DIARI D'UNA POLITICA ESTUDIANT, Amanda Ramos Gallego: COM GENERAR MATERIAL A LA XARXA\nPer poder crear xarxa una de les principals coses que hem de saber fer és generar materials lo suficientment atractius com per poder atreure seguidors. Una bona difusió del missatge és bàsic a la xarxa, i si ho fem de forma correcta i atractiva podem aconseguir que tornin a visitar-nos i que ens segueixin que és del que realment es tracta.\nEl material generat pot tenir ben diferents formats; imatges, vídeos, música....i hem de poder tenir la capacitat de poder crear les noticies i les informacions que volem compartir en qualsevol format possible por aprofitar tot el ventall disponible a les diferents opcions.\nPel que fa a imatges:\nPodem crear-les amb el GIMP o el PICNIK . Penseu que és millor gravar-les en .PNG en lloc de .JPG per guanyar qualitat.\nPodem compartir-les i avaluar-les amb el FLICKR\nPel que fa a música, hi ha molta varietat de programes i s’ha de vigilar molt el tema de permisos a les descarregues, però per exemple tenim:\nGOEAR per buscar-les i les podem descarregar posant la URL a DOWINT\nPel que fa a descarrega de vídeos:\nEs ideal poder crear la nostra pròpia transició de diapositives, el nostre propi vídeo per poder acompanyar o emfatitzar una noticia. Ho podem fer amb el MOVIE MARKER on de forma fàcil podrem fer un vídeo incorporant fotos, música, vídeos i afegint diferents efectes especials que haurem de guardar com a fitxer moviemarker i alhora com a arxiu de pel·lícula.\nUn cop generat el material, només ens resta compartir-lo a la xarxa per qualsevol dels programes que fem servir; blog, facebook, twitter...o qualsevol altre.\nEtiquetes: Jessica Fillol, POLÍTICA; Raquel Querol, xarxa\ninteressant, ara que ho aplquem tot@s


TRAILWALKER 2012 El Montclar, a tota màquina per a la cursa solidària – Arxiu d'actualitat local\nTRAILWALKER 2012 El Montclar, a tota màquina per a la cursa solidària\nBy Redacció on 14/03/2012 No Comment\nSegons Informa Tribuna Ganxona Els components de l´equip del Montclar, que competirà a la cursa solidària Trailwalker 2012 que tindrà lloc entre Olot i Sant Feliu el mes de maig, així com els associats i col·laboradors d´aquesta entitat cultural i muntanyenca, continuen fent activitats per tal de recaptar diners per finançar la seva participació en aquest event solidari i esportiu.Aquest passat diumenge ja van ser presents al centre de la ciutat venent pastissos i donant informació per demanar aportacions voluntàries, i així ho pensen seguir fent cada diumenge al matí als voltants de la Rambla Vidal.Els corredors, que ja han començat els entrenaments dissabtes i diumenges, demanen a tothom que vulgui, la seva col·laboració tant econòmica, com presencial o per fer pastissos.\nA part de les col·laboracions i de les donacions que es poden fer des de la pàgina web de la prova, tant al Montclar com a tots els equips participants, està previst que el Centre Excursionista organitzi pel proper diumenge 25 de març a les 2 del migdia una calçotada al local de l´entitat, al mòdic preu de 6€ per persona (calçots i botifarra), a la qual un hi podeu apuntar al correu electrònic c.e.montclar@gmail.com. Hi haurà menú especial per a nens, servei de bar i animació musical amb un DJ.\nPel dia 7 d´abril el Montclar té previst organitzar una cursa per a gent gran, que tindria continuïtat l´endemà amb una cursa de pares o mares amb el cotxet, de les quals encara falta confirmar l´horari i el lloc. El 15 d´abril tindrà lloc la Cursa Popular de l´Ardenya, amb un recorregut per a nens i un altre per a adults, amb arrossada final al CEIP Gaziel.\nTRAILWALKER 2012 El Montclar, a tota màquina per a la cursa solidària added by Redacció on 14/03/2012\nVerificació (no es una màquina) * Time limit is exhausted. Please reload CAPTCHA. + 9 = setze


Iniciació a la física quàntica + visita al CCCB - Centre Cívic Casa Golferichs Iniciació a la física quàntica + visita al CCCB - Centre Cívic Casa Golferichs\nTallers culturals Iniciació a la física quàntica + visita al CCCB\nEls fenòmens naturals analitzats a nivell atòmic i subatòmic\nLa física quàntica desafia la nostra intuïció en intentar comprendre-la, perquè els seus conceptes semblen contradir la nostra manera d’experimentar, fins ara, el món que ens envolta. Explicarem els seus principis bàsics com el de funció d’ona, superposició o l’entrellaçament, per entendre millor aquesta apassionant disciplina de la ciència. I per acabar d’experimentar amb ella, farem una visita a l’exposició del CCCB. Les entrades aniran a càrrec dels participants.\nSandro Maccarrone és doctor en física teòrica per la Universitat de Barcelona. Ha desenvolupat la seva recerca sobre l’estudi dels forats negres en el marc de la Teoria de Cordes. Ha desenvolupat materials educatius i de divulgació científica. Actualment, treballa com a professor d’educació secundària.\nSegueix-lo al seu Twitter.\nSessió 1: La llum: ona o partícula?\nSessió 2: Fenòmens inexplicables: la llum està quantitzada.\nSessió 3: Aleshores, les partícules també són ones?\nSessió 4: La funció d’ona: descripció quàntica de la realitat\nSessió 5: Indeterminació i entrellaçament: què passa quan mesurem?\nSessió 6: Aplicacions i deformacions de la física quàntica\nSessió 7: Visita a l’exposició “Quàntica” del CCCB\nProfessor/a: Sandro Maccarrone\nPreu: 54,70 €\n(ciència i humanitats)


Treballs de restauració ruta PR 48 (Fonts de l’Algar- Fort de Bèrnia) | Terraferma, señalización y recuperación de senderos y\nTreballs de restauració ruta PR 48 (Fonts de l’Algar- Fort de Bèrnia)\n19 de maig, 2017 | Blog.\nDesprés de les fortes pluges derivades del temporal del passat mes de gener, l’ajuntament de Callosa d’en Sarrià ha apostat per la restauració de la ruta PR 48, que uneix les Fonts de l’Algar amb el Fort de Bèrnia.\nEl passat mes d’abril, TERRA FERMA, en col·laboració amb el cicle formatiu d’Aprofitament i Conservació del Medi Natural de l’IES Callosa d’en Sarrià i el seu programa de pràctiques, han dut a terme les tasques de rehabilitació d’aquesta ruta danyada pel temporal.\nEls alumnes José Ferrándiz i Adrián García han reparat i netejat els traçats originals, regularitzat la plataforma treballant sobre els solcs provocats per l’aigua, han construït drenatges per evitar danys en la ruta de cara a noves pluges i han recuperat part de les construccions de pedra seca, també afectades pel temporal.


Arranca el projecte Vitae a Riba-roja - Noticias CAMP DE TURIA\nMamàs, papàs amb portabebés i dones embarassades van començar aquesta setmana passada el taller de Dansa Maternal. Es tracta de la primera proposta del projecte municipal Vitae, que sorgeix davant de la motivació de satisfer necessitats emocionals en els processos d’embaràs, part, postpart i criança. Vitae vol a més cobrir la demanda emergent que existix en una realitat en què molts hòmens i dones es troben perduts davant del procés que s’inicia al veure la seua pròxima maternitat i paternitat.\nEl projecte va donar el seu tret d’eixida el passat 20 de gener amb la conferència de Carlos González ‘Autoritat i Límits’ a què van assistir més de 500 persones.\nLa iniciativa oferix cursos, tallers i xarrades enfocades a l’ajuda en el procés de les coses que poden anar sorgint durant l’embaràs, sense assumir dogmes, i amb l’objectiu que els pares novells puguen prendre les seues pròpies decisions.\nLes inscripcions als cursos i tallers poden realitzar-se en el CIJ o a través del telèfon 962770665.\nCada mes, es realitzarà el curs ‘Créixer amb els fills’ consistent en tres tallers per a connectar amb el procés, descobrir i adaptar-se als canvis físics, emocionals i mentals a fi de prendre consciència, però sobretot per a disfrutar.


Gianmarco Onestini, exconcursant de Supervivientes; Terelu Campos, presentadora i col·laboradora de televisió; Sofía Suescun, concursant de programes de telerealitat, i Yurena, cantant, són els quatre participants d'aquesta edició. Gianmarco és el primer amfitrió i assegura que és millor cuinar amb humor i amb amor. Malgrat els seus bons propòsits, la seva vetllada no està exempta de complicacions i ha de fer front amb el seu millor somriure a les exigències de Terelu i a les crítiques de Sofia. Sort que Yurena sap descobrir cada virtut de Gianmarco en cadascun dels seus moviments. L'italià obre boca amb Spaghetti de la sonrisa, una pasta a la carbonara com els feia el seu avi, amb ou, bacon i formatge. Com a plat principal, serveix una carn de vedella amb formatge sota el títol Involtini del buon umore, la presentació del qual no aconsegueix el nivell d'excel·lència, malgrat les seves bones intencions. Com a postres, ofereix un autèntic Pastel del amor, un tiramisú típic de la regió de la seva mare. L'amfitrió intenta sortir airós en la seva nit, encara que si el sopar en si no li resulta gens senzill, tampoc ho és la fi de festa, en la qual anima els seus companys a realitzar una coreografia del seu single, una iniciativa que no és acollida amb gaire entusiasme, especialment per part de Sofia. (Estrena de la nova temporada.)


Cromorn - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl cromorn és un instrument musical de vent de llengüeta doble i tub cilíndric que va ser molt emprat a la música del Renaixement. Produeix un so nasal. amb una mena de brunzit, molt característic. En el sistema de Hornbostel-Sachs s'inclouen en l'apartat numerat com a 422.111.2. El seu nom deriva de l'alemany Krumhorn (o Krummhorn o Krumphorn) on 'krum' vol dir corbat (és a dir: corn corbat).\ninstrument aeròfon de llengüeta doble i single oboes with cylindrical bore, with fingerholes (en)\nFamília de cromorns segons un gravat del Syntagma Musicum de Michael Praetorius (1619)\n3 Models i afinacions\nLa llengüeta queda disposada dins d'una càpsula d'aire la qual cosa permet que qualsevol persona que no domini la tècnica específica dels instruments de llengüeta el pugui tocar. Per contra, aquest fet no permet regular ni l'afinació ni la dinàmica no poden ser controlades d'aquesta manera la qual cosa dona un so uniforme quant a dinàmica i timbre.\nEl tub, que és recte en el seu primer tram i corbat (en forma de J) al final, té vuit forats que es tapen amb els dits i alguns altres de ressonància. La construcció del tub es feia a partir d'un tub recte que es corbava manualment, al vapor. El tub cilíndric (cal recordar que la majoria d'instruments europeus de llengüeta doble són de tub cònic) no permet que pugui passar a l'octava superior, de manera que la seva extensió és de poc més d'una octava.\nRepresentació d'un àngel tocant un cromorn (a la part inferior esquerra) del quadre Presentació de Jesús al Temple de Vittore Carpaccio que es troba a la Galleria dell'Accademia, de Venècia\nGravat del Renaixement on es poden veure diversos cromorns interpretant conjuntament\nEl seu antecedent és el bladderpipe medieval que també comptava amb càpsula d'aire flexible. Probablement els primers exemplars haurien estat fets a Alemanya. Uns dels primers exemplars són els que integren la família conservada a Salamanca i que van ser construïts per Jörg Wier. Altres exemplars es troben a Leipzig, Berlín, Verona, Viena, Roma Brussel·les (Museu d'Instruments), i Augsburg. Segons es pot deduir de la iconografia de l'època, va ser molt utilitzat especialment als segles xvi i xvii (i encara, esporàdicament, al xviii. Durant el Renaixement, igual que en el cas de molts altres instrument en ús en aquell període, es va desenvolupar com a família, de fins a sis membres, des del sopranino, que mesurava 32 cm, fins al gran baix, de 120.\nDiversos tractats al segle xvi ja n'esmenten les seves característiques: Sebastian Virdung (1511), Martin Agricola (1529) i Othmar Luscinius (1536), entre altres.\nAl segle xvii, Johann Hermann Schein demana que una pavana sigui tocada amb quatre cromorns, i Michael Praetorius els reclama per als passamezzos i les gallardes i els descriu al Syntagma Musicum. Malgrat que aquestes notícies els esmenten en grups homogenis, integrats només per cromorns, també van participar en grup heterogenis, juntament amb flautes de bec, cornetes, sacabutxos, violes d'arc o veus. A la segona meitat del segle xvii encara el va fer servir Marc Antoine Charpentier. El seu declivi va venir marcat tant per la seva limitada extensió (cosa que també provocà que la família tingues tants membres) com per les poques possibilitats expressives i dinàmiques.\nAl segle xx, el cromorn s'ha tornat a utilitzar per a la interpretació de música antiga. Els nous constructors han afegit algunes claus que han permès estendre la tessitura d'aquests instruments.\nModels i afinacionsModifica\nCromorns moderns, amb claus que permeten augmentar una mica la tessitura: un contralt i un baix, tots dos en fa\nDetall de la inxa d'un cromorn contralt\nCom era habitual en la majoria d'instruments de vent del Renaixement que s'organitzaven en forma de família, les afinacions del cromorn oscil·laven, alternativament, entre el do i el fa. Les tessitures i afinacions de l'exemplars més habituals són les següents (entre parèntesis les extensions dels models actuals):\nSoprano do¹ re¹ – re² (– fa²)\nContralt fa0 sol0 – fa¹ (– si¹)\nTenor do0 re0 – re¹ (– fa¹)\nBaix Fa Sol – fa0 (– si0)\nGran baix Do Re – re0 (– fa0)\n↑ De totes maneres, R. Andrés dona com a notes fonamentals dels instruments conservats a Brussel·les sol i re. E Andrés, R.: Diccionario de instrumentos musicales. Bibliograf, 1995\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Cromorn\nPàgina amb molta informació sobre el cromorn Arxivat 2012-07-04 a Wayback Machine.(anglès)\nEl so d'un conjunt de cromorns Arxivat 2006-06-27 a Wayback Machine.\nEl so d'un conjunt de cromorns i altres instruments renaixentistes de llengüeta doble i càpsula d'aire\nDemostració de com es munta la càpsula d'aire i interpretació amb dos cromorns, guitarra i tambor\nPàgina sobre el cromorn(anglès)\nPàgina de Musica Antiqua sobre el cromorn Arxivat 2007-02-02 a Wayback Machine. (anglès)\nPàgina del fabricant de cromorns i altres instruments de música antiga Moeck[Enllaç no actiu] (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Cromorn&oldid=30181832»\nDarrera modificació: 13 maig 2022 a les 22:54\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 maig 2022 a les 22:54.


Amalequites - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEls amalequites foren segons la Bíblia els descendents d'Amalek, fill d'Elifaz i net d'Esaú. Eren un poble àrab que ocupava la regió al sud d'Israel entre els filisteus i els amorites, que van arrabassar els beduïns.\nDesprés d'obstaculitzar la marxa dels jueus cap a Palestina, van estar en guerra sovint contra els israelites quan ja estaven assentats, durant l'anomenat període del Jutges; els reis hebreus Saül i David quasi els van exterminar i la resta fou eliminada en el temps d'Ezequies, dècim successor de David.\nEl seu nom és sinònim de traïdoria i perfídia.\nGran Enciclopedia del Mundo, Bilbao, 1965\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Amalequites&oldid=29046925»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 des 2021 a les 11:19.


El model que es mostra a la imatge de sota representa el pavelló en el seu estat original segons els plànols conservats, abans de la seva ampliació. Clicant la imatge obrireu una nova finestra que us permetrà manipular el model per a observar-lo des de tots els angles.\nEtiquetes: Domènech i Roura, Models i recreacions, Pavellons desapareguts, Pavellons perimetrals, Recinte modernista


La UA inaugura demà una nova exposició dedicada a Jordi Juan Santacília. Actualitat Universitària\nLa UA inaugura demà una nova exposició dedicada a Jordi Juan Santacília\nLa mostra exposarà llibres originals de Jordi Juan cedits per un col·leccionista particular de manera excepcional\nEmmarcada en els actes commemoratius del 300 aniversari del científic i marí Jordi Juan Santacília, la Universitat d'Alacant inaugura demà dimarts 29 una nova exposició dedicada a la seua figura, a les 13 h, en la sala Aifos del campus, que estarà oberta al públic fins a l'11 de desembre.\nLa mostra exposa llibres originals de Jordi Juan cedits de forma excepcional per David Beltrá, un jove de Novelda que s'ha dedicat a col·leccionar llibres i altres materials originals de Jordi Juan a títol particular. Part d'aquests materials podran veure's únicament durant la jornada inaugural, entre els quals hi ha Breve noticia de la vida de Jorge Juan y Santacilia, Observaciones Astronómicas y físicas o Compendio de Navegación. A més, la mostra inclou altres publicacions sobre Jordi Juan disposades en vitrines i un recorregut expositiu a través de plafons explicatius.\nAquesta nova exposició dedicada a Jordi Juan tracta la seua importància en l'Espanya Il·lustrada i completa, des de la perspectiva històrica, l'exposició que acull el MUA sobre “La mar que no va poder veure Jordi Juan”, inaugurada la passada setmana.\nAixí, la sala Aifos obrirà demà al públic una mostra organitzada en cinc grans seccions que analitzen i exposen els esdeveniments més importants de l'època, la vida i l'obra de Jordi Juan Santacília.\nEl recorregut expositiu comença amb “L’Espanya de Jordi Juan”, secció amb la qual se situa el visitant en l'Espanya després de la guerra de Successió, la marina i la “militarització” de la Ciència. La segona part de la mostra està dedicada íntegrament a desgranar la biografia de Jordi Juan, el seu entorn familiar, la seua pertinença a l'Ordre de Malta i a l'Acadèmia de Guàrdies Marines, així com les seues primeres expedicions.\nEl recorregut continua amb els viatges i comissions de Jordi Juan al servei de la monarquia, l’expedició científica al Perú, l’aventura anglesa i la modernització de l'Armada, apartat que dóna pas a la quarta secció, dedicada a la faceta docent i diplomàtica de Jordi Juan. Finalitza aquesta exposició amb una última secció dedicada a la producció científica, així com als honors i reconeixements dedicats a Jordi Juan Santacília.


Alexander Calder. The Horse. 1928 | MoMA\nAlexander Calder The Horse 1928\n15 1/2 x 34 3/4 x 8 1/8" (39.4 x 88.3 x 20.5 cm)\nThe artist, 1928 - 1943\nThe Museum of Modern Art, New York. Acquired from the artist, 1943


És un músic, productor i compositor de talent precoç i deliciosament incansable, d’aquí que sigui considerat el self-made man per excel·lència. Bateria des dels 3 anys, s’autoprodueix des dels 18 anys i, amb 27, va fundar el seu propi segell discogràfic, Amniòtic Records. El relatiu èxit amb el seu projecte humorístic inicial Estalisnau Verdet i l’edició de treballs sota altres noms com U_mä o Oak van forjar Pau Vallvé com una de les ments més privilegiades del, sovint, maltractat panorama musical català. La seva bona reputació com a productor va donar lloc a la producció i col·laboració –també és vibrafonista i percussionista– dels discos de diversos dels seus col·legues reputats, com Inspira, Standstill, Maria Coma, Love of Lesbian o The New Raemon.\nAmb Vallvé, ser cantautor només constitueix una part més de la seva passió malaltissa pel culte a la bellesa en qualsevol àmbit, ja que, fora de la música, la seva sorprenent meticulositat ja li ha donat els seus fruits en un amplíssim bagatge com a compositor i productor de bandes sonores per a cinema, publicitat i televisió; a més del seu pas per Belles Arts i el Conservatori de Barcelona. Amb tot, Pau Vallvé s’erigeix de manera peculiar com un personatge que compon, produeix, grava, barreja i toca tots els instruments ell mateix en cadascun dels seus projectes.\nLa seva discografia recent conté joies com 2010, el seu primer disc signat com a Pau Vallvé i el revelador any en el qual va madurar com a compositor de temes propis en català. La seva música crua i nua es deixa influir, com un devot més, pels acords de Radiohead, José González o Arcade Fire, encara que ell ni es preocupi de fugir dels convencionalismes, ja que la clau del seu èxit és no buscar-los. No obstant això, com una destinació més enllà de fer el contrari del que és previsible, l’acaparadora “Protagonistes” o la meticulosa “Encara no” van ser dos èxits rotunds.\nSe sent còmode en l’efectisme de la instrumentalitat, però renovar el seu estil és propi de la seva evolució, així que el 2012 amb de bosc (disc de títol en minúscules), utilitza aquesta expressió per tornar al més bàsic de la seva naturalesa: la d’algú que fuig de les multituds i que va a la seva. Tant, que el treball està compost, produït i masteritzat pel mateix Vallvé, fins i tot en la fotografia de la portada, disparada per ell mateix amb l’actitud necessària per als nostres dies, utilitza el talent com un fi i la música com un mitjà, sense més.\nAmb 36 anys i entès com un artista completament independent, va marcar un punt i a part i es va trobar de nou amb el seu tretzè treball, Pels dies bons (2014). Després de diversos anys de treball ardu, va tancar Amniòtic Records, va agafar el poc que tenia estalviat i es va instal·lar durant tres mesos en una cabana prop del llac de Banyoles (Girona).\nAmb dedicació, soledat i més gran com a lletrista va fer l’habitual en les noves creacions: sense intermediaris, va editar i fins i tot va manufacturar ell mateix cada disc, amb tampons i estampació, còpia per còpia. Ara més que mai Pau Vallvé sona a atmosferes efímeres, delicades i mostra de nou el seu domini quirúrgic de les explosions rítmiques i els in crescendo. L’àmplia prolongació del seu so és difícil de catalogar, però no taca l’essència del seu folk somiador i les seves lletres concises, com una inusual manera de desterrar tòpics i una lliçó d’honestedat social en la nostra música present: si vols una cosa ben feta, fes-la tu mateix, com Pau Vallvé.\nPer Meritxell Marín, 25.02.2016\nLa fusió dels sons tradicionals amb la música...


Residence Golf C31 Leukerbad Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNoyerstrasse 16, Leukerbad Centre, Leukerbad, Suïssa, 3954 - Veure al mapa\nMés informació sobre Residence Golf C31\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Leukerbad, no busqui més enllà de Residence Golf C31. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nResidence Golf C31 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha magatzem d'equipatge, habitació familiar, ascensor.\nL'ambient de Residence Golf C31 es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, balcó/terrassa, insonorització, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com esquí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Residence Golf C31.\nA deposit via bank wire is required to secure your reservation. Residence Golf C31 will contact you with instructions after booking.


Exposició "Pompeu Fabra. Una llengua completa" a Olesa de Montserrat. Llengua catalana\nExposició "Pompeu Fabra. Una llengua completa" a Olesa de Montserrat\nOrganitza: Direcció General de Política Lingüística i Centre de Normalització Lingüística de Ca n'Ametller\nData28.11.2018 - 10.12.2018\nPodeu consultar els horaris de la Casa de Cultura a http://www.olesademontserrat.cat/pl258/el-municipi/directori/id396/casa-de-cultura.htm\nDirecció General de Política Lingüística i Centre de Normalització Lingüística de Ca n'Ametller\nSala d'exposicions de la Casa de Cultura - Olesa de Montserrat\nC. de Salvador Casas, 26


Lideratge d'equips (online) - Foment Formació\nLideratge d’equips (online)\nEl curs de Lideratge d’equips de 30 hores que s’imparteix online t’ajudarà a conèixer els fonaments de les dinàmiques grupals i el treball en equip.\nIncorporar aprenentatges de noves formes d’ésser.\nProduir un canvi en la forma d’observar situacions per a declarar oportunitats.\nPrendre acció en funció del que es vulgui assolir, promovent compromisos\nIncorporar eines de motivació en el lideratge d’equips\nLiderar-se un mateix per poder liderar als altres\nLideratge. El paper del líder\nHabilitats socials i competències del líder\nGestió del lideratge. La presa de decisions\nAutocontrol emocional i motivació d’equips\nCoaching com a estil de lideratge\nObjectius previs per a un líder\nDefinició del objectius personals\nDefinició dels objectius de l’equip\nAutomotivació per motivar\nEstimar-se a un mateix\nAssumir els problemes\nNo exigir-se al màxim\nPosar-se metes assolibles\nNo tenir por al fracàs\nNo deixar les coses per demà\nDonar importància a les petites coses de la vida\nLideratge en l’empresa\nResolució de conflictes en l’empresa\ncursos subvencionados, cursos subvencionats, habilidades, habilitats, lideratge d'equips, liderazgo de equipos, online


Notes del webinar "Nous models productius contra la COVID-19" organizat per Diplocat | Comunitat Europa i Estratègia Internacional\nInici Documents Notes del webinar "Nous models productius contra la COVID-19" organizat per Diplocat\nEl passat 8 de setembre, el DIPLOCAT en col·laboració amb la Generalitat de Catalunya va organitzar el webinar "Nous models productius contra la COVID-19" en el marc del cicle de conferències “El món després de la COVID-19, una visió descentralitzadora”.\nL'objectiu del tercer Diplocat Digital Talk era obrir un debat sobre les diferents iniciatives i els nous models productius que es plantegen a Europa per fer front als reptes econòmics i polítics que planteja un món en pandèmia, així com valorar l’impacte dels fons europeus a nivell regional en les circumstàncies actuals.\nPodeu consultar les notes de la conferència que s'adjunten per a més informació.\nconferencia_nous_models_productius_contra_la_covid-19_diplocat_2020.09.08.pdf (175.71 KB)\nOcupació, promoció econòmica i turisme, Enfortiment de les relacions europees


IVACE Internacional aposta per la internacionalització del sector biotecnològic i donarà suport a la participació en la Bio International, l’esdeveniment de referència mundial – Compromís\nIVACE Internacional aposta per la internacionalització del sector biotecnològic i donarà suport a la participació en la Bio International, l’esdeveniment de referència mundial\nLa directora general d’Internacionalització, María Dolores Parra, ha participat en la jornada per informar sobre la participació a BIO International Convention, l’esdeveniment de referència mundial per al sector de la biotecnologia.\nMaria Dolores Parra ha explicat que IVACE està apostant per la internacionalització del sector de la Biotecnologia i per això, està impulsant i donant suport a la participació d’empreses valencianes en l’esdeveniment de referència a nivell mundial per a aquest sector.\nBIO International Convention se celebra del 19 al 22 de juny de 2017 a San Diego (Estats Units) i representa una oportunitat per al sector de la biotecnologia, ja que és la trobada de partnering més important a nivell internacional.\nIVACE Internacional coordina la participació de la delegació valenciana al Pavelló Oficial organitzat per l’ICEX Espanya Exportació i Inversions.\n“Per primera vegada la delegació valenciana tindrà una àrea diferenciada (35 m2) dins el Pavelló espanyol (140 m2) i reagruparà les empreses participants sota la denominació de Bioregió Comunitat Valenciana. A més, les empreses valencianes que participen amb IVACE tindran un descompte del voltant d’un 60% en els costos de participació”, ha explicat.\nA aquest suport se suma que IVACE costeja les despeses de lloguer i decoració de l’àrea valenciana dins del pavelló espanyol.\n“El nostre objectiu és facilitar al màxim la participació d’empreses valencianes en aquest esdeveniment que pot marcar un punt d’inflexió per a l’estratègia internacional de les empreses”, ha indicat María Dolores Parra.


Abel Riu: "Catalunya ha pecat d'una visió naïf de les Relacions Internacionals; cal entendre que els estats es mouen per interessos" La República\nAbel Riu: "Catalunya ha pecat d'una visió naïf de les Relacions Internacionals; cal entendre que els estats es mouen per interessos"\nGerard Gort 10/02/2021\nEl politòleg Abel Riu és el president del Catalonia Global Institute.\nEl Catalonia Global Institute (https://cataloniaglobal.cat/) neix amb el propòsit de dotar el país d’un pensament propi en matèria de geopolítica amb la perspectiva d’esdevenir un estat independent i amb la vocació de tenir un paper rellevant en el món. Per conèixer què pensen fer i com veuen el panorama actual La República.cat entrevista el seu president. És Abel Riu, politòleg barceloní de 34 anys especialitzat en estudis postsoviètics i estudis euroasiàtics. Els darrers anys s’ha dedicat a les relacions internacionals tant pel que fa a la cooperació com a l’anàlisi en diversos àmbits, posant el focus en Rússia i els països del seu entorn.\nEl CGI són un equip de gent jove, amb bona formació i amb el cap molt ben moblat, que investiguen el canviant tauler internacional i els jocs d’interessos que el mouen, i volen posar el seu coneixement al servei del país. Estan cridats a esdevenir, ells sí, una estructura d’estat.\nQuina és la reflexió que us porta a constituir el Catalonia Global Institute?\nÉs fruit de moltes converses entre les vuit persones del grup impulsor, especialment des dels fets del 2017 però en alguns casos fins i tot d’abans. Ve d’una certa frustració amb com van anar les coses pel que fa a l’estratègia internacional del procés independentista i dels fracassos en base a unes expectatives absolutament infundades. Després d’un procés de reflexió i d’identificació de mancances i necessitats hem estat donant voltes a la idea de llançar una iniciativa per posar el nostre granet de sorra per fer una aportació en un sentit patriòtic i de servei públic a la causa i al país, oferint nous marcs analítics per començar a revertir les mancances que vam identificar pel que fa a la qüestió internacional.\nQuines són aquestes mancances?\nPensem que la visió ha estat fins ara bastant naïf, basada sobretot en principis morals i sense acabar d’entendre, tot i que això potser estigui començant a canviar una mica, que les Relacions Internacionals funcionen en base a interessos i, sobretot, al paper dels estats. I és això el que configura l’ordre global actual. Si volem arribar a jugar algun paper com a poble, com a realitat econòmica i social que aspira a un estat independent, hem d’entendre aquesta realitat, hem d’analitzar-la, hem d’interpretar quins són els interessos dels diferents actors i a partir d’aquí veure com podem jugar les nostres cartes.\nA partir d’aquesta reflexió hem decidit posar fil a l’agulla i en els darrers mesos hem estat treballant per preparar aquest projecte i fer la nostra aportació tant pel que fa al debat públic, a la creació d’una massa crítica sobre relacions internacionals amb aquesta perspectiva més realista, més geopolítica, i també amb l’aspiració de poder influir en les decisions de les institucions pel que fa a l’orientació de les relacions internacionals de Catalunya i l’estratègia d’internacionalització del conflicte.\nSou un grup de treball reduït però que heu comptat amb el suport de diverses personalitats que subscriuen el manifest fundacional. Com treballareu?\nA banda de l’especialització per temes o per regions dels membres de l’equip fundador comptem amb una xarxa en construcció de col·laboradors externs que s’anirà ampliant. Internament comptem amb responsables de comunicació, de recerca, de línia editorial, de relacions externes, etcètera. Pel que fa als productes o el tipus d’acció que volem tirar endavant podríem parlar de quatre àmbits. Primer de tot, anàlisis regulars mitjançant publicacions setmanals d’articles d’actualitat sobre temes determinats com, per exemple, la geopolítica de l’Àrtic o la crisi entre Grècia i Turquia. Això es farà tant per part de membres de l’equip impulsor com de col·laboradors externs. En segon lloc tenim tres línies de recerca sobre les quals anirem produint informes de més profunditat que es publicaran semestralment o anualment. Una serà l’anàlisi d’oportunitat a nivell geopolític tant per a Catalunya com a nivell global. L’altra, sobre la geopolítica a la mediterrània, que creiem que és l’àmbit natural d’influència de Catalunya més enllà de la UE, i la tercera seria la presència de Catalunya en l’opinió pública global. La tercera pota és l’organització de conferències, la idea és fer-ne un mínim de quatre cada any analitzant temes concrets amb ponents externs. La primera la tenim ja organitzada pel 24 de març al Reial Cercle Artístic de Barcelona i serà l’acte de presentació en públic del Catalonia Global Institute. L’exdiplomàtic de Nacions Unides a l’antiga URSS, Bohdan Nahaylo, ens parlarà del paper de Rússia en el nou ordre global. I la quarta línia de treball és de serveis adreçats a empreses i particulars en l’àmbit de la consultoria, anàlisi del risc, anàlisi de la geopolítica, estudis de mercat i també oferirem formacions.\nEntenc que aquesta quarta porta us pot ajudar a finançar el funcionament del centre.\nPensem que pot ser una bona via a més de les donacions que puguem rebre per finançar tota l’estructura.\nParlaves d’aquesta visió naïf i un pèl infantil que ha guiat fins ara les relacions internacionals de Catalunya. La clau és fer entendre tant a la ciutadania com a les institucions que les relacions entre estats es regeixen per interessos i per contrapartides?\nL’aportació que fem és la de proporcionar unes ulleres noves. O que tampoc són tan noves però que malauradament no s’han fet servir. I són aquestes ulleres les que poden ajudar a permetre analitzar les relacions internacionals des d’una perspectiva més realista; almenys per entendre millor quines són les cartes que es poden jugar a l’exterior per defensar els nostres interessos de manera més eficient. I això passa, sobretot, per entendre quins són els interessos fonamentals de cada estat. Hi ha diferents categories d’interessos però els fonamentals solen estar relacionats amb qüestions de seguretat o qüestions econòmiques, o amb les dues a la vegada. Si no hem interpretat prèviament quins són aquests interessos anem cecs a interlocutar amb aquests estats, perquè no entenem quina és la seva pròpia cosmovisió i com ens veuen a nosaltres en relació als seus propis interessos.\nTambé, evidentment, quan miren cap a Catalunya miren també cap a l’Estat espanyol, que és un estat que des fa molts segles, i a diferència de nosaltres, opera, pensa i observa el món com un estat, defensa els seus interessos com a tal i interpreta els interessos dels altres com a tal.\nPer exemple, hi ha un cas molt paradigmàtic, que és el del suport a Catalunya dels països bàltics. A Catalunya hi hagut unes expectatives per uns possibles suports per part d’ells. Va haver-hi el 2013, després de la Via Catalana, unes declaracions del primer ministre d’aleshores de Letònia com del primer ministre de Lituània mostrant-se favorables a reconèixer la voluntat del poble de Catalunya si hi havia un referèndum d’independència. Això va encendre totes les alarmes del ministeri d’Exteriors espanyol, que va ordir un pla. A part de les conseqüències diplomàtiques que van tenir aquestes declaracions, l’Estat espanyol va jugar les seves cartes. Tenint en compte que els tres països tenen un recel històric vers Rússia i són molt zelosos de la seva seguretat i la seva integritat territorial i, davant el fet que l’annexió de Crimea va fer créixer les hostilitats entre Rússia i Occident, Espanya va detectar una escletxa d’oportunitat per neutralitzar l’hipotètic suport d’Estònia, Letònia i Lituània a Catalunya. En aquest context l’OTAN a partir del 2016 va desplegar tropes, una missió de forma permanent, per reforçar a seguretat d’aquests tres països i Espanya va decidir ser dels estats membre que més efectius militars hi enviés, participant de forma molt activa en l’aportació de caces, sabedors que els bàltics no disposen d’unes forces àeries com a tals. Automàticament va haver-hi un pacte no escrit: Espanya contribueix en matèria de defensa en un dels vostres problemes fonamentals i vosaltres us oblideu de la qüestió catalana, el principal interès fonamental de l’Estat espanyol. El mateix José Manuel García-Margallo, exministre d’Exteriors del govern espanyol, va reconèixer aquesta operació: els silencis es paguen.\nQuan nosaltres anem a parlar amb els bàltics hem d’entendre que el seu interès principal és la seva defensa i la seva integritat territorial per l’amenaça russa i a partir d’aquí avaluar què se’ls pot oferir. Sense entendre aquests mecanismes qualsevol moviment que fem serà superflu i no tindrà cap possibilitat de reeixir.\nA més ens trobem que l’ordre mundial ha variat molt en els últims anys i és molt més multipolar.\nEl paradigma global viu un canvi constant i una acceleració d’aquests canvis, especialment el 2020 amb la pandèmia. Hem passat d’un paradigma post Guerra Freda amb una pretensió unipolar o hegemònica per part dels EUA fins a principis del 2000 a un canvi d’escenari accentuat especialment a partir de l’entrada de la Xina a l’Organització Mundial del Comerç i el boom econòmic xinès que això va suposar i altres factors. Hi hagut un declivi progressiu de la capacitat d’exercir poder dels EUA; una certa recuperació i tornada de Rússia al tauler global com a potència; el sorgiment de potències regionals amb ganes de jugar un paper com poden ser Turquia, l’Índia o el Brasil, es va configurant un tauler cada cop més complex i multipolar i en el qual les qüestions relacionades amb el poder per damunt de les qüestions relacionades amb els principis malauradament estan prenent cada cop més importància. És molt necessari poder observar de manera permanent i sistematitzada aquest tauler per analitzar i extreure conclusions des de Catalunya amb una perspectiva de país, amb una visió geopolítica pròpia d’aquests esdeveniments i d’aquests canvis de paradigma, perquè si no anirem molt perduts en tots els sentits.\nÉs un canvi que s’està reconfigurant, no és sòlid, aquests equilibris de poder, especialment entre Rússia, la Xina i els Estats Units fluctuen i s’haurà de veure quin impacte té la presidència de Joe Biden en relació amb el paper que havia jugat Trump, potser una mica més conciliador amb la Xina en alguns aspectes i més bel·ligerant amb Rússia. També cal estar amatents al paper que vol seguir jugant Turquia després d’un any i mig amb una agressivitat geopolítica molt important i amb tensions amb tots els seus veïns, arribant a ocupacions militars en alguns casos. Hem d’estar atents a tot això i fer anàlisis sistemàtiques i amb vocació propositiva també de com Catalunya pot posicionar-se. Cal identificar quins són els interessos que poden sorgir per a Catalunya.\nEn el cas, per exemple, de les tensions entre Turquia i Grècia, cal tenir en compte que un dels principals aliats que Turquia té a la UE és Espanya, sobretot pel que fa a interessos econòmics i d’inversions. Per això l’Estat espanyol és un dels que més s’ha oposat a aplicar sancions a Turquia per les seves maniobres militars que posen en risc a Grècia i a Xipre, que són de la UE. Pot haver-hi aquí unes oportunitats per a Catalunya en tant que l’Estat espanyol té poc marge de maniobra perquè està lligat als seus interessos a Turquia. Aquí es poden generar, per exemple, oportunitats en relació amb Grècia, Xipre i altres actors que donen suport a aquests països. Malauradament, tenim la sensació que no s’està fent aquesta feina d’identificació d’oportunitats i fer-la és la nostra vocació.\nPodem afirmar que l’acció exterior de la Generalitat s’ha limitat per un costat a una simple tasca comercial i per l’altra a esperar adhesions simplement explicant que la nostra és una causa justa?\nSí, i per aquesta visió es va caure en l’error de només interlocutar amb estats o amb països amb els quals es compartissin principis democràtics. I això ens tanca moltes portes. L’Estat espanyol, com tots els del món, parla amb tothom. Té una xarxa de consolats i ambaixades global i manté relacions i interlocuta amb els estats que consideri necessaris. Parlar amb algú no implica assumir o acceptar els valors que inspiren el règim polític d’aquell interlocutor.\nParlar amb l’Aràbia Saudita, per exemple, no implica acceptar que el seu règim polític sigui vàlid o ètic, simplement és una qüestió pràctica. Necessites parlar amb tothom i defensem que cal parlar amb tothom. Perquè, insisteixo, això no implica assumir compromisos, ni acceptar obligacions. I entenem que en el passat Catalunya es va tancar portes quan hi havia oportunitats, perquè hi havia estats molt importants interessats en establir canals de comunicació amb Catalunya. Simplement es tracta de tenir la capacitat de fer arribar missatges i informació de manera directa. Es tracta d’anar treballant en aquesta direcció, la d’intentar establir canals de comunicació i interlocució com amb més estats millor o, si més no, amb aquells que pinten alguna cosa, tant dins com fora de la UE.\nSi aquesta tasca prèvia s’hagués fet temps enrere, en el moment crucial del 2017 en què el món ens mirava, les coses haurien anat d’una altra manera?\nAquells dies sí que érem un centre d’atenció global. El fet que hi hagués 1.000 periodistes acreditats el dia 10 d’octubre al Parlament de Catalunya pel que se suposava que havia de ser la declaració d’independència ho demostra. Aquells dies sí que el món ens mirava. El problema d’aquells esdeveniments històrics, o d’aquella derrota autoinfringida, va ser que partíem d’una situació molt favorable, els dies 1, 2 i 3 d’octubre teníem molta força, però es va anar cap a una situació cada cop més desfavorable per retirada pròpia, per inacció. També per una incapacitat d’entendre que l’1-O és molt possible que a fora, els estats, en tant que ho analitzaven en clau de poder, veiessin que l’Estat espanyol estava perdent, almenys temporalment, el seu poder a Catalunya. L’Estat espanyol va ser incapaç d’impedir una cosa tan important com un referèndum d’independència en un dels seus territoris i això és molt bèstia. I aquí potser vam pecar de no tenir consciència en clau de poder. Es diu que no teníem prou força per anar a un embat democràtic però les institucions i el poble de Catalunya van aconseguir organitzar i defensar un referèndum d’independència davant d’un Estat espanyol que va ser incapaç d’impedir-lo; això és una demostració de poder, de control territorial, i els estats, en tant que pensen en aquestes claus, ho van interpretar així. El problema va ser d’autoconsciència, de no ser capaços d’entendre que teníem aquesta capacitat, i que si haguéssim seguit per aquell camí, el de desplegar i defensar poder sobre el territori amb mobilitzacions massives i permanents, i confrontant la que hagués estat una resposta cada cop més agressiva per part de l’Estat espanyol segurament les coses haurien anat d’una altra manera. Potser vam errar en les percepcions, precisament, per no duu posades les ulleres del realisme polític.\nEl que no sabrem és què hauria passat si s’hagués continuat pel camí de desplegar la República, si s’haguessin signat els decrets i s’hagués defensat de manera sostinguda al carrer el nou estat. Haurien pogut arribar reconeixements exteriors?\nMancaven dos factors. Primer, l’autoreconeixement després de la declaració. Els primers dies d’octubre teníem més força però finalment la declaració va ser el 27, ja havíem perdut molta de la capacitat que s’havia desplegat entre l’1 i el 3, i el fet és que ni nosaltres mateixos ens vam reconèixer de facto com a estat independent perquè les institucions no van intentar implementar la declaració. Davant d’aquesta situació, quin incentiu podien tenir altres estats en reconèixer una realitat de iure que de facto no existia? Aquí calia implementar de facto la república o si més no intentar-ho, intentar contestar al territori l’Estat espanyol. I segon: haver preparat bé la qüestió dels suports internacionals en la via dels reconeixements, que d’oportunitats n’hi ha. El tema és identificar-les i treballar-les. I això no es va fer.\nEl mateix Raül Romeva quan va transcendir allò dels 10.000 soldats russos va venir a dir que Catalunya no podia pactar amb segons qui, posant línies vermelles. És aquest el discurs que cal superar?\nLa polèmica dels soldats russos crec que forma part de la ciència ficció. Rússia és ben conscient que desplegar 10.000 soldats aquí es podria interpretar com una agressió militar contra l’Estat espanyol, que és membre de l’OTAN, i per tant, s’activaria l’article 5 del tractat de l’OTAN, pel qual tots els altres membres estarien obligats a defensar l’Estat espanyol davant de Rússia. És a dir, que es donaria lloc a una possible guerra entre l’OTAN i Rússia, per una qüestió que no forma part de les prioritats de Moscou.\nD’altra banda, parlar amb algú no implica acceptar compromisos ni alinear-se amb els principis morals o amb el sistema polític d’aquell estat en qüestió. És una qüestió pragmàtica. És una qüestió d’actuar com ho fan els estats, que tenen relació entre ells i això no implica acceptar o alinear-se amb cap altra qüestió més enllà dels interessos concrets que s’estiguin tractant en aquell moment.\nParlaves de posar el focus en la Mediterrània. Aquest és el nostre espai natural de relació, no? Fins i tot des d’un punt de vista històric…\nDe fet el nostre logo és una galera catalana, que és d’alguna manera una picada d’ullet a aquesta tradició històrica de projecció de Catalunya cap a la Mediterrània, especialment a l’Edat Mitjana. D’alguna manera reivindiquem això, aquest paper actiu que Catalunya pot jugar en la Mediterrània occidental i, en general, a tota la Mediterrània. Al que aspirem és a tornar a posar el focus analític amb una perspectiva geopolítica en aquesta regió, que creiem molt important, i a partir d’aquí i en base a aquesta feina volem identificar oportunitats. Abans et parlava del cas de Turquia i Grècia, però n’hi ha molts altres. Hi ha relacions econòmiques i comercials molt intenses, per exemple, amb el Marroc i amb altres actors importants. Hi ha diversos conflictes oberts, especialment a la Mediterrània oriental. Primer de tot el que plantegem és aquesta necessitat d’anàlisi sistemàtica en clau geopolítica per identificar els possibles interessos i a partir d’aquí fer propostes específiques a les institucions i a la societat civil. Es tracta de contribuir a crear una massa crítica en l’opinió pública, als mitjans de comunicació, en relació a aquesta qüestió. Es parla sovint d’esdeveniments al Líban, per exemple, perquè TV3 hi té una corresponsalia que fa una feina de seguiment del que passa a l’Orient Mitjà però potser caldria, tant pel que fa a TV3 com a la resta de mitjans de país, tenir més present com ens afecten els diferents conflictes com a país i quines oportunitats existeixen en relació a cadascun d’aquests conflictes.\nDeies que sobretot els interessos dels estats graviten sobre seguretat i economia. Tenint en compte això quines són les principals cartes catalanes a jugar?\nPrimer de tot la nostra posició geogràfica, entre d’altres coses som un enclavament clau en el transport de mercaderies entre França i la península Ibèrica. La gran majoria de mercaderies que circulen per via terrestre entre la península Ibèrica i la resta d’Europa passen per Catalunya. Això, des d’un punt de vista geoestratègic, té una importància i se n’ha de prendre consciència. Quan ens miren des de fora també es té en compte aquesta realitat. Les conseqüències, per exemple, que podria tenir una disrupció de les comunicacions a Catalunya en una situació de conflicte. S’han tenir en compte aquestes consideracions. Tenim també potencials logístics, l’aeroport de Barcelona és un dels 10 més importants d’Europa, té una gran potencialitat com a hub, atès que es troba a molt pocs quilòmetres de les principals zones industrials del sud d’Europa. Es tracta de posar-ho en valor. Des del punt de vista del teixit industrial, de les noves tecnologies, som un referent europeu i global. Es tracta de prendre consciència d’aquestes capacitats i potencialitats i d’alguna manera posar-les en valor i utilitzar-les en l’estratègia d’internacionalització amb visió d’estat. No només des de la perspectiva de Catalunya com a regió d’Europa sinó també per explicar i fer entendre que Catalunya té elements i característiques per ser un estat independent viable.\nLa tasca que fa l’exili des de Bèlgica, des del Parlament europeu, és bon un altaveu per mantenir Catalunya en l’agenda internacional i, especialment, en la de la UE?\nÉs una estratègia que va en la via de laminar la legitimitat de l’Estat espanyol com a suposat estat democràtic. Entenem que no és suficient però sí que és important en tant que ajuda a fer entendre per què Catalunya vol esdevenir un estat independent. I aquesta acció és rellevant perquè malauradament Espanya té a fora encara una bona reputació per més que a nosaltres ens pugui semblar sorprenent. L’Estat espanyol és un estat que cau simpàtic: s’associa al sol i platja, al futbol, a coses positives, i en primera instància es fa difícil de creure tota aquesta situació de repressió, i els seus orígens històrics arrelats en el franquisme. Per això la feina de l’exili va fent forat. Amb la seva pròpia presència a l’exterior i amb les victòries judicials a tribunals com el belga, molt taxatius en l’última sentència que denegava l’extradició de Lluís Puig, donant per fet que no existien garanties d’un judici just i aclarint que el Suprem no era competent per jutjar-lo, i per tant, tampoc ho era per jutjar als presos polítics, que hi hagut una violació del dret al jutge natural i que es viola la presumpció d’innocència. Tot això és com la gota xinesa, va ajudant a desemmascarar Espanya. Gràcies a aquesta feina fa pocs dies, per primera vegada, un primer ministre de la UE, el primer ministre de Bèlgica, en una mateixa frase va enumerar Hongria, Polònia i l’Estat espanyol apel·lant-los a respectar els valors i els principis europeus, deixant clar, per tant, que no ho estan fent. Que aquesta part de l’estratègia és encertada ho demostra que l’Estat espanyol la intenta combatre. És un tema que els preocupa molt i intenten contrarestar la tasca de l’exili esmerçant-hi molts mitjans i recursos. Això és un senyal que l’exili els fa mal. La creació d’España Global, però també altres moviments que estan fent per blanquejar la seva imatge a nivell internacional, el marcatge de les ambaixades i els consolats als polítics catalans quan viatgen fora, tot això demostra que la feina dels exiliats és encertada. I a més, en aquesta època difícil com la de la pandèmia, amb aquest desert pel que estem passant com a país, és molt important mantenir Catalunya en l’agenda internacional i l’exili ho està aconseguint en certa mesura. És la línia de contribuir a la denúncia internacional fent pedagogia sobre els abusos que l’Estat espanyol comet contra el poble català i posar de relleu la seva naturalesa antidemocràtica.\nEl ministre d’Exteriors rus feia enrojolar divendres passat el responsable d’exteriors de la UE, Josep Borrell, retraient-li l’existència de presos polítics a Catalunya tot afeblint la posició de la diplomàcia europea en la crisi amb Rússia per l’empresonament de Navalni. Com a bon coneixedor de la realitat russa com valores aquestes declaracions?\nÉs evident que Rússia utilitza la qüestió catalana i la repressió espanyola per defensar-se dels atacs de la UE en relació a l’afer Navalni i altres vulneracions de drets que ocorren al seu territori, passant a l’ofensiva utilitzant com a arma els dobles estàndards que aplica la UE pel que fa a aquesta qüestió. Amb l’arribada de Biden a la presidència dels EUA és molt probable que les relacions EUA-Rússia es ressenteixin, i de retruc ho facin les relacions UE-Rússia, obrint una etapa de major hostilitat, tal i com es va poder comprovar divendres passat. En aquest context és també probable que les autoritats russes segueixin utilitzant la repressió contra Catalunya en les seves declaracions públiques, en tant que la inacció de la UE és una feblesa europea que Moscou pot fàcilment explotar. Seria desitjable que això impliqui que hi hagi cada cop més pressions dins de la UE cap a l’Estat espanyol perquè modifiqui la seva actitud envers Catalunya, en tant que aquesta debilita la posició de poder de la UE a nivell extern, i no només davant de Rússia. De retruc, també afebleix la legitimitat de tot el projecte europeu, i la seva consistència i credibilitat internacional.\nQuin consell donaríeu des del Catalonia Global Institute al Govern que sorgeixi de les eleccions d’aquest diumenge?\nPrimer de tot aprofitar que hi ha conselleria d’Afers Exteriors amb un pressupost i amb delegacions que es van obrint arreu del món per fer internacionalització de la causa i del conflicte, fer pedagogia sobre la situació a Catalunya. Però no només plantejar la qüestió catalana com una qüestió de greuge, de denúncia de la repressió, sinó també fer la feina de presentar Catalunya com un projecte d’estat viable, solvent i amb capacitat per entendre els interessos dels interlocutors, i així poder traslladar propostes en aquesta direcció adaptades als interessos de cada actor. Aprofitar les delegacions per interlocutar amb governs i, en la mesura del possible, parlar-hi amb el llenguatge i visió dels estats.


Per Santa Llúcia, encenem els llums de Nadal | Escola Internacional del Camp - Salou\nPer Santa Llúcia, encenem els llums de Nadal\nCom és tradició, per Santa Llúcia, el 13 de desembre, l’alumnat de tercer de Primària va encendre els llums de l’arbre de Nadal. Aquest any va ser Miss Neal qui els va encendre. L’alumnat la va escollir després d’explicar-li la nostra tradició, ja que al seu país, el Regne Unit, no tenen aquest costum.\nL’acte va estar amenitzat per la música de la guitarra de l’Àlex Mestre, Roger Monné i l’Eric Castillo.


Cava Codorníu Finca la Pleta Brut Gran Reserva 2009 75cl online kopen | SPANJEWIJN.nl\n"The 2007 Ars Collecta Finca La Pleta Gran Reserva is pure Chardonnay, as each of the single vineyard bottlings of this new range are produced with one grape variety. There is some muskiness here and a palate where the acidity seems to compensate the 12 grams of residual sugar a little more. It feels fresh and lively, without huge complexity. "


L’aigua, el gas, el butà, l’electricitat, el transport i els peatges de les autopistes pugen els preus - BCN-Notícies.cat\nA l’àrea metropolitana de Barcelona, l’aigua és la que més puja, amb un increment de fins el 12%.\nEls ciutadans i ciutadanes hauran de pagar més aquest 2018 per obtenir els mateixos serveis en aigua, gas, butà, electricitat, transport i autopistes que el 2017. Les pujades són molt diverses, però totes juntes fan que la despesa a la llar s’incrementi considerablement.\nEn el cas de l’aigua, a la zona metropolitana de Barcelona, la pujada és d’un 12%, l’electricitat d’un 3%, el gas d’un 6,6%, els peatges de les autopistes un 1,91% i el butà un 2,1%. En el cas del transport públic a la ciutat de Barcelona, la T-10 s’incrementa de 9,95€, al 2017, a 10,20€ el 2018. . La mitjana de la resta dels bitllets s’incrementa un 2%. Es preveu que la telefonia també incrementi els seus preus a principis d’any.


> Dret civil > Dret de família > Separació conjugal\nConvenis reguladors Mesures Procediment\nAtribución de la vivienda familiar / Antonio Salas Carceller\nTítol : Atribución de la vivienda familiar\nAutors : Antonio Salas Carceller, Director ; Manuel López Sendón, Col·laborador\nNota general : e-book gratuito en COLEX Online www.colex.es\nMatèries : Partició de béns\nTOP:Dret civil:Dret de família:Cònjuges:Domicili conjugal:Ús\nPermalink : http://icam.floss.cat/opac_css/index.php?lvl=notice_display&id=2279\nAtribución de la vivienda familiar [text imprès] / Antonio Salas Carceller, Director ; Manuel López Sendón, Col·laborador . - [S.l.] : Galicia Colex, 2019 . - 256 p. ; 24 cm. - (Paso a Paso) .\ne-book gratuito en COLEX Online www.colex.es\n1081003107 347.627.037 SAL *2019* Llibre (15 dies) Biblioteca Sala de consulta Disponible


En Jan i l'àvia - El Caliu d' El•la\n21/01/2019 17/02/2019 El.la\nEntre agulles i fogons. Així és com en Jan veu sovint les mans de la seva àvia. I això que l’àvia Carme no és modista ni cuinera de professió. Fins que es va jubilar , ara fa només un parell d’anys, les seves mans ajudaven al forner del poble a treure el pa calent del forn de llenya i després el venia a la botiga. Anys abans, les seves mans cosien colls i mànigues de pilons i pilons de jerseis amb una remallosa.\nIgual com totes les dones de la família, les mans de l’àvia Carme són grans, i dels palmells en surten uns dits llargs i gruixuts i amb poques arrugues. Les seves ungles estan sempre molt ben cuidades i pintades de colors rosats. Les ungles, però, mai no les porta tan llargues com voldria perquè les té fràgils i se li trenquen sovint. El tacte de les seves mans és tan suau com la seva veu. I és que és una dona amb un caràcter molt tranquil. Per això, en Jan i ella formen un equip tant bo.\nEl petit, que encara no té els cinc anys fets, sempre l’agafa d’una mà , o l’estira d’un dit i li diu: Segueix-me! I ella deixa les agulles de fer mitja al sofà i el segueix. Ja continuarà després fent el jersei o la cortina que té a mig fer. Les mans de l’àvia sempre estan entre agulles de fer mitja i agulles de ganxet. I treballen soles! Perquè mentre les mans es mouen àgilment fent créixer el teixit, ella mira la tele o fa petar la xerrada amb algú, o mira el forn per veure si el pastís ja està fet o encara li queden uns minuts. Eus aquí un altre dels seus talents. Avia i nét sovint s’empastifen les mans amb ous i farina i barregen i barregen fins que acaben preparant pastissos de xocolata, poma, taronja o el que tinguin a l’abast en aquell moment. Sempre els acaben decorant amb sucres de colors.\nPrevious La perdició


Redacció 17 gener 2020\nEl vicepresident Pere Aragonès i la consellera Alba Vergés escolten el director del Vall d’Hebron Institut de Recerca en un dels laboratoris del centre / ACN\nEls nous comptes recuperaran els nivells de despesa previs a la crisi i posaran al dia els serveis públics per fer avançar l’estat del benestar\nEl pressupost del 2020 comptarà amb un augment de 900 milions d’euros destinats a salut respecte el 2017 i posarà especial èmfasi a l’atenció primària. Bona part d’aquests recursos serviran per incrementar les places de professionals sanitaris, de manera que, amb l’aprovació del nou pressupost, a finals d’aquest any hi haurà 1.400 professionals d’atenció primària més que el 2017. Ho ha anunciat aquest matí el vicepresident del Govern i conseller d’Economia i Hisenda, Pere Aragonès, acompanyat de la consellera de Salut, Alba Vergés, coincidint amb l’inici de les obres per a la construcció del nou edifici del Vall d’Hebron Institut de Recerca.\nAragonès ha assegurat que l’àmbit de la salut serà un eix prioritari del nou pressupost de la Generalitat, amb l’objectiu de “posar al dia el sistema de salut i projectar-lo cap al futur”, després d’uns anys molt difícils en què s’ha sostingut gràcies al compromís i l’esforç de tots els professionals. “La Generalitat està en disposició de deixar enrere l’austeritat obligada i això es traduirà en un pressupost capaç de posar el dia els serveis públics, fer avançar de nou l’estat del benestar i reforçar l’economia productiva”, ha afirmat el vicepresident.\nEls nous comptes, que el Govern durà al Parlament abans d’acabar el mes de gener, recuperen els nivells de despesa previs a la crisi per “millorar la qualitat institucional i dels serveis públics, combatre l’emergència climàtica, reduir les desigualtats socials i territorials i aconseguir un creixement econòmic compartit, basat en el coneixement i la recuperació de la inversió pública”, ha destacat Aragonès.\nEl Vall d’Hebron Institut de Recerca s’ubicarà a l’antiga bugaderia / ACN\nEl nou edifici de recerca de Vall d’Hebron\nEl Govern ha completat el finançament de la construcció del nou edifici del Vall d’Hebron Institut de Recerca (VHIR) amb un préstec de 17,3 milions d’euros. Així, juntament amb els seus fons propis, els fons FEDER i aportacions privades, el Vall d’Hebron podrà construir l’edifici i dotar-lo de l’equipament i la tecnologia més punters. Ara mateix, els investigadors estan disgregats en 5 edificis diferents en un campus de 8.000 m2. En canvi, tal com apunta Salut, el nou edifici estarà a l’alçada del talent i l’excel·lència dels treballadors, perquè tindrà una superfície total de 16.757 m2 i 4 plantes.\nEstà previst que les obres de l’edifici comencin el proper setembre i acabin el març del 2023. Comptarà amb la darrera tecnologia en l’àmbit de les teràpies avançades, en particular en teràpia gènica, i un nou ciclotró per a desenvolupar noves eines de diagnòstic i de tractament basades en radioisòtops. S’espera poder retenir talent i atraure’n de nou, nacional i internacional; promoure aliances público-privades amb nous projectes disruptius; i atraure nous inversors i companyies biotecnològiques o farmacèutiques. A més, l’edifici fomentarà la divulgació, la docència i la participació ciutadana.\nEsquerra Republicana proposa Alba Vergés com a vicepresidenta del Parlament en substitució d'Anna Caula


L'Informe de la Joventut d’Europa ja es pot consultar on-line - ACPJ - Associació Catalana de Professionals de Joventut\nL'Informe de la Joventut d’Europa ja es pot consultar on-line\nadmin\ton 4 de juny de 2009\nL’Informe de la Joventut va ser encarregat pel Consell de la Unió Europea i aquest es el primer cop que la Comissió publica un reportatge de les i els joves de Europa. (Ara també en castellà)\nL’informe es una recopilació de dades, estadístiques i breus anàlisis sobre la situació de la joventut a Europa. Ofereix una panoràmica de la situació als Estats Membres de la Unió Europea d’una sèrie d’àrees diferents, contrastant les diferencies entre països.\nPresentat a Brussel·les el 27 d’abril de 2009, ara ja es disponible on-line:\nEU YOUTH REPORT En castellà\nPrevious: Previous post: Jornada per a professionals de joventut sobre els usos responsables de noves tecnologies\nNext: Next post: La Secretaria de Joventut presenta l'estudi "Transitant per les fronteres del gènere"


i Candidatura d’Unitat Popular | enciclopèdia.cat\nSigla de laCUP\nAssemblea Nacional de la CUP a Vilanova i la Geltrú (gener del 2011)\n© Candidatura d’Unitat Popular\nOrganització política assembleària dels Països Catalans.\nAgrupa sectors procedents de l’esquerra independentista dels anys setanta i vuitanta, com ara el PSAN, el Moviment de Defensa de la Terra i d’altres, que després d’un període d’eclipsi s’uniren durant els anys noranta en les llistes municipals agrupades en l’Assemblea Municipal de l’Esquerra Independentista (AMEI), embrió de les CUP. De funcionament descentralitzat i assembleari, el seu referent són els Països Catalans, si bé el pes de la seva militància i representació se circumscriu, amb diferència, a Catalunya.\nTot i que el 1999 ja es presentà en alguns municipis amb aquest nom, fou a partir de les eleccions del 2003 que adquirí un cert relleu (amb 26 regidors en 12 municipis catalans, només 10 en solitari, i la resta en coalició amb altres forces polítiques), refermat en les del 2007 (43 regidors en 22 municipis, 22 en solitari en 15 municipis i els altres 21 en coalició en set municipis) i encara més en les del maig del 2011 (101 regidors en 21 municipis, 7 en coalició), que obtingué representació en alguns municipis importants (Mataró, Santa Coloma de Gramenet, Reus, Girona, Manresa, Sant Cugat del Vallès, Vilanova i la Geltrú, Vilafranca del Penedès, Vic, Figueres, Santa Coloma de Farners, Banyoles, Berga, les Borges Blanques). En les eleccions municipals del maig del 2015 aconseguí el 7,48% dels vots i 214 regidors amb majoria a 13 municipis, entre els quals hi havia, per primer cop, Barcelona, Tarragona i Lleida. També es presentà, per primer cop, al País Valencià, on obtingué 3 regidors.\nEs presentà per primera vegada a les eleccions al Parlament de Catalunya el 25 de novembre de 2012, i aconseguí tres diputats, dels quals fou portaveu el periodista David Fernández. Fou signant del Pacte Nacional pel Dret a Decidir (2013) i donà suport explícit a la Consulta del 9 de novembre. Amb Antonio Baños com a cap de llista, en les eleccions al Parlament de Catalunya del 27 de setembre de 2015 es presentà junt amb altres grups de l'esquerra anticapitalista independentista sota el nom de CUP-Crida Constituent (CUP-CC). Obtingué 10 escons i fou, amb Junts pel Sí (que integrava CDC, ERC i independents), l'única candidatura que propugnava clarament la independència de Catalunya. Els resultats condicionaren la formació de govern al vot de la CUP, la qual, per evitar la convocatòria de noves eleccions, exigí a JxSí mesures d’emergència social i un candidat alternatiu a la presidència, en lloc del pactat dins de JxSí, Artur Mas i Gavarró.\nAquesta segona exigència es revelà com l’escull principal en la doble negativa de la CUP en les votacions per a la investidura, i provocà també enceses controvèrsies a l'interior de l'organització. Les assembles de Manresa i, sobretot, de Sabadell, posaren de manifest una profunda divisió dins la formació, que provocà la dimissió del portaveu, Antonio Baños, després de la segona negativa a investir Mas. Finalment, la renúncia d'aquest i la presentació d’un nou candidat de JxSí, Carles Puigdemont, permeté que 8 diputats de la CUP votessin a favor en la investidura (junt amb dues abstencions), primer resultat d’un pacte de governabilitat que, entre altres mesures, preveia la substitució de dos diputats de la CUP i la posterior incorporació també de dos diputats a la dinàmica parlamentària de JxSí. Al febrer del 2016 Corrent Roig, un dels integrants de la coalició, abandonà CUP-CC, disconforme amb l'acord. El juny, després de tenses negociacions, la CUP es negà a donar suport als pressupostos presentats per JXSí, decisió a la qual el president Puigdemont respongué amb la convocatòria d'una moció de confiança al setembre. Poc després tingué lloc la dimissió de sis dels quinze membres del secretariat nacional disconformes amb la negativa als pressupostos.\nEs presentà sense èxit a les eleccions al Parlament Europeu del 2004 i donà el primer impuls a la consulta sobre la independència de Catalunya celebrada a Arenys de Munt el 13 de setembre del 2009.


Infosalut - Correcció d'errors de les llistes definitives de la borsa extraordinària de psicologia de Mallorca i Eivissa\nArticle anterior El Servei de Salut convoca els candidats de facultatiu especialista\nArticle següent Borsa del cos subaltern per a persones amb discapacitat intel·lectual\nEn el BOIB núm. 135, de dia 1 d'agost de 2020, s'ha publicat la Resolució de la consellera d’Administracions Públiques i Modernització, de 15 de juliol de 2020, de correcció dels errors observats en la Resolució de 22 de juny de 2020.\nEn dita resolució s’aproven les llistes definitives de persones aspirants admeses i excloses, amb indicació de les causes de l'exclusió, del concurs per constituir una borsa extraordinària per cobrir amb caràcter d'interinitat, places vacants del cos facultatiu superior, escala humanística i de ciències socials, especialitat psicologia, de l'Administració especial de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears, a les illes de Mallorca i Eivissa.\nEs corregeixen els errors advertits en la Resolució de 22 de juny de 2020 per la qual s'aproven les llistes definitives de persones aspirants admeses i excloses, amb indicació de les causes d'exclusió, del concurs per constituir una borsa extraordinària per cobrir amb caràcter d'interinitat, places vacants del cos facultatiu superior, escala humanística i de ciències socials, especialitat psicologia, de l'Administració especial de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears, a les illes de Mallorca i Eivissa, i afegir a l'annex 1 (llista definitiva de persones admeses) a Antonia Banegas Navarro que constava exclosa i que es declara definitivament admesa.\n[Font: BOIB. Núm. 135. 01/08/2020]


Cas Risc i Pla de pensions / Multinacional - VidaCaixa\nVidaCaixa utilitza galetes pròpies i de tercers per analitzar les teves dades de navegació amb fins estratègics, de personalització (ej. volumen dels vídeos) i publicitaris i per mostrar-te publicitat personalitzada mitjançant un perfil elaborat segons les teves dades de navegació (ej. clics a continguts). Prem aquí per obtenir MÉS INFORMACIÓ o per CONFIGURAR-NE O REBUTJAR-NE l'ús. Per acceptar totes les galetes, prem el botó “Accepta i continua navegant”.\nInformació corporativa Sala de premsa Servei al client Blog\nAssegurances de vida Plans de pensions Assegurances d'estalvi Rendes vitalícies\nEstalvi i previsió Assegurances col·lectives Plans de pensions Assegurances empreses i autònoms\nLa cerca deu contenir almenys 3 caràcters.\nNo es poden fer cerques amb els següents caràcters: '/', '' i '.'\nEstalvi i previsió\nUnit linked col·lectiu\nSegur de capitals diferits\nSegur de rendes diferides\nPla de prejubilaciones\nAssegurances col·lectives de Vida\nSegur col·lectiu d'accidents\nPlans de pensions d'ocupació\nPlans de previsió social per a residents al País Basc\nCas Risc i Pla de pensions / Multinacional\nCas Pla de pensions de promoció conjunta / Grup empresarial\nCas United linked col·lectiu i Capitals diferits / Empreses grans i mitjanes\nCas Rendes diferides / Gran empresa\nCas Capitals diferits / Premis de vinculació\nAssegurances empreses i autònoms\n[F13] Cas Risc i Pla de pensions / Multinacional\nInici Empreses Solucions adaptades Cas Risc i Pla de pensions / Multinacional\n[F32][Empreses] Solucions adaptades - Cas Risc i Pla de pensions / Multinacional\nEmpresa: multinacional estrangera\nEmpleats: 10.000 repartits entre 12 filials.\nSituació: Cada filial tenia conveni col·lectiu amb diferents cobertures de risc en import i garanties. Algunes de les filials tenien puntes de contractació com a conseqüència de l’estacionalitat del producte amb què treballen.\nA més, la matriu tenia previst garanties d’estalvi per a la jubilació en el seu sistema de previsió.\nProblemàtica de les pòlisses de risc: La problemàtica de l’estacionalitat de la demanda dels productes comportava una rotació important de persones i una gestió complexa de les altes i baixes dels empleats.\nSolució: Es va unificar el model de pòlissa que donava cobertura a tots els convenis col·lectius i es va acordar un protocol de gestió, amb revisió anual, que establia un nombre d’assegurats per filial, amb unes oscil·lacions pactades que simplificaven molt la gestió administrativa.\nProblemàtica del sistema de previsió per a la jubilació: Atès que s’havia acordat promoure un pla de pensions, per a alguns directius calia que es dotessin imports superiors als permesos per la llei.\nSolució: Es va dissenyar una pòlissa d’excessos a mida, que reproduïa les condicions i les cobertures del pla de pensions d’ocupació, en la qual s’aportaven els imports que no es podien aportar al pla de pensions esmentat.\n"Les solucions que s’han presentat corresponen a casos reals plantejats a VidaCaixa, algunes dades dels quals s’han modificat per protegir la confidencialitat dels clients i de les operacions. S’han presentat com una guia general i no són aplicables necessàriament a supòsits similars."\n[F14] Accés a Portal de Col·lectius\nAccedeix al Portal de Col·lectius, on podràs administrar tots els productes que tinguis contractats per a o des de la teva empresa.\n[F16] Contacta amb nosaltres - Empreses\nTelèfon exclusiu per a clients d'empresa.\n911501741 / 930141051\nEls teus suggeriments, consultes o reclamacions a través d'un formulari.\nProductes - Particulars\nInversió en borsa\nAssegurança de vida hipoteca\nPla de pensions renda fixa\nPla de pensions variable\nPla d'estalvi garantit\nProductes - Empreses\nAutònoms i PIMES\nPla de prejubilacions\nPla de pensions d'ocupació\nAssegurança de rendes\nPrevisió social d'empresa\nPensions Pais Basc\nAssegurança capital diferit\nAssegurança grans empreses\nAssegurança vida col·lectiva\nPla d'estalvi empreses\nRescat pla de pensions\nJubilació a Espanya\nCalcular la jubilació\nRescat renda vitalícia\nQuant estalviar al mes\nEstalvis i jubilació\nConsultes i denúncies


Són persones perceptives, reservades, els agrada l'aïllament retirar-se del món i viure en les seves ments. Són intel·ligents, preparats, capaços, avariciosos i egoistes.\nLes persones amb aquest tipus de personalitat essencialment senten que no tenen la suficient força interior per enfrontar la vida, per això, tendeixen a retirar-se i aïllar-se en el seu món interior on tenen la protecció i seguretat que necessiten. Se senten còmodes i a gust a la casa del pensament. En general són molt intel·ligents, reflexius i sovint es converteixen en experts en l'àrea del seu interès. De vegades són d'orientació científica. Molts se senten atrets per les humanitats i no és pas infreqüent que tinguin, com els QUATRE, inclinacions artístiques.\nEstan sempre "alerta" i són molt curiosos buscant la coherència en tot i ampliant els seus coneixements buscant ser més intel·ligents profunditzant. Fan preguntes assertives i a la vegada, utilitzen percepcions insòlites. Tenen capacitat de concentració, s'enfoquen amb facilitat encel que requereix la seva atenció, així sovint desenvolupen idees molt valuoses i sobretot originals.\nViuen en les seves ments. Els cincs són pensadors, viuen més al cap, incloent el que s'imaginen que senten, que en els seus propis cossos. S'han de forçar per entrar en acció.\nEls cincs són una mica excèntrics, no tenen la necessitat de canviar les seves creences per donar cabuda a l'opinió majoritària i es neguen a posar en perill la seva llibertat de pensar com els plagui.\nEl problema per als cincs és que mentre ells se senten còmodes en el camp del pensament, sovint se senten molt menys còmodes quan es tracta de bregar amb les seves emocions, les exigències d'una relació, o la necessitat de trobar un lloc per a ells en el món.\nTendeixen a ser tímids, no intrusius, independents i reticents a demanar ajuda als altres encara que els altres siguin feliços donant-los-ho.\nEls cincs són sensibles, no se senten adequadament defensats i van contra el món. Per no mostrar la seva sensibilitat, els CINC, de vegades, adopten una actitud d'indiferència, descuit o arrogància intel·lectual, que té la desafortunada conseqüència de crear distància entre les persones del seu entorn i ells. Rares vegades estan còmodes amb els seus companys i amics, però quan ho aconsegueixen, solen ser amistats per a tota la vida.\nEls cincs, són una mica limitats quan es tracta d'expressió emocional, però sovint entenen bé els sentiments dels altres. Poques persones saben el que està passant sota la superfície dels cincs, ja que tenen una necessitat a vegades exagerada de la vida privada i una por profunda a la intrusió dels altres en la seva vida, per por que els facin mal.\nTambé tenen por de ser aclaparats, ja sigui per les exigències dels altres o per la força de les seves pròpies emocions. De vegades, davant això, desenvolupen un estil de vida minimalista, en què exigeixen poc als altres a canvi que els altres facin el mateix amb ells.\nTendeixen a voler fer les paus amb el desordre de la vida i a participar més plenament, però gairebé sempre conserven els seus temors i pors que la vida en algun moment o manera, els va exigir més del que ells podien donar.\nSols, rebutgen a tots i s'enfonsen en els seus pensaments tràgics i porucs.\nQuan els cincs estan molt malalts, rebutgen els vincles socials, s'aïllen de tot el món i entorn tornant més discrets, reservats, cautelosos, excèntrics i amb poca estabilitat mental. Extremandamente desafectius, encara que amb por per les possibles agressions dels altres es tornen espantadissos, desconfiats i recelosos.\nS'obsessionen i creen un món en la seva ment amb les seves pròpies idees, es paranoien i experimenten al·lucinacions o fòbies. En perdre el contacte amb la realitat tenen la possibilitat de caure en la bogeria.\nEls cincs ESTARAN D'ACORD AMB LA MAJORIA D'AQUESTS ENUNCIATS (Llibre L'Enneagrama - Maria Beesing, Robert J. Nogosek i Patrick H. Oleary)- Sòl guardar els meus sentiments per a mi.\n- Em mantinc amb el que tinc i recullo elements que potser necessitaré algun dia.\n- No sé ben bé com participar en converses intranscendents.\n- Des del punt de vista intel·lectual, m'agrada sintetitzar i reunir idees diferents.\n- Em quedo mut quan algú em pregunta com em sento.\n- Necessito molt espai i temps privats.\n- Sòl deixar la iniciativa als altres.\n- Sovint m'assento a darrera i observo als altres en lloc d'involucrar-me en l'acció.\n- Tendeixo a ser solitari.\n- Tinc la sensació que sóc més callat que la majoria. La gent em pregunta sovint el que penso.\n- Em costa sovint arribar a demanar el que necessito.\n- Si sorgeix un problema, primer l'estudio pel meu compte i després ho discuteixo amb els altres.\n- Em resulta molt difícil ser assertiu.\n- Intento resoldre els meus problemes pensant.\n- M'agrada veure les coses en perspectiva, retrocedir i incloure-ho tot. Si deixo alguna cosa fora, m'acuso a mi mateix per ser tan simplista o ingenu. Tendeixo a ser garrepa amb el meu temps, els meus diners, el meu espai i el meu jo.\n- Em molesta extraordinàriament no rebre el valor dels meus diners.\n- Quan estic enfadat amb mi mateix o amb altres, penso sovint en mi o en ells com "bojos", idiotes, estúpids, etc.\n- El meu to de veu és molt suau i sovint han de demanar-me que parli més alt. Això m'irrita.\n- Tendeixo a ser més receptor que donant.\nCOM TRACTAR els cinc I TREURE EL MILLOR D'ELLS?\nAls CINCS tot i que estàn còmodes allunyats, aïllats, cal no exceptuarlos ni descartar-los. Pots explicar i detallar els teus secrets, si vols, doncs a ells els apassiona saber tot al detall. Vés amb compte amb fer-los membres d'agrupacions o reunions ja que no els delecten, no els agraden, per a ells és millor encarregar-se de tota la documentació i que després els truquis per demanar-los el que sigui. Al cinc mai li demanis que s'enfronti a algú o discuteixi, doncs no els agraden els enfrontaments ni disputes o baralles. Tampoc li exposis com ha de procedir o actuar, tot i ser amb bona intenció, doncs ells no aguanten la intrusió en les seves vides. Els cincs pensen que qui no para de parlar no pensa, així doncs, quan estiguis amb ells és millor que no parlis massa. Els cincs són persones necessitades de tranquil·litat i intimitat en les seves vides. Si vols xerrar amb un CINC és millor que apaguis la televisió, el telèfon o qualsevol cosa que pugui distreure la teva atenció, ja que ells valoraran la teva implicació i atenció que li ofereixis, però serà millor que no parlis dels teus sentiments i tampoc li demanis que et digui els seus. Als cincs quan li mostris algun projecte o idea, no la hi exposis amb massa passió, doncs no rebràs per part seva focs artificials, sinó que el que trobaràs, és desinterès total. Hauràs d'exposar-li amb moderació, seny, prudència, seny i una mica de desinterès doncs així aconseguiràs que el CINC es comprometi i s'impliqui. Si vols en algun moment canviar de plans, avisa als cincs perquè a ells els agrada anticipar-se als canvis.\nPAUTES DE COMPORTAMENT PER AL DESENVOLUPAMENT PERSONAL DEL CINC\n- Has de començar a passar de les "idees" a les coses "objectives i reals".\n- Has de començar a relacionar-te en grup, deixa la "tossuderia" i agafa habilitats socials, demanar, parlar, xerrar. Desenvolupa aquesta habilitat.\n- Has de deixar de criticar als altres i buscar els seus valors.\n- No desconfiïs de tothom, deixa que els altres s'acostin una mica més a tu.\n- Fora del teu cap, de la teva ment, hi ha tot un món fascinant, busca'l.\n- Encara que continuïs disposant del teu enfóc a la consciència, intenta no incomodar el destinarari del feedback amb la informació.\n- Guarda la claredat del missatge, però has de deixar a l'interlocutor que exterioritzi els seus sentiments.\n- Continua essent igual de precís, però intenta no ser tan concís i breu en les teves explicacions perquè així puguin entendre't millor.\nDocumento Adobe Acrobat 893.7 KB


About: Golfe de Syrte\nLe golfe de Syrte est un golfe de la Méditerranée sur la côte de la Libye sur le bord de laquelle se trouve la ville de Syrte qui lui a donné son nom. Les eaux du golfe sont les eaux les plus chaudes de la Méditerranée.\nWielka Syrta (arab. خليج سرت, Chalidż Surt) – zatoka Morza Śródziemnego, u wybrzeży Libii. Wcina się ona 115 km w głąb lądu. Szerokość u wejścia wynosi 465 km, a maksymalna głębokość 1374 m. Główne porty nad zatoką to Marsa al-Burajka, As-Sidr (oba naftowe) i Bengazi.\nSitre Körfezi Akdeniz'in Afrika Kıtası'nda, Libya içlerine sokulan bir koludur. 31°46′00″K, 18°30′20″D koordinatlarında bulunan körfez Sidra, Sirte gibi adlar ile de anılır. Körfezin suları Akdeniz diğer bölgeleri ile mukayese edildiğinde en sıcak bölümdür. Ton balığı acvılığı körfezde yürütülen en önemli ekonomik faaliyettir.\nシドラ湾（シドラわん、Gulf of Sidra）とは、地中海に面したリビア北岸の湾である。シドラ湾の名は湾奥にある港町で石油積出基地としても知られるシドラ（Sidra, Sidr）の町に由来する。湾岸にはシルテ（スルト）の町があり、シルテ湾（スルト湾）とも呼ばれる。シドラ湾は古典古代には大シルティス（Syrtis Major、現在のチュニジアにあった小シルティスとの区別のため「大」をつけられた）と呼ばれていた。シドラ湾ではマグロが重要な漁業資源となっている。\nDe Golf van Sidra of Grote Sidra is een grote baai in de Middellandse Zee, aan de noordkust van Libië. De golf staat ook bekend als de Golf van Sirte, omdat hij dicht bij de stad Sirte ligt. De baai is ongeveer 440 km breed en strekt zich uit van Tripolitanië tot het Plateau van Barka.Libië claimt de gehele golf, hoewel het internationale zeerecht bepaalt dat het tot 12 zeemijlen (22,2 km) uit de kust kan claimen.In het water wordt veel op tonijn gevist.\nVelká Syrta, také Sidra, ve starověku Syrtis maior je záliv Středozemního moře na severu Afriky o rozměrech asi 450x100 km. Tvoří část severního pobřeží Libye mezi městy Misrata a Benghází, dále na západ se nalézá záliv Malá Syrta. Hospodářský význam má lov tuňáků a do přístavů v zálivu ústí ropovody z Libyjských nalezišť.Roku 1973 vyhlásil libyjský vůdce Muammar Kaddáfí celý záliv za výsostné území Libye o šířce 115 km. Většina států to neuznala a trvá na standardní šířce pobřežních vod 19 km. V letech 1973-1989 zde proto došlo k několika ozbrojeným konfliktům s americkým námořnictvem.\nК:Водные объекты по алфавитуСидра (ист. Большой Сирт, Syrtis Maior) — крупный залив Средиземного моря у берегов Ливии, глубиной до 1374 м, шириной до 465 км (при входе в залив). На берегу — город Бенгази и ряд нефтеналивных портов. Добыча тунца.Во время Второй мировой войны залив был ареной двух морских сражений между ВМФ Италии и Великобритании. Правовой статус Большого Сирта юридически не урегулирован по сей день. Ливийское правительство рассматривает весь залив как свои территориальные воды. Эта позиция неоднократно оборачивалась международными осложнениями — см. Инцидент в заливе Сидра (1981) и Инцидент в заливе Сидра (1989).По римскому названию залива (лат. Syrtis Major) именуется Большой Сирт — щитовидный вулкан на Марсе.\nEl golf de Sirte, també conegut com el golf de Sidra (en àrab خليج سرت, Khalij Surt), és un entrant de la mar Mediterrània al litoral septentrional de Líbia, que s'estén des de Misratah a l'oest fins a Bengasi a l'est. La costa és principalment desèrtica, amb presència de pantans salats, i les aigües del golf són les més càlides de tota la Mediterrània. Un important recurs econòmic és la pesca de tonyines i esponges. El port principal és la ciutat de Sirte o Surt, d'on surten moltes de les rutes de caravanes cap al desert del Sàhara. A l'època clàssica el golf fou conegut com la Gran Sirte (en llatí Sirtis Maior; en grec Σύρτις Mεγάλη, Syrtis Megale), per diferenciar-lo de la Petita Sirte, l'actual golf de Gabès, a la costa de Tunísia. Donava nom a la regió Sírtica, més endavant coneguda com la Tripolitània. El nom venia de la paraula dels nadius, Sert, que vol dir desert. El 22 de març de 1942, durant el transcurs de la Segona Guerra Mundial, hi va tenir lloc una batalla naval entre les marines d'Itàlia i del Regne Unit, amb pèrdues importants per a la Royal Navy britànica. La batalla fou coneguda com la Segona Batalla de Sirte.L'estat libi, amb la declaració del 19 d'octubre del 1973, justificada per motius històrics, ha reivindicat l'àrea sencera del golf com a territori nacional, amb una línia de base de 302 milles nàutiques d'amplada que coincideix amb el paral·lel 32° 30′ (anomenada pel líder libi Muammar el Gaddafi la Línia de la Mort), tot i que altres estats consideren que ha de prevaler l'estàndard internacional del límit territorial a 22,2 km (és a dir, 12 milles) de la costa. Aquesta disputa territorial ha provocat un parell d'incidents entre avions libis i nord-americans (el 1981 i el 1989).\nСирт е залив в Средиземно море. Разположен е на север от бреговата ивица на Либия, край нейната средна част. Във водите на залива е измерена най-високата температура в Средиземно море. От стопанско значение е риболовът на тунец\nSirteko golkoa (arabieraz: خليج سرت, Khalīj Surt), batzutan Sidrako golkoa ere deitua, Mediterraneo itsasoan, Libiako kostan dagoen sargune bat da, Misratahetik mendebaldera, Bengazira zabaltzen dena. Antzina Syrtis Maior (‘Sirte Handia’) deitzen zen, Syrtis Minorren (‘Sirte Txikia’), hau da, Gabesko golkoatik bereizteko.Itsasertzak basamortu-itxura du, nagusiki, eta aintzira gaziak ditu. Sirte da badiaren inguruko portu nagusia. Bertatik karabana-ibilbideak egiten ziren Saharako basamorturantz. Sidrako golkoa da Mediterraneo itsasoko gune beroena (abuztuan 31 °C-raino iristen da)Ekonomiari dagokionez, atunaren eta belakiaren arrantzak garrantzi handia du golkoan.\n시드라 만(Gulf of Sidra)은 지중해에 접한 리비아 북안 만이다.\nIl golfo della Sirte (arabo: خليج سرت, Khalīj Surt ), detto anche golfo di Sidra, è una vasta insenatura del mare Mediterraneo sulla costa settentrionale della Libia, che si estende da Misurata a occidente fino a Bengasi ad oriente. Nell'antichità il golfo veniva denominato Syrtis Maior ("Grande Sirte"), per distinguerlo dalla Syrtis Minor ("Piccola Sirte", cioè il golfo di Gabès).La costa è principalmente desertica con presenza di paludi salate. Un'importante risorsa economica consiste nella pesca di tonni e spugne. Il porto principale lungo la baia è Sirte, da cui partono molte rotte carovaniere per il deserto del Sahara.La Libia, con la dichiarazione del 19 ottobre 1973, giustificata facendo ricorso ai principi delle baie storiche, ha rivendicato l'intero golfo come territorio nazionale, con una linea di base della lunghezza di 302 mn coincidente con il parallelo 32° 30' N, sebbene altre nazioni sostengano che debba valere lo standard internazionale del limite a 22,2 km dalla costa della nazione.\nO golfo de Sidra ou Golfo de Sirte é uma porção do mar da Líbia, uma parte do mar Mediterrâneo na costa norte da Líbia. As águas do golfo são as mais quentes de todas as águas do Mediterrâneo.De tempos em tempos, a Líbia afirma que o golfo inteiro é território líbio, entretanto outros países defendem o padrão internacional de 12 milhas náuticas (22,2 km) como sendo o limite territorial da costa do país.A pesca do atum é de grande importância econômica no Golfo.\nSirteko golkoa (arabieraz: خليج سرت, Khalīj Surt), batzutan Sidrako golkoa ere deitua, Mediterraneo itsasoan, Libiako kostan dagoen sargune bat da, Misratahetik mendebaldera, Bengazira zabaltzen dena. Antzina Syrtis Maior (‘Sirte Handia’) deitzen zen, Syrtis Minorren (‘Sirte Txikia’), hau da, Gabesko golkoatik bereizteko.Itsasertzak basamortu-itxura du, nagusiki, eta aintzira gaziak ditu. Sirte da badiaren inguruko portu nagusia.\nК:Водные объекты по алфавитуСидра (ист. Большой Сирт, Syrtis Maior) — крупный залив Средиземного моря у берегов Ливии, глубиной до 1374 м, шириной до 465 км (при входе в залив). На берегу — город Бенгази и ряд нефтеналивных портов. Добыча тунца.Во время Второй мировой войны залив был ареной двух морских сражений между ВМФ Италии и Великобритании. Правовой статус Большого Сирта юридически не урегулирован по сей день. Ливийское правительство рассматривает весь залив как свои территориальные воды.\nVelká Syrta, také Sidra, ve starověku Syrtis maior je záliv Středozemního moře na severu Afriky o rozměrech asi 450x100 km. Tvoří část severního pobřeží Libye mezi městy Misrata a Benghází, dále na západ se nalézá záliv Malá Syrta. Hospodářský význam má lov tuňáků a do přístavů v zálivu ústí ropovody z Libyjských nalezišť.Roku 1973 vyhlásil libyjský vůdce Muammar Kaddáfí celý záliv za výsostné území Libye o šířce 115 km. Většina států to neuznala a trvá na standardní šířce pobřežních vod 19 km.\nIl golfo della Sirte (arabo: خليج سرت, Khalīj Surt ), detto anche golfo di Sidra, è una vasta insenatura del mare Mediterraneo sulla costa settentrionale della Libia, che si estende da Misurata a occidente fino a Bengasi ad oriente. Nell'antichità il golfo veniva denominato Syrtis Maior ("Grande Sirte"), per distinguerlo dalla Syrtis Minor ("Piccola Sirte", cioè il golfo di Gabès).La costa è principalmente desertica con presenza di paludi salate.\nEl golf de Sirte, també conegut com el golf de Sidra (en àrab خليج سرت, Khalij Surt), és un entrant de la mar Mediterrània al litoral septentrional de Líbia, que s'estén des de Misratah a l'oest fins a Bengasi a l'est. La costa és principalment desèrtica, amb presència de pantans salats, i les aigües del golf són les més càlides de tota la Mediterrània. Un important recurs econòmic és la pesca de tonyines i esponges.\nfreebase:Golfe de Syrte\ndbpedia:Golfe de Syrte\ndbpedia-cs:Golfe de Syrte\ndbpedia-de:Golfe de Syrte\ndbpedia-el:Golfe de Syrte\ndbpedia-es:Golfe de Syrte\ndbpedia-it:Golfe de Syrte\ndbpedia-ja:Golfe de Syrte\ndbpedia-ko:Golfe de Syrte\ndbpedia-nl:Golfe de Syrte\ndbpedia-pl:Golfe de Syrte\ndbpedia-pt:Golfe de Syrte\ndbpedia-ru:Golfe de Syrte


Gästehaus Peng Vals Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPoststrasse 44, Vals, Vals, Suïssa, 7132 - Veure al mapa\nMés informació sobre Gästehaus Peng\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Gästehaus Peng és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Vals. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Gästehaus Peng, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, banyera a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen esquí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Gästehaus Peng no troba competidors en cap categoria.


Barcelona aprova l'increment progressiu de la taxa turística fins al 2024 | NacióDigital\nper Andreu Merino, 23 de setembre de 2020 a les 11:20 |\nEls turistes que visitin Barcelona pagaran una taxa turística més alta a partir d'ara i fins al 2024. El ple municipal ha aprovat l'increment de la taxa amb els vots de Barcelona en Comú, el PSC i ERC. La previsió és apujar 0,75 euros l'import de la taxa per al 2021, 1 euro el 2022 i el 2023 i 1,25 el 2024. L'evolució de la pandèmia de Covid-19 marcarà la seva aplicació.\nBarcelona, Societat, pandèmia, coronavirus, salut, Covid-19, oposició, critica, Ada Colau, Gemma Tarafa, epidèmia\nPero si no vindrà ni l'apuntador!!\nPer Rodavlas el 23 de setembre de 2020 a les 18:04\nDesprès faran falta unes bones llepades d'ungles dels dits del peus perquè vinguin\nPer !!! el 23 de setembre de 2020 a les 16:52\nAh, però continuaran venint els turistes? Amb la que està caient, em sembla a mi que, no sé, no sé, tinc els meus dubtes.


La preocupació ha arribat a l'OMS, que ha presentat una campanya per a evitar que es produïsca una resistència immunològica a estos medicaments.\nL'automedicació podria tindre un impacte en la salut i en l'economia, segons els metges | València Diari\nNo és la primera volta que els professionals mèdics ens recorden que un mal ús dels antibiòtics pot arribar a ser perjudicial per a la salut. Són moltes les campanyes iniciades per a un ús responsable d'estos medicaments. L'última l'ha començada la mateixa Organització Mundial de la Salut (OMS).\nL'OMS ha cridat als seus estats membres a què usen un instrument nou, elaborat per la 'Llista de Medicaments Essencials' del mateix organisme, i es denomina 'AWaRe', i busca reduir la propagació de la resistència als antimicrobians.\nEl director de l'OMS, Tedros Adhanom Ghebreyesus, explicava que «la resistència als antimicrobians és un dels riscos de salut més urgents del nostre temps i amenaça de desfer un segle de progrés mèdic». Professionals mèdics del nostre país, com el president del Col·legi de Metges, Miguel Ángel Sánchez Chillón, confirmen que hui en dia s'ha multiplicat «per 10 o per 100» la dosi d'antibiòtics com la penicil·lina que s'utilitzaven «fa 30 o 40 anys».\nEl doctor Sánchez Chillón participa en una campanya en suport al subministrament de medicaments amb recepta desplegada pels principals implicats. Ell mateix afirmava que hi ha farmàcies a on es venen sense recepta «de manera habitual».\nEixe abús en l'àmbit mundial, estaria augmentant la resistència dels microorganismes als antibiòtics que, en un futur no molt llunyà, pot ser «no tinguen utilitat per a determinades malalties i es tornaran a fer endèmiques». D'eixa manera, el doctor explica que «la nostra gran epidèmia dins de pocs anys serà la resistència als antibiòtics de les conegudes com a 'superbacteris'».\nLes farmàcies afirmen que és ben bé impossible vendre antibiòtics sense recepta | València Diari\nEls farmacèutics insistixen que la majoria són receptats\nDes del sector farmacèutic, tot i que es compartix el temor del perill d'un excés de consum d'antibiòtics, recorden que en el nostre país, el «99% es compren amb recepta mèdica». D'eixa manera, la farmacèutica Silvia assegura en Telecinco que, tot i que són pocs els casos, pot ser que «algú els puga donar a un client de tota la vida i que es trobe, en un moment donat, que li ha eixit un problema».\nElla insistix en el fet que en moltes ocasions els seus clients no volen anar al metge «per no perdre un matí de faena». A més, posa damunt de la taula el debat del mal ús dels genèrics en el nostre país dient que «suposadament, té la mateixa composició que una marca original, però mai la tenen».\nUn estudi de l'Autoritat Independent de Responsabilitat Fiscal també ha revelat que el gran consum d'antibiòtics també té un gran impacte en la nostra economia. En Espanya es consumixen 32 dosis diàries de medicaments, per les 22 de mitjana europea. Tot això ens costa cada any 10.000 milions d'euros, un 16% del gasto de farmàcia no hospitalària.\nA pesar de què la compra de medicaments és un gasto necessari, cosa que es dirigix, principalment, «a malalts crònics, amb patologies que necessiten una medicació», l'OMS informava que també pot generar un problema econòmic mundial.\nA l'any, 700.000 persones moren per resistència als medicaments. Si continuem per eixe camí, podrien ser 10 milions l'any 2050, suposant una caiguda del PIB mundial d'un 3.8%, superior a la crisi del 2008.\nIntenta agredir a un metge en Alacant per no fer-li una recepta.\nUn hospital espanyol elabora possible fàrmac total contra el càncer.\n"ALERTA: Un greu error obliga a retirar un medicament del mercat" "La pèssima notícia que ha donat WhatsApp a molts usuaris"


Ref. : G121067 à MONEIN (64)\nVotre hébergement (Ref. : G121067)


Milers de nens i nenes comencen el curs escolar 2019/2020 - Canal Taronja Osona i Moianès\nIniciNotíciesGeneralMilers de nens i nenes comencen el curs escolar 2019/2020\nAquest dijous 12 de setembre els alumnes tornaran a les aules.\nAquest any, segons un informe dels serveis territorials d’educació de la Catalunya Central, a Osona s’han matriculat 1.472 infants a p3 i 106 al Moianès. A Osona hi haurà 4701 alumnes fent l’etapa d’infantil i 10.857 a la primària. Entre tots sumen 15.558.\nAl Moianès infantil i primària sumen 1182 alumnes .\nPel que fa a la secundària s’han matriculat a primer d’ESO a Osona 1861 alumnes , al Moianès són 105. Aquest 2019-2020 cursaran ensenyament secundari obligatori 7361 alumnes a Osona, al Moianès seran 430.\n1957 estudiants cursaran Batxillerat a Osona i 111 al Moianès. L’ Institut de Vic oferirà el nou batxillerat amb Ensenyaments esportius, que es fa en tres cursos i permet obtenir el títol de batxillerat i el de tècnic esportiu en salvament i socorrisme i futbol.\nL’ Institut de Taradell supera aquest curs els 500 alumnes i ha hagut d’instal·lar 2 mòduls extres per assumir l’increment de tres a quatre línies.\n895 estudiants cursaran cicles formatius de grau mitjà en centres públics a Osona i 223 ho faran en centres concertats. Pel que fa a cicles formatius superiors els cursaran 570 alumnes en centres públics a Osona i 120 en centres concertats.\nA Manlleu comença a l’INS Antoni Pous el cicle formatiu de Conducció d’activitats físic esportives en el medi natural, a,n 28 alumnes matriculats. Al Cirvianum de Torelló es cursarà el cicle formatiu de grau mitjà de perruqueria i cosmètica capil·lar, amb 18 alumnes matriculats)\nCom en els darrer anys les dades mostren un increment d’alumnes de secundària i una davallada a la primària.\nL’any 2020 es preveu començar les obres de l’ Institut de Gurb i crear instituts escola a Balenyà i Sant Pere de Torelló.\nA l’IE Marta Mata començaran el curs sense el mòdul necessari per els alumnes de 4art d’ESO que es preveu que arribi el primer dia de curs.