I per Postres... Blog de Postres: 2016\nPublicado por Montse en 20:24 1 comentari: Enlaces a esta entrada\nMini Bundt Cakes de Llimona i Nabius\nPer estrenar el nou motllo de Nordicware que acaba d'arribar a les meves mans us porto una recepta perfecta per un bon esmorzar, amb la frescor i el toc àcid de la llimona i amb fruita de temporada, en aquest cas els nabius.\nLa recepta l'he adaptat del blog I love Bundt Cakes que està plenament dedicat a les receptes dins aquests motllos tan meravellosos; no deixeu de donar-hi un cop d'ull, us agradarà...\nIngredients per a 8-9 mini bundts (necessitareu 2 motllos de mini bundts), també pot servir per un pastís per a 8-10 porcions.\n185 gr de farina\n60 gr de nabius\nPre-escalfar el forn a 180ºC i engreixar el motllo.\nTamisar la farina, el llevat i la sal. Reservar.\nBatre la mantega i el sucre amb la batedora fins que la mescla estigui cremosa i blanquegi, afegir els ous un a un sense incorporar el segon fins que el primer s'hagi integrat totalment.\nAfegir la farina alternant-la amb el iogurt mentre batem. Afegir el suc de llimona al final. Si la massa té aspecte tallat seguiu batent una mica més i si no s'arregla no passa res, al final sortirà igualment bé.\nAbocar una mica de massa en el motllos, afegir una capa de nabius i acabeu tapant amb la massa restant.\nFornejar durant uns 35 minuts o fins que al clavar un escuradents surti sec.\nDeixar refredar uns minuts dins el motllo i després desmotllar sobre una reixeta i deixar refredar totalment abans de consumir-los.\nEls podeu servir així mateix a l'hora de d'esmorzar i si voleu fer-los una mica més festius i servir-los per unes postres hi podeu posar aquesta crema de llimona i decorar-los amb uns gerds pel damunt.\nuuummmm... bonísssssimssssss i molt fàcils de fer!!!!\nPublicado por Montse en 20:48 Cap comentari: Enlaces a esta entrada\nEtiquetas: Bundt cake, gerds, llimona, nabius, pastís\nPastís de Llima i Festucs\nSi heu tingut l'ocasió de llegir o fullejar el llibre de "Clandestine Cake Club" sabreu que aquest pastís és toooot un "senyor pastís"!!! Elegant, sofisticat i amb un refinat estil anglès.\nLa seva presència damunt la taula capta totes les mirades i el seu gust fa callar tots els qui tasten!\nEs perfecte pels dies calorosos gràcies a la llima, que aporta molta frescor i sutilesa a un pastís destinat a compartir una tarda a la terrassa amb amics o família.\nLa recepta és una mica entretinguda però us asseguro que val la pena passar-se unes quantes hores a la cuina per tenir aquesta meravella a taula! haurem de preparar vàries elaboracions: el pa de pessic, un xerop de llima, la crema de llima i la cobertura de formatge i llima. O sigui que anem per feina i comencem la recepta.\nIngredients per al pa de pessic (per a unes 12-15 raccions, motllos de 20 cm)\nratlladura de 3 llimes\n50 gr de pols de festuc o festucs triturats molt fins\nIngredients per al xerop de llima:\nIngredients per la crema de llima:\nla ratlladura i el suc de 3 llimes\nIngredients per la cobertura i la decoració:\n200 gr de formatge cremós tipus Philadelphia, fred de la nevera\nratlladura d'1 llima\nunes preses de xocolata negra per fer encenalls\n75 gr de festucs a trocets\nPrescalfar el forn a 180ºC sense aire. Engreixar i folrar la base del 3 motllos de 20 cm. amb paper de cuina.\nBatre la mantega amb el sucre fins que la mescla blanquegi i estigui esponjosa. Afegir els ous un a un batent bé després de cada adició; si se us talla la mescla afegiu una cullerada de farina amb l'últim ou.\nAfegir la resta de la farina i el llevat mentre batem, fins que s'hagi integrat tot. Afegir la ratlladura i el suc de llima i la pols de festucs i mesclar fins que s'integri tot.\nRepartir la mescla en els tres motllos i fornejar durant 25-30 minuts o fins que al clavar un escuradents al mig del pa de pessic surti sec. Deixar refredar uns estona dins els motllos.\nMentrestant farem el xerop, posem el suc de llima i el sucre en un caçó a foc lent mentre remenem fins que el sucre s'hagi dissolt i llavors el deixem fins que bulli. Retirar del foc i deixar que es refredi una mica.\nQuan els pans de pessic encara estiguin una mica calents treure'ls dels motllos i posar-los sobre una reixeta, amb un pinzell de silicona els anem sucant amb el xerop i els deixem refredar completament.\nPer fer la crema de llima, posem tots els ingredients en un caçó a foc lent i anem remenant la mescla amb una cullera de fusta constantment sense deixar que bulli ja què sinó els ous es courien. Quan la mescla espessi suficientment com per cobrir el dors de la cullera treure-la del foc i colar-la, posar-la en un bol i tapar-la amb paper film a pell (que el plàstic toqui la mescla) fins que refredi.\nPer fer la cobertura, batre la mantega amb les varetes fins que estigui cremosa, afegir el formatge cremós i seguir batent fins que estigui ben incorporat. Afegir la ratlladura de llima i el sucre glas tamisat i batre fins que tingui una textura cremosa.\nPer muntar el pastís posar un pa de pessic sobre una safata, cobrir-lo amb un terç de la crema de cobertura i pel damunt posar-hi una generosa capa de crema de llima, espolvorejar-hi festuc trocejats. Posar el segon pa de pessic i repetir l'opeació i finalment posar el tercer pa de pessic i cobrir-lo únicament amb crema de cobertura, espolvorejar-hi festucs trocejats i fer encenalls amb una o dues preses de xocolata.\nGuardeu-lo a la nevera fins el moment de servir... i quan el dugueu a taula observeu la reacció dels convidats, després poseu-los-hi un tall de pastís al plat i quan el mosseguin torneu a observar la cara dels convidats.... en aquest precís moment us adonareu que tota aquesta feina ha valgut molt la pena!\nUs convido a que proveu de sentir aquestes sensacions fent aquests pastís tant espectacular i que em poseu els vostres comentaris al blog!! A veure que passa!!!\nPublicado por Montse en 20:53 Cap comentari: Enlaces a esta entrada\nEtiquetas: festucs, formatge, llima, pastís\nPublicado por Montse en 20:41 Cap comentari: Enlaces a esta entrada\nPublicado por Montse en 20:40 6 comentaris: Enlaces a esta entrada\nMini Bundts de Festucs amb Xocolata Blanca\nAquest motllo de mini bundts em té fascinada! Surten uns pastissets amb la mida ideal per fer un dolç berenar, unes postres d'un àpat festiu o simplement per donar-nos el gust d'una cosa dolça quan ens vingui de gust. Si, a més, hi afegim uns fruits secs tindrem un pastisset ben nutritiu.\nEls festucs són els fruits secs que ens aporten més proteïnes, ajuden a reduir el colesterol dolent, són rics en fibra, àcid fòlic i greixos bons. Tenen bones quantitats de vitamines A i C comparat amb els altres fruits secs i a nivell de minerals són rics en potasi, magnesi i fósfor.\nAquesta recepta l'he tret del blog de la Megasilvita, que té unes receptes que no us podeu predre.\nIngredients per a 6 mini bundts: (dobleu les quantitats per un pastís)\n125 gr de mantega a tª ambient\n1/2 cullerada de pasta de vainilla\n4 cullerades de pasta de festuc\nIngredients per la cobertura de xocolata blanca:\n180 de xocolata blanca de cobertura\n1 culleradeta de pasta de festuc\nPre-escalfar el forn a 170ºC i engreixar el motllo.\nBatre la mantega i el sucre fins que blaquegi i la mescla estigui cremosa i amb volum. Afegir els ous un a un, sense afegir el segon fins que el primer s'hagi incorporat completament.\nAfegir la pasta de festuc i la de vainilla mentre seguim batent.\nReduir la velocitat de l'amassadora i afegir la mescla de farina en tres tandes anant-la alternant amb la llet.\nAbocar la massa en el motllo i donar uns cops sobre la superfície de treball amb el motllo per a què la massa es reparteixi bé.\nFornejar durant uns 25 o fins que al clavar un escuradents surti sec.\nDeixar refredar uns minuts en el motllo i deprés desmotllar i deixar refredar completament sobre una reixeta.\nPer fer la cobertura de xocolata blanca:\nFondre la xocolata en un bol al microones durant 1 minut aproximadament, afegir-hi la nata ben calenta, deixar reposar durant 1 minut i remenar fins que s'incorpori. Afegir la pasta de festuc i seguir remenant fins obtenir una mescla ben llisa.\nAra ja podem decorar els pastissets amb un bon raig de la xocolata i uns festucs trocejats pel damunt.\nI ja podeu portar a taula uns pastissets ben vistosos i ben bons!!\nPublicado por Montse en 20:25 Cap comentari: Enlaces a esta entrada\nEtiquetas: Bundt cake, festucs, ganache de xocolata, pastís, xocolata blanca\nCaixeta de Galeta per Sant Valentí\nFeia molts dies que no tenia el corró entre les mans i ja tenia ganes de fer alguna cosa amb massa de galeta, així que faig posar-me a mirar les creacions de la meva preferida, la Sweetambs, i vaig trobar aquesta gran idea per celebrar Sant Valentí. I vosaltres, que heu fet per celebrar aquest dia dels enamorats??\nLa recepta de les galetes és la de sempre, la que teniu al'apartat dels bàsics, en aquesta ocasió les he fet de maduixa substituint la vainila per una cullerada de pasta de maduixa, i les he aromatitzat amb unes gotes d'essència de marc de cava.\nLes peces que haureu de fer són les següents:\n5 peces quadrades de 15 cm de costat, els costats i la base de la caixeta\n1 peça quadrada de 16 cm de costat, la part superior de la tapa\n1 peça quadrada de 14 cm de costat, la part inferior de la tapa\n5 cercles petits, les potes de la caixeta i l'agafador de la tapa\nLa glassa necessària:\nGlassa espessa (per deliniar) de color beige\nGlassa més líquida (per inundar) de color beige i vermell\nPer pintar les parts daurades he fet servir pols daurat diluit en unes gotes de vodka i un pinzell prim.\nHe utilitzat broquets (boquilles) del nº 2 per dibuixar i omplir els dibuixos de les galetes i un broquet amb dents de serra per fer la decoració de les quatre arestes de la caixeta.\nPinteu les parts de color beige i les parts de galeta que no hàgiu cobert amb glassa, amb pols daurat diluit en unes gotes de vodka. Deixeu assecar unes hores.\nPer fer el muntatge de la caixeta haureu d'unir les parets i la base amb glassa espessa i deixar-la assecar almenys 4 hores. Ja podeu veure quina és la meva tecnologia per aguantar les parets, jajaja\nDesprés ja podeu fer les decoracions finals i omplir la caixeta amb petites galetes en forma de cor, rodones, quadrades...\nLa presentació ja veieu que queda espectacular i delicada, els vostres comensals quedaran bocabadats i us regalaran les seves millors paraules, us garanteixo l'èxit com a anfitrions si porteu aquesta monada a taula.\nCom veieu, jo he fet dues caixetes; una l'he pintat amb la pols daurada i l'altra l'he deixat en blanc. Quina us agrada més?? La veritat és que les dues són una cucada...\nBé, espero que us animeu a fer aquesta caixeta, us divertireu molt i segur, segur que causareu sensació... i enamorareu a més d'un!!\nBones Postres i bon Sant Valentí!\nPublicado por Montse en 20:30 Cap comentari: Enlaces a esta entrada\nEtiquetas: galetes, Galetes de mantega, maduixa\nPrimera recepta de l'any i ja estem a mitjans de febrer!!!!\nDesprés de pensar-ho molt, he decidit començar a fer receptes una mica més saludables, és a dir, que els seus ingredients siguin més amables amb el nostre cos i que prendre unes postres atractives i vistoses no es converteixi en el malson de l'estil de vida saludable que tots desitgem. De moment estic experimentant noves receptes i ingredients així que aquesta nova etapa serà un aprenentatge per a tots plegats.\nTampoc vull renunciar completament a les receptes tradicionals ja què a ningú li amarga un dolç (amb molt de sucre, jajaja) de tant en tant, així que aniré alternant receptes de les dues vertents; quan publiqui una recepta saludable anirà etiquetada com a 'saludable' i també ho posarà en el títol.\nBé, comencem amb la primera de les receptes saludables, ja us anticipo que aquest pastís està boníssim i que no es nota cap diferència amb qualsevol pastís amb ingredients tradicionals; d'això es tracta: objectiu aconseguit!!! Menjar saludable no vol dir renunciar al sabor.\nAquest pastís no porta farina de blat, ni mantega i he substituit el sucre refinat per sucre morè (també es pot fer amb sucre mascabat o estèvia, en aquest cas s'haurà de variar la quantitat)\nLa recepta l'he tret del blog dulcesentimiento.com, us recomano que el visiteu, hi trobareu receptes espectaculars.\n100 gr de sucre morè (jo n'he posat només 50 gr i ha faltat una mica de dolçor)\n200 gr de pastanaga ratllada\n70 gr de farina de civada (podeu fer-la triturant/liquant amb un robot els flocs de civada)\nPre-escalfar el forn a 180º sense aire\nSeparar les clares dels rovells. Reservar les clares.\nRatllar les pastanagues per la part més fina del ratllador. Tamisar les farines, les espècies i el llevat i reservar.\nPosar els rovells i el sucre en el bol de la batedora i batre ben bé. Afegir l'oli d'oliva mentre seguim batent. Incorporar la pastanaga ratllada i després la mescla de farines fins obtenir una mescla homogènia.\nMuntar les clares a punt de neu i amb una espàtula incorporar-les a la mescla anterior. Afegir les nous trocejades i remenar.\nEngreixar un motllo i abocar-hi la massa. Fornejar durant uns 55 minuts o fins que al clavar un escuradents surti sec.\nDeixar refredar 5 minuts dins el motllo i un cop desmotllat deixar refredar completament sobre una reixeta.\nPodeu servir aquest pastís tal com el teniu ara per gaudir d'un saludable esmorzar per a tota la família.\nSi voleu donar-li un look més 'de postres' podeu fer un simple glassejat amb sucre glas i una mica d'aigua, remeneu bé fins tenir la consistència desitjada i el poseu directament sobre el pastís, adorneu amb unes nous trocejades.\nVeieu què fàcil és fer les postres una mica més saludables??\nEspero que us animeu a fer-lo, ha desaparegut dels plats en un obrir i tancar d'ulls i als nens els ha encantat!!!\nEtiquetas: ametlla, Bundt cake, nous, pastanaga, saludable


Albiol ofrece sus ediles al PSC para que gobierne en Badalona\nVe prioritario desbancar a Dolors Sabater, pese a que el PP no entre en el nuevo gobierno municipal.\nEl lider del PP de Cataluña, Xavier Garcia-Albiol / Efe\nLa Razon lun, 17 oct 2016 12:06:58 +0200 S. N.. Barcelona.\n17 de octubre de 2016. 19:31h\nEl concejal del PP, primer grupo del Ayuntamiento de Badalona, ha afirmado que aún no ha hablado con Pastor de una propuesta que ha calificado de "generosa", pues sólo demanda la relación de miembros de su propuesta de gobierno, sin exigir qué partidos deberían ingresar, aunque al mismo tiempo ha rechazado que hayan formaciones independentistas.


José Antonio Ferrero - Pratencs.cat\nArxiu de: José Antonio Ferrero\nEl Prat acull unes jornades per prevenir la mort sobtada\ndilluns, 13 de gener del 2014 (18:00)\nEl Cèntric Espai Cultural ha acollit aquest dijous les terceres jornades estatals de prevenció de la mort sobtada en l’àmbit escolar i esportiu. Una jornada que ha comptat amb la presència d’especialistes, cardi&…\nLa mort sobtada centra unes jornades al Cèntric\ndilluns, 13 de gener del 2014 (13:30)\nEl Cèntric Espai Cultural ha acollit aquest dijous les terceres jornades estatals de prevenció de la mort sobtada en l’àmbit escolar i esportiu. Hi han assistit cardiòlegs de renoms així com membres del Consell superior d’esports.


Dissabte que ve, Festa del Cava – PRADES online\nDissabte que ve, Festa del Cava\n11 Juliol 2004 per Txus, posted in Notícies\nEl pròxim dissabte 17 de juliol se celebra a la Vila la XXV Festa del Cava. Com cada any, la font de la plaça rajarà cava durant tota la nit a partir de les 23.30h. Els conjunts “Stigma” i “V Reserva” seran els encarregats de posar música a la festa.\nPrevious postGimcana a Prades per afavorir l’entesa entre nens, adults i gent gran\nNext postBrogit de cava


El Club De La Miseria. Que Falla En Los Paises Mas Pobres Del Mundo , Paul Collier - Livro - WOOK\nEl Club De La Miseria. Que Falla En Los Paises Mas Pobres Del Mundo\nEdição: TURNER, março de 2008 ‧ ISBN: 9788475068183 ‧ ver detalhes do produto\nISBN: 9788475068183Edição ou reimpressão: 03-2008Editor: TURNERIdioma: EspanholPáginas: 272Tipo de Produto: Livro Classificação Temática: Livros em Espanhol > Política e Direito\nFuture Of Capitalism The\nde Phil HughesePaul Collier\nEl Club De La Miseria. Que Falla En Los Paises Mas Pobres Del Mundo de Paul Collier


Columbia Watertight Blau comprar i ofertes a Trekkinn\nEstarà sec i còmode en aquesta jaqueta impermeable transpirable i completament costosa, per molt que costi.\nLes butxaques amb cremallera guarden fàcilment objectes petits. Els detalls reflectants el mantenen visible, fins i tot en poca llum. Una caputxa regulable el manté més sec.\nOmni Tech ™ impermeable / transpirable completament hermètic\nShell: recobert 100% de niló Omni Tech ™\nRevestiment: malla 100% poliéster\nEs garanteix la protecció permeable a l’aire i transpirable.\nCompra avui mateix l’article Columbia Watertight i rep-lo a casa en poques hores! A més a més, pots escollir diferents talles i colors per al Columbia Watertight i comprar el que més s’adapti a les teves necessitats. En aquests moments el Columbia Watertight està en estoc i al preu de 38.49 $. Amb la gran varietat de Jaquetes que tenim al catàleg, trobaràs tot el que necessites per practicar esport aquí mateix.\nMauro - 20/09/2020\nProducte que ja coneixia, que va prendre una mida més gran perquè el bebè ha crescut. Perfecte Trekinn\nProdotto che già conoscevo, preso taglia più grande perche' il bambino é cresciuto. Trekinn perfetto\nKosman - 24/03/2020


Casa en venta en Cabrils. Excelente ubicación y entorno. | Llarcat Mediterrani | Barcelona, Maresme, Vallès Oriental |\nMostrar más fotos (14)Mostrar más fotos (14)\nExcelente propiedad ubicada en una de las mejores zonas de Cabrils (Barcelona), situada en la parte baja de la Urbanización “Montcabrer” a 100 metros de la parada de autobús que conecta Cabrils con Vilassar de Mar, al lado de supermercado, colegios, con un cómodo acceso en vehículo desde la entrada de la Urbanización, y muy cerca de las playas de Vilassar de Mar, hacen de ésta propiedad un lugar ideal para disfrutar durante todo el año, de un entorno privilegiado y tranquilo, a tan solo 20 minutos de Barcelona.\nLa casa se encuentra en perfecto estado de uso, ubicada en una parcela de 975 m.2, provista de piscina privada, un cuidado jardín, la vivienda con 500 m.2 construidos nos ofrece distintas posibilidades de distribución, ya que actualmente está adaptada para 2 viviendas, pudiendo transformar sin ningún problema el uso cotidiano para una sola vivienda, dispone de ascensor interior que comunica las 3 plantas de la casa.\nEn planta baja, nos encontramos con un hall que nos da paso a un gran salón-comedor en 3 ambientes y con chimenea, cocina con acceso directo al jardín, 1 baño completo y 2 habitaciones.\nEn planta primera, salón comedor, gran cocina oficce, 3 habitaciones y 2 baños y escalera con acceso independiente al jardín, también podemos acceder al resto de la casa mediante el ascensor que comunica todas las plantas de la vivienda.\nEn planta sótano (antiguo garaje), gran salón polivalente con salida directa a jardín, despacho, 2 habitaciones dobles y baño completo.\nInformació de Cabrils en www.cabrils.cat\nActive Nutrition 18.86 km\nactiva dicoteca 6.1 km\nMúsica Activa 18.65 km\nBelles Arts Boter C B 6.14 km\nTot Marc 5.66 km\nTerra Bike Tours 18.6 km\nHamelin - Laie 7.13 km\nInstituto de Enseñanza Secundaria Josep Puig I Cadafalch 4.99 km\nEscola Pia de Mataro 4.84 km\nXeflis 0.28 km\nCAN RIN 0.35 km\nDoscuiners 6.03 km\nSport Nutricion 4.53 km\nAlella Assistencial 5.83 km\nC.a.p. Montornes del Valles 7.16 km\nDiscoteca Manaus 4.46 km\nAqua Mataró 4.88 km\nGlops 3.03 km\nResort Canino Can Janè 7.23 km\nSpam Mataró 5.14 km\nEuromascota 5.38 km\nAbba Neteja 2.43 km\nB.J.T. Comunicacion 5.55 km\nEcovis Barcelona, 5.84 km\nBar del Mig 3.36 km\nEl Terral 2.9 km\nMataro Park 5.95 km\nCaprabo 4.28 km\nPull & Bear 6.14 km\nAerobús 19.18 km\nBarcelona Airport Transfers 14.56 km\nTaxis Cabrils 1.85 km\n3, 1 aseo\nCasa en venta en Cabrils, con preciosas vistas al mar.\nCasa en El Masnou en venta, Can Teixidor.\nCasa en El Masnou en venta, Can…\n4 ó 5 coches\nCasa en venta en Cabrils, con preciosas vistas al mar. Casa en Venta en Cabrera de mar.


Quan les patologies dentals tenen una extensió que va més enllà dels teixits durs de les dents i quan el sistema vascular i nerviós de la dent també està compromès, els tractaments restauradors ja no són suficients i es requereix un tractament pulpar previ. En aquests cas s’apliquen les tècniques de l’endodòncia.\nEn altres situacions la patologia encara es complica més i ja no és possible aplicar les tècniques encaminades a conservar la dent natural. En aquests casos s’han d’aplicar tractaments quirúrgics amb la finalitat d’eliminar els teixits danyats.\nL’endodòncia és l’especialitat de l’odontologia que s’ocupa dels teixits pulpars i periradiculars i del coneixement anatomicofisiològic d’aquests teixits, així com de les patologies que els afecten: etiologia, diagnòstic, tractament i prevenció. Cada vegada més, els pacients demanen conservar les seves dents, i la tècnica endodòntica està en constant investigació, actualització dels plans de tractament i pronòstic i revisió de les possibilitats d’èxit o fracàs.\nClínicament és difícil conèixer l’estat en què es troba la polpa dentària. Símptomes lleus poden respondre a estats inflamatoris molt avançats, i també pot passar al contrari. En general, quan els bacteris arriben a la polpa poden ocasionar un procés inflamatori que es manifesta amb dolor i que segons les seves característiques pot conduir a una situació de pulpitis reversible o de pulpitis irreversible.\nEn la pulpitis reversible el dolor no és intens, tendeix a desaparèixer quan desapareix l’estímul tèrmic que el provoca i no és un dolor de llarga durada.\nEn la pulpitis irreversible el dolor és espontani, de llarga durada i molt intens.\nEn altres ocasions la inflamació sobrepassa el foramen apical i també afecta els teixits que envolten la dent, el periodont. En aquests casos es produeix periodontitis, osteïtis, abscessos o quists periapicals.\nEl pla de tractament en endodòncia depèn de cada cas en particular. Consisteix en la remoció de la càries i el teixit nerviós i la substitució per un material d’obturació de conductes com la gutaperxa. Un cop realitzat el tractament endodòntic s’ha de restaurar la corona de la dent.\nL’endodòncia és la tècnica d’odontologia conservadora que es realitza quan el sistema vasculonerviós de l’òrgan dental està compromès de manera irreversible.\nEl tractament de la polpa es realitza mitjançat diferents tècniques segons el tipus de dentició:\nPulpotomia: s’elimina només la polpa de la càmera i es conserva la que hi ha als conductes. Aquest tractament només es pot fer si tan sols està afectada la polpa de la càmera i es vol conservar la dent temporal fins al moment de la reposició per la dent permanent. Conservar la dent és important per mantenir els espais en l’arcada i prevenir alteracions ortodòntiques.\nPulpectomia: s’elimina la polpa de la càmera i dels conductes. És l’endodòncia de les dents temporals.\nDentició permanent: s’elimina la polpa de la càmera i dels conductes radiculars. És l’endodòncia pròpiament dita.\nApicogènesi i apicoformació: quan la dentició permanent encara no està acabada de formar i presenta l’àpex obert es realitzen unes tècniques complicades.\nProtector pulpar: quan al fons de la cavitat la polpa queda exposada, en moltes ocasions de manera accidental, es col·loca un protector de la polpa. L’hidròxid de calci en estat pur es col·loca com a base de la cavitat.\nInstrumental necessari per a endodòncia o tractament de la polpa\nEn la tècnica endodòntica es poden diferenciar dues parts:\nPrimera part: s’elimina la polpa i es preparen els conductes radiculars.\nSegona part: es realitza l’obturació i el segellat dels conductes.\nDesprés normalment es fa la restauració de la corona.\nInstrumental i material necessari per a la preparació de conductes\nEntre el material i l’instrumental que s’utilitzen habitualment destaca:\nMaterial rotatori: turbina i contraangle amb les freses de tall per a l’apertura cameral. L’Endo Z (Maillefer) és una fresa per a turbina especial per a la localització dels conductes radiculars que té la punta inactiva i els laterals actius (vegeu la figura). Una altra fresa especial adaptada per treballar a l’interior del conducte i d’ús habitual en la preparació dels conductes és la fresa de Gates-Glidden (vegeu la figura).\nFigura Fresa Endo Z\nFigura Fresa de Gates-Glidden\nLlimes manuals: instruments metàl·lics amb el mànec de plàstic de diferents colors segons el diàmetre de l’extrem de la llima. Les llimes son introduïdes als conductes per netejar-los i eixamplar-los. Tenen un topall de goma que indica la longitud que s’insereix dins del conducte, i així es poden mesurar (vegeu la figura). Les llimes es poden classificar segons diferents criteris recollits en la taula.\nFigura Llimes manuals\nTaula: Classificació de les llimes\nCriteri de classificació\nLongitud Llimes curtes\nLlimes llargues de 21 mm a 30 mm. Les d’ús més habitual són les de 25 mm.\nMaterial Llimes flexibles\nLlimes d’acer rígides\nTipus de trenat Llimes K\nLlimes H o llimes de Hendstroem\nLlimes rotatòries: la funció és la mateixa que la de les llimes manuals, però aquestes són accionades mitjançant un motor d’endodòncia. Hi ha diferents tipus de sistemes rotatoris, i cadascun té les seves llimes i la seva seqüència.\nRegle: instrument mil·limetrat que permet mesurar la longitud de les llimes calculant la distància des de l’extrem actiu fins al topall de goma (vegeu la figura).\nTopalls de goma: normalment van incorporats a les llimes. Són cercles de silicona inserits a la llima. La seva mobilitat en la llima permet determinar la longitud del conducte.\nMotor d’endodòncia: motor que acciona les llimes dels diferents sistemes rotatoris.\nRecipient de llimes: conté una esponja que permet inserir les llimes deixant lliure la seva part inactiva.\nLocalitzador electrònic d’àpex: dispositiu que permet mesurar la longitud del conducte mitjançant una llima (vegeu la figura).\nFigura Localitzador d’àpex\nInstrumental d’irrigació: cànules de plàstic amb unes agulles flexibles i fines per poder-se introduir dins el conducte radicular que servirà per a la irrigació i la desinfecció dels conductes dentals amb hipoclorit sòdic. Aquesta substància és altament tòxica i, per tant, s’ha de tenir molta cura durant la seva aplicació. L’auxiliar col·labora aplicant l’aspiració quirúrgica mentre l’odontòleg irriga els conductes.\nAparell RX intraoral: el tractament de conductes requereix realitzar tècniques de radiografia periapicals.\nAltres materials: complements en la preparació dels conductes.\nÀcid etilendiaminotetracètic (EDTA): un agent quelant.\nCiment d’hidròxid de calci: un ciment que pot estar preparat en xeringues o s’ha de preparar espatulant una pols (hidròxid de calci) amb aigua destil·lada per obtenir-lo. Habitualment es col·loca com a medicació dins del conducte mitjançant una llima o un lèntul si s’escau abans de l’obturació definitiva dels conductes.\nAgregat de triòxid mineral (MTA): material en pols que es barreja amb aigua destil·lada molt utilitzat en dentició temporal i jove.\nMaterial necessari per a l’obturació de conductes\nDesprés d’eliminar la polpa i preparar els conductes radiculars, el següent pas és obturar aquests conductes. El material i l’instrumental habitual en aquest procediment és el següent.\nPuntes de paper absorbent: cons fins de cel·lulosa que s’introdueixen dins del conducte radicular per assecar-lo. Existeixen diferents diàmetres i tipus en funció del sistema de llimes que s’ha fet servir (vegeu en la figura la caixa i punta de la dreta).\nFigura Puntes de paper absorbent (dreta) i puntes de gutaperxa (esquerra)\nPuntes de gutaperxa: cons fins de gutaperxa d’un color ataronjat molt característic que s’utilitza per emplenar els conductes dentals. Existeixen diferents diàmetres i tipus segons el sistema de llimes utilitzat per a la instrumentació del conducte (vegeu en la figura la caixa i punta de l’esquerra).\nPuntes de gutaperxa pirates: com les anteriors però més fines i petites, ja que s’utilitzen com a material d’obturació auxiliar per acabar d’omplir tot el conducte.\nSegelladors: materials en estat plàstic que complementen la gutaperxa per obturar completament els conductes i acabar d’omplir les irregularitats.\nCiment segellador a base de resina (AH Plus): material que, juntament amb la gutaperxa, segella el conducte radicular. Es pot introduir amb la gutaperxa o amb un lèntul.\nEndomethosone: segellador amb base d’òxid de zinc que es prepara barrejant pols amb líquid.\nHi ha diverses tècniques per introduir la gutaperxa als conductes, com ara la de condensació lateral de gutaperxa a temperatura ambient, la de compactació vertical de la gutaperxa calenta o la de condensació vertical.\nInstrumental necessari per a l’obturació dels conductes\nCondensador: instrument metàl·lic punxegut amb diàmetres estandarditzats que permet anar condensant el material d’obturació (gutaperxa) contra la paret lateral del conducte a mesura que es va col·locant a l’interior (vegeu la figura).\nLèntul: fresa de contraangle que té una part activa fina, ondulada i allargada que serveix per introduir ciments i altres materials fluids com l’hidròxid de calci (vegeu la figura).\nEspàtules i llosetes: per fer les barreges pertinents.\nEncenedor i instrument de tall: per tallar mitjançant calor la gutaperxa que sobresurt del conducte radicular. L’instrument de tall s’ha d’escalfar fins que estigui roent. El seu maneig ha de ser molt curós per tal d’evitar lesions dels professionals i del mateix pacient (vegeu la figura).\nFigura Segellat final amb instrument roent\nEndodòncia en dent permanent\nL’endodòncia és un procediment llarg i normalment es realitza en diverses sessions.\nHi ha diversos procediments dentals en una endodòncia, i instrumental i material que l’auxiliar ha de tenir preparats en l’ordre adequat:\nInstrumental per a l’apertura de la càmera: en especial Endo Z per poder visualitzar l’entrada dels conductes radiculars.\nConductimetria: s’introdueixen les llimes de calibre més petit del 10, 15 o 20 i l’odontòleg mou el topall de goma a la vora de referència de la dent. Després, amb el regle, mesura la distància entre l’extrem de la llima i el topall. També s’utilitza el localitzador d’àpex.\nPermeabilització de conductes: l’odontòleg passa pels conductes llimes primer de calibre petit i després de calibre superior (vegeu la figura). L’auxiliar ha de preparar les llimes col·locant el topall a la distància mesurada inicialment, d’aquesta manera es van netejant els conductes radiculars. Entre una llima i la següent, l’odontòleg irriga els canals radiculars amb una solució d’hipoclorit sòdic que ajuda a desinfectar el conducte. L’auxiliar ha d’aspirar amb la cànula quirúrgica durant la irrigació.\nFigura Permeabilització de conducte amb llima manual\nLocalitzador electrònic d’àpex.\nAgents per a la irrigació.\nPlaques radiogràfiques o el captor en la RX digital per als controls radiogràfics.\nMaterial i instruments per a l’obturació dels conductes: puntes de paper, gutaperxa, condensador, ciments.\nEncenedor i instrument de tall.\nOdontologia quirúrgica: instrumental, material i procediments\nDins de l’odontologia, la cirurgia és una pràctica terapèutica que implica manipulació i que pressuposa l’accés a l’interior de l’organisme a través de perforació o incisió a la mucosa bucal. La finalitat dels tractaments quirúrgics és reparar o pal·liar mitjançant maniobres manipulatives ajudades per diversos instruments el dany causat per certes patologies.\nLa cirurgia oral és la branca de l’odontologia que fa el diagnòstic i el tractament de malalties, traumatismes i defectes de les dents, els maxil·lars i els teixits tous adjacents que necessiten una intervenció quirúrgica.\nDins de l’odontologia quirúrgica hi ha diferents procediments. Els principals són:\nExtirpació i/o biòpsia d’una lesió o una part\nExtracció dental de dents retingudes dins l’os (extracció quirúrgica) o no (extracció simple)\nCirurgia periodontal (incloent-hi totes les cirurgies regeneratives de teixits durs i tous)\nCirurgies periapicals o endodòntiques\nProcediments comuns a totes les cirurgies\nPer fer un procediment quirúrgic s’ha de disposar de material i instrumental. Entre aquest material n’hi ha de comú per a totes les intervencions quirúrgiques i d’altre que és d’ús exclusiu de procediments concrets.\nEntre el material i instrumental que s’ha de preparar sempre en un acte quirúrgic hi ha:\nSafata d’exploració amb els elements propis d’aquesta safata.\nSafata d’anestèsia amb els elements propis d’aquesta safata.\nEquip d’aïllament: l’equip de salut que intervé en la cirurgia, i també el pacient que s’ha de sotmetre a la intervenció quirúrgica, han d’utilitzar un equip d’aïllament: bates estèrils, guants estèrils, gorres i mascaretes.\nPreparació del camp quirúrgic, amb l’objectiu d’evitar la contaminació per microorganismes patògens del camp operatori.\nAïllament de superfícies auxiliars: normalment s’hi inclou una tauleta auxiliar que s’aïlla amb talles i també la butaca amb les superfícies aïllades.\nSafata d’obertura quirúrgica.\nMaterials d’irrigació i altres instruments complementaris.\nSafata de sutura.\nLes safates d’exploració i d’anestèsia són comunes als procediments de l’odontologia conservadora.\nEn totes les actuacions quirúrgiques s’han de respectar uns principis bàsics:\nManteniment de l’asèpsia.\nCirurgia atraumàtica: els teixits s’han de tractar amb cura minimitzant els traumatismes.\nControl de l’hemorràgia.\nControl de les vies aèries: el pacient en tot moment ha de poder realitzar la funció respiratòria correctament.\nMitjans tècnics i humans adequats a la intervenció.\nControl de l’anestèsia per evitar molèsties al pacient.\nEquip d'aïllament i preparació del camp quirúrgic\nUn dels principis bàsics en una intervenció quirúrgica és mantenir l’asèpsia, ja que una infecció pot conduir al fracàs de la intervenció o a l’aparició de complicacions. La cavitat bucal no és un espai estèril, ja que la boca té una microbiota pròpia. Per tant, la cavitat bucal no està mai quirúrgicament estèril, però sí que es pot aconseguir evitar gran part de la contaminació aplicant alguns procediments bàsics en el pacient, en l’equip de salut, en l’instrumental i en el mobiliari i les superfícies.\nAlgunes mesures aplicades al pacient abans de la intervenció quirúrgica a la cavitat bucal són:\nPortar a terme una tartrectomia uns dies abans de la intervenció.\nMantenir una higiene bucal minuciosa abans de la intervenció amb raspallat i glopeig de col·lutori antisèptic (clorhexidina al 2%).\nCol·locar l’equip d’aïllament al pacient, consistent en una bata verda estèril d’un sol ús i capell d’un sòl ús.\nAplicar a la cavitat bucal, o si s’escau a les zones adjacents de la cara, un antisèptic.\nUna vegada el pacient es troba a la cadira dental en la posició adequada per a la intervenció i amb la zona a intervenir desinfectada, col·locar al damunt una talla estèril subjectada amb pinces de camp.\nTot l’instrumental i material que s’ha d’utilitzar en la intervenció quirúrgica ha de ser estèril. Sempre que sigui possible es fan servir materials d’un sol ús. L’instrumental es manté en bosses que s’han esterilitzat normalment a la clínica amb l’autoclau.\nTotes les superfícies i la cadira dental han d’estar netes i desinfectades abans de la intervenció. A més, es disposen talles estèrils sobre la safata d’instruments i les altres superfícies de treball per dipositar l’instrumental estèril quan es treu de les bosses. També es lliga una talla estèril a la làmpada dental per tal de mobilitzar-la quan calgui durant la intervenció.\nEl protocol del rentat de mans quirúrgic el trobareu a l’apartat “Control de la infecció en el gabinet dental. Neteja, desinfecció i esterilització” de la unitat “Altres tècniques odontològiques”.\nLes mesures que han de prendre l’odontòleg i el personal auxiliar en una intervenció quirúrgica passen pel rentat de mans quirúrgic i l’ús de l’equip d’aïllament i guants estèrils.\nRentat de mans quirúrgic: és el primer que s’ha de fer abans de la intervenció quirúrgica.\nEquip d’aïllament: l’odontòleg i l’auxiliar han de vestir la roba d’aïllament. Vegeu el procediment de col·locació de l’equip d’aïllament i els guants estèrils i el procediment de la retirada de l’equip d’aïllament:\nPROTOCOL DE COL·LOCACIÓ DE L’EQUIP D’AÏLLAMENT I GUANTS ESTÈRILS\nMantenir l’esterilitat dels materials i el vestuari dels professionals. L’ordre proposat per a la col·locació del vestuari d’aïllament previ al rentat de mans és: peücs, capell, mascareta, bata i guants estèrils.\n• Pijama o bata blanca\n• Peücs d’un sol ús\n• Capell d’un sol ús\n• Mascareta d’un sol ús\n• Bata verda d’un sol ús\n• Guants estèrils d’un sol ús de la talla corresponent\n1. Fer un rentat de mans antisèptic.\n2. Posar-se els peücs, agafant-los per les gomes i cobrint les sabates procurant no tocar-les, en particular la sola.\n3. Col·locar el capell, agafant-lo per les vores i desplegant-lo mentre es recullen els cabells. Deixar la goma en una ubicació estable on no rellisqui. Procurar tocar el mínim la part exterior del capell durant el procés. La seva funció és cobrir els cabells curts. En tot cas, cap pèl ha de passar per davant de la cara o apropar-s’hi mentre es treballa.\n4. Col·locar la mascareta. Perquè sigui eficaç heu de posar-la de manera que quedin coberts la boca i el nas, i després de cordar-la ha de permetre el pas d’un dit entre la màscara i els llavis, però no més.\nPrimer: cordar les cintes de dalt al nivell de la coroneta. Han de quedar prou tibants, de manera que la vora superior quedi a l’alçada del pont del nas.\nSegon: cordar les cintes de baix al nivell del clatell, deixant-la un xic baldera.\nTercer: amb dos dits, doblegar la tira metàl·lica del pont del nas per ajustar-la, de manera que el vapor d’aigua de l’expiració no enteli les ulleres que han d’anar damunt de la màscara.\n5. Col·locar la bata seguint els passos següents:\nPrimer: agafar la bata del paquet per la part interior d’aquesta, del coll o de l’inici superior intern de les mànigues, sempre per dins i sense tocar la part externa.\nSegon: si ja està desplegada, agafar-la per la part interna del coll i aixecar-la per, a continuació, deixar-la caure fent coincidir les mànigues amb les mans. Elevar els braços i deixar-la relliscar fins a les espatlles.\nTercer: lligar les cintes del coll i de la cintura, o el velcro de la part posterior de la bata.\n6. Col·locar els guants estèrils seguint el següent protocol:\nPrimer: obrir l’embalatge extern dels guants.\nSegon: sense tocar l’embalatge intern, col·locar-lo sobre una superfície desinfectada i coberta amb un drap estèril.\nTercer: fer el rentat de mans antisèptic.\nQuart: obrir l’embalatge intern dels guants.\nCinquè: en persones dretanes, agafar el guant amb la mà esquerra per la part doblegada (part interna) i introduir-hi la mà dreta.\nSisè: amb la dreta enguantada, posar els dits pel doblec del guant i introduir-hi l’esquerra.\nSetè: un cop enguantades, estirar els guants per tal que cobreixin per complet els canells.\nPot haver-hi diferències en els protocols de les diferents clíniques dentals, però en tot cas el protocol sempre acaba amb la col·locació dels guants. Aquests estan retolats amb la lletra R (right) per al guant de la mà dreta i L (left) per al de la mà esquerra. No es pot tocar cap objecte ni superfície que no sigui estèril un cop col·locats els guants. Cal mantenir les mans per sobre del nivell de la cintura en tot moment.\nPROTOCOL DE RETIRADA DE L’EQUIP D’AÏLLAMENT I GUANTS ESTÈRILS\nRetirar tot l’equip d’aïllament sense contaminar cap superfície ni el pacient.\n• Bossa per als residus generats\n1. Retirar el primer guant agafant-lo per la cara externa i donant-li la volta completament.\n2. Retirar el segon guant agafant-lo del puny i donant-li la volta.\n3. Llençar-los al contenidor de residus contaminants.\n4. Rentar i assecar les mans.\n5. Retirar la bata i deslligar les cintes. Deixar relliscar la bata i ficar les mans en les mànigues per recollir-la amb l’exterior cap endins i introduir-la al contenidor de residus.\n6. Retirar la mascareta, primer les cintes de baix i després les de dalt. Girar la màscara de forma que quedi la part anterior, la contaminada, endins, i deixar-la caure al contenidor de residus.\n7. Retirar el capell, evitant tocar la part externa agafant-lo per les gomes.\n8. Retirar els peücs agafant-los per les gomes i evitant tocar les sabates.\n9. Fer un rentat antisèptic de mans en finalitzar tot el procediment.\nDurant la retirada, evitar tocar amb la part contaminada externa qualsevol superfície, objecte o zona del cos.\nAls “Annexos” de l’apartat teniu disponibles les versions imprimibles d’aquests i altres protocols.\nSafata d'obertura quirúrgica\nTotes les intervencions quirúrgiques s’inicien amb una incisió en els teixits de recobriment (pell o mucoses). A la cavitat bucal, la incisió és la maniobra d’obrir amb mitjans mecànics (bisturí), tèrmics (electrobisturí) o altres (làser) els teixits més superficials per poder accedir a zones més internes on s’ha d’executar la intervenció indicada.\nEls instruments més utilitzats i que s’han de preparar a la safata són:\nBisturí de mà (les més habituals són les fulles del número 12 i 15 amb mànec del número 3). Les fulles són d’un sòl ús. El mànec no és d’un sol ús i s’ha d’esterilitzar. També hi ha bisturís amb el mànec incorporat, i tot el conjunt és d’un sol ús.\nPeriostòtom: és un instrument manual amb dues parts actives romes a cada extrem que s’utilitza per separar el periosti de l’os.\nGases estèrils: permeten assecar el punt d’incisió i es produeix hemorràgia.\nSeparadors: són instruments manuals amb formes variades. Els més habituals són els de Farebeuf, Langenbeck i Minnesota: permeten separar els teixits tous i millorar la visibilitat del camp operatori.\nSafata de sutura\nDesprés de l’obertura quirúrgica s’inicia el tractament quirúrgic pròpiament dit. Una vegada finalitzada la cirurgia i amb la zona de la intervenció neta, l’última etapa és la sutura, és a dir, el tancament de la ferida quirúrgica.\nEls objectius de la sutura són:\nReposicionar els teixits al seu lloc original.\nUnir els teixits que s’han separat en la incisió.\nEliminar espais morts que poden acumular sang i servir de medi de cultiu de microorganismes.\nProtegir el quallat a la zona de cicatrització i les vores gingivals. Normalment es fa servir sutura de seda o catgut 3/0 amb agulla C16.\nLa safata de sutura (figura) conté:\nFigura Elements de la safata de sutura\nFil de sutura: normalment porta unida una agulla. Tant de fil com d’agulla n’hi ha de diferent calibre. El fil pot ser no reabsorbible i cal retirar-lo al cap de 8-10 dies de la intervenció, o reabsorbible, que es dissol durant la cicatrització i no cal que sigui retirat.\nTisores: permeten tallar el fil de sutura. Es fan servir tisores petites de punta fina, que pot ser recta o corbada per poder accedir a zones complicades.\nPortaagulles: pinça específica per subjectar l’agulla de sutura gràcies a una ranura.\nPinça amb dents: a la seva part activa té unes ranures per poder subjectar els teixits a suturar.\nMaterials d'irrigació i altres instruments complementaris\nDurant la intervenció quirúrgica s’utilitza instrumental específic per al cas concret. En totes les intervencions es requereix tenir una bona visió del camp quirúrgic, i per això és necessari mantenir-lo lliure de líquids i de sang, que en dificulten la visió.\nEntre el material i els instruments amb aquesta finalitat hi ha:\nMaterials d’irrigació: sèrum fisiològic que es carrega en xeringues de plàstic per netejar la zona de la intervenció.\nCullereta de legrat: instrument que presenta dues parts actives amb unes culleretes molt còncaves que permeten la remoció del teixit inflamatori de dins l’alvèol, per exemple, després de l’extracció dentària.\nPinces de mosquit: instrument articulat i amb punt de fixació de la part activa. Tenen diverses funcions, una de les quals és per pinçar un vas sanguini i aturar una hemorràgia.\nProductes d’hemostàsia: es comercialitzen en diversos formats (pols, líquid o esponges reabsorbibles). S’utilitzen per controlar el sagnat en una intervenció quirúrgica.\nL’extracció dentària també s’anomena exodòncia. Consisteix a desinserir la dent de dins de l’os. Cada dia és un tractament menys freqüent, ja que el tractament d’elecció és el conservador. Tot i així, és un procediment rutinari en les clíniques dentals. És habitual classificar les extraccions segons el grau de dificultat que suposa la desinserció de la dent de l’os.\nEs porta a terme l’exodòncia quan no hi ha cap altra possibilitat de tractament per a la dent.\nLes causes més freqüents d’exodòncia són:\nDestrucció de la dent per càries\nDesinserció de la dent per malaltia periodontal\nDents afectades per fractures\nExtracció de dents sanes en tractaments d’ortodòncia\nExtracció de dents per facilitar la confecció de pròtesis\nInfeccions cròniques de dents\nDents temporals retingudes\nDents no erupcionades, normalment cordals o canines, i són extraccions complexes\nSegons la dificultat, l’exodòncia es classifica en:\nExtracció simple: és un procediment més senzill. Pot incloure dents erupcionades amb o sense tractaments previs i restes radiculars submucoses.\nExtracció complexa: és una extracció de dent i/o restes radiculars incloses o retingudes dins de l’os. Una extracció considerada simple pot acabar en extracció complexa, i en aquest cas és necessari ampliar la preparació del material si és convenient.\nEn general, l’exodòncia és una situació que genera por als pacients, malgrat que les tècniques anestèsiques actuals permeten que el grau de molèstia sigui mínim. L’instrumental que cal per realitzar una exodòncia és específic per a cada tipus d’intervenció.\nLes exodòncies simples són un procés rutinari a la clínica dental. Els principals instruments per a una extracció simple són els fòrceps, que ajuden a transmetre la força de l’odontòleg a la dent que s’ha d’extreure. Els fòrceps són instruments per portar a terme l’extracció dental pròpiament dita.\nA més, per a una extracció s’ha de preparar el següent material i instrumental:\nCuretes i culleretes de legrat\nPinça de mosquit\nEn una extracció simple, tot i que és un acte quirúrgic, no cal preparar un camp quirúrgic ni portar a terme l’aïllament de superfícies ni que l’odontòleg utilitzi l’equip d’aïllament. Tampoc cal la safata d’obertura quirúrgica.\nL’instrumental específic per a l’exòdoncia és:\nInstrument principal per fer una extracció dental. Té tres parts:\nPart passiva: zona que s’adapta a la mà, el mànec.\nPart intermèdia: zona constituïda per una articulació que uneix la part activa amb la part passiva. L’articulació és diferent segons el tipus de fòrceps; així, els destinats a l’arcada inferior tenen una angulació en 90 graus, i en els destinats a l’arcada superior l’articulació pràcticament no té angulació.\nPart activa: zona que s’adapta a la dent a la qual va destinada i permet agafar-la per a l’extracció. Té forma acanalada i la superfície és estriada.\nLa classificació més habitual i útil dels fòrceps és segons l’arcada i el tipus de dent:\nFòrceps per a l’arcada superior: tenen l’extrem actiu en la mateixa direcció que el mànec.\nEls fòrceps d’incisives i canines són molt rectes (vegeu la figura).\nEls fòrceps de premolars tenen una lleugera curvatura de les valves.\nEls fòrceps per a molar dreta i esquerra són oposats, tenint en compte que la valva en pic va a la cara vestibular i la valva llisa al palatí. També presenten curvatura de les valves (vegeu la figura i la figura).\nEls fòrceps per a cordals superiors (vegeu la figura).\nEls fòrceps en baioneta són per a restes radiculars superiors, amb unes valves fines i en contacte en el seu extrem (vegeu la figura).\nFòrceps per a l’arcada inferior: tenen l’extrem actiu en la mateixa perpendicular al mànec amb un angle de 90º.\nIncisius, canines i premolars tenen la mateixa forma, però s’escull un més o menys gruixut segons la dent que es vol extreure i la mateixa anatomia en cada cas (vegeu la figura).\nMolars inferiors, anomenat corn de vaca per les valves corbes i fines que presenta en la seva part activa (vegeu la figura).\nBec de lloro, amb les dues valves en pic. Per tant, és indiferent si es tracta d’un molar del tercer o quart quadrant.\nFigura Fòrceps per a incisives superiors\nFigura Fòrceps per a molar superior dreta\nFigura Fòrceps per a molar superior esquerra\nFigura Fòrceps per a cordals superiors\nFigura Fòrceps per a restes radiculars superiors\nFigura Fòrceps per a uniradiculars inferiors\nFigura Fòrceps per a molars inferiors\nEls fòrceps també es poden classificar segons la mida: la petita per a pacients pediàtrics i la gran per als adults.\nTambé anomenats botadors, són instruments que s’utilitzen en exodòncia per mobilitzar o extreure dents o arrels. Actuen com una palanca. La seva funció és luxar la dent i desinserir els lligaments periodontals d’aquesta (vegeu la figura).\nTenen tres parts:\nPart activa: fulla que varia en funció del tipus de botador. Poden ser rectes o corbats (de Winter). Els botadors corbats són útils per fer palanca, sobretot en arcada inferior.\nMànec: part que s’adapta a la mà.\nPart intermèdia: zona situada entre el mànec i la fulla.\nHi ha diferents gruixos de botadors. Segons l’espai periodontal on s’ha d’inserir, se n’escull un o un altre.\nInstrument de mà que es fa servir per alliberar els lligaments que uneixen la dent amb la geniva.\nExtracció de dent retinguda\nLes dents retingudes són dents no erupcionades que no han sortit molt de temps després de la data normal d’erupció. Les inclusions dentàries més freqüents són les dels cordals o queixals del seny, tant superiors com inferiors. També és freqüent trobar les dents canines retingudes, especialment les de l’arcada superior.\nEl motiu perquè aquestes dents no erupcionin acostuma a ser la falta d’espai en l’arcada corresponent. També, sobretot en les canines, la causa que no erupcionin és perquè estan mal posicionades. En aquests casos no es pot fer una exodòncia simple, cal fer una exodòncia complexa.\nL’instrumental i el material per a una exodòncia complexa és el mateix que per a l’exodòncia simple. Cal afegir:\nInstrumental propi de la cirurgia: safata d’obertura quirúrgica i material per a camp quirúrgic i aïllament.\nInstrumental específic per l’extracció de dents retingudes:\nPeça de mà i fresa de tungstè: per realitzar l’osteotomia, si s’escau.\nTurbina i fresa de turbina de tungstè o d’acer: per a l’odontosecció.\nElevador i fòrceps, segons la dent que es vol extreure.\nConsells després d'una extracció dental\nDesprés d’una extracció dental, el pacient ha de seguir unes pautes. Normalment, aquestes pautes o consells es donen per escrit al pacient després de la intervenció. Els consells van encaminats a evitar el despreniment del coàgul o la infecció de la ferida. Són indicacions generals, però cal adaptar-les a les necessitats del pacient.\nNormes que cal seguir després d’una extracció dental:\nMantenir pressionada durant 30-35 minuts la gasa col·locada sobre la ferida. Fer pressió amb la gassa 30-60 minuts.\nPassades les dues hores es poden prendre aliments freds. Mai calents.\nEn cas de ser fumador, no fumar fins l’endemà.\nNo escopir durant 24 h.\nNo glopejar durant 24 h.\nNo fer esforços ni moviments bruscos.\nAplicar gel cada 10 minuts, amb una bossa o drap les tres primeres hores.\nNo raspallar les dents les primeres 24 h. Després sí, i mentre la ferida estigui oberta cal mantenir una bona higiene bucal.\nMedicar-se correctament, si ho indica l’odontòleg.\nLa periodòncia és la branca de l’odontologia que s’ocupa de les malalties dels teixits que envolten la dent, és a dir, dels teixits del suport dentari: geniva, lligament, os i ciment radicular.\nLes malalties periodontals tenen el seu origen en la resposta inflamatòria a la placa bacteriana, i es caracteritzen per un progrés continuat amb episodis amb simptomatologia evident i altres períodes de repòs.\nEl tractament mecànic de les malalties periodontals i l’instrumental i material que es requereix es troba a l’apartat “Suport al pacient i prevenció de la salut bucodental a la consulta” de la unitat “Altres tècniques odontològiques”.\nEl tractament de les malalties periodontals pot ser mecànic o quirúrgic.\nLa terapèutica quirúrgica de les malalties periodontals és sempre una fase secundària de la terapèutica completa, i no una teràpia alternativa.\nEl principal objectiu de la cirurgia periodontal és la restauració de la salut i la funció del periodont, amb la qual cosa s’aconsegueix conservar les dents. Hi ha dos procediments quirúrgics periodontals:\nLa primera busca la regeneració dels teixits periodontals i la segona té com a objectiu mantenir o proveir d’una quantitat de geniva queratinitzada i, per tant, són procediments quirúrgics més plàstics.\nL’instrumental i material especfic per a aquestes cirurgies és:\nBisturí elèctric o bisturí manual\nPesa de mà i fresa de tungstè\nEn cirurgia bucal, la implantació es defineix com la maniobra quirúrgica destinada a inserir un teixit, un òrgan o un material anomenat implant en els teixits de la cavitat bucal. L’implant dentari s’ajusta a aquesta definició, i la seva finalitat és aconseguir la rehabilitació protèsica.\nS’ha de tenir en compte que la pèrdua de dents és la mutilació més freqüent en els humans, i l’interès per tractar de substituir les dents perdudes s’ha tingut des de l’antiguitat. Però no ha estat fins a la segona meitat del segle XX que la implantologia bucal s’ha desenvolupat.\nEn els últims 50 anys han estat diversos els mètodes desenvolupats per la implantologia, però va ser el doctor Branemark qui, per un afortunat accident, va observar que en un procés natural de cicatrització el titani era capaç d’integrar-se en el teixit ossi viu en una adhesió tan íntima que sembla que l’os incorpori el titani en la seva estructura.\nEs va definir el concepte d’osteointegració com una connexió directa, estructural i funcional entre l’os viu i la superfície d’un implant sotmès a càrrega funcional.\nL’implant osteointegrat és l’element de suport, de material al·loplàstic, aplicat quirúrgicament sobre un os, que actua com a base estable per a la rehabilitació protèsica que permet la reposició de les dents perdudes de forma funcional i estètica.\nMaterial no vital que pot ser ceràmica, metall o resina.\nEls materials d’implantació són substàncies estranyes que s’introdueixen en el cos humà i a les quals s’anomena biomaterials. Els biomaterials han de ser innocus tant de manera local com general per a l’organisme. El titani pur o en aliatge és el biomaterial que es fa servir en implantologia bucal.\nEl procediment de col·locació d’implants dentals és un procediment quirúrgic que requereix preparació per part de l’auxiliar d’un gran ventall de material i d’instrumental.\nInstrumental per a la cirurgia d’implants\nEntre l’instrumental i el material que l’auxiliar ha de preparar hi ha el general en cirurgia bucal i l’instrumental i material específic per a aquest procediment concret.\nSafata d’exploració: sonda, mirall i pinces (vegeu la figura).\nFigura Sonda, mirall i pinces\nSafata d’anestèsia: esprai d’anestèsia tòpica, xeringa d’anestèsia i cartutx d’1,8 ml (vegeu la figura).\nFigura Safata d’anestèsia\nCamp quirúrgic: els implants s’han de col·locar amb les màximes condicions d’asèpsia. El pacient, l’odontòleg i l’auxiliar s’han de posar l’equip de protecció corresponent (vegeu la figura). En la figura, l’odontòloga ja s’ha posat l’equip de protecció. A més, sobre el pacient s’ha de muntar un camp estèril.\nFigura Equip d’aïllament\nFigura Odontòloga amb l’equip d’aïllament\nTambé les superfícies com cànules d’aspiració i butaca dental es protegeixen amb fundes de plàstic.\nSafata o material de cirurgia: els materials han d’estar organitzats d’esquerra a dreta: bisturí,\tperiostòtom, culleretes de legrat per a implants, separador Langenbeck, tisores, obreboques i pinces quirúrgiques (vegeu la figura).\nFigura Material de cirurgia\nFisiodispensador o motor quirúrgic: té un motor que es controla a través d’un pedal multifunció que és programable. S’usa amb contraangles reductors, que són instrumental rotatori que amb capacitat per reduir la velocitat de rotació que li aporta el micromotor. Les freses s’usen amb aquest contraangle reductor, i disposa d’un suport per a sèrum fisiològic que és la irrigació que s’acobla al contraangle (vegeu la figura).\nCaixa de cirurgia: són les caixes metàl·liques que contenen les freses per preparar el llit de l’implant. La caixa també conté les claus per a la posterior col·locació de l’implant una vegada s’ha preparat el llit. Entre aquestes claus hi ha tornavisos, adaptadors i la carraca, un instrument que permet enroscar l’implant de forma manual (vegeu la figura).\nFigura Caixa de cirurgia\nImplants: hi ha moltes marques i models d’implants diferents, i també de diferent mida, llargada i diàmetre, que l’odontòleg tria segons el cas. Es presenten en caixes i a dins van en un recipient estèril que s’obre just en el moment de la intervenció damunt del camp estèril (vegeu la figura).\nFigura Implant de titani\nSafata de sutura: hi ha d’haver les pinces portaagulles, la pinça de ratolí, la tisora i sutures de diferents mides (vegeu la figura).\nFigura Safata de sutura\nHi ha diferents protocols que els professionals utilitzen en implantologia segons el cas a tractar: la cirurgia en dues fases o en una fase.\nLa cirurgia en dues fases és el procés quirúrgic que protegeix els implants submergint-los sota la mucosa en el moment de la seva col·locació. Requereix una segona fase després de transcorregut el període d’osteointegració. En aquesta segona fase s’exposa l’implant, es retira el tap enroscat i es col·loca el pilar per a la connexió amb la pròtesi.\nLa cirurgia en una fase no requereix la segona fase, perquè des del moment de la cirurgia el cap de l’implant ja sobresurt de la mucosa.\nI en la cirurgia en una fase amb funció immediata l’implant sobresurt de la mucosa i combina la cirurgia amb un protocol de restauració protèsica immediata.\nEl procés d’osteointegració aconsegueix que l’implant s’integri en el teixit ossi viu en una adhesió tan íntima que sembla que l’os incorpori el titani en la seva estructura (vegeu-ho en la figura).\nEn els quatre esquemes de la figura podeu observar el procés d’osteointegració de manera esquemàtica:\nEsquema A: l’implant acaba de ser col·locat.\n1. Les superfícies de l’implant i l’os tenen pocs punts de contacte.\n2. Es forma un hematoma a la cavitat tancada limitada entre la fixació i l’os.\n3. L’os més proper a l’implant inevitablement ha rebut trauma tèrmic i mecànic.\n4. És l’os il·lès.\nEsquema B: és el període cicatricial sense càrrega.\n6. Durant aquest període, l’hematoma d’1 es transforma en os nou.\n7. L’os danyat que s’observava a 3 durant aquest període pateix una revascularització, desmineralització i posterior remineralització.\nEsquema C: passat el període cicatricial, s’ha produït la osteointegració.\n8. El teixit ossi vital es troba en íntim contacte amb l’implant sense cap teixit intermedi. L’os s’ha remodelat.\nEsquema D: l’implant no s’ha osteointegrat.\n9. En lloc de contactar el metall amb l’os, l’implant i el teixit ossi es troben separats per una capa de teixit tou de naturalesa connectiva. És un teixit elàstic i no és un teixit de subjecció apropiat, ja que permetria la mobilitat i l’enfonsament en carregar l’implant.


C.B Lliçà de Vall - Samarreta cotó\n-Confeccionada amb teixit de galga fina -Coll rodó amb 4 capes -Costures reforçades en coll i espatlles -Tacte molt suau -Costures laterals. *Aquest producte serà fabricat en un màxim de 14 dies des de la petició de comanda.\nC.B Lliçà de Vall - Bossa 35L\nBossa de 35L personalitzable del C.B Lliçà de Vall *Aquest producte serà fabricat en un màxim de 14 dies des de la petició de comanda.


La connexió des de Vila-real i Orpesa-Benicàssim a l'AP7, en fase d'estudi\n10:28 am - viernes, 3 abril 2020\nEl secretari provincial dels socialistes a Castelló, Ernest Blanch, ha confirmat que els accessos a la recentment liberalitzada AP7 tant desde Vila-real com des d’Orpesa-Benicàssim són dos dels possibles enllaços que ja es van considerar en el seu dia com a ‘recomanables’ en un informe de la Conselleria de Vertebració Territorial i que ara està valorant el Ministeri de Foment.\nAixò vol dir que, després que la connexió amb Vinaròs ja fos licitada a finals de novembre perquè una vegada liberalitzada la via de peatge, s’iniciaren les obres per posar fi a un dels trams més perillosos de la província, l’accés tan reivindicat des de Vila-real i la també demanda històrica de Benicàssim podrien ser els següents.\nDe fet, fa poc més d’un mes el portaveu socialista a l’Ajuntament de Vila-real, Javier Serralvo va reiterar la intenció de recordar-li al Ministeri la necessitat d’eixos accessos perquè “prioritze la nova entrada i eixida de l’AP-7 a l’altura de la carretera d’Onda”, va assenyalar l’edil, i va destacar que la iniciativa té per objectiu “facilitar i potenciar l’activitat empresarial i quotidiana de Vila-real, a través de la millora de les comunicacions”.\nPer ara, la connexió que està més propera és la de Vinarós, ja que cal recordar que de moment a finals de novembre ja es va aprovar el projecte denominat Seguretat viària. Ampliació de plataforma i reordenació d’accessos. N-238, p.k. 2+500 al 8+750. Tram: Vinaròs-Enllaç AP-7, que fixava en 15,4 milions d’euros la inversió necessària per a millorar la seguretat viària en l’N-238.\nEl projecte també recull la connexió de l’AP-7 amb la xarxa viària d’esta zona del Baix Maestrat especialment amb l’N-340, la CV-11 i la CV-101 que connecta amb Alcanar (Tarragona).\nArticle anteriorCastelló rebrà 4,1 milions per a obres d’emergència de reparació de ‘Gloria’\nArticle següentAlacant rebrà 1,5 milions per a obres d’emergència de reparació de ‘Gloria’


X Jornada Tècnica de l’Observatori de la Mobilitat Metropolitana. - Torre Macia 2013a - RDITES - Mediawiki\nX Jornada Tècnica de l’Observatori de la Mobilitat Metropolitana.\nMargarita Torre Alcoceba, Meritxell Macià\nL'OMM és una iniciativa d'anàlisi i reflexió constituïda per les Autoritats de Transport Públic (ATP) de les principals àrees metropolitanes espanyoles, el Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient, i el Ministeri de Foment, amb l'objecte de reflectir la contribució del transport públic a la millora de la qualitat de vida i del desenvolupament sostenible a les ciutats. L’ATM de Lleida n’és membre des de l’any 2008 i enguany n’ostenta la presidència. L’eix temàtic de les Jornades gira entorn la gestió integrada de l’urbanisme i la mobilitat en ciutats intermèdies. En el desenvolupament de la jornada hi consten tres espais de debat al voltant dels temes següents: Ciutats intermèdies i mobilitat,Urbanisme i la mobilitat des de l’òptica de la sostenibilitat i la implantació de models d’smart cities,Models de gestió de les empreses vinculades amb la mobilitat.,a la caiguda de la resistència efectiva.\nM. Torre Alcoceba and M. Macià, X Jornada Tècnica de l’Observatori de la Mobilitat Metropolitana., Butlletí d'innovació i recerca (#11) (2013). Vol. Notícies, 1 URL https://rdi.dtes.scipedia.com/s/Torre_Macia_2013a\nPresentació ATM Lleida: mobilitat i cohesió territorial\nPresentació de l'informe OMM 2011\nPresentació Smart Society: La mobilitat i limpuls de la competitivitat, Gestió social d'un PMU: teixint complicitats y desenvolupament urbà i transport després de la reunificació\nReptes després de la unificació d'Alemanya\nLleida:mobilitat i ciutat sostenible\nXarxa urbana de Lleida\n1 Ciutats intermèdies\n2 Presentació ATM Lleida: mobilitat i cohesió territorial\n3 Presentació de l'informe OMM 2011\n4 Presentació Smart Society: La mobilitat i limpuls de la competitivitat, Gestió social d'un PMU: teixint complicitats y desenvolupament urbà i transport després de la reunificació\n5 Reptes després de la unificació d'Alemanya\n6 Lleida:mobilitat i ciutat sostenible\n7 Xarxa urbana de Lleida\nCiutats intermèdies: concepte i mobilitat potencial de compacitat. Alfonso Andrés Arribas i Josep Maria Llop Torné, càtedra Unesco UdL Ciutats Intermèdies: Urbanització i Desenvolupament.\nLa UNESCO ja ha considerat que estudiar les ciutats intermèdies té suficient importància per constituir, fa quatre anys, una càtedra que engloba vuit universitats i 3 entitats professionals, que sumen crítica i valoració: Universitat de Ferrara (Itàlia), Escola Politècnica Federal de Lausanne (Suïssa), Universitat Politècnica de Catalunya, Universitat El Mansura (Egipte), Universitat Nacional Nordeste Chaco-Corrientes (Argentina). Universitat dels Andes (Mèrida, Veneçuela), UCR-Universitat Costa Rica –ProDUC Centre de Recerca-, Universitat Centro Americana “Simeón Cañas” (El Salvador) Col·legi d’Arquitectes (COAC), Col·legi d’Aparelladors (COATT) i la Unió Internacional d’Arquitectes.\nEs dóna especial importància a la definició correcta del concepte ciutat intermèdia, no només en associació a la mida que la ciutat pugui tenir, sinó pel fet d’actuar d’intermediari, on la ciutat té un conjunt de funcions de relació, de comunicació, de centres de serveis i de relacions humanes. Si es considera un concepte vinculat a la mida, a Xina, ciutats amb més habitants que Barcelona es consideren petites. Així doncs, es pensa en un concepte dinàmic per superar la jerarquia estàtica de gran, mitjà i petit, que en un context internacional és poc útil ja que depèn de la mida de cada país i del grau d’urbanització. En relació amb les projeccions d’urbanització, la imatge tradicional de les llums que generen zones urbanitzades poden ser equívoques (NASA 2000).\nL’any 2012 es va generar el mapa que il·lumina la Terra per proximitat a ciutats de més de 50.000 habitants. Es pot apreciar la diferència, per exemple, a zones d’Àfrica que no tenen enllumenat públic, però una gran potència en projecció d’urbanització.\nA més, hi viuen més persones a les ciutats intermèdies i petites que a les grans. Dos de cada tres habitants de ciutats del món, habiten ciutats de menys d’1.000.000 d’habitants.\nCom es mesura en un club tan divers la compacitat, sense fer ús dels models tradicionals de densitat i de la manera més senzilla possible per tal d’obtenir la representativitat més gran possible? Fent dibuixar una circumferència que contingui el 70% de la població urbana. Aquest cercle expressa una densitat i una distància física.\nTal i com es pot apreciar a la primera columna de la taula, fins que no hi ha 1 milió d’habitants el radi de la ciutat no s’expandeix, segons un estudi fet sobre 96 ciutats. La mitjana del radi, 3,8 km, correspon a ciutats de 300.000 h. A menys mida, més compacitat, cosa que fa augmentar l’àrea urbanitzada molt més que linealment i, per tant, el potencial de la inversió en mobilitat. Això és perquè invertint menys es pot donar servei a més població gràcies a l‘eficiència més gran dels sistemes de transport en entorns densos i compactes. El repte per a l’urbanisme és establir una metodologia que es pugui aplicar internacionalment (fer un pla urbanístic en un sol plànol) per tal de complir amb el precepte de més proximitat i compacitat. És a dir, poder sintetitzar i acoblar els projectes estratègics d’una ciutat, prioritzar el que és essencial per a la mobilitat: millorar la connectivitat fent que les trames viaries presents connectin millor i que els nusos de creuament i traçat suportin extensions. Això ja s’ha aplicat en el model del Pla general de Lleida.\nEn aquestes ciutats la mobilitat sostenible demana no solament per crear una xarxa pels vianants. També s’ha de potenciar el paper de connexió territorial que tenen i, en aquest sentit, les ATM dels territoris tenen un paper molt rellevant. Aquesta connexió encara té un impacte més beneficiós si als habitants de les ciutats s’afegeixen els habitants rurals que hi estan associats. En aquestes 97 ciutats s’ha comprovat que per a cada habitant urbà hi ha 1,5 habitants rurals que s’apropa a la ciutat cada dia.\nATM Lleida: mobilitat i cohesió territorial, Samuel de la Fuente. Responsable de l’Àrea de Mobilitat i Gestió de Serveis de l’ATM de Lleida.\nL’ATM de Lleida és una entitat al servei de la societat que té la mobilitat sostenible com a a eina estratègica territorial de mobilitat i cohesió territorial. Entre altres característiques, cal assenyalar un sistema de gestió integrada de la mobilitat que dóna servei a dotze operadors, amb un sistema tarifari integrat implantat en un àmbit de 6 comarques, 149 municipis, 368.000 h, on es realitzen 8.500.000 viatges/any i s’han emès fins a 86.000 targetes que permeten viatjar en tres modes: autobús urbà – interurbà – ferrocarril. Aquestes targetes són el suport dels títols i tarifes que s’adapten a les diferents necessitats i que es poden adquirir a 300 punts de venda i recàrrega a bord.\nL'ATM de Lleida és una entitat al servei de la societat que té la mobilitat sostenible com una eina estratègica territorial de mobilitat i cohesió territorial. Entre altres característiques, cal assenyalar un sistema de gestió integrada de la mobilitat que dóna servei a dotze operadors, amb un sistema tarifari integrat implantat en un àmbit de 6 comarques, 149 municipis, 368.000 h, on es realitzen 8.500.000 viatges/any i s'han emès fins 86.000 targetes que permeten viatjar en tres maneres: autobús urbà - interurbà - ferrocarril. Aquestes targetes són el suport dels títols i tarifes que s'adapten a les diferents necessitats i que es poden adquirir a 300 punts de venda i recàrrega a bord.\nS'està pensant en donar valor afegit amb targetes de fidelització, fent accions de promoció per a usuaris de targetes integrades.\nPresentació de l’informe OMM 2011. Andrés Monsón/Rocío Cascajo. TRANSyT-Universitat Politècnica de Madrid.\nL’Observatori de la Mobilitat Metropolitana (OMM) va sorgir de la necessitat de tenir dades comparables d’indicadors de mobilitat d’un conjunt de ciutats d’Espanya. L’Observatori és de participació voluntària amb l’obligatorietat de proporciona-li les dades que requereixen, per analitzar característiques socioeconòmiques i territorials un cop adscrits. TRANSyT-UPM assumeix la secretaria científica i fa els informes. Van començar 6 ATM i ara ja hi formen part 24, la qual cosa ja representa la meitat de la població espanyola.\nCom a característiques generals, cal remarcar que la mobilitat a peu a les ciutats espanyoles està consolidada entre un 40-50%, una de les causes està associada a la característica de la compacitat. En particular, a Barcelona s’aprecia una millora de la mobilitat a favor del TP i dels mitjans no motoritzats, cosa que confirma l’adequat planejament que en aquest àmbit s’ha fet a la ciutat.\nAugment de la longitud de la xarxa d'autobusos\nEn temps de crisi ha augmentat la longitud de la xarxa d’autobusos. És possible que això condueixi a abandonar l’ús del cotxe en els casos de la mobilitat obligada. A més de renovar la flota de manera significativa, sobretot per assolir reduir les emissions, ha augmentat la cobertura SAE (comunicació autobús – centre de control). Ara ja està al 100% a totes les ciutats que tenen autobusos urbans, i poc a poc es va arribant en els casos d’àmbits metropolitans. També, hi ha cada vegada més informació en parades i s’està començant a gestionar, sobretot en el cas del tramvia, la priorització semafòrica.\nVariació oferta d’autobusos 2007-2011\nA les ciutats mitjanes i petites ja està bastant implantat els sistemes d’e-tiquets, i a algunes de grans: València, Sevilla i Madrid, tot i què a aquesta darrera només a autobusos urbans. També han augmentat els quilòmetres de carrils bus i bici segregats, sobretot a Barcelona. Pel que fa als preus i el finançament, l’augment de preus ha dut a la recuperació de la proporció de cobertura dels costos d’explotació amb les tarifes, la qual cosa ha permès l’estancament de les subvencions. Al 2011 hi ha poca inversió, tot i que més que al 2010. Així, les ATP busquen solucions per fer més amb menys. L’informe complet es pot consultar a la web de l’OMM\nSmart Society. La mobilitat i l’impuls de la competitivitat, Alberto Masa. Delivery Manager de Smart Society Altran.\nEl concepte tan emprat Smart City ha de donar pas al d’Smart Society, atès que la filosofia que està darrera de les smart cities també és aplicable a les mancomunitats i estatalment, en el sentit que les polítiques aconsegueixin el retorn i que els ciutadans percebin el benefici que s’està fent a les smart cities. Altran ha desglossat el concepte Smart Society en:\nSmart people and government: desenvolupar ciutats amb i per a les persones, amb l’impuls a la transparència, col·laboració, participació i innovació.\nSmart mobility and transport: incrementar la competitivitat del territori, enfortint les relacions personals i laborals.\nSmart energy and environment: aconseguir eficiència energètica.\nSmart social living and health: millorar la qualitat de vida.\nSmart vehicles: millorar l’electromobilitat.\nAmb les idees clau centrades no només a pensar en els components, sinó a incorporar la ciutadania com a sensor actiu, i tractar tota la informació per posar-la a disposició de les persones i empreses amb OpenData: planificadors de rutes en temps real, polítiques d’aparcament, logística de la darrera milla amb electromobilitat, tot amb el marc comú del planejament.\nGestió social d’un PMU: teixint complicitats, Begoña Floria, 5ª tinent alcalde de Medi Ambient, Llicències, Mobilitat i Cooperació de l’Ajuntament de Tarragona.\nUn dels objectius més importants era com gestionar perquè la societat “es connecti”, atès que la normativa europea obliga a fer processos participatius. Han fet un pla (PMUST de TGN 2012-2017) realista en un context de crisi amb mesures visibles des del primer dia, amb vuitanta actuacions concretes i planejades. Es fa palès que no hi ha traspàs suficient d’informació dins de les mateixes organitzacions socials i amb creixent desconfiança en les institucions. Assenyalem mesures com:\nDonar a conèixer i implicar a gent que pugui explicar les coses a gran nombre d’usuaris, per exemple personal de les empreses municipals, de la Guàrdia Urbana. També com rebre i canalitzar els retorns, tenir en compte la gestió emocionals de les actuacions.\nExplicar les actuacions quan ja se sap que es duran a terme, comptant amb els amplificadors –mitjans de comunicació, bloguers actius, tertulians, etc.\nLa ponent explica dues experiències:\nReordenament del trànsit al centre històric, on hi ha població poc predisposada als canvis i és un focus molt important d’activitats, amb múltiples associacions i interessos disgregats i molta pressió social i periodística. A part de la millora en mobilitat, la campanya ha fet que quan hi ha una incidència al centre, que obliga a desviar el trànsit, els vianants són més transigents, perquè se’ls ha fet partícips, des del començament, del procés d’intervenció.\nImplantació de zones de regulació. Passen de 1.300 a 5.129 places d’aparcament regulat amb dificultats tècniques associades com parquímetres obsolets. S’ha aconseguit ordenar el trànsit amb un elevat consens socials, un repte que portava 15 anys sense assolir-se. Ara, les converses de mobilitat sostenible ja són quotidianes, s’han creat entitats noves com l’Associació dels Amics de la Bicicleta a Tarragona.\nEs conclou que la participació dóna legitimitat al procés, però que l’èxit és la informació.\nDesenvolupament urbà i transport després de la reunificació. Noves oportunitats a Alemanya Oriental, Rico Wittwer. Technische Universität Dresden.\nAlguns dels reptes que es van haver de gestionar després de la unificació d’Alemanya a determinades ciutats de l’Est són similars als que hi ha en algunes de les ciutats intermèdies:\nEmigració cap a l’Alemanya occidental de manera continuada fins al 2008 de més d’1,7 milions de persones.\nMolts desplaçament en automòbil de persones que vivien fora del centre de la ciutat, mentre que el nucli antic urbà dels anys 40 fins als 80 quedaven sense habitants a partir del 1990.\nPer tant, calia un programa de reestructuració urbana de l’Est en resposta al descens demogràfic, preservant i augmentant l’atractiu de les ciutats, enfortint el centre de les ciutats i posar en valor les ciutats amb l’adopció de mesures específiques als barris importants. Dues etapes d’actuació:\n- 2002-2009: gairebé 400 municipis van participar en el programa, amb més de 2.500 milions d’euros invertits en mesures de protecció de construccions i demolició d’altres (més de 300.000 pisos desmuntats) gran part a grans urbanitzacions.\n- 2009-2016: es pretenen desmuntar uns 200.000 pisos més i posar més atenció en els barris del nucli de la ciutat, amb actuacions com:\nLa casa guardià de Görlitz, amb la finalitat de no tenir cases descuidades. Protegir certes edificacions de qualitat en especial les que fan cantonada, ja que constitueixen les etiquetes de les illes. Així, els ciutadans poden estar a les cases o pisos de franc amb la condició de conservar-los, fins que aparegui un inversor que pugui assumir la compra o la despesa o fer un nou ús acceptat al Pla.\nPixelar àrees sense ús a Dessau, ciutat que va perdre ¼ d’habitants amb la reunificació. Es van demolir edificis amb mòduls i es va deixar sense ús el terreny però dividit en parcel·les de 20 m2 per a cada ciutadà que els demani (horts de plantes medicinals, museu mineral, etc.), fins que un inversor pugui accedir-hi a la zona sencera.\nReconstrucció del nucli urbà a Erfurt planificant el sistema de transport juntament amb l’activitat urbanística. El resultat ha estat una pacificació del trànsit a 2 km2 , atès que la clau era evitar construir aparcaments en el centre de la ciutat, prioritzant els vianants així com el transport de proximitat, la bicicleta.\nLleida: mobilitat i ciutat sostenible, Esther Fanlo, Responsable de Medi Ambient de l’Ajuntament de Lleida.\nA Lleida s’ha desenvolupat durant 3 anys el Pla de la mobilitat urbana que ha mostrat els reptes i les oportunitats que la ciutat ofereix, en un escenari en què els creixements no serien més enllà d’1,5 km, en una ciutat compacta. Dels desplaçaments interns al municipi , 58% es fan a peu. Per tant, és l’oportunitat de consolidar aquest model. En canvi, el repte rau en els desplaçaments interurbans, en els quals el 86% es fan en vehicle privat.\nUn altre repte era les capacitats de les vies, atès que només l’1,5% de les vies estan saturades. És difícil proposar altres modes de mobilitat, ja que no hi ha problemes de congestió i la velocitat per les ciutat és prou elevada: 31 km/h.\nHi ha un problema de jerarquització de la mobilitat ja que les vies de la xarxa local s’empren molt i caldria pacificar els barris movent la circulació cap a les rondes. S’emfasitza molt la participació ciutadana. Les aportacions de la ciutadania han estat i són molt importants perquè els gestors puguin conèixer la percepció ciutadana, amb una trajectòria de més de deu anys que ha aconseguit un interessant moviment participatiu, amb certs fòrums estables que fomenten la complicitat entre els diferents actors: associacions de transportistes, representants de les empreses de gestió del TP i de les autoescoles. Aquest darrer fet dificulta el consens, però quan s’assoleix és molt més sòlid. El procés participatiu s’ha de tenir en compte des del bon començament del projecte, altrament és més informatiu que participatiu i la resposta no és tant positiva. El procés de sensibilització ciutadana envers la mobilitat sostenible ja té 13 anys d’història amb fites tan rellevants com l’assolida l’any 1999 amb el “dia de l’autoreflexió”.\nLa responsable espera que l’smart city serveixi per conèixer millor les dades relatives a la ciutat en qüestió, ja que de vegades, com passava al començament a Lleida, s’apliquen models d’altres ciutats que tenen una distribució modal o una estructura molt diferent de la que es tracta. I amb aquestes dades, aconseguir una ciutat sostenible des del punt de vista econòmic, social i ecològic.\nXarxa urbana de Lleida, Carlos Soldevilla, Gerent d’Autobusos de Lleida, SA, i Sergi Gimeno, cap de la Secció de Mobilitat de l’Ajuntament de Lleida.\nA hores d’ara està en fase d’aplicació el Pla de mobilitat sobre una xarxa d’autobusos obsoleta. Ho era tant que l’abril del 2012 l’Ajuntament de Lleida descarta fer microactuacions. Calia una reestructuració global.\nA l’antiga configuració, especial per l’orografia de Lleida, setze de les divuit línies eren circulars amb origen i final en cadascun dels barris i totes envoltaven el centre –la rambla central-, que disposava d’un autobús cada 2 o 3 minuts. Només dues de les línies tenien èxit, i unes quantes eren totalment insostenibles, amb un 3% de transbordaments en el total del sistema.\nAmb l’assessorament del CENIT s’aborda el canvi, que només amb 40 dies d’implantació ja ha fet pujar el transbordament un 6%. Algunes dels trets més rellevants del model radiocèntric són:\nAprofita l’estructura concèntrica de Lleida amb tres corones, tres rondes concèntriques envoltant el turó de la Seu Vella, i línies d’aportació. La distància entre corones és curta (200-400 m).\nMés freqüència en aquestes corones.\nConnecten amb els serveis interurbans, allà on hi ha, atès que és la sortida natural cap a altres municipis. Estalvi de km, 18% menys, tot mantenint el nombre de viatgers.\nCanvia la dinàmica barri-centre; ara l’origen i el final estan en barris diferents.\nS’ha fet una divulgació fins i tot personalitzada perquè la població tingui des del començament la idea que pot fer el mateix que feia abans i encara millor. Un exemple de campanya són tríptics que descriuen com anar d’un lloc a l’altre, a diferència de l’anterior model en què els passatgers estaven acostumats a fer el trajecte vigent en aquells moment.\nModel de gestió de Ferrocarrils de Generalitat de Catalunya, Oriol Juncadella. Director d’FGC Operadora.\nEs mostra l’exemple d’èxit de gestió ja que solament el 10% dels costos es cobreixen amb subvencions. Una de les claus rau en la plantilla, que ha augment molt poc, i en que s’han fet moltes rotacions de personal. Per exemple, si no calia personal per dispensar bitllets, els taquillers s’han format per donar atenció al client a diferents estacions depenent de l’horari de més afluència. També es va suprimir la figura del cap del tren perquè ja no era necessari algú per obrír i tancar portes; aquestes persones amb la formació adient han passat a ser conductors o personal de suport al client. Afegeix que a la línia de Lleida - la Pobla de Segur encara no han arribat a implantar el model de gestió d’FGC al 100% però que ja s’estan produint millores.\nEl seu repte és no perdre l’obsessió per l’excel·lència operativa i consolidar-se com a element de política territorial al servei del Govern de la Generalitat.\nModel de gestió que es fonamenta en les persones, Marta Gamon. Adjunta a la direcció de Miguel Gamon, SL.\nEl 2008, Autocares Gamon va preveure l’oportunitat de creixement a Lleida amb línies regulars interurbanes i de transport escolar i va pensar, tot i ser una empresa petita, que podia ser un repte com el personal acceptaria la incorporació de més efectius, ja que han passat de 30 a 90 persones.\nEl model a seguir era de persones al servei de persones i l’empresa som tots.\nEn el procés de gestió que han introduït han donat participació a tots els conductors amb reunions mensuals, tot i que al principi no aportaven totes les opinions possibles, ara són un vehicle que aporta suggeriments, detalls del treball de camp i que ja tenen una trajectòria de tres anys. Alguns dels canvis han aportat unes millores significatives:\nIntroduir la possibilitat que el conductor, en el transport interurbà, pugui resoldre els dubtes dels usuaris atès que hi ha el temps i el trajecte suficient per intentar resoldre aquests dubtes.\nEn les incorporacions de personal ha estat més important la cerca d’actitud més que de l’aptitud, ja que la segona es pot obtenir per formació, però la primera és una predisposició més difícil d’inculcar.\nA part de les reunions generals mensuals, ja esmentades, cal subratllar el protocol de manual de benvinguda, amb el qual a cada nouvingut/uda se li presenten els protocols i les usos i costums de l’empresa, la qual cosa facilita la integració.\nCreiem tots en la intermodalitat?, Joan Martí, director comercial d’Arco Mediterrani d’ALSA.\nAssegura que l’autobús és el mitjà que garanteix més connectivitat i capil·laritat en el sistema de transport. Algunes de les característiques que cal assenyalar de l’activitat de la empresa són:\nEl repte que va suposar el Pla de transport 2008-2012 del Bergadà, atès que era la comarca amb més municipis que tenien menys TP. Es van haver d’unir els interessos de diverses parts, amb els taxistes i la DGTT. A hores d’ara, el client quan vol emprar un servei a la demanda es posa en contacte amb la central de Berga i, atès que els horaris estan preestablerts, es fa arribar una comunicació a l’Associació de Taxistes, que fa el servei de llançadora cap a la connexió amb la línia regular. Només en un any han duplicat el nombre de viatgers que empren el TP a la comarca.\nEls bitllets combinats: autobús - avió o d’autobús amb transbordador a línies d’Almeria o d’Algesires.\nRedactat per: Marga Torre i Meritxell Macià\nPer saber-ne més:ATM Lleida


Melendo: "Una de les coses més dures és veure a la gent patir" | betevé\nEl jugador envia un missatge d'optimisme a l'afició\nDijous, 23 d'Abril del 2020, a les 14.36\nEl jugador de l’Espanyol, Óscar Melendo, és el protagonista de l’última entrevista feta pels mitjans oficials del club blanc-i-blau. El migcampista afirma que el pitjor del confinament es veure la gent patir i envia un missatge d’optimisme a l’afició per afrontar aquest situació creada per la crisi del coronavirus.\nCom passa Melendo el confinament\nDurant l’entrevista, Óscar Melendo afirma que “a l’inici haver de quedar-se a casa va ser molt dur, però ara és més amè. He agafat unes rutines que m’ajuden: sortir a passejar el gos, fer els exercicis que em marquen des del club, descansar a la tarda, jugar amb els amics i la meva parella amb la consola i veure algunes sèries abans d’anar a dormir”. Tot i aquestes rutines, el jugador afirma que hi ha coses que li estan costant molt i sobretot que està passant-ho malament “quan veig a la gent patir, no poder abraçar la meva família i la manca d’espai que tinc en comparació a quan entrenem”.\nCom estan els companys\nTot i que manté un contacte diari amb els companys i amic “ja que jugo a la Play amb ells”, el jugador afirma que el que més troba a faltar són els entrenaments i els partits. Precisament i fent referència als primers, Melendo explica que “els companys que han patit el coronavirus ens diuen que els costa més fer els exercicis”. Tot i això, el jugador assegura “que quan podem tornar a la feina estarem preparats per fer-ho, malgrat que necessitarem dues o tres setmanes per estar en plena forma”.\nL’entrevista amb el jugador acaba amb un missatge per als seguidors del Reial Club Deportiu Espanyol. Melendo els envia una salutació “a tots aquells que estan patint, però ens en sortirem com ho hem fet sempre en aquest club“. Un missatge optimista en temps de confinament.


Visualitzacions 3D d'interiorisme realitzats per un projecte d'interiorisme\nVisualitzacions 3D d’interiorisme\nProjecte d’interiorisme amb presentació de renders en 3D\nAquest és un treball de visualitzacions 3D d’interiorisme (Renders) projecte que vaig fer per encàrrec de l’estudi d’interiorisme Torres Estudio Arquitectura d’un pis principal a l’eixample de Barcelona.\nEs tractava d’una reforma integral de tot el pis i del jardí. El projecte també inclou el disseny de mobiliari a mida.\nDistribució de planta en 3D\nSimulació 3D despatx\nSimulació 3D de l’entrada del pis\nSimulació 3D del menjador i la sala d’estar\nSimulació 3D de la cuina del pis\nSimulació 3D del bany principal\nDisseny de fulletons corporatius Fotografies d’autor al Ladakh


Aerte reclama que es permeta el contacte físic entre familiars i residents - À Punt\nAerte reclama que es permeta el contacte físic entre familiars i residents\nLes últimes dades facilitades per l’Imserso demostren que des de fa dos mesos, no hi ha morts per la Covid-19 a les residències de la Comunitat Valenciana\nVacunació en una residència de Torrent / Efe\n02 de juny 2021 - 11:05\nL’Associació Empresarial de Residències i Servicis d’Atenció a la Dependència de la Comunitat Valenciana (Aerte) demana a la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública i a la d’Igualtat i Polítiques Inclusives, que es permeta el contacte físic en les residències entre familiars i residents per la millora de la situació general i la protecció que està donant la vacuna.\nLes dades que ha facilitat recentment l’Imserso mostren que a la Comunitat Valenciana fa més de dos mesos que no mor cap resident als centres de majors a causa de la Covid-19, a qual cosa demostra com d'eficaç està sent la vacuna en aquests recintes.\nLa normativa que regula aquests centres és del 8 d’abril, i Aerte clama que aquesta sols preveu situacions d’alerta, però no què fer si la situació millora i això que impedeix a les residències actuar i millorar la qualitat de les persones que atenen.\n"No podem estar cada dia sentint que som la regió d'Europa amb menys incidència i que això no es reflectisca en un canvi de la normativa cap a la normalitat", afirma José María Toro, intentant fer entendre que el canvi és necessari perquè “els professionals i les famílies estan esgotats”.\nPer la seua part, Aerte considera bona idea mantindre el règim de visites sense saturar els centres, ja que això seria una mesura precipitada. Tanmateix, considera oportú que els nous ingressos (tant de residents com de professionals) es la respectiva prova PCR per a esquivar qualsevol problema possible.


Munar no pensa contestar a Matas fins que reuneixi la direcció d'UM\n01 març 2021 23:57\nEn el PP esperen resignats però asseguren que «no tiren la tovallola»\nQuim Torres / Lluís Planas | 19 juny 2007\nLa presidenta d'Unió Mallorquina, Maria Antònia Munar, no té intenció de contestar de forma definitiva a l'oferta realitzada pel líder del PP balear, Jaume Matas, fins que no s'hagi reunit l'Executiva del seu partit, un encontre que previsiblement tindrà lloc demà.\nA la reunió que es dugué a terme entre ambdós dijous passat, Munar rebutjà la possibilitat d'un pacte global amb el PP i comunicà a Matas la decisió d'UM de pactar a Cort amb el PSOE i el Bloc i convertir la socialista Aina Calvo en batlessa. Tot i això, les dues parts es comprometeren públicament a deixar oberta la porta per acordar un pacte per al Govern i el Consell de Mallorca durant aquesta setmana.\nMalgrat tot, la mateixa Munar ja ha comunicat a les bases del partit que el pacte amb l'esquerra també està decidit a la resta d'institucions i des de la formació només es treballa i negocia en aquest sentit. La presidenta d'UM, però, es comprometé amb Matas a estudiar la seva oferta i vol que sigui la direcció del partit la que ratifiqui ara la decisió de rebutjar-la i continuar amb unes negociacions amb l'esquerra que ja es troben molt avançades.\nPer la seva banda, en el PP esperen la resposta de Munar amb absoluta resignació, tot i que un dels seus vicesecretaris generals, Jaume Font, assegurà ahir que el seu partit «mai tira la tovallola». «Estam fent les passes que hem de fer per intentar arribar a un pacte, i si s'aconsegueix bé, i si no, també», afegí Font sobre les negociacions amb els de Munar.\nDiverses fonts del PP consultades ahir desconeixien si durant la jornada es faria arribar a UM la proposta d'acord programàtic que Matas assegurà dijous que donaria de forma desenvolupada. Alguns apuntaren, com a mostra de pessimisme, la possibilitat que no s'arribi a oferir res més.\nDes de Madrid, el secretari general dels populars, Àngel Acebes, tampoc no mostrà ahir cap símptoma d'optimisme respecte a les Balears després de la reunió mantinguda del comitè de direcció del partit. «No existeix, ni s'ha aconseguit, cap acord que pugui ser definitiu», constestà sobre la conformació de governs a les Illes Balears i a les Canàries.\nAcebes va insistir en el fet que «s'ha de tenir paciència i prudència» perquè «encara no ha arribat el moment» de poder comunicar qualsevol avanç.


Aparcar Shakespeare i obrir-se a nous autors - Butaques i somnis\nAparcar Shakespeare i obrir-se a nous autors\nElisa Díez 16:51 Noticias, Parking Shakespeare\nLa companyia Parking Shakespeare va néixer amb unes normes autoimposades que la van convertir en un experiment exòtic i atractiu: només farien comèdies de Shakespeare, actuarien sempre a l'aire lliure i no farien servir elements tècnics ni escenogràfics. A més, convidarien cada any un director diferent per dirigir-los. La proposta va quallar i han representat al Parc de l'Estació del Nord durant quatre estius consecutius diferents espectacles per a tots els públics.\nPerò les normes hi són per trencar-les. La companyia -formada per onze actors i una productora- ha decidit convertir-se en Parking d'Hivern i tirar endavant una proposta allunyada de les comèdies en vers del segle XVI. S'han refugiat del fred a la Fabra i Coats -tot i que l'ambient també sigui gèlid-, han optat per un drama contemporani apocalíptic de Philip Ridley i han utilitzat alguns elements tècnics. Això sí, han comptat amb un nou director d'escena, Antonio Calvo.\nParking d'Hivern estrena Pell de mercuri aquest dilluns, i es podrà veure fins al 23 de febrer cada dia a les 20 h. L'obra se situa en un futur llunyà, després que Anglaterra hagi patit un atac amb armes químiques conegudes com a butterflies, una droga que té efectes al·lucinògens però també una conseqüència fatal: la pèrdua de memòria. Així, en aquest nou món, "qui té memòria, té el poder", perquè és l'únic que pot fer servir els records i lligar la informació. Antonio Calvo, sense voler donar gaires pistes del text, que de mica en mica va responent preguntes a l'espectador, explica que en aquest univers inconnex "hi trobem uns personatges que preparen una festa, però no una festa normal sinó molt macabra: tenen l'encàrrec de segrestar un menor, vestir-lo i entregar-lo a una persona que satisfarà la seva fantasia matant-lo", explica Calvo. Òbviament, no és una comèdia per a tots els públics.\nPhilip Ridley planteja "una faula futurista amb moralitat" que, pel director, reflexiona sobre el poder del llenguatge. "Si l'objectiu de la llengua és comunicar, quan aquesta comunicació no es produeix, ¿de què serveix?", es pregunta Calvo. I porta aquesta teoria a l'actualitat, posant d'exemple els polítics i els lladres quan diuen "no he fet res": "Si una frase pot voler dir qualsevol cosa, i no és veritat, hi haurà un moment que la llengua no tindrà sentit", apunta. El perill és la desaparició de la comunicació.\nUna sala on entrar és gratis\nUna de les normes que sí que ha mantingut Parking d'Hivern és que l'entrada és gratuïta. "Si després el públic pot donar-nos un cop de mà, serà benvingut. Si pot més, millor, i si no pot ajudar-nos, no passa res", afirma l'actor Pep Garcia-Pasqual. Aquesta és una de les originals modalitats per atreure públic al teatre que s'està estenent a diferents sales. Malgrat això, asseguren que és difícil fer quadrar els números per a una companyia tan extensa que estrena una producció per any.\nParking Shakespeare tornarà al seu format habitual l'estiu que ve, i abans està previst que participi en el Festival Shakespeare, que aquest any es farà al centre de Barcelona. "Les ganes d'aquesta companyia no són normals -diu Calvo-. Poden fer el que volen, sense demanar permís a ningú. I això, per a un director que sol rebre encàrrecs és genial".\nEtiquetas: Noticias, Parking Shakespeare