 1909. Aquest és el llibre de referència de la història dels jueus de Vic.\nPer tant, aquells que tingueu temps i passió per Vic, aquí us deixo algunes referències bibliogràfiques.\ncultura Glòries Vigatanes Història Vic


"Anit vaig dormir a Lampedusa" - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\n"Anit vaig dormir a Lampedusa" - Diari de Barcelona\n"Anit vaig dormir a Lampedusa"\n10 anys després de les revoltes àrabs, milers de migrants nord-africans somien amb arribar a Europa per una vida millor\nFotos EFE i OIM\n"Anit vaig dormir a Lampedusa" és, des de fa gairebé un lustre, el crit de triomf de milers de subsaharians que desafien el desert, la distància i la violència en un intent per recobrar la dignitat que els usurpa la pobresa i la repressió. Un moment fugaç de felicitat amb el qual han continuat somiant enguany milers de ciutadans del nord d'Àfrica, assetjats igualment per la penúria i el fracàs d'aquella primavera àrab que va apuntar fa ja una dècada.\nMabrouka Houachi, de 37 anys, el seu marit i els seus cinc fills, el major d'ells paraplègic arran d'un atropellament, van ser 7 dels prop de 23.000 tunisians que van desafiar les ones aquest estrany 2020. Ferrovellers d'un suburbi marginal d'Sfax, capital industrial de Tunísia, van tenir l'esperança d'arribar a Europa durant algunes hores abans que la guàrdia costanera interceptés l'embarcació precària en la qual navegaven amb un grapat de joves, també desocupats.\nMigrants arribats a Lampedusa l'agost passat\n"No vaig cometre cap delicte en anar a Itàlia il·legalment perquè tractessin el meu fill. El que li demano a Déu és que el curi, és el meu dret. Això és el que vull transmetre a tothom, només vull anar-me per cuidar el meu fill", explica Houachi a Efe.\n"No tinc diners. Si en tingués, per què anar a Itàlia, em quedaria i el cuidaria a Tunísia", insisteix la dona, que es queixa que ni el Govern ni altres institucions o organitzacions s'ocupen d'ella, i demana l'alliberament del seu marit, que quan l'embarcació va ser abordada es va ruixar de gasolina i va amenaçar amb calar-se foc.\n"Es deixa en llibertat a extremistes i assassins, però no al meu marit per aquesta fugida il·legal", lamenta. "Estic llesta per a una altra aventura, encara que els peixos ens mengin. Resaré, i viurem o morirem".\nSegons el Fòrum Tunisià per als Drets Econòmics i Socials (FTDES), més de 11.500 tunisians van aconseguir creuar el Mediterrani el 2020, i una xifra similar —11.900— van ser interceptats quan ho intentaven. Un 96% d'ells homes i un 10% menors.\nLa xifra quadruplica la de 2019 i confirma una preocupant tendència a l'alça: a l'octubre van aconseguir desembarcar a Itàlia 1.328 persones, un 180% més que l'any anterior, la qual cosa va portar a Roma a advertir a Tunísia que suspendria l'ajuda econòmica si no frenava les sortides.\n#Enquête | Un accord bilatéral entre la #Tunisie et l'#Italie permet aux autorités de pousser les migrant·es tunisien·nes à l’#expulsion sans connaître leurs droits et sans avoir la possibilité de demander l’asile. #migration\n— inkyfada | انكفاضة (@inkyfada) November 26, 2020\nUna amenaça fatal per a un país capbussat en una aguda crisi econòmica i un descontentament social similars als que el 2011 van causar la caiguda de la dictadura de Zinedin el Abedin Ben Alí i l'inici de la malaurada "primavera àrab". Encara que des de la perspectiva política l'alçament ha suposat un èxit a Tunísia, l'atur, la corrupció, els abusos, la restricció de drets i la falta d'horitzons que van causar l'esclat d'ira popular persisteixen.\nEstudis independents situen en un 35% la taxa de desocupació, especialment entre els joves i els acabats de llicenciar, que sense perspectives i amb els camins de la migració regular sembrats de mines opten per l'heroica sortida desesperada de la mar.\n"Els nostres joves s'aventuren i, si no els hi va bé, tornen. Però Europa només accepta a executius i líders, no joves que busquen un treball i una vida millor. Joves diplomats i no exreclusos, com va dir un ministre italià", denúncia Mounira ben Charga, presidenta de la Plataforma de Famílies de Migrants Tunisians Desapareguts.\n"La xifra ha superat els 1.800 i continua augmentant a causa de les circumstàncies i els problemes econòmics. Viatgen de totes les edats, joves i ancians. I ho fan en família perquè ja no poden trobar res. Els que volen viatjar de manera legal troben obstacles amb la visa, i per això trien la clandestinitat", afirma.\nLa ruta algeriana\nSimilar desesperança i misèria dominen el barri de Gabra, a la ciutat algeriana de Relizane, en decadència des de la guerra civil que va ensagnar el país en l'última dècada del segle passat. Dels seus arruïnats carrers, rumb a la veïna platja de Stidia, van partir el setembre de 2019 la majoria dels 15 joves que van morir ofegats quan albiraven la costa d'Espanya, situada a tot just 200 quilòmetres.\nDes de llavors, el flux d'algerians a la Península no ha cessat de créixer fins a convertir-se aquest mateix any en la primera nacionalitat dels quals arribaven de manera il·legal per mar, per davant de marroquins i subsaharians. La seva radiografia és com la dels qui fugen d'altres països de la regió: joves desocupats, en la seva majoria llicenciats, i pares de família als quals ja no els arriba per viure ni tan sols en l'economia submergida que domina aquestes societats.\n"És una hemorràgia nacional", assenyala Alger Kouceila Zerguine, advocat especialista en drets dels harragas, és a dir, 'migrants irregulars'. "Abans, aquest fenomen només existia a Orà i Annaba, però ara també a Alger i les ciutats veïnes. Treballem amb dificultats perquè aquest tema molesta molt el Govern en reflectir una cosa negativa, un drama nacional que dura més de dues dècades a causa d'una acumulació de problemes socials, polítics, llibertat i falta de confiança", argumenta.\nLa Creu Roja salva migrants en una pastera davant la costa de Murcia l'any passat\nAquest malestar va esclatar el 22 de febrer de 2019, data en la qual unes 5.000 persones van sortir als carrers d'Alger per demanar la renúncia a un cinquè mandat consecutiu del llavors president Abdelaziz Bouteflika, en el poder des del 1999. El mandatari, paralitzat per malaltia des del 2013, va renunciar a l'abril en el marc d'una agra lluita en el si del règim militar, que la facció vencedora va aprofitar per purgar a desenes d'oficials, polítics, empresaris i periodistes pròxims a Bouteflika.\nUn pols que, al costat de l'elecció del nou president, Abdelmedjid Tebboune, considerat un membre de l'aparell, no ha servit per redreçar el rumb de l'economia algeriana —en permanent deterioració des de la crisi del petroli en 2014, única riquesa que explota— ni per fer callar la protesta popular o Hirak, que ara demana la caiguda del "corrupte règim militar" que domina el país des de la independència de França el 1962.\nSense xifres oficials fiables ni organitzacions independents en un règim famós pel seu hermetisme, Zerguine afirma que la majoria dels qui tornen o són interceptats, acaben empresonats o simplement "es perd el seu rastre" com en temps de la guerra, que va deixar prop de 300.000 desapareguts. Encara així, són milers els que continuaran preferint arriscar-se a viure en condicions que s'allunyen de la dignitat, vaticina el periodista local Saïd Oussad.\nFugir del Sahel\nAlgèria és també l'eix de la migració irregular que fuig del Sahel i l'Àfrica Subsahariana, un territori sacsejat per l'auge del jihadisme, la fam, la violència, el retard tecnològic, la falta d'infraestructures, la militarització europea, l'augment demogràfic i la crisi climàtica, que en tot just dues dècades convertirà aquesta regió en la més seca del món.\n1/5 - #Niger – Ce week-end 1522 migrants, dont plus de 230 femmes et enfants, refoulés d’#Algérie sont arrivés à Assamaka dans la région d’#Agadez.\nCe sont autant de personnes que le total des refoulements recensés ces trois derniers mois. #migration ?? pic.twitter.com/6CjCiiyv9S\n— MSF Western & Central Africa (@MSF_WestAfrica) October 8, 2020\nMilers de migrants creuen cada any la frontera sud-oest que escapa al seu control gràcies a les màfies i els grups islamistes armats que dominen el nord de Mali, i milers més són retornats per les forces algerianes, abandonats sota el sol a la província d'Assamaka, en el límit que amb prou feines sí que controla amb Níger.\nDes del centre d'Algèria, la ruta s'escindeix en dues: una cap a l'oest que s'interna al Marroc i el Sàhara Occidental amb Espanya en l'espiell; i una altra cap a Tunísia i Líbia, més perillosa a causa del caos i la guerra civil que dessagnen aquest país des que el 2011 l'OTAN contribuís al triomf dels heterogenis grups rebels sobre la dictadura de Muamar al Gadafi.\nSubsaharians retornats a Líbia, segons va denunciar l'Organització Internacional per a les Migracions\nEl tancament de la travessia líbia —dominant el 2017— ha fet que tant el pas cap al Marroc com el trànsit per Mauritània hagin contribuït a convertir les Illes Canàries en una fotocòpia de Lampedusa. Però no ha assecat el negoci de les màfies líbies, que continuen aprofitant un pols internacional en el qual Rússia i Turquia pugnen per obrir una porta cap al Sahel, nou centre d'interès estratègic per a la Unió Europea, els Estats Units i la Xina.\n? Nearly 6,000 migrants who tried to flee Libya were intercepted or rescued and returned so far this year.\nL'Amine va arribar a Tunísia el 2019 i va sol·licitar asil a través de la Mitja Lluna Roja, però no rep ajuda i tampoc no troba treball digne: sense papers, queden poques més opcions que l'explotació en l'economia submergida.\n"No sé què fer. Vaig sortir del meu país perquè no podia viure amb aquest govern. I ara estic perdut en tots els fronts. No tinc família, treball ni ingressos. Sofreixo perquè no tinc idea del meu futur i crec que he perdut molt de temps", diu gairebé rendit.\nEl seu exemple és el reflex de l'altre fracàs de les primaveres àrabs del qual es parla menys: molts van observar el canvi en el món àrab com un motor de desenvolupament econòmic que absorbiria a la població migrant i actuaria com a barrera. Iniciat el tercer decenni del segle XXI, l'efecte sembla el contrari.


Actualizado: 9 de dic de 2017\n(18/02/2017) Al König de Figueres.\nLa percepció és d'un gran desconeixement tant dels joves musulmans com dels que no ho són. Hi ha diversos factors. Primer, el sistema educatiu no està preparat per fer front a poder explicar què està passant en el món a nivell de conflictes. Ha d'existir una preparació específica per a poder explicar la complexa realitat actual. Hi ha molts moviments nous, ha canviat molt el món... Ara la Generalitat està fent formació per explicar l'islam, des de la Direcció General d'Afers Religiosos, a ensenyament, cossos policials, mitjans de comunicació... S'ha de solucionar el desconeixement i crec que cal implantar mesures per adaptar la universitat, les carreres, etc., a la diversitat del país. Necessitem crear lideratges, joves sans, líders que puguin transmetre valors positius. Alguns mitjans de comunicació intoxiquen molt el discurs.\nAra, des de la Xarxa de Convivència estem començant un projecte que es diu "Xarxa de joves líders musulmans" on hem buscat a més de quinze joves musulmans menors de trenta anys, líders a Catalunya, que el que diuen i el que fan influeix a molts joves. Els hem reunit i els hem proposat que parlin de temes que creiem que són importants a resoldre i que ells ens donin claus o pistes de com solucionar-los Aquest joves es divideixen en tres grups de cinc, i cada grup visita una ciutat d'Espanya diferent: Màlaga, València i Madrid. En aquestes ciutats es troben amb deu joves líders del territori i en cada ciutat es redactaran unes conclusions. Hem fet xarxa de joves líders i les seves valoracions ens encarregarem que arribin a tothom, sobretot a persones que puguin influir i els explicarem que les conclusions donen pistes per fer polítiques reals a nivell de diversitat i, a més a més, aquests 45 joves farem que tinguin presència als mitjans de comunicació i a molts àmbits. Una part de la solució es basa en crear referents que ara mateix no hi són.\nSí, evidentment que en treu rèdit electoral però a Catalunya no ha calat per diversos factors que si vols després podem analitzar però, sí que és veritat que l'extrema dreta no és nova. Moltes vegades es diu que ha nascut amb la crisi econòmica però aquesta afirmació no és certa. Des dels anys vuitanta, ja té un recorregut molt llarg i, a Espanya, es vincula molt amb el franquisme i porta a records obscurs, aquest és un dels factors que explica perquè no ha funcionat.\nSí, però a cada país aquest auge és diferent. A EEUU passa per una cosa concreta, als Països Baixos per una altra... i en tots ells segur que hi ha moltes relacions. En el cas d'Espanya no ha acabat de calar, jo crec, que per diferents motius. El primer és el record de la dictadura que ha viscut aquest país, que tant de mal va fer.\nUn tercer motiu és que la dreta no s'ha organitzat en partits que inspirin confiança, ni s'han organitzat amb un discurs gaire lògic i no ha aconseguit tenir un pes específic. Per exemple, a França, Marie LePen és molt intel·ligent i el seu discurs és molt elaborat. És populisme però no populisme barat. És un discurs molt estructurat i transmet realisme. La gent creu que és una líder realista i dóna arguments aparentment reals.\nL'altra és la immigració. Espanya sempre és un país que ha tingut que emigrar: per la guerra, pel treball... i es veu la immigració com a propera. Encara que no es vulgui. Molta gent et diu "nosaltres som els primers que vam emigrar" i és un discurs força freqüent. Si fem una radiografia, el passat i el subconscient tenen molt de pes.\nJo crec que en el seu moment va triomfar perquè van fer una bona estratègia de màrqueting, molt agressiva, en un moment on encara es culpava els immigrants de molts dels mals que passaven. Però han passat coses que han anat desmentint aquesta visió: la corrupció dels partits, la crisi a tots nivells... els ciutadans no són tontos. Si mirem quines són les preocupacions dels ciutadans ara mateix, el de la immigració no ocupa els primers llocs. En el seu moment va calar perquè estàvem en un moment històric complicat, el de la crisi econòmica que psicològicament costava d'acceptar, i la immigració era el focus més fàcil per atacar. També perquè és un partit que, intel·ligentment, no ha anat a refugiar-se en el nacionalisme espanyol sinó que ho ha fet en català, amb el discurs que primer els catalans... Van al valor català: som catalans i defensem Catalunya, un discurs que vol ser catalanista.\nDins de les causes del seu declivi, pot haver-hi la força de l'anomenat procés independentista però també per moltes incongruències que han anat cometent-.\nDesprés d’un atemptat és habitual generalitzar el terme radical a tots els habitants de la comunitat en qüestió.\nEls mitjans de massa han distorsionat greument la imatge de la comunitat musulmana, volent o no.\nEls mitjans de comunicació vénen aquest missatge. Quan passa algun atemptat... és quan ens demanen que parlem a la televisió, Sempre els hi dic que no perquè només em criden en aquestes ocasions. Perquè no em criden per intervenir en altres moments, del tema que sigui. Donaria per un altre tema, el de com els mitjans de comunicació gestionen la diversitat. Per exemple, sèries com Merlí, que influeix en els joves, el noi negre el veus difuminat darrera, una noia marroquina en un segon pla, cap personatge important. Es tracten molts altres temes però no aquest. Criticaria molt a TV3 per com tracta la diversitat. Potser algunes vegades és perquè no saben amb qui contactar com a referent. En això treballem.\nMolta gent simplifica i fa relacions. Si realment volem solucionar les coses hi ha d'haver una autocrítica real i et mentiria si et digués que es fan les coses bé. No es fan les coses tant bé com voldriem, des dels centres culturals, les mesquites, no s'implica als joves perquè signifiquen canvis... Però falten mitjans! La majoria d'imams tenen dèficit formatiu. Hem de treballar en aquesta línea, també. Però tampoc s'ha de criminalitzar. És un treball conjunt de tota la societat.\n📷 Mohamed El Amrani i Guillem Valls a Figueres. (18/02/2017)


Comença l’asfaltat de l’avinguda Bizet, la primera obra del pla d’inversions als polígons industrials - Ajuntament de Rubí\nComença l’asfaltat de l’avinguda Bizet, la primera obra del pla d’inversions als polígons industrials\nComença l’asfaltat de l’avinguda Bizet, la primera obra del pla d’inversions als polígons industrials Els treballs es duran a terme durant aquesta primera quinzena d’octubre i no comportaran cap tall de trànsit. https://www.rubi.cat/ca/ajuntament/comunicacio/sala-de-premsa/notes/comenca-l2019asfaltat-de-l2019avinguda-bizet-la https://www.rubi.cat/@@site-logo/ajuntament-de-rubi.svg\nEls treballs es duran a terme durant aquesta primera quinzena d’octubre i no comportaran cap tall de trànsit.\nL’Ajuntament de Rubí durà a terme diferents actuacions als polígons industrials de Can Jardí i Cova Solera amb l’objectiu de millorar el trànsit en aquestes zones de la ciutat.\nUna d’aquestes actuacions consistirà en l’arranjament de l’avinguda Bizet, ubicada al polígon industrial de Can Jardí, amb l’objectiu de garantir la màxima seguretat i comoditat de tots els usuaris a l’hora de circular per aquesta via. Les obres, que han estat adjudicades a l’empresa Europea de Asfaltos SL (Euroasfalt) per un import de 116.230 euros, començaran la primera setmana d’octubre. El termini d’execució és d’una setmana.\nEn primer lloc, en aquelles zones on el paviment de la calçada es troba en més mal estat, amb esquerdes importants i roderes marcades com a conseqüència del pas dels vehicles, es demolirà la caixa de paviment existent i se n’hi col·locarà una de nova.\nEn segon terme, es fresarà i reposarà la capa de trànsit en les franges d’un metre d’amplada adjacents a la vorera, sense reduir-ne el gruix. Pel que fa a la resta de la calçada i les zones d’aparcament, s’executarà una nova capa de trànsit amb l’objectiu de regularitzar tot el nou paviment projectat.\nI per últim, donat que existeix una xarxa de clavegueram unitària a la zona de la calçada, s’adaptaran les tapes de registre dels pous existents a la nova rasant.\nL’avinguda Bizet, que té una longitud total de 431 metres i una amplada de 20,5 metres, compta amb voreres de 2,6m a cada banda del carrer i zones d’estacionament de 3 metres d’amplada. La calçada fa 9,3 metres d’amplada.\nA banda de l’actuació a l’avinguda Bizet, el consistori també crearà una rotonda entre les avingudes de Can Sucarrats i de Roma i el carrer d’Atenes, al polígon industrial de Cova Solera.\nA finals d’aquest mes s’aprovarà el projecte executiu d’aquesta rotonda i és previst que les obres puguin iniciar-se durant l’últim trimestre d’aquest any.\nParal·lelament, s’està elaborant un estudi d’alternatives per tal de construir una rotonda a la confluència entre l’avinguda de Wagner i els carrers Schubert i Vivaldi, al polígon de Can Jardí.\nUn cop fet l’estudi, es replantejarà in situ amb New Jerseys de plàstic per tal de comprovar el correcte funcionament de la nova rotonda i la seva viabilitat.\nAquestes 3 actuacions tenen un cost d’uns 350.000 euros.\n1,5 milions per als polígons en els dos darrers anys\nL’Ajuntament de Rubí també ha dut a terme diverses actuacions de manteniment als polígons industrials de la ciutat. En total s’han realitzat 15 actuacions, amb un cost de 25.000 euros.\nA Can Jardí s’han realitzat diferents obres de manteniment als carrer Schubert, Mozart, Verdi, Vivaldi, Tchaikowsky, Puccini i a l’avinguda Bizet. Pel que fa al polígon Rubí Sud / Can Pi de Vilaroc, s’han dut a terme 2 actuacions al carrer Domènech i Montaner, mentre que a Cova Solera s’ha asfaltat el pont que uneix la carretera C-1413 amb el polígon.\nActualment s’estan estudiant noves actuacions de reparacions d’asfaltat a les zones industrials de la ciutat.\nD’altra banda l’any passat, el Fons Estatal d’Inversió Local (FEIL) va finançar diferents actuacions als polígons industrials de la ciutat. Concretament, es va ampliar el vial de connexió entre les carreteres BP-1503 i C-1413a al polígon Molí de la Bastida, amb una inversió de 1.036.415 euros; i es van millorar les voreres i l’enllumenat de l’avinguda de l’Astronomia i la plaça d’Urània, amb una aportació econòmica de 400.000 euros.


Com és àmpliament conegut, les comunitats autònomes tenen competència en regular les disposicions relatives al dret de successions. Per això, a Catalunya tenim la Llei 10/2008, de 10 de juliol, del llibre quart del Codi civil de Catalunya, relatiu a ...\nBonos convertibles Banco Popular, Defensa de l'inversor i de l'accionista, Dret tributari i fiscal, Mala praxi bancària\nBanco Popular: S’esgota el termini per reclamar per danys i perjudicis\nL’informe financer anual de l’any 2017 de l’entitat Banco Popular, ha xifrat les reclamacions de clients rebudes al llarg de l’any 2017 en 24.000. En total, ha rebut més queixes al juny de 2017 que en els dos exercicis anteriors j...\nNavas & Cusí Avocats contra el coronavirus:\nSeguim treballant de forma telemàtica per ajudar als nostres clients\nT’informem sobre els nostres serveis\nProvincia * Provincea corunaalavaalbacetealicantealmeriaasturiasavilabadajozbalearesbarcelonaburgoscacerescadizcantabriacastellonceutaciudad realcordobacuencagironagranadaguadalajaraguipuzcoahuelvahuescajaenla riojalas palmasleonlleidalugomadridmalagamelillamurcianavarraourensepalenciapontevedrasalamancatenerifesegoviasevillasoriatarragonaterueltoledovalenciavalladolidvizcayazamorazaragoza\nEn enviar el formulari està acceptant la nostra política de privacitat\nEls drets de la viuda al Co...\nNavas & Cusí a Brusse...


La història dels 60 anys de Vall d'Hebron en imatges | Vall d'Hebron Barcelona Hospital Campus\nInici | Noticies | La història dels 60 anys de Vall d'Hebron en imatges\nLa història dels 60 anys de Vall d'Hebron en imatges\nEl vestíbul de l’Hospital Maternoinfantil Vall d’Hebron acull fins al 31 de març l’exposició fotogràfica En fem 60!, amb una selecció de les millors imatges de les sis dècades d’història del centre. Una passejada per l’evolució del que ja és un dels hospitals de referència de Catalunya i de l’Estat a través d’una trentena de fotografies que recullen la realitat dels seus professionals i dels pacients que hi han passat.\nLes fotografies, procedents de l’arxiu fotogràfic de l’Hospital, permeten veure la seva evolució, des de l’any 1955, quan neix Vall d’Hebron, fins al moment actual. Des del primer edifici, l’Hospital General, a les més de 20 edificacions que avui formen el campus Vall d’Hebron. De no tenir una plantilla fixa a tenir gairebé 7.000 treballadors. Una història compartida, plena de futur.\nEl 5 d’octubre de l’any 1955 s’inaugurava el primer edifici de l’Hospital, l’Àrea General, de 13 pisos d’alçada i dissenyat pels arquitectes madrilenys Fernando Flórez i Miguel Tapia Ruano. En aquell moment, Vall d’Hebron, un hospital pensat per a la classe treballadora, no tenia plantilla mèdica fixa i hi convivien infermeres laiques i religioses, les germanes carmelites missioneres.\nA principis dels anys 60, es van incorporar les primeres especialitats quirúrgiques i els primers equips mèdics. I el 1966 s’inauguraven els hospitals Maternal i Infantil, actualment l’Hospital Maternoinfantil. Un any després naixia l’Hospital de Traumatologia i Rehabilitació. Una època d’expansió que encara continua avui.\nVall d’Hebron és ara referent en excel·lència a l’assistència sanitària i la recerca. Des de la creació del Vall d’Hebron Institut de Recerca, fa 20 anys, passant per la del Vall d’Hebron Institut d’Oncologia i la del Centre d’Esclerosi Múltiple de Catalunya. L’Hospital és pioner, s’hi va fer, per exemple, el primer trasplantament pediàtric de fetge i ronyó de l’Estat o el primer trasplantament de cara, i centre de referència en moltes patologies, com el trasplantament pulmonar, el tractament de cremats, lesionats medul·lars, oncohematologia infantil o ginecologia i obstetrícia.\nL’exposició fotogràfica En fem 60!, forma part de l’extens programa d’actes del 60 aniversari de Vall d’Hebron, que inclou la realització d’una quarantena de vídeos protagonitzats per professionals que treballen o què han treballat al centre i pacients que hi han passat, un llibre amb la història de l’Hospital, la creació d’un blog amb tota la informació i un cicle de conferències que va obrir l’entrevista al professor Federico Mayor Zaragoza per part de la presentadora de Els Matins de TV3, Lídia Heredia. Tot plegat amb un objectiu. Obrir el centre als seus veïns i demostrar que Vall d’Hebron és més viu que mai.


Reptes d’un futur posthumà | Tecnologia | EL PAÍS Catalunya\nReptes d’un futur posthumà\nXips subcutanis, mètodes electromagnètics per potenciar el nostre cervell, pròtesis externes. La incorporació de la tecnologia al nostre cos i ment obre una nova era\nAlbert Cortina i Miquel-Àngel Serra\n3 GEN 2016 - 00:00\tCET\nRetrat de l'atleta nord-americana Aimee Mullins. Howard Schatz\nLa ideologia transhumanista —sobre la qual s'ha debatut poc al nostre país— pretén oferir a les nostres societats contemporànies un relat futurista que doni una cobertura filosòfica, moral i, fins i tot, espiritual a la dimensió tecnològica del projecte neoliberal postmodern en aquest segle XXI.\nPer a aquest corrent tecnooptimista, tenim davant nostre la responsabilitat de conduir el procés evolutiu de la humanitat i de transformar radicalment (millorar) l'ésser humà, mitjançant la interacció i implementació en el nostre cos i ment de tecnologies emergents més enllà dels condicionaments i límits que ens imposa la naturalesa, de la qual som part inescindible.\nSegons el moviment transhumanista, i tal com afirma un dels seus insignes oracles, l'enginyer de Google Ray Kurzweil, la Singularitat serà un esdeveniment que succeirà d'aquí a uns anys amb l'augment espectacular del progrés tecnològic, i a causa del desenvolupament de la intel·ligència artificial i a la convergència de les tecnologies NBIC (Nanotecnologia, Biotecnologia, Tecnologies de la Informació i de la Comunicació i Neurocognitives). Aquesta situació ocasionaria canvis socials, culturals, polítics i econòmics inimaginables, impossibles de comprendre o predir per qualsevol humà anterior al citat esdeveniment. En aquesta fase de l'evolució el transhumanisme prediu que es produirà la fusió entre tecnologia i intel·ligència humana, donant lloc a una era en què s'imposarà la intel·ligència no biològica dels posthumans. Al llarg d'aquest procés el transhumanisme vol difondre una ideologia i una cultura favorables al “millorament humà” (de l'anglès “human enhancement”) a través de l'adopció d'unes millores artificials en l'ésser humà (genètiques, orgàniques, tecnològiques) amb l'objectiu declarat de fer-lo més intel·ligent, més longeu, més perfecte, més feliç, fins i tot perquè pugui arribar a aconseguir la immortalitat cibernètica i la conquesta de l'univers. Malgrat això, aquesta cosmovisió pot comportar riscos. Estem preparats per a aquest canvi radical o bé pensem que cal conservar el nostre patrimoni genètic i seguir sent persones humanes, amb les nostres limitacions, però conservant la nostra llibertat i dignitat inalienables?\nConstatem que l'aspiració de perfeccionar-se és intrínseca a la naturalesa humana, que ha conjuminat els mecanismes selectius propis de l'evolució amb la transmissió del saber cientificotècnic (des del foc, la destral i la roda a l'ordinador, el coet i l'automòbil) i cultural (com el llenguatge, les arts, la religió). Autors clàssics com Ovidi (Metamorfosis) ja somiaven en “mutacions” dels éssers humans que avui constitueixen la pretensió dels transhumanistes, que auguren així un “humà millorat” (o “transhumà”) primer i d'un “posthumà” superior després. Com afirmava Günther Anders, un dels pares de la tecnoètica, l'ésser humà actual pateix de “enveja prometeica”: es descobreix inferior a les màquines que ell mateix ha fabricat i aspira a transformar-se radicalment usant la tecnologia al seu abast.\nEs vol difondre una ideologia favorable al “millorament humà” per fer-lo més intel·ligent, més longeu, més perfecte, més feliç, però aquesta cosmovisió pot comportar riscos\nAixí, podria definir-se el millorament humà com l'intent de perfeccionament, transitori o permanent, de les condicions orgàniques i/o funcionals actuals de l'ésser humà mitjançant la tecnologia. No es tracta ja de la lloable curació de persones malaltes, sinó de potenciar de tal manera les persones sanes, mitjançant l'impressionant arsenal tecnològic en desenvolupament, de manera que es generi un abisme entre humans millorats i no millorats. Tecnologies d'ús dual com els xips subcutanis que ens permeten obrir portes sense usar claus però que també ens geolocalitzen, pròtesis externes i internes a l'estil de Blade Runner que ens dotin de superpoders, tècniques genètiques com el CRISPR que serveixen tant per eliminar perillosos paràsits com per modificar el nostre ADN de forma eficient i permanent, mètodes farmacoquímics o electromagnètics d'augmentar artificialment –i sense esforç- les nostres funcions cerebrals com la memòria, l'agudesa sensorial o la capacitat de càlcul, o intervencions amb cèl·lules troncals que regenerin els nostres teixits vells o danyats, són alguns dels exemples d'augment de les nostres capacitats que ens convertirien en transhumans.\nPer avançar l'adveniment de la Singularitat, el transhumanisme ens proposa tres elements fonamentals: la Superintel·ligència, la Superlongevitat i el Superbenestar.\nEls transhumanistes auguren un “humà millorat” (o “transhumà”) primer i un “posthumà” superior després\nEn relació amb la Superintel·ligència, aquest corrent de pensament insisteix que l'explosió predictiva de la capacitat de computació il·luminarà una intel·ligència artificial que, tal vegada, arribi a adquirir fins i tot una consciència simulada en silici. Si al final els humans ens integréssim —voluntàriament— en les tecnologies convergents podríem, segons ells, arribar a estar en contacte directe amb aquesta intel·ligència artificial. El resultat seria que ens hi fusionaríem efectivament i les seves habilitats es convertirien en les nostres. Això impulsaria l'espècie humana, en opinió del filòsof transhumanista Nick Bostrom, a un període de Superintel·ligència.\nRespecte a la Superlongevitat, Aubrey de Grey, expert en investigació sobre l'envelliment, sosté, des d'una visió transhumanista, que les nostres prioritats estan fonamentalment esbiaixades i que hem de començar a pensar seriosament a prevenir l'enorme quantitat de morts causades per l'envelliment. Alguns transhumanistes van més enllà i financen processos criònics, o fins i tot projectes d'una immortalitat cibernètica, que se'ns semblen utòpics.\nFinalment, el filòsof transhumanista David Pearce exposa que el Superbenestar té com a objectiu, en primer lloc, investigar i eliminar el sofriment, i en segon lloc, aconseguir l'abundància i la felicitat per a tots, o sigui, un nou “paradís terrenal”.\nHem d'evitar que les persones siguem transformades en un sensor o en un producte tecnològic que serveixi únicament a interessos privats de mercat i/o de la guerra\nLes propostes del transhumanisme ens interpel·len i no podem ni hem de fugir de la nostra responsabilitat, com a éssers humans, de donar una resposta coherent d'acord a la nostra naturalesa, llibertat i dignitat. És urgent evitar que el millorament sigui només per a rics o per a una elit que pertany a una noocràcia no democràtica que domini el món, o que es faci sense tenir en compte els riscos associats a les noves tecnologies i a la nostra pròpia ignorància de l'ésser humà i de la naturalesa. Hem d'evitar que les persones siguem transformades en un sensor o en un producte tecnològic del capitalisme neoliberal —l'anomenin transhumà o posthumà— que serveixi únicament a interessos privats i a les forces desbocades del mercat i/o de la guerra. Aquests reptes no deixen de ser els que han existit al llarg de tota la nostra història, però assumeixen ara una dimensió tal que, per primera vegada, es planteja una intervenció directa en el procés evolutiu que pot portar a la nostra desaparició com a espècie. Què fa l'ésser humà tan diferent de la resta d'éssers vius i, ens atrevim a dir, tan únic, tan singular? No és la ciència i la tècnica, sinó la cultura, l'educació, les humanitats, com afirma el biòleg Edward Wilson en el seu recent llibre The Meaning of Human Existence (2015). Un ésser humà que posseeix l'extraordinària tasca de cuidar, de forma responsable, el planeta Terra, i no de contribuir a la seva destrucció prematura, de protegir el més feble i vulnerable i no de menysprear-lo o eliminar-lo, d'orientar l'innegable progrés cientificotècnic cap al bé de tots i no només d'alguns privilegiats. Siguin o no il·lusòries les aspiracions del transhumanisme la societat ha de prendre'n consciència, obrir un ampli debat interdisciplinari i exercir, des d'un pensament crític, una autèntica democràcia real favorable a l'interès col·lectiu i al bé comú. Construïm doncs, mitjançant una ètica global que respecti la dignitat inalienable de les persones, i sota els principis civilitzatoris de Llibertat, Igualtat i Fraternitat recollits a la Declaració Universal de l'ONU (1948), una autèntica Humanitat per al segle XXI.\nAlbert Cortina, advocat i urbanista. Director de l'Estudi DTUM.\nMiquel-Àngel Serra, doctor en Biologia. Gestor d'investigació a la Universitat Pompeu Fabra.\nCoordinadors i autors del llibre '¿Humanos o posthumanos? ¿Singularidad tecnològica i millorament humà' (Fragmenta Editorial, 2015)


Hilary y Jackie - VeoPeliculasHD\nVer Hilary y Jackie Online (1998)\nAcabas de Ver Hilary y Jackie Online Latino, Castellano, Subtitulada, ver Hilary y Jackie gratis pelicula, Hilary y Jackie ver peliculas online, watch Hilary y Jackie online, Ver Hilary y Jackie online latino, descargar Hilary y Jackie latino mega, Hilary y Jackie gratis pelicula completa, Hilary y Jackie subitulada online, Hilary y Jackie castellano online, Hilary y Jackie español película, Hilary y Jackie (1998) Gratis movies, peliculas online totalmente gratis sin registrarse, Hilary y Jackie pelicula sin cortes. Ver Hilary y Jackie Online Gratis Completa en Español Latino, Castellano y Subtitulada Gratis Sin Cortes, sin registros Pelicula Sin Cortes. Ver Hilary and Jackie Online, Hilary and Jackie Latino Online, Descargar Hilary y Jackie Latino MEGA, Hilary y Jackie Subtitulada Gratis, Hilary y Jackie Español Castellano, Latino y Subtitulada, Hilary and Jackie Free Online, Hilary and Jackie Gratis Descarga y Online, Hilary and Jackie full movie free HD 1080p, 720p, gratis, Ver Hilary y Jackie Online Gratis Completa en Español Latino, Castellano y Subtitulada Gratis Sin Cortes, Pelicula 1080p Full HD\nVer Hilary y Jackie Online HD, ver Hilary y Jackie gratis pelicula, Hilary y Jackie ver peliculas online, watch Hilary y Jackie, Ver Hilary y Jackie online latino, descargar Hilary y Jackie latino mega, Hilary y Jackie gratis pelicula completa, Hilary y Jackie subitulada online, Hilary y Jackie castellano online, Hilary y Jackie español película, Hilary y Jackie (1998) Gratis movies, peliculas online totalmente gratis sin registrarse, Hilary y Jackie pelicula sin cortes. Ver Hilary y Jackie Online Gratis Completa en Español Latino, Castellano y Subtitulada Gratis Sin Cortes, sin registros Pelicula Sin Cortes. Ver Hilary and Jackie Online, Hilary and Jackie Latino Online, Descargar Hilary y Jackie Latino MEGA, Hilary y Jackie Subtitulada Gratis, Hilary y Jackie Español Castellano, Latino y Subtitulada, Hilary and Jackie Free Online, Hilary and Jackie Gratis Descarga y Online\nYoung Hilary (as Keeley Flanders)