Les arbitràries tesis de Pablo Casado sobre el català | Josep Maria Quintana\n« La Llei de la Memòria Democràtica\nLa Llei de Memòria i els “crims del franquisme” »\nLes arbitràries tesis de Pablo Casado sobre el català\nÉs provable que, des de l’esquerra, algú pugui pensar que és una benedicció que Pablo Casado sigui el líder de la dreta, però si algú ho pensa està equivocat, perquè el país -i considero que el país és més important que les ideologies polítiques que hi puguin coexistir- reclama líders intel·ligents, documents i no dogmàtics. Tot el contrari del que és, com podem anar comprovant, Pablo Casado. I ho dic basant-me en les darreres manifestacions que ha fet sobre les llengües que a Espanya cohabiten amb el castellà. Especialment sobre el català, que és la llengua que veritablement li molesta.\nSé, en efecte, que la qüestió de l’idioma i, sobretot, de la coexistència d’idiomes diversos al sí de la pell de brau és sempre una qüestió polèmica que toca el voraviu de les persones i, per tant, aviat fa que es provoquin xocs i turmentes mediàtiques, a pesar que és una matèria que ve regulada per la Constitució. Al meu entendre, mal regulada, ja que les llengües que no són la castellana, dominant i oficial a tot l’estat, no gaudeixen dels mateixos drets que aquesta -ni tan sols en els territoris on el català, el basc i el gallec són també oficials-. Tanmateix, la qüestió té una regulació fixada a la Constitució espanyola, concretament a l’article 3 que, després d’establir que el castellà és la llengua espanyola oficial de l’Estat i de dir que tots els espanyols tenen el deure de conèixer-la i el dret d’usar-la, afegeix que les altres llengües espanyoles seran també oficials en les respectives Comunitats Autònomes d’acord amb els seus Estatuts. A més, considera aquestes llengües com una riquesa i un patrimoni cultural que serà objecte d’especial respecte i protecció.\nCom he dit abans, a mi m’hauria agradat anar més lluny en el reconeixement de les llengües espanyoles diferents del castellà, però com a mínim tenim el que estableix la Constitució i, per tant, està fora d’òrbita posar-s’hi en contra. Ara bé, com que a un amplíssim sector del poble espanyol -i també a Pablo Casado- el que diu la Constitució no li agrada, perquè ho troben una concessió absurda al que ells denominen “llengües regionals” -aquestes que només serveixen per embolicar la troca-, aleshores cerquen la manera de vorejar-la buscant subterfugis que estan absolutament fora de lloc. És el que Pablo Casado va fer a la clausura del setzè congres del seu partit a les Balears en defensa -agafeu-vos fort- del que ell i molts dels seus qualifiquen de “llibertat lingüística de les illes”.\nI com ho va fer Pablo Casado? Doncs com ho fan tots els qui, contràriament als plantejaments científics establerts per les universitats i acadèmies de les llengües neguen la unitat de la llengua catalana i malden per esquarterar-la, perquè són conscients que aquesta és la manera més eficaç de destruir-la fins a fer-la desaparèixer definitivament. Recordeu, sinó i a manera d’exemple, aquella memorable afirmació de Casado en ple congrés quan digué davant tothom que “No habláis catalán, habláis mallorquín, habláis menorquín, habláis ibicenco, habláis formenterés y esta cultura no es apéndice de nadie, no sois països catalans, sois las grandes islas baleares admiradas en todo el mundo”.\nMés enllà que em sembli fantàstic que se’ns admiri a tot el món -que més voldria!- les afirmacions del líder popular són de les que et fan posar vermell, ja que fins i tot estan en contradicció amb els documents del PP de Balears, que sí reconeixen la importància del català a les illes. Si no vaig errat, en una de les ponències que en aquella mateixa assemblea partidista es discutien es feia referència al “coneixement i ús del català” com a “factor de millora de la comunicació”, que “ha de considerar-se com un mèrit en el procediment de selecció”, tot referint-se al Servei de Salut de les Illes Balears en relació amb els seus treballadors.\nÉs cert que la senyora Prohens va haver de folrar-se la cara per desmentir discretament el seu cap de files, però Casado, immers en la carrera que està sostenint amb els ciutadans de Vox per demostrar que, a Espanya, no ens cal una dreta sectària, antifeminista, racista i negacionista com la que presideix Santiago Abascal perquè està convençut que, en cap d’aquests epítets, Vox el supera, creu -vaja, n’està convençut- que llençar invectives contra la llengua catalana és, al nostre país, una manera de guanyar adeptes en el gran món de parla castellana, ni que sigui a costa de marginar els ciutadans que tenen com a llengua mare el català, el basc o el gallec, i, per tant, a costa d’enfrontar també els espanyols.\nAquesta és la causa que hagi prosseguit la seva creuada particular amb una altra afirmació de les que també fan avergonyir, ja que demostren no sols la seva mala fe sinó, pitjor encara, una supina ignorància.\nEn efecte, aprofitant la providència del Tribunal Suprem que confirma l’ordre d’impartir en castellà el 25% de les hores lectives a totes les escoles de Catalunya -providència que ha encès l’enèsima controvèrsia sobre la immersió lingüística i també ha provocat algunes desafortunades afirmacions de polítics catalans sobre la necessitat d’incomplir-la, cosa que tampoc no ajuda a resoldre d’una manera sensata el problema-, Casado, apuntant-se a les tesis defensades per la dreta que, contra tota evidència, afirma que, a Catalunya (i també a les Balears), els al·lots no aprenen el castellà i que la llengua oficial de l’Estat està essent marginada fins al punt que és a punt de perdre’s en veure’s suplantada en tots els camps pel català, ha formulat al país una pregunta retòrica en aquests termes: “¿Por qué a un médico en Cataluña se le obliga a hablar catalán y por qué, sin embargo, un catalán puede ejercer la Medicina perfectamente en León?”.\nEl primer que se m’ocorre per respondre la pregunta de Pablo Casado és de formular-li’n una altra: “Com és possible, senyor Casado, que un metge català conegui el castellà i, per tant, pugui exercir a Lleó, si, segons vostè afirma -i afirma gran part de la dreta-, a Catalunya -i a les Balears- només s’ensenya el català?\nPerò si en lloc de refugiar-me en la ironia -que és el que pressuposa la pregunta que acabo de fer- he de respondre més seriosament la qüestió que Casado planteja, penso que la resposta que correspon és la següent: Els metges catalans, balears, bascs i gallecs no poden exercir la medicina a Lleó perquè parlin català, basc o gallec. No. Poden exercir-la a Lleó, i a Madrid i a Sevilla i a qualsevol territori de parla castellana perquè ells, a més del català, del basc o del gallec, també parlen -i escriuen- correctíssimament el castellà. Així de senzill.\nPerquè hauria de saber Pablo Casado que, a diferència del que succeeix en el cas invers -em refereixo als metges de parla castellana que venen a exercir a Catalunya, a les Illes, a Galícia o al País Basc i es neguen a aprendre la llengua pròpia d’aquests territoris-, cap català, balear, basc o gallec mai no s’ha oposat a aprendre el castellà, una llengua que tots ells coneixen perfectament i, en general, accepten i estimen també com a llengua pròpia. Més encara, tots la coneixen tan bé com el català, el basc o el gallec (si és que no la coneixen millor, atesa la gran pressió legal i factual -sociològica, en definitiva- que el castellà està exercint sobre les llengües espanyoles minoritàries, que, contràriament al que Pablo Casado pressuposa, mai no han posat, ni posen, ni posaran en perill el castellà. Fins i tot en el supòsit que la immersió lingüística fos una realitat inqüestionable, que malauradament no ho és.\nThis entry was posted on 5 Desembre 2021 at 8:00 and is filed under Bloc de notes.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. Both comments and pings are currently closed.


Centre de Documentació d'Atenció a les Persones catalog › Results of search with limit(s): 'mc-ccode:''''''BS'''''' su-to:Discapacitats itype:VID'\nResults of search with limit(s): 'mc-ccode:''''''BS'''''' su-to:Discapacitats itype:VID'\nCentre d'Estudis d'I...\nCentro de Recursos e...\nFundació Catalana Sí...\nFundación Española d...\nGuía de coeducación para personas sordas construyendo igualdad Fundación ONCE\nEdition: JUNY 1905Material type: Visual material; Type of visual material: videorecording ; Audience: General; Publisher: Barcelona Fundación ONCE 2008Availability: Items available for loan: [Call number: DVD-30.056.2 Fun] (1).\nLa Tartamudesa en els infants guia completa per a famílies, infants i mestres TTM: Fundación Española de la Tartamudez\nby Fundación Española de la Tartamudez.\nEdition: JUNY 1905Material type: Visual material; Type of visual material: videorecording ; Audience: General; Publisher: Barcelona TTM: Fundación Española de la Tartamudez 2008Availability: Items available for loan: [Call number: DVD-30.056.2 TTM] (1).\nArte sin fronteras Crei-Sants: Centro de Recursos e Investigaciones del Barrio de Sants\nby Centro de Recursos e Investigaciones del Barrio de Sants.\nMaterial type: Visual material; Type of visual material: videorecording ; Audience: General; Publisher: Barcelona Crei-Sants: Centro de Recursos e Investigaciones del Barrio de Sants Availability: Items available for loan: [Call number: DVD-30.056.2 : 7 Cre] (1).\nCinquena nit solidària Ludàlia: Fundació dedicada a l'activació del lleure i de la cultura per a joves amb discapacitat intel·lectual Dijous 13 de juny de 2005 a les 21 h. al teatre Victoria Centre d'Estudis d'Interpretació. Veu i Dansa ; Fundació Ludàlia\nby Centre d'Estudis d'Interpretació Veu i Dansa | Fundació Ludàlia.\nMaterial type: Visual material; Type of visual material: videorecording ; Audience: General; Publisher: Barcelona Centre d'Estudis d'Interpretació. Veu i Dansa 2005Availability: Items available for loan: [Call number: DVD-792:30.056 Cin] (1).


Res com estar bé amb un mateix/Nothing like being well with yourself/Nada como estar bien con uno mismo | luminiscències 2013/2022\nRes com estar bé amb un mateix/Nothing like being well with yourself/Nada como estar bien con uno mismo\nReflexió de la Setmana 18 de setembre de, 2021\nRes com estar bé amb un mateix\nSi un observa la seva vida en retrospectiva, pot reconèixer que l’educació s’ha basat en la por. Sovint, i amb molt bones intencions, els pares els diuen als seus fills: “no toquis això, et faràs mal, vés en compte que pots caure, no parlis amb desconeguts”, etc.\nEs tem allò desconegut, a la inseguretat, a la infelicitat, a la mort, a la malaltia, a la solitud, al rebuig, al què diran; però tots aquests temors estan relacionats amb el patiment. Tenim por de patir perquè ja hem patit i sabem que és molt desagradable.\nCada vegada que un projecta la por cap a alguna cosa o algú, produeix un rebuig intern cap a això, i quan l’objecte de la por es presenta al davant, produeix una reacció agressiva. Però, qualsevol dificultat que travessem a la vida ens ensenya quines són les pròpies debilitats, de la mateixa manera, qualsevol canvi ens mostra les resistències que tenim. Per això és molt més fàcil enutjar-se amb algú que reflexionar sobre el que hem de millorar.\nBregar amb el problema vol dir ser creatiu i buscar solucions al reconèixer la pròpia responsabilitat en el problema. Per a això, crear pau interior i practicar mantenir-te conscient d’aquest estat durant el major temps possible, obre la possibilitat d’invocar la pau quan un la necessita. Un pot donar-se instants de felicitat interna i d’aquesta manera crear més força per adonar-se que no hi ha res com estar bé amb un mateix.\nMeditar per a ser feliç,\nWeek Reflection september 18, 2021\nNothing like being well with yourself\nIf you look back at your life, you can recognize that education has been based on fear. Often, and with very good intentions, parents tell their children: “do not touch that, you will hurt yourself, be careful that you can fall, do not talk to strangers”, etc.\nWe fear the unknown, insecurity, unhappiness, death, illness, loneliness, rejection, what they will say; but all these fears are related to suffering. We are afraid of suffering because we have already suffered and we know that it is very unpleasant.\nEvery time one projects fear towards something or someone, it produces an internal rejection towards it, and when the object of fear presents itself in front of one, it produces an aggressive reaction. But, any difficulty that we go through in life teaches us what our own weaknesses are, in the same way, any change shows us the resistance we have. That is why it is much easier to get angry with someone than to reflect on what we need to improve.\nDealing with the problem means being creative and seeking solutions by acknowledging the own responsibility for the problem. To do this, creating inner peace and practicing staying aware of that state for as long as possible opens the possibility of invoking peace when one needs it. One can give oneself moments of internal happiness and in this way create more strength to realize that there is nothing like being well with oneself.\nReflexión de la Semana 18 de septiembre 2021\nNada como estar bien con uno mismo\nSi uno observa su vida en retrospectiva, puede reconocer que la educación se ha basado en el temor. A menudo, y con muy buenas intenciones, los padres les dicen a sus hijos: “no toques eso, te vas a hacer daño, cuidado que te puedes caer, no hables con desconocidos”, etc.\nSe teme a lo desconocido, a la inseguridad, a la infelicidad, a la muerte, a la enfermedad, a la soledad, al rechazo, al qué dirán; pero todos estos temores están relacionados con el sufrimiento. Tenemos miedo a sufrir porque ya hemos sufrido y sabemos que es muy desagradable.\nCada vez que uno proyecta el miedo hacia algo o alguien, produce un rechazo interno hacia ello, y cuando el objeto del miedo se presenta en frente de uno, produce una reacción agresiva. Pero, cualquier dificultad que atravesamos en la vida nos enseña cuáles son las propias debilidades, de igual modo, cualquier cambio nos muestra las resistencias que tenemos. Por eso es mucho más fácil enojarse con alguien que reflexionar acerca de lo que tenemos que mejorar.\nLidiar con el problema significa ser creativo y buscar soluciones al reconocer la propia responsabilidad en el problema. Para ello, crear paz interior y practicar mantenerte consciente de ese estado durante el mayor tiempo posible, abre la posibilidad de invocar la paz cuando uno la necesita. Uno puede darse instantes de felicidad interna y de esta forma crear más fuerza para darse cuenta de que no hay nada como el estar bien con uno mismo.\nT. 34 93 4877667 / 93 6764819 –Web nacional: www.brahmakumaris.es\nThis entry was posted on Setembre 19, 2021 by julianeus in Reflexiones espirituales BK and tagged being well with yourself, estar bé amb un mateix, estar bien con uno mismo, REFLECTION18.9.21.


El proper dimecres 18 de desembre continuem amb la nostra tertúlia de lectura fàcil "Llegeix amb nosaltres!" de Nivell intermedi - sufuciència adreçada a persones amb ganes de llegir i expressar-se en català de manera relaxada i divertida.\nEns trobarem a les 10 h del matí i a les 19 h de la tarda a la Biblioteca Pompeu Fabra per parlar sobre Salvador Espriu i llegir alguns dels seus poemes, ja que aquest any es commemora el centenari del seu naixement.\nPublicat per Biblioteques de Mataró a 12/17/2013 04:22:00 p. m.


Katarzyna Gątkiewicz - Soca art\nKatarzyna Gatkiewicz va néixer a Varsòvia el 1960. Com que l’art formava part integral de la vida de la seva família, es pot afirmar que per a ella constitueix un element consubstancial de la seva persona. De fet, els seus primers passos a la pintura es van produir de la mà del seu pare, un famós pintor i professor a una Universitat d’Art.\nTot i això, els seus estudis acadèmics van derivar a l’Enginyeria de Protecció Ambiental, tenint la pintura com un passatemps dedicat a la seva família i als seus amics, que van projectar la seva obra cap a cercles cada vegada més amplis, fins que la seva producció va derivar en una activitat professional. Així, només en els darrers anys, ha venut més de 800 pintures a tot el món\nLi encanten els colors forts, saturats, mai s’asseu al cavallet, sense saber què vol pintar, per la qual cosa de vegades passa molts dies esperant la inspiració necessària. Tot plegat, una melodia, una foto, una posta de sol, un record i fins i tot un somni, pot ser una inspiració per a ella, l’origen d’una obra de què puguem gaudir.\nLes seves obres mai no tenen títols, Katarzyna vol que siguin els destinataris del seu treball els que trobin el que esperen i necessiten.


La Ligúria des de Gènova fins a Cinque Terre (Abril 2017) | Viajes Mitic\nLa Ligúria des de Gènova fins a Cinque Terre\nGrup 1: Del 18 al 22 d’abril de 2017\nGrup 2: Del 26 al 30 d’abril de 2017\nTurons verds i suaus que es transformen en una costa abrupta amb minúscules cales de sorra fina i poblets encantadors i plens de color que pengen de l’abisme en un intent d’acaronar el mar. Així és la Ligúria.\nI és que Itàlia és culturalment i paisatgísticament tan variada que encara ens ofereix fantàstics racons per descobrir. Gènova, ciutat natal de Cristòfol Colom, és el punt de partida d’aquesta plaent ruta per la Ligúria. Cruïlla de cultures i bressol de coneixements, els carrers i places de Gènova són plens de monuments i edificis dels segles XV i XVI que evoquen l’esplendorós “segle dels genovesos”, com ara els Palaus dels Rolli, de gran bellesa arquitectònica. També visitarem l’elegant mansió del segle XVIII Villa Faraggiana, amb rics interiors barrocs de tons daurats i un exuberant jardí, i els pobles medievals de Savona, amb bonics edificis barrocs, i Finalborgo, que conserva les muralles i alguns palaus renaixentistes.\nContinuarem cap al golf de la Spezia, més conegut com el golf dels Poetes. De la localitat de Lerici, presidida per un imponent castell medieval, anirem amb vaixell fins a Portovenere, des d’on, a bord d’un altre vaixell, recorrerem el meravellós escenari de Cinque Terre. I la millor manera de gaudir d’aquests pintorescos i colorits poblets d’aquesta part tan escarpada de la costa italiana és des del mar, per admirar-los en tot el seu conjunt, aturant-nos en alguns d’ells per sentir com es precipiten vertiginosament al mar i viure’ls també des de dins. Per últim, ens deixarem seduir pel golf del Tigullio, que combina a la perfecció la natura a Santa Margherita Ligure, la història a Rapallo i l’ambient ben glamurós de Portofino, cèlebres racons tots ells de la Riviera Italiana de Llevant.


Montserrat Grau, vídua de Lluís Solana, ha cedit ara el fons a l’Arxiu. En aquest sentit, Montserrat Chacon, regidora de Cultura, li ha agraït el gest i ha afirmat que “aquesta donació, que ajudarà a enriquir el fons audiovisual de Sabadell, és una mostra del material que ciutadans tenen a casa i que cedint-lo generosament a l’Arxiu es pot conservar en millors condicions i es pot compartir”.\nEl Dia Mundial del Patrimoni Audiovisual és una iniciativa de la UNESCO per reconèixer la importància històrica i cultural del cinema –professional i amateur–, la televisió, les emissions de ràdio i tota mena de gravacions sonores.\nAquest any, sota el lema “Descobrir, recordar i compartir”, la UNESCO convida els arxius audiovisuals de tot el món a presentar les seves valuoses col·leccions com a part d’un esforç internacional per promoure el patrimoni.\nLa importància dels fons audiovisuals\nCada dia es capturen centenars de milers de gravacions que, amb sort, es cataloguen i conserven als arxius amb l'objectiu que siguin recercables i accessibles a tothom. Els arxius audiovisuals expliquen històries sobre la vida de les persones i les cultures de tot el món. Conservar aquest patrimoni i assegurar que continuï sent accessible al públic d'avui i a les generacions futures és un objectiu vital per a totes les institucions de la memòria. Els arxius audiovisuals són la pedra angular de la memòria del món dels cent darrers anys, d'aquí la necessitat de llur conservació i protecció.\nLes pel·lícules que es presenten durant el Dia Mundial del Patrimoni Audiovisual es poden consultar aquí.\nTags: Arxiu Històric, cultura, Patrimoni Audiovisual


Biga fusta laminada\nDisseny: Grupo Gamiz\nEmpresa: Grupo Gámiz\nPreu orientatiu: 16,32 €/m\nM. Subministrament de biga de fusta laminada de Grupo Gamiz o similar, fabricat amb fusta. Dimensions 90x90x8000 mm. Color homogeni. Fusta secada artificialment que garanteix una gran estabilitat dimensional en secció i llarg. No s’esquerden ni es retorcen. Més lleuger que construccions amb acer però amb la mateixa capacitat de carga. Muntatge simple.\n01110 Sta. Cruz de Campezo, Álava - Spain\nT. 945 40 54 25\nF. 945 41 53 47\nBiga fusta laminada encolada\nMaterial: Fusta de pi de flandes\nDimensions: 100x200x3000 mm\nPreu orientatiu: 665 €/m3\nM3. Subministrament de biga de fusta laminada encolada de Bindelholz o similar, fabricada en fusta de pi de flandes C24 acabat ribotat. Dimensions 100x200x3000 mm. Inclou tractament insecticida-fungicida amb un nivell de penetració NP2 (UNE-EN 351-1).\nOpcional: Dimensions 100x200-140x240 mm, longitud fins a 5 m.\nA-6263 Fügen, Tirol - Austria\nT. +43 5288 601\nF. +43 601-121\nBiga fusta microlaminada Kerto-S\nDimensions: 36x260 mm\nPreu orientatiu: 11,76 €/m\nM. Subministrament de biga model Kerto-S de Finnforest o similar, fabricada amb fusta microlaminada. Dimensions 36x260 mm. Resistència a la flexió 44 N/mm2. Densitat 480 kg/m3. Classificat M3 sense cap tipus de tractament. Durabilitat Classe 1, segons UNE-EN 350-2. Les coles fenòliques que es fan servir permeten un ús fins una classe de risc 4, segons norma UNE-EN 335.\nOpcional: Dimensions dels panells gruix 21-75 x 100-900 mm de cantell. Llargada màxima 23 m. Mitjançant vernissos i tractaments ignífugs s’aconsegueix M2 i M1.\nFI-02100 Espoo, Uusimaa - Finnland\nT. +358 1046 05\nF. +358 1046 94146


Astrup Fearnley Museet | Mynewsdesk\nTags: astrup fearnley museet\nHans Rasmus Astrup\nKreditering: Astrup Fearnley Museet\nStørrelse: 5807 x 3871, 1.3 MB\nInstallation view: Nicole Eisenman - Giant Without a Body. (c) Astrup Fearnley Museet / Photo: Christian Øen\nStørrelse: 5472 x 3648, 5.61 MB\nStørrelse: 3648 x 5472, 6.27 MB\nStørrelse: 5472 x 3648, 5.33 MB\nStørrelse: 5472 x 3648, 6.08 MB\nStørrelse: 5472 x 3648, 5.09 MB\nStørrelse: 5906 x 3617, 7.72 MB\nStørrelse: 5472 x 3648, 5.89 MB\nStørrelse: 5472 x 3648, 5.7 MB\nStørrelse: 5472 x 3648, 5.07 MB\nStørrelse: 5472 x 3648, 7.42 MB\nStørrelse: 5473 x 3648, 6.58 MB\nStørrelse: 5472 x 3648, 6.56 MB\nStørrelse: 5469 x 3648, 7.03 MB\nStørrelse: 5431 x 3623, 6.38 MB\nStørrelse: 5472 x 3648, 4.96 MB\nStørrelse: 5472 x 3648, 6.45 MB\nStørrelse: 5472 x 3648, 6.69 MB\nPhoto Vegard Kleven (c) Astrup Fearnley Collection\nStørrelse: 5616 x 3744, 9.59 MB\nPhoto Vegard Kleven (c)Astrup Fearnley Collection\nStørrelse: 3543 x 2362, 1.35 MB\n0252 Oslo Tjuvholmen\nAstrup Fearnley Museet Astrup Fearnley Museet\nFyll ut e-postadressen din for å følge Astrup Fearnley Museet\nE-post sendt til __email__. Klikk på lenken i e-posten for å følge Astrup Fearnley Museet .


GRAN CENTRE GRANOLLERS patrocina els XICS DE GRANOLLERS\nDes de 1991, Els Xics de Granollers han arrelat els castells a la ciutat de Granollers i al Vallès Oriental.\nEls inicis de la colla van ser difícils, el suport ciutadà i institucional era molt escàs i el desconeixement del món casteller aplicat a l’organització de la colla i als aspectes tècnics era considerable.\nTanmateix, l’esforç de tota la colla en donar-se a conèixer i a fer entendre els castells a la ciutat va fer que la progressió de la colla fos constant i ràpida en els seus inicis així com l’interès i coneixement del públic vallesà anés creixent també.\nA part dels castells, la colla ha estat sempre una entitat molt viva. Al llarg de l’any són moltes les activitats que es preparen al marge dels castells. La consolidació de Xics com a entitat ha fet que la colla sigui participativa en el teixit associatiu de Granollers i del món casteller.\nEls Xics de Granollers és una entitat totalment oberta i sense cap mena de restricció o condició d’entrada, qualsevol persona de tota edat hi és benvinguda!\nAquest any GRAN CENTRE GRANOLLERS ha apostat pels XICS DE GRANOLLERS i n’és us dels patrocinadors:\nassociacio, botigues, castellers, comerços, cultura, empreses, esports, grancentre, grancentregranollers, granollers, jot'estimo+, serveis, solidaritat, xicsdegranollers


DOBLE VICTÒRIA A FORA DE CASA DELS NOSTRES EQUIPS – Club Natació Sabadell\nTu ets aquí: Inici / Notícies / Waterpolo / DOBLE VICTÒRIA A FORA DE CASA DELS NOSTRES EQUIPS\nDOBLE VICTÒRIA A FORA DE CASA DELS NOSTRES EQUIPS\n7 novembre, 2020 /en Waterpolo /por arxiu\nAquesta tarda els nostres equips han aconseguit la victòria fora de casa.\nPrimer han estat les noies que han anat fins a Madrid a la piscina del Mundial on s’han imposat clarament al CDN Boadilla per 7 gols a 18.\nEl partit s’ha decidit des de l’inici amb un primer parcial de 0-5 i que ha continuat amb el 2-4 del segon que feia que s’arribés al descans amb un contundent 2 a 9. El tercer parcial s’ha decantat per les jugadores locals, que s’han mostrat més encertades, i que s’ha empatat per 3 a 3. El quart ha tornat a ser clarament controlat per les nostres jugadores amb un contundent 2 a 6. El marcador final ha estat de 7 gols a 18.\nGolejadores: Amb 4 gols Maartje Keuning, amb 3 Catharina Van der Sloot i Ekaterina Tankeeva, amb 2 Irene González, i amb 1 gol Ruth Ariño, Irene Casado, Marina Cordobés i Judit Forca.\nI, després ha estat el torn dels nois davant del CN Mataró que s’ha disputat a la piscina de Sant Sebastià del CN Atl-Barceloneta. Aquest partit ha estat una altra història ja que s’ha tingut de remuntar.\nHa començat amb un 4 a 2 a favor dels mataronins i, que ha estat respost amb un clar 1 a 4 en el segon quart. Així s’ha arribat al 5 a 6 ja favorable al nostre equip. A partir d’aquí s’ha dominat el partit amb un clar 2 a 5 al tercer quart i un 0 a 2 al darrer. Al final 7 gols a 13 que reforcen les bones sensacions que transmet l’equip.\nGolejadors: Amb 5 gols Bernat Sanahuja, amb 3 Francisco Valera, amb 2 Borja Fenoy i amb 1 Oscar Asensio, Marcel Teclas i Roberto Valera.\nLa setmana que ve l’equip femení jugarà casa contra el CN Sant Feliu i el masculí no té partit la setmana vinent.\nhttps://www.nataciosabadell.com/wp-content/uploads/2020/11/Equip-MasWP.jpg 919 1600 arxiu https://www.nataciosabadell.com/wp-content/uploads/2018/12/logo_header_cns.png arxiu2020-11-07 20:42:542020-11-15 16:02:42DOBLE VICTÒRIA A FORA DE CASA DELS NOSTRES EQUIPS\nSEGONA VICTÒRIA DE L’EQUIP MASCULÍ ELS NOSTRES SÈNIORS SEGUEIXEN INVICTES


La Diputació de Castelló ha invertit 1,3 milions en l’ampliació i millora de les carreteres de Sant Rafael a Rosell i La Sénia a Torremiró | DiaDia\nInici Carreteres La Diputació de Castelló ha invertit 1,3 milions en l’ampliació i millora...\nLa Diputació de Castelló ha invertit 1,3 milions en l’ampliació i millora de les carreteres de Sant Rafael a Rosell i La Sénia a Torremiró\nLa Diputació de Castelló ha invertit 1.308.940,46 euros en les obres d’ampliació i millora de la seguretat viària efectuades en sengles trams de la CV-100 i CV-105, que connecten respectivament Sant Rafael del Riu amb la Sénia passant per Rossell i La Sénia amb Torremiró passant per Castell de Cabres. Són actuacions que segons el president, José Martí, s’han realitzat per a «visibilitzar l’interior magnífic que tenim a la província de Castelló, que necessita accessibilitat i bones carreteres, en les quals quede garantida la seguretat viària». Un argument compartit pel diputat provincial de Carreteres, Santi Pérez, qui ha assenyalat que «disposar d’unes bones comunicacions terrestres resulta vital per al desenvolupament turístic i econòmic de totes les poblacions d’interior i específicament, les de la Tinença de Benifassa. Martí també ha mostrat la seua satisfacció per l’execució d’unes actuacions «que donen vida als nostres pobles i que eren llargament reivindicades per les persones que resideixen en aquestes poblacions».\nSón manifestacions realitzades en el transcurs de la visita a totes dues carreteres, en les quals el president Martí i el diputat Pérez han estat acompanyats en la CV-100 per l’alcalde de Rossell, Evaristo Martí, i la tinenta d’alcalde de Sant Rafael del Riu, Salomé Alemán, i en la CV-105 per l’alcalde pedani del Ballestar, Víctor Gargallo.\nDe Sant Rafael del Riu a Rossell\nPel que respecta a les obres en la CV-100, de Sant Rafael del Riu a la Sénia per Rossell, s’han dut a terme entre els punts quilomètrics 0+600 i 5+400 i han consistit en la poda de xiprers i oliveres que s’endinsaven en la via, desbrossament dels marges, eliminació de desnivells, pavimentació i ampliació fins a aconseguir una amplària de 6,20 metres i renovació de la senyalització horitzontal i vertical.\nSón obres que tindran continuïtat al llarg d’enguany actuant entre els punts quilomètrics 5+400 i 6+400, incloent la canalització del barranc de la Barbiguera en el seu encreuament amb la carretera.\nL’actuació en la CV-105 s’ha realitzat entre els punts quilomètrics 0+050 i 3+500 i ha consistit en la neteja de cunetes i talussos, poda en tots dos marges, formigonat de cunetes, eliminació de desnivells i ampliació i pavimentació del ferm. Amb aquestes obres, l’amplària de la via passa a ser de de 5,80 metres. A més, s’ha pintat un xicotet eix en la part central.\nLes obres d’adequació d’aqueixa carretera continuaran durant 2022 entre els punts quilomètrics 3+500 i 4+500, fins a l’inici del pont sobre l’embassament d’Ulldecona.\nSegons ha explicat el diputat de Carreteres, Santi Pérez, està previst que la continuació de les obres en els trams pendents de la CV-100 i CV-105 s’inicien el pròxim 19 d’abril.


L'IES Salvador Gadea d'Aldaia celebra el segon concert del seu V Festival Escolar de Jazz | Valencia Extra\nDesprés d’un any de parèntesi pel confinament, l’IES Salvador Gadea ha représ el seu Festival Escolar de Jazz, que enguany ha arribat a la seua cinquena edició, i que a més busca aprofundir en la inclusió mitjançant el jazz, un dels estils musicals més pròxims a aquest concepte. «El jazz és una música inclusiva perquè fa seues músiques molt variades: des de la clàssica a la tradicional, fusionant estils. I també, al llarg de la història, ha ajudat a combatre la discriminació gràcies al seu estil integrador», expliquen des de l’organització de l’esdeveniment.\nEl primer concert d’aquest V Festival Escolar de Jazz del Salvador Gadea va tindre lloc dimecres passat 21 d’abril en un dels patis de l’IES. Va actuar l’alumnat del grau Superior de Jazz del Conservatori Joaquín Rodrigo de València, preparats i dirigits pel professor Voro Garcia, trompetista de referència en el món del jazz al nostre país. El públic participant, format per alumnat i professorat del centre, va gaudir de l’espectacle “Miles Davis at IES Salvador Gadea”. En el segon concert, diversos estudiants de l’optativa de Música de 4t d’ESO i de 1r i 2n de Batxillerat, van interpretar temes directament relacionats amb la inclusió arreglats per la professora d’aquesta especialitat i organitzadora del Festival, Cecília Ferrandis i Ruiz. L’alumnat va estar acompanyat per Santi Peláez Trio, format pels músics Santi Peláez a la guitarra, Pedro Alarcón al contrabaix i Tico Porcar a la bateria. Les peces que van interpretar provenen d’estils molt variats, des del pop, passant pel rock i el trap fins a la música clàssica.\nEl concert va tancar amb una versió en estil swing de “La Oda a la alegría”, «a través de la qual es va voler rendir un homenatge al compositor Ludwig van Beethoven com a persona inspiradora de superació i coratge, i també es vol fer referència a la germanor de tots els europeus, ja que actualment és l’himne de la Unió Europea», assenyalen les persones organitzadores.\nA aquest segon concert van assistir l’alcalde d’Aldaia, Guillermo Luján, la regidora d’Educació, Marta Romeu, i la directora de l’IES Salvador Gadea, Remedios Barona, a més d’alumnat i professorat del centre complint totes les mesures de seguretat sanitària vigents.\nEl tercer concert del Festival serà dimarts que ve 8 de maig a les 19.30 h de la vesprada. El Jazz Ensemble de l’IES Salvador Gadea preparat pel músic de jazz i educador Josvi Muñoz, oferirà un concert denominat “Ensemble de jazz al anochecer” en un dels patis de l’institut. La imatge corporativa del cartell anunciador va ser dissenyada el curs passat per Marietou Dieye a la classe de Dibuix Artístic i la maquetació correspon a Aida Ortiz. Així mateix, la Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esport, l’Ajuntament d’Aldaia, l’AMPA de l’IES Salvador Gadea i el Departament de Plàstica de l’IES Salvador Gadea han col·laborat en aquest esdeveniment.


Conduir entre somnis – Caracters\nConduir entre somnis\nPàgina inicial/Conduir entre somnis\nAutoria: Patti Smith\nTítol: L’any del mico.\nLa qüestió dels somnis és un submon apassionant cada cop més emprat a la literatura. Ja a Aristòtil era un camp que creava curiositat per aquest desdoblament que sentim quan somiem fins a preguntar-nos «soc jo?». La separació de l’inconscient i el cos esdevé un recurs molt recurrent que permet conèixer la psicologia del personatge més enllà d’un narrador omniscient que tot ho sap i que, depenent del context, pot entorpir el ritme dels esdeveniments amb reflexions que ens proporcionen informació irrellevant.\nPatti Smith presenta a L’any del mico una història -la seua- fàcil de llegir i complicada d’escriure per l’esborradissa línia que separa el món real del món oníric. L’autora defuig de trencaments abruptes en què et presenten una història i després tot era un somni (jo, en aquest cas, em sent enganyat) i és mitjançant objectes del seu dia a dia -una tanca publicitària, colors que no s’hi corresponen o elements marítims recurrents- que l’autora balla per la corda dels dos mons com una equilibrista sense xarxa.\nL’any 2016 és l’any del mico, però també l’any de Trump o l’any en què Patti Smith fa setanta anys. Aquestes dues vivències impregnen, amb d’altres com la pèrdua de Sandy Pearlman i Sam Shepard, un relat en què l’autora s’obre de bat a bat als sentiments que afloren i que, sovint, la turmenten. Aquesta mimetització amb els personatges -de fet, tots els personatges menys els dos difunts són parts d’ella- ens permet conèixer-la a bocins fins a recompondre les parts d’un gerro que per moments sembla trencat. Patti Smith, inspirada per Pessoa, es divideix com a forma d’oxigenar-se i ens regala personatges tan enigmàtics com l’Ernest, el seu vessant més místic, impredictible i ascètic.\nL’escriptura com a necessitat, com a forma d’escapisme d’un any en què l’autora sent que tothom desapareix; i és que arribats a la setantena passes de veure els antics amics als casaments per a fer-ho a tanatoris. I fugir vol dir marxar, i Smith ho fa com si la solució als problemes interns exigís canviar el motel Dream Inn a Califòrnia per Ayers Rock, la capital del somni. Quan el neguit és una motxilla el context és sobrer, i el canvi d’escenari no va de la mà del canvi emocional. Tant és així que, amb el seu amic en coma, torna per ser al seu costat tot i que les notícies no siguen bones i ella no puga fer res més que nosa a l’habitació. Així i tot, aquest nexe, aquestes obligacions morals que tots tenim, la fan tornar per a contemplar-lo comatós i, en gran mesura, alleugerir-la.\nVolia deturar-me breument perquè aquest llibre havia d’eixir abans de la pandèmia i la situació d’estancament social va impedir-ho. En aquest temps, l’autora -infatigable- va escriure l’Epíleg d’un epíleg, l’última part del llibre que gràcies a Club Editor pots aconseguir omplint una mena de formulari que hi ha a l’interior de L’any del mico. Una proposta acompanyada per les tintes originals de l’artista Alejandro Dardik que empelta el llibre d’una aura molt personal i intimista, sensació que ja tens quan llegeixes Patti Smith i te la imagines escrivint notes en bocins de paper que guarda per les butxaques, i amb els quals després aconsegueix crear una obra que vacil·la entre el desig d’una estabilitat i el cru caràcter efímer de la nostra societat.\nA l’epíleg, la mística i poeta punk s’obre en canal a força de ganivetades en forma de preguntes incompletes i reflexions. «En Sam és mort. El meu germà és mort. La mare és morta. El pare és mort. El meu marit és mort. Però segueixo pensant que passarà alguna meravella. Potser demà». Subratlle aquesta frase agafant fort el llapis perquè resum amb quatre mots el que és l’obra, un conjunt de potsers emboirats que mai sembla que arriben, però que són el motor que li permet llevar-se amb aquell neguit de qui entén el dia a dia com una exploració del nostre ésser; com aquell pagès a qui un temporal de deu minuts se li emporta la collita d’un any i té dues opcions: encreuar els braços per a deixar morir la terra o per a entaforar una llavor més forta.\npublicationsch2021-04-13T09:58:38+00:0029 d'octubre de 2020|Categories: Assaig, Ressenyes|Tags: Álvaro Muñoz Hernández|


Tot a punt a Santa Coloma per al 7è festival de poesia 'Domini màgic'\nInicioCulturaTot a punt a Santa Coloma per al 7è festival de poesia ‘Domini màgic’\n16 setembre, 2020 Josep Lluís Vidal Cultura, Portada, Santa Coloma de Farners 0\nUn dels actes de Domini Màgic a la Casa de la Paraula. Foto: Aj. SCF\nLa paraula poètica, la música i l’art esdevindran seran els principals protagonistes d’un programa d’actes que es faran majoritàriament a la Casa de la Paraula i l’Auditori Municipal. L’edició d’enguany estarà marcada per la pandèmia del coronavirus, circumstància que suposa el compliment obligatori de les mesures de seguretat sanitàries.\nEls assistents podran gaudir de recitals de poesia com ‘I la natura em crida’ d’Esteve Miralles, l’itinerari poètic de Joan Vinyoli a càrrec d’Àngels Bassas, la lectura poètica de Narcis Comadira recitant Josep Carner i el de tres veus de Carles Duarte, Sònia Moya i Mireia Vidal-Conte. També s’han programat taules rodones, caminades, tallers de rimes urbanes, teatre, exposicions o concerts com el d’El Petit de Cal Eril, que presentarà el seu nou treball discogràfic ‘Energia Fosca’, i Maria Helena Tolosa amb el seu nou disc ‘Confidències’.\nLes exposicions de pintura ‘Pla Seqüència’ i de fotografia ‘Retrats’ de l’artista Carlos Velilla també formaran part de la diversitat de propostes programades.\nEl festival de poesia Domini Màgic està organitzat per la càtedra Vinyoli i l’Ajuntament de Santa Coloma de Farners.\nDomini màgic Santa Coloma\nEl temps a la Selva: dimecres amb domini del sol i núvols de tarda


Dòlar dels Estats Units per IDR\nUSD per IDR - Dòlar dels Estats Units to Rupia indonesi convertidor de divises\nEl nostre Dòlar dels Estats Units a Rupia indonesi convertidor està actualitzat amb els tipus de canvi de 18.05.2022. Introduïu qualsevol quantitat que vulgueu convertir a la casella a l'esquerra de Dòlar dels Estats Units. Utilitzeu les "Monedes d'intercanvi" -Button per fer Rupia indonesi la moneda predeterminada. Feu clic a Rupia indonesi o Dòlar dels Estats Units per convertir entre aquesta moneda i totes les altres monedes.\nTipus de canvi actualitzat: 18.05.2022 08:13\n14.671,68000 IDR (Rp)\n1 USD = 14.671,680000 IDR\nDòlar dels Estats Units curs per Rupia indonesi = 14.671,68\nUSD 1 1.04698 1.24562 0.78050 0.00772 0.00007\nEUR 0.95513 1 1.18973 0.74548 0.00738 0.00007\nGBP 0.80281 0.84052 1 0.62659 0.00620 0.00005\nCAD 1.28123 1.34142 1.59593 1 0.00989 0.00009\nJPY 129.49450 135.57788 161.30155 101.07045 1 0.00885\nIDR 14,638.15000 15,325.81952 18,233.64183 11,425.07590 113.04071 1\nLa Dòlar dels Estats Units és la moneda en Timor Oriental, Equador, el Salvador, Illes Marshall, Micronèsia, Palau, Estats Units, Zimbabwe. La Rupia indonesi és la moneda en Indonèsia. El símbol per USD és $. El símbol per IDR és Rp. El tipus de canvi del Dòlar dels Estats Units es va actualitzar per última vegada el Mai 18, 2022. El tipus de canvi de la Rupia indonesi es va actualitzar per última vegada a Mai 18, 2022. El factor de conversió USD té 5 dígits significatius. El factor de conversió IDR té 5 dígits significatius.\ntipus de canvi Dòlar dels Estats Units per Rupia indonesi = 14.671,68.\n$ 1 Rp 14,671.68\n$ 5 Rp 73,358.40\n$ 10 Rp 146,716.80\n$ 50 Rp 733,584.00\n$ 100 Rp 1,467,168.00\n$ 250 Rp 3,667,920.00\n$ 500 Rp 7,335,840.00\n$ 1000 Rp 14,671,680.00


Sant Feliu de Pallerols reclama un geriàtric a Acció Social - Comarques - Diari de Girona\nSant Feliu de Pallerols reclama un geriàtric a Acció Social\nLa consellera ha dit que dependrà de si la Garrotxa està per sota de les places estipulades pel govern\nLes dues cases on l'Ajuntament ha previst ubicar el geriàtric.\nL'alcalde de Sant Feliu de Pallerols, Joan Casas, va manifestar la necessitat que, segons ell, té la localitat de disposar d'un geriàtric a la consellera d'Acció Social i Ciutadania, Carme Capdevila, en la seva darrera visita a la Garrotxa. Casas va explicar a la consellera que ara la gent que té necessitat d'atenció geriàtrica ha de marxar del poble o rebre atenció domiciliària, que en molts casos és inassumible econòmicament. Segons ell, la situació representa un greuge tant per la dignitat de les persones que han d'abandonar la llar de tota la vida com pels familiars que els volen tenir a prop. En el decurs de la visita, l'arquitecta Maria Teresa Solà va presentar l'avantprojecte del geriàtric a la consellera. L'Ajuntament té previst ubicar l'equipament on ara hi ha 2 cases de propietat municipal.\nDesprés de la visita a Sant Feliu de Pallerols, la consellera va inaugurar la nova seu de Benestar Social a Olot. Allí va declarar a Diari de Girona que Sant Feliu ha fet una aposta d'equipaments integrals per a la gent gran, la qual concentra el casal de la gent gran i el centre de dia. Capdevila va puntualitzar que l'Ajuntament té previst de poder afegir als serveis un geriàtric. La consellera va indicar que havia explicat a l'alcalde que la Generalitat estudiarà la possibilitat de construir l'equipament. Va apuntar que ara Acció Social està a punt de tancar la programació territorial que marcarà les prioritats en inversió del departament pels propers 4 anys. Capdevila va matisar que la incorporació del projecte de Geriàtric de Sant Feliu depèn de si la Garrotxa està per sota del nivell mínim de places residencials o per sobre.\nL'Ajuntament ha exposat que la consellera els va explicar que la previsió del govern és que els geriàtrics donaran atenció només a les persones que tinguin un grau de dependència molt alt. En tant que els centres de dia seran transformats en centres de serveis múltiples des d'on s'atendran les necessitats de tota la gent que necessiti atenció.


L'advocat de Junqueras intentarà portar el cas al Suprem i a instàncies internacionals per "garantir els drets" ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dimarts, 28 de setembre de 2021 00:56 h\nPolítica Última actualització Divendres, 3 de novembre de 2017 12:00 h\nL'advocat de Junqueras intentarà portar el cas al Suprem i a instàncies internacionals per "garantir els drets"\nAndreu Van den Eynde creu que Lamela i la fiscalia ja tenien decidida l'ordre de presó sense escoltar les defenses\nL'advocat del vicepresident destituït, Oriol Junqueras, i altres consellers, Andreu Van den Eynde, ha explicat aquest divendres al matí que intentarà portar el cas que instrueix l'Audiència Nacional contra el Govern al Tribunal Suprem o a instàncies internacionals, per tal de "garantir els drets" dels investigats. Segons ell, la magistrada Carmen Lamela i la fiscalia no han preservat el dret de defensa i ja tenien presa la decisió d'enviar els consellers a presó sense escoltar els advocats defensors ni donar-los temps d'estudiar la voluminosa causa.\nL’advocat de Junqueras, Mundó i Romeva, Andreu van der Eynde, els visita a Estremera\n© Roger Pi de Cabanyes\nadvocats, Catalunya, Espanya, Oriol Junqueras, polítics\nEn declaracions a TV3 i RAC1, Van den Eynde ha explicat que aquest divendres al matí visitarà els seus clients i seran ells qui el consolin a ell. En aquest sentit, ha lamentat l'intent de "dispersió antiterrorista" que es va entreveure en un primer moment, quan els presos havien de ser distribuïts en cinc centres penitenciaris diferents, però creu que algú els va advertir que la decisió seria massa polèmica.\n"Prenen decisions i es tiren enrere perquè estan en aquell punt que s'està a punt de trencar la corda, saben que si es passen una mica més, algú des de fora els dirà alguna cosa; a vegades se'ls en va la mà, però algú els va dir que s'hi ficaria l'ONU", ha dit.\nDur amb Lamela\nEl lletrat ha estat molt dur amb la magistrada Lamela perquè aquest dijous al matí no va voler-lo esperar tot i que sabia que a la mateixa hora era al Tribunal Suprem defensant Carme Forcadell en una causa similar. Van den Eynde ha explicat que va entrar un escrit demanant la suspensió dimecres, però ni la magistrada ni la fiscalia el van tenir en compte.\nEn canvi, ha elogiat el paper del magistrat instructor del Suprem, Pablo Llarena, expresident de l'Audiència de Barcelona, que sí va accedir a ajornar les declaracions perquè les defenses tinguessin més dies per estudiar la voluminosa causa.\nInfluència de Puigdemont a Brussel·les\nSobre una possible recusació de Lamela, ha admès que és molt difícil recusar un jutge instructor, ja que només es pot fer per qüestions personals.\nPreguntat sobre la influència del fet que el president Puigdemont segueixi a Bèlgica per justificar el possible risc de fugida de la resta de consellers, Van den Eynde ha dit que l'Audiència Nacional hagués dictat presó igualment "si el president s'hagués quedat a L'Hospitalet, a Bèlgica o a Quito".\n"Hem d'intentar canviar d'interlocutor; el problema és aconseguir modificar les peces del puzle, intentar aconseguir elements de la justícia espanyola més garantistes, com el Suprem, que és més seriós tècnicament, més garantista; els estàndards internacionals topen frontalment amb el que succeeix aquí", ha argumentat.\nDubtes sobre les intencions de Lamela i la Fiscalia\nVan den Eynde ha explicat que dubta de les intencions de Lamela i la fiscalia, "si quan acabes no et fan cas, si quan parles la jutgessa mira el mòbil, si el fiscal no et mira i està amb el cap per avall, si veus que no interessen els documents que presentes, si fan trucs de tot tipus".\n"Un dels fiscals feia el paper del bo i l'altre el del dolent; tècnicament eren molt bons però seguint un relat artificial en el que les entitats sobiranistes es constitueixen com a organitzacions criminals, en què fer una cassolada és un acte d’insurrecció", ha relatat.\n"Hem portat un certificat que diu que no s'ha gastat ni un duro de la partida del referèndum i estableixen una fiança de 6 milions i mig d'euros perquè estableixen que ho hem gastat i aquest és un motiu més de la presó; si no fan cas de la documentació, hi ha com una frontera, una gàbia de vidre i uns estem a un costat i els altres a l'altra i no ens escolten", ha afegit. "Hi ha dues estratègies: la seva és la del terror i els funciona", ha reblat.\nSanti Vila diposita la fiança de 50.000 euros per eludir la presó 03.11.2017.\nAixí justifica Maza l'empresonament dels consellers 03.11.2017.\nEl poble català crida a la vaga general a les portes del Parlament 02.11.2017.\nLes primeres reaccions a l'empresonament del Govern per part de la justícia espanyola 02.11.2017.\nOrdre de detenció per a Carles Puigdemont i quatre consellers més 02.11.2017.\nCrida per la Democràcia convoca diverses accions pacífiques per l'alliberament dels presos polítics 02.11.2017.\nUltres espanyols criden "maricón traidor" a Santi Vila 02.11.2017.\nEls dos punts que haurien de compartir els programes sobiranistes i unionistes pel 21-D, segons Domènech 02.11.2017.\n.UN DEMÒCRATA PERPLEX............!!!!!!!!!\n3 de novembre de 2017, 13.00 h\nEl pitjor de tot, es que son processos molt llargs i sinó ja els allargaran....\nMOLTA RAPIDES-SA PER LA SEVA CONVENIÈNCIA......fins i tot em festius.......\n|| ||☆ || || PAÍS CATALÀ : DE SALSES A GUARDAMAR, DE FRAGA A MAÓ, UNA SOLA LLENGUA, UNA SOLA NACIÓ . . . . . . || ||☆|| || L'estat espanyol per als espanyols i un estat català per als catalans. Ara ja tenim un estat, la REPUBLICA CATALANA, on la nostra llengua ja no és maltractada, sinó que és oficial en tot l'estat\n3 de novembre de 2017, 12.25 h\nEl CRETINISME i l'ESTUPPIDESA FRANQUISTES superen qualsevol espectativa.\nAra mateix acaba de sobrevolar , com cada dia, els cels de Figueres l'helicòpter de la guàrdia servil.\nQUE POTSER ES PENSEN QUE ENS FARAN POR ??\nNo tots som uns CAGATS com Santi Vila !!!!\nNomés aconseguiran una cosa, amb aquests vols pretesament intimidatoris, i és FER CRÉIXER L'ODI CONTRA ELLS I CONTRA L'ESTAT CASPANYOL.\n. . . i gastar un CARBURANT MOLT CAR, cosa que els ajudarà a PAGAR EL DEU... Llegir més


Unes 200 barques ja s'han inscrit en la 32a edició de la Transsegre de Balaguer - 7accents\nLleida 27.06.2016 17.45 h\nLa Transsegre és una gran festa col·lectiva on la protagonista és l'aigua. (Foto: Arxiu)\nEls dies 8, 9 i 10 de juliol Balaguer celebrarà la 32a edició de la Transsegre. Aquesta celebració va néixer amb el propòsit de reivindicar la recuperació de l'espai natural del riu mitjançant un descens esbojarrat i no competitiu i que amb els anys s'ha consolidat com la festa de l'aigua més important i coneguda arreu del país segons els organitzadors. Cada any, la Transsegre aplega multitud de participants amb les seves embarcacions casolanes que, juntament amb la calor, l'aigua, la imaginació i un ambient festiu, realitzen el descens pel riu Segre des de Camarasa fins a Balaguer, passant per Sant Llorenç de Montgai i Gerb. Els organitzadors Carles Gatnau i Judit Regué han assenyalat que les inscripcions són a través de la pàgina web www.transsegre.org. Actualment, estan inscrites unes 200 barques i esperen arribar a les 280. També han afegit que molts dels participants provenen d'arreu de Catalunya i des de fa uns cinc anys hi participen unes embarcacions que vénen de Flandes.\nLa cursa té lloc durant dos dies. La primera part del recorregut s'inicia dissabte a la tarda. Les barques surten de Camarasa i comencen la baixada per les aigües manses del pantà fins a la platja de Sant Llorenç de Montgai. A la nit, al parc de la Transsegre, té lloc una gran festa amb espectacles i concerts fins a la matinada. Diumenge a les deu del matí els participants surten del partidor de Gerb i fan un recorregut de més de 4 quilòmetres per arribar a Balaguer.\nLa roda de premsa de presentació ha tingut lloc aquest dilluns a la Diputació de Lleida i ha comptat amb la participació del diputat Eloi Bergós i dels membres de l'organització de la Transsegre Carles Gatnau, Judit Regué, Maria Estudillo, Flor Martínez i Dani Carrasco. El diputat provincial ha recordat que la Diputació de Lleida dóna suport a totes aquestes iniciatives que "serveixen per fer territori i són una mostra de la riquesa i la diversitat de les comarques lleidatanes". Així mateix, Bergós ha assenyalat que la Transsegre permet fer una gran promoció turística de Balaguer i de la Noguera. Els organitzadors han agraït el suport rebut per les institucions i, sobretot, la feina feta per la cinquantena de voluntaris que col·laboren amb la Transsegre.


Bressol Casteller: 01/07/2012 Diada de la Festa Major de Terrassa. Els Minyons de Terrassa s’anoten el primer gamma extra i la Joves de Valls es reivindica\n01/07/2012 Diada de la Festa Major de Terrassa. Els Minyons de Terrassa s’anoten el primer gamma extra i la Joves de Valls es reivindica\nLa jornada castellera de la Festa Major de Terrassa ha tornat a obrir llauna per tercera temporada consecutiva a les construccions de gamma extra. Els Minyons de Terrassa han tornat a brillar i s’han anotat el 2 de 9 amb folre i manilles a la segona ronda. Un dos força segur, que tan sols s’hagut de treballar a manilles durant el moment de la descarregada i esperona als d’Albert Pérez a poder plantejar-se de cara el futur una estratègia de nivell amb aquesta estructura. El primer gamma extra i que fa que el món casteller per vintena temporada consecutiva segueixi gaudint d’aquest tipus de construccions. Segur que a partir d’ara en vindran molts més.\nAbans, però els malves ja havien bastit a la primera ronda un 4 de 9 amb folre. Un quatre, que a diferència dels fets la passada temporada, ha estat rodó i no ha presentat massa treball pels membres del tronc. Han finalitzat una excel·lent actuació amb el 3 de 9 amb folre, el quart de la temporada, si comptem també el que havien fet a vigília el dia anterior. Però, la festa no ha acabat aquí i els Minyons que enguany tenien el pilar una mica endarrerit han executat a la ronda de pilars un apamat pilar de 6. Enguany, a diferència de l’any passat no han pogut portar el pilar de 8 amb folre i manilles per aquesta cita, però s’espera de cara el segon tram de temporada puguin plantejar-se espadats superiors.\nLa Colla Joves Xiquets de Valls, que ja havia actuat els anys 2002 i 2009 en aquesta diada, arribava a Terrassa dolguda per la decisió dels administradors de Vilafranca per no contractar-los a la Diada de Sant Fèlix del 30 d’agost, però a la vegada amb ganes de reivindicar-se i fer callar les veus de la polèmica d’aquests últims mesos. Una Joves que ha respost molt bé a Terrassa i segueix amb una bona línia. Han iniciat la matinal amb el 5 de 8, construcció que de cada dia demostra oblidar el mal tràngol amb aquest castell la temporada passada. Una catedral executada sense problemes i que fa pensar que en un futur no gaire pròxim pugui alçar-se un pis més damunt d’un folre. A la segona ronda ha arribat el castell més important de la jornada en format de 4 de 9 amb folre. Un quatre, que ja havien carregat el cap de setmana anterior a la Festa Major de Sant Joan a Valls i per tant hi havia moltes ganes de descarregar-lo. Després de desmuntar-ne dos peus, a la tercera el castell va saber mantenir les mides. Una baixada prou neta de la canalla i un treball de folre tranquil va permetre que la formació del carrer d’en Gassó el pogués descarregar per primer cop aquesta temporada. Una alegria dels diables vermells i que els ha de fer oblidar la no contractació a Vilafranca. Van acabar una gran diada amb el 2 de 8 amb folre, el primer d’aquesta temporada i sense haver fet prèviament el 2 de 7. Un dos, que tot i patir una sotragada forta a nivell de quarts va poder-se descarregar. Una gran actuació a Terrassa i que deixa els de Pere Rico amb pràcticament tota la gamma de castells de vuit i els dos castells bàsics de nou descarregats. Per tant, ara un mes de juliol relaxat i amb l’objectiu d’acabar de consolidar els castells de vuit per arribar a un agost amb un grapat de cites interessants per poder-se plantejar noves fites.\nHan completat el cartell de la festa major egarenca, els Castellers de Terrassa que no han tingut sort amb 4 de 8, que havien carregat fa unes setmanes a Gràcia. Precisament, el carro gros dels de la camisa blauturquesa s’ha desmuntat en dues ocasions a la segona ronda per indecisió de la canalla. Una llàstima perquè a la segona temptativa amb aixecador col·locat s’hauria pogut almenys carregar. De totes maneres, tot i no haver pogut amb el castell de vuit, els d’Emili Cortés han bastit el 5 de 7, 2 de 7 i el 4 de 7 amb el pilar amb una hipotètica, però ben merescuda quarta ronda.\nPublicado por David Prats en 14:43\n29/07/2012 Diada a Vilallonga del Camp. La Vella t...\n28/07/2012 Diada Festa Major de les Neus a Vilanov...\n28/07/2012 Actuació de la Colla Joves Xiquets de V...\n21/07/2012 Actuació Cooperativa d’Habitatges Colla...\n21/07/2012 Actuació de la Festa Major de la Riera ...\nCap de setmana 14-15 de juliol. La resta de la jor...\n15/07/2012 Actuació de la Colla Vella a la Xamora....\n15/07/2012 Diada de les Cultures a Altafulla. Prim...\n14/07/2012 La Colla Vella a l’Hotel Calypso de Sal...\n14/07/2012 Diada del Quadre de Santa Rosalia a Tor...\n07/07/2012 Actuació de la Colla Joves a l’Aquopoli...\n07/07/2012 Diada del Pla de la Seu a Tarragona. El...\nCap de Setmana del 30 de juny- 01 de juliol. La re...\n30/06/2012 Actuació a la Festa dels Raiers de la P...\n01/07/2012 Diada de la Festa Major de Terrassa. El...\n30/06/2012 Diada de la Festa Major de l’Hospitalet...


TIANA ES TENYIRÀ DE NOVEL.LA NEGRA – Vols Llegir?\nTIANA ES TENYIRÀ DE NOVEL.LA NEGRA\nPosted by volsllegir on 23 de desembre de 2012 0 Comments\nVLLG? / FESTIVAL DE NOVEL.LA NEGRA CATALANA\nEls dies 25 i 26 gener de 2013 i pocs dies abans de celebrar-se la tradicional cita amb un altre trobada ‘negra’ amb BCNegra, es celebrarà el ‘Festival de la Novel.la negra catalana’ a Tiana, municipi del maresme que per espai de dos dies es ‘tenyirà’ d’aquest color tant característic d’aquest gènere. Durant els dos dies que durin les jornades, s’oferiran una desena d’activitats relacionades amb la novel.la negra catalana, com una trobada entre lectors i autors o una tertúlia sobre les col·leccions fins ara publicades del gènere a casa nostra amb Jordi Caminal, Àlex Martín i Jordi Rourera. A més el festival, que compta amb la col.laboració d’editorials com Meteora, té l’objectiu de consolidar-se com a referent de la literatura negra catalana, donar-li prestigi i oferir a més un espai de debat.\nCliqueu en aquest enllaç per accedir a la programació del TIANA NEGRA FESTIVAL DE LA NOVEL.LA NEGRA CATALANA\nSEBASTIÀ BENNASSAR A ‘VOLS LLEGIR?’ RÀDIO\nUs oferim la possibilitat d’escoltar l’entrevista que el programa literari de Ràdio Nova ‘Vols Llegir?’ va emetre el dilluns 7 de gener de 2013 va realitzar a Sebastià Bennassar, director del primer Festival de Novel.la Negra Catalana ‘Tiana negra’:\nFont/enllaços: TIANA NEGRA Festival de Novel.la Negra\nArticle/post 782 – J.M. Solé – Vols llegir? – Ràdio Nova\n2013actualitatEditorial MeteoraentrevistafestivalMaresmenotíciesnovel.la negrapodcastràdio novaSebastià BennasarTianavilanova del camí


L'Any Felícia Fuster recupera la figura d'un... - Govern.cat\nL'Any Felícia Fuster recupera la figura d'una autora plenament contemporània\nquery_builder 24 febrer 2021 12:30\nDiverses exposicions pictòriques, noves edicions de la seva obra i jornades acadèmiques permetran redescobrir la veu potent i original de l’autora\nLa consellera de Cultura, Àngels Ponsa, ha presentat avui la commemoració enguany de l’Any Felícia Fuster, organitzat amb motiu de la celebració dels 100 anys del naixement d’aquesta poeta, escriptora i traductora. La commemoració està impulsada pel Departament de Cultura, a través de la Institució de les Lletres Catalanes, la Direcció General de Patrimoni Cultural i la Direcció General de Creació, Acció Territorial i Biblioteques.\nA l’acte de presentació de l’Any, que ha tingut lloc al Palau Marc, seu del Departament de Cultura, i que ha estat emesa pel canal culturacatalunya de Youtube, també hi han participat les dues comissàries de la commemoració, Pilar Parcerisas i Lluïsa Julià.\nDurant la presentació, la consellera de Cultura ha destacat que “a les portes d’encetar el mes de març, és molt oportú presentar l’Any Felícia Fuster, una veu femenina absolutament referent al nostre paisatge cultural i compromesa amb els joves, el feminisme i la llengua, llegat que ha recollit la Fundació que porta el seu nom.”\nLa consellera ha agraït l’esforç de tothom que treballa en la commemoració, assegurant que “serà una joia reivindicar la Felícia, la seva obra i el seu pensament durant tot aquest any i, de ben segur, el seu record ens farà millors, individualment i col·lectivament.”\nL’Any Felícia Fuster es marca com a objectiu principal rellançar la figura i l’obra d’una veu molt potent i original que es va guiar sempre per l’experimentació i que va encetar camins poètics i pictòrics nous que la fan plenament contemporània.\nFelícia Fuster (Barcelona 1921- París 2012) va ser poeta, traductora i artista plàstica, amb una obra que combina els diferents llenguatges i tècniques i que estableix vasos comunicants entre pintura i literatura.\nAquesta doble faceta artística de l’autora es traduirà en un doble comissariat -Lluïsa Julià serà l’encarregada de coordinar les activitats de la vessant literària i Pilar Parcerisas de la part plàstica- així com en la implicació de diverses unitats del Departament de Cultura: la Institució de les Lletres Catalanes i la Direcció General de Patrimoni Cultural com a unitats impulsores del Departament de Cultura, amb la col·laboració interna de la Direcció General de Creació, Acció Territorial i Biblioteques, i la col·laboració externa de la Fundació Felícia Fuster.\nL’acte institucional central, la presentació del Catàleg raonat de l’obra pictòrica de l’autora, la col·locació de dues plaques commemoratives -a Barcelona i a París- o el bateig d’una unitat de Ferrocarrils de la Generalitat amb el nom de Felícia Fuster són algunes de les activitats que es duran a terme al llarg de l’Any.\nL’exposició itinerant “Plurivisions”, comissariada per Pilar Parcerisas, s’inaugurarà a l’Arts Santa Mònica el 21 de març, coincidint amb Dia Mundial de la Poesia que enguany tindrà com a protagonista un poema de l’autora traduït a vint-i-una llengües diferents.\nA banda d’una altra exposició de petit format que itinerarà per biblioteques, els darrers mesos de l’any es podran veure encara tres exposicions més: Felícia Fuster. “Haikús visuals”, a Salt, comissariada per Pilar Parcerisas; “Felícia Fuster: Doneu-me un nom que no em desassossegui”, a l’Espai Betúlia de Badalona, comissariada per Lluïsa Julià; i “Obra pictòrica de Felícia Fuster”, a la Fundació Felícia Fuster, comissariada per Pilar Parcerisas.\nAl llarg de la commemoració es duran a terme diverses jornades dedicades a l’autora: Jornada Felícia Fuster, el 6 de maig 2021, a la Universitat de Perpinyà. Jornades Felícia Fuster: La pàgina és la pell, els dies 5 i 6 d’octubre 2021, a la Universitat de Barcelona i l’IEC. I finalment una jornada pedagògica a la Fundació Felícia Fuster, durant el mes de novembre.\nClubs de lectura, taules rodones i recitals acabaran de completar un Any que també tindrà una forta presència a la xarxa a través del compte de Twitter de la commemoració (@AnyFFuster) i de la web www.anyfeliciafuster.cat, que ofereix nombrosos recursos així com el calendari d’activitats.\nFelícia Fuster va néixer el 1921 i va passar la seva infantesa a la Barceloneta. Va estudiar a l’Escola Massana mentre feia el batxillerat i donava classes de música i piano. Als anys cinquanta va instal·lar-se a París on va participar en exposicions col·lectives, amb èxit. Als vuitanta, encara a la capital francesa, queda finalista del Premi Carles Riba amb una obra que atrau l’atenció de Maria Mercè Marçal, membre del jurat.\nPel que fa les arts plàstiques, els seus inicis van ser figuratius i expressionistes però després va evolucionar cap a una reflexió de caràcter abstracte, original i innovadora que la situa en el terreny de l’abstracció lírica. També va excel·lir en l’àmbit del gravat i dels llibres d’artista.\nVa morir a París l’any 2012.\nLluïsa Julià és doctora en Filologia Catalana i catedràtica d’institut (1982). Actualment exerceix la docència a l’Institut Obert de Catalunya (IOC) i pertany al grup d’estudis Literatura catalana, món editorial i societat (LICMES) de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC). Pròxima a Felícia Fuster, ha editat la seva Obra poètica (2010) i promou la difusió de la seva obra des de la fundació que porta el seu nom.\nPilar Parcerisas és crítica d’art, assagista i escriptora. Doctora en Història de l’art i llicenciada en Ciències de la Informació, és cofundadora del diari Regió 7. Va ser presidenta de l’Associació Catalana de Crítics d’art (2007-2010), membre del Consell Nacional de la Cultura i de les Arts (2009-2019) i directora de l’Escola d’estiu Walter Benjamin de Portbou des del 2016. És presidenta de la Fundació Angelus Novus i de l’Associació Passatges de Cultura Contemporània.\nS’adjunta Dossier de Premsa sobre la commemoració\nLogotip Any 119\nDossier de premsa Any Felícia Fuster


El temps. Avui i últims dies: Cañizares - Resúmenes diarios anteriores - Gràfiques - tmax - Agència Estatal de Meteorologia - AEMET. Govern d'Espanya\nAvui i últims dies. Cañizares\nActualitzat: diumenge, 11 d?abril 2021 02:00 (hora oficial)\nInd. climatològic: 3044X - Altitud (m): 928\nLatitud: 40° 31' 49'' N - Longitud: 2° 9' 0'' O - Posició: Vegeu localització\nMunicipio: Cañizares (Cuenca) - Ver predicción\nCañizares. Temperatures (°C)


'La guerra que no es veu', fotografies de la lluita de la dona al Pròxim Orient | betevé\nEl fotògraf bèl·lic Ferran Quevedo retrata la força femenina dins els conflictes armats\ndimecres, 20 de novembre del 2019, a les 23.04\nEl fotògraf Ferran Quevedo ha condensat en “La guerra que no es veu” bona part del que ha après de les dones al Pròxim Orient durant els conflictes dels darrers anys. Ha viscut 4.000 dies i nits a països com Síria, Líban, l’Iran, Egipte, Jordània, Palestina i Turquia, i ha captat el paper tan important de les dones en més de 40.000 fotografies.\nExposició al Casal de Barri de Trinitat Nova – SomLaPera\nAra porta aquesta exposició, la primera d’una trilogia, per tal d’aprofundir en la importància del paper d’aquestes dones que pertanyen, segons explica, “a una societat matriarcal, en què el poder el tenen a casa”. Quevedo afirma que en esclatar els conflictes, aquestes dones “es veuen obligades a sortir de casa, sobreposar-se i tenir cura dels infants i la gent gran”.\n4.000 dies al Pròxim Orient\nQuevedo, amb una llarga trajectòria com a fotògraf de conflictes a la zona del Pròxim Orient, ha volgut apropar la realitat i les dificultats de les dones durant guerres i emigracions als més joves. Per això ha fet tallers amb les escoles per apropar-los la crua realitat de la guerra, però, sobretot, per explicar com sobreviu la gent amb menys recursos en un conflicte bèl·lic. La por dins els bombardejos i tirotejos, la fugida del conflicte, l’arribada a les fronteres controlades per les màfies, els camps de refugiats i, per als més “afortunats”, l’arribada a un país d’acollida, amb tots els problemes que comporta.\nTextos d’Elena González\nPer complementar les imatges, Quevedo compta amb la col·laboració de la també fotògrafa Elena González. Els textos de González són “un clar missatge feminista del poder d’unes dones, la cultura de les quals només coneixem a partir de tòpics”. La figura de la dona és clau per a la supervivència en tots els conflictes que ha vist. Elles s’encarreguen de cuidar dels més petits i grans o d’aconseguir recursos com aliments o aigua.\nPer al Casal de Barri de Trinitat Nova – SomLaPera s’ha fet una condensació i una reducció de les imatges, però properament s’exposarà en format gran en sales de Barcelona, com el CosmoCaixa, abans de viatjar a Madrid i altres ciutats del Líban i Jordània. Paral·lelament, fotògraf i comissària continuen treballant en la segona part de la trilogia, centrada en un treball de gènere en els mercats al Pròxim Orient. La tercera part està encara per definir. Tot plegat podria acabar prenent forma en un llibre que, com les exposicions, tindria un valor pedagògic.\n— dones — exposició — fotografia — refugiats\nL’actor Jorge Perugorría inaugura una mostra del FIC Gibara


La mala dicció | Festival Grec 2021\nTeatre Lliure Gràcia 10/07 - 13/07\nLa darrera obra d'una trilogia que rellegeix les obres de Shakespeare pren Macbeth com a punt de partida per tal de posar en escena una al·legoria sobre el poder de la paraula i el deliri de la imaginació.\nUna producció del Grec 2021 Festival de Barcelona, Indi Gest i Teatre Lliure.\nAmb el suport de l'Oficina de Suport a la Iniciativa Cultural (OSIC).\nText: Jordi Oriol Interpretació: Paula Malia, Jordi Oriol, Carles Pedragosa Direcció: Xavier Albertí Espai i vestuari: Sílvia Delagneau Il·luminació: Àlex Aviñoa So: Pau Matas Ajudantia de direcció: Roger Vila Assessorament caracterització: Rut Fulgado Confecció vestuari: Godetes Confecció barrets: Nina Pawlowsky Construcció de l'escenografia: Jorba-Miró estudi-taller d’escenografia, Theatrend Especialista en instruments Baschet: Dr. Martí Ruiz i Carulla Imatge del cartell: Riki Blanco Producció executiva: Helena Font Ajudantia de producció: Gina Aspa Agraïments: Andreu Ubach, Tania Ubach, equip tècnic i de gestió del Teatre Lliure i del Grec Festival de Barcelona Fotografia: Sílvia Poch\nDates i horaris dissabte 10/7 - 20:30 H diumenge 11/7 - 20:30 H dilluns 12/7 - 20:30 H dimarts 13/7 - 20:30 H


Open Arms avisa que la situació està "fora de control" | betevé\nDiverses persones han saltat a l'aigua per intentar arribar nedant a Lampedusa i nou han estat evacuades per motius mèdics\nJúlia Massagué | dimarts, 20 d'agost del 2019, a les 12.20\nUn home ha saltat al mar aquest dimarts al matí per intentar arribar fins la costa de Lampedusa, que es troba a 800 metres de l’Open Arms, i ha estat intervingut pels guardacostes italians. Poc després, al migdia, nou persones més han intentat arribar nadant a la costa italiana. Posteriorment, altres migrants del vaixell també han saltat al mar i s’ha repetit la mateixa situació.\nD’altra banda, vuit persones i un acompanyant han estat evacuades del vaixell per motius mèdics urgents durant la matinada. L’ONG també ha informat d’un atac de pànic a bord i ha avisat que la situació “està fora de control”.\nEl director de l’ONG, Òscar Camps, ha qualificat la situació de “segrest” a través del seu compte personal de Twitter . A més, ha denunciat que el context que viuen s’assembla al d’un “centre de detenció libi, però en aigües territorials italianes”, ja que els rescatats fa 18 dies que estan en una “capsa de ferro” amb aigua i menjar racionats.\nAra per ara, queden 98 persones migrants a bord en una situació que Proactiva Open Arms repeteix que és “desesperada”.\nA més, Camps ha assenyalat que les prediccions meteorològiques no són favorables per iniciar aquest dimarts una travessa cap a Mallorca, el port que ha ofert el Govern espanyol per al desembarcament, una solució que ja van considerar “completament incomprensible” aquest dilluns.\nUn vaixell de l’Armada per acompanyar l’Open Arms\nUn vaixell de l’Aramada espanyola, anomenat Audaç, acompanyarà l’Open Arms fins al port de Palma, a Mallorca. Segons ha informat Presidència del Govern en un comunicat, ha salpat aquest dimarts a la tarda des del port de Rota, a Cadis.\nEl viatge fins a Lampedusa és de tres dies, de manera que, si tot va segons les previsions, arribaran a la zona divendres. El govern espanyol creu que és l’opció “més adequada i la que permetrà resoldre aquesta mateixa setmana l’emergència humanitària que es viu a bord de l’Open Arms”.\nDecisió judicial: L’Open Arms ha de desembarcar a Lampedusa\nLa Fiscalia d’Agrigento, a Sicília, ha ordenat, dues hores després que l’Audaç hagués salpat, que l’Open Arms ha de desembarcar els migrants que duu a bord al port de Lampedusa aquest mateix dimarts. El ministeri públic també ha ordenat que, tot just després, l’embarcació haurà de ser immobilitzada de manera provisional en algun port sicilià. Hi ha oberta una investigació judicial per determinar si, aquest episodi, podria tractar-se d’un possible segrest de persones.


Ángel Pestaña Núñez | | BIOGRAFIES | TEMA: ANARQUISME |\nÁngel Pestaña Nuñez, considerat com una de les figures més destacades de l'anarcosindicalisme espanyol, va néixer el 14 de febrer de 1886 a Santo Tomás de las Ollas, un llogaret pròxim a Ponferrada (León), al sí d'una família humil.\nDesprés de viatjar per Espanya, França i el nord d'Àfrica, va fixar la seva residència a Barcelona, on va arribar poc abans de morir Anselmo Lorenzo, que ho va acollir en el cercle de Terra i Llibertat.\nDurant el míting de clausura va dir, entre altres coses: Després d'aquest Congrés ja no serà pa el que demanarem, després del fracàs manifest del sistema capitalista; des d'avui reclamarem justícia, reclamarem equitat, i per fi, reclamarem els mitjans de producció i de distribució... No volem negar a ningú el dret a la vida, però no volem tampoc que aquest dret se'ns negui a nosaltres. El Congrés li designa per unanimitat director de Solidaritat Obrera, des d'on inicia una valenta campanya contra el cap de policia Brau Portell, a qui va acusar, amb raó, de ser un espia dels alemanys.\nEl 2 d'abril de 1919, en plena vaga de la Canadenca, Pestaña va ser detingut, alhora que era suspesa l'edició de Solidaritat Obrera.\nAl març de 1920 va sortir d'Espanya en representació de la CNT per a assistir a l'II Congrés de la Internacional Comunista i a les sessions preliminars de la Internacional Sindical Vermella. Durant la seva estada a l'Unió Soviètica, va tenir ocasió de conèixer a Lenin, Lev Trotski, Grigori Zinoviev, Karl Radek, Luzovsky i altres dirigents comunistes. Pestaña va ser un dels escassos delegats que es van atrevir a enfrontar-se a la línia imposada pels comunistes. AL seu retorn a Barcelona, va anar immediatament detingut; durant el seu empresonament, va redactar un extens informe sobre el seu viatge a l'Unió Soviètica. Al juny de 1922, en la Conferència de Saragossa, va ser aprovat el seu informe.\nCom el seu company i mestre Salvador Seguí, Pestaña va condemnar el pistolerisme sorgit a Barcelona a principis de la dècada dels anys vint, distanciant-se del crim i el terror com mitjans de lluita: No. En nom de les nostres idees, en nom dels nostres principis, en nom del nostre apostolat, no es pot matar, no deu arribar-se al crim individual. Rebuig la violència individual quan arriba el vessament de sang. Precisament en aquest context, el 26 d'agost de 1922 va ser objecte d'un atemptat mentre es trobava pronunciant un discurs a Manresa, que va estar a punt de costar-li la vida i que va provocar la indignació de gairebé tota Espanya. L'atemptat contra Pestaña va conduir a la destitució del general Arlegui i del governador civil de Barcelona, Martínez Anido, i va posar fi a la sinistra llei de fugides, consistent en l'assassinat legal de sindicalistes.\nRestablit del seu atemptat, Pestaña va ser convidat a pronunciar una conferència en l'Ateneu de Barcelona, en la qual va afirmar: Els sindicalistes actuaran dintre de la llei sempre que la llei es respecti.\nDesprés de la fundació de la Federació Anarquista Ibèrica (FAI), en 1927, Pestaña va ser, juntament amb Joan Peiró, un dels capdavanters que més encarnizadament es van oposar a l'hegemonia d'aquesta organització específica sobre la CNT.\nAl juny de 1933, ja proclamada la Segona República Espanyola (1931-1939), es va desplaçar a Madrid per a assistir al Congrés extraordinari de la CNT, en el qual va llegir l'informe del Comitè Nacional: El règim capitalista declina. Cal que, encara que acceptem el punt de vista que el règim capitalista declina, convinguem que si la classe treballadora no ho empeny, podrà mantenir-se molt temps.\nAl seu retorn a Barcelona va signar, a l'agost de 1931, amb altres militants de la CNT oposats a la AIT, el Manifest dels Trenta, pel que és expulsat de la CNT. A la fi de 1932 va decidir fundar, amb un grup de partidaris, el Partit Sindicalista, que va marcar una ruptura formal amb l'anarquisme i la seva evolució cap a un sindicalisme polític inspirat en el laborisme anglès: La constitució del Partit Sindicalista obeeix a la necessitat de recollir en una organització adequada l'acció política derivada de l'acció sindical econòmica... Per això cal insistir afirmant l'existència d'una acció sindical econòmica i d'una acció sindical política.\nEl Partit Sindicalista es va adherir al programa del Front Popular. Al febrer de 1936 va ser escollit diputat per Cadis al Congrés dels Diputats. A l'octubre de 1936, ja iniciada la guerra, se'l va nomenar subcomissari general de Guerra però la seva precària salut li va obligar a retirar-se uns mesos més tard. Va morir el 11 de desembre de 1937.\nCol·laboradors de la Viquipèdia. Ángel Pestaña Núñez [en línia]. Viquipèdia, l'Enciclopèdia Lliure, 2007 [data de consulta: 3 de febrer del 2008]. Disponible en <http://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=%C3%81ngel_Pesta%C3%B1a_N%C3%BA%C3%B1ez&oldid=1540165>.


Publicado 20/6/2019 15:44:37CET\nS'emmarca en el programa d'innovació 'Vueling Innup' que van presentar fa un any i mig\nEL PRAT DE LLOBREGAT (BARCELONA), 20 Jun. (EUROPA PRESS) -\nVueling ha invertit aquest any 30 milions d'euros en innovació tecnològica --el doble que el 2016-- en el marc del programa 'Vueling Innup', que la companyia va presentar fa un any i mig i amb el qual vol posicionar-se com un dels referents europeus en la matèria.\nEn una roda de premsa aquest dijous, el director d'Àrees Corporatives de Vueling, Jorge Saco; el director d'IT, Javi Álvarez, i la cap d'anàlisi de dades de l'aerolínia, Rita Barata, han explicat que la companyia va presentar el programa per oferir solucions digitals i avançar-se a les tendències de futur de la indústria.\nEn aquest marc, l'aerolínia també va obrir a principis del 2018 al Prat de Llobregat (Barcelona) un centre de desenvolupament anomenat Agile Development Center (ADC Center), i que actualment acull 200 professionals dels 400 que treballen a les tres àrees tecnològiques del programa: IT, Ciència de Dades i l'Innovation Lab.\nSaco ha explicat que el programa d'innovació es basa en quatre pilars: la transformació de la companyia cap a una cultura àgil, la captació i retenció de talent tecnològic, comptar amb un 'portfolio' de solucions digitals i la conversió cap a una companyia basada en dades.\nBarata ha detallat que l'estratègia de 'big data' de Vueling està enfocada a prendre millors decisions a partir d'informació en temps real: "Treballem les dades com si fossin un objectiu de valor per a l'empresa, i una línia d'experimentació".\nLa companyia està treballant en aplicacions com un 'chatbot' vinculat amb altres suports per dur a terme tasques com la compra del bitllet, fer el 'check-in' i gestionar les incidències, un assistent en un holograma, així com una aplicació per relacionar-se amb les persones del mateix vol.\nMés de 112.000 persones ja han demanat a l'INE que no els enviïn propaganda electoral


Similar Posts1. Mini Packs of Recycled Sari Silk Ribbon Now at Darn Good Yarn – Newsletter, 2. Monday Update! Sari Ribbon Shrug Pattern–DONE!, 3. DarnGoodYarn.com has an Etsy Store: RecycledSilkYarn


Daniel i les bruixes salvatges - Edicions Bromera\nInici > Col·leccions (LIJ)>Narrativa>Espurna>Daniel i les bruixes salvatges\nPREMI BANCAIXA DE NARRATIVA JUVENIL2002\n«M’agradaria explicar una breu història, abans de morir.» Així comença el relat de Daniel, un jove condemnat a ser penjat en començar el nou dia. La suma de desgràcies que es veu forçat a viure podria fer-nos pensar en un personatge extret de la novel·la picaresca. Però Daniel no és més que un jove innocent i bo, cansat de viure en un món advers. Un adolescent que descobreix l’amor per mitjà de les històries que ha sentit recontar, com la de la reina de Sabà, que li té robat el cor.\nGabriel Janer Manila (Algaida, Mallorca, 1940) és un dels escriptors més populars i prestigiosos de les nostres lletres. L’obra d’aquest autor ha estat distingida amb els premis més importants. Daniel i les bruixes salvatges, una novel·la que és alhora una història d’amor a la vida i una absoluta denúncia contra la pena de mort.\nAutoria: Gabriel Janer Manila\nLes pròximes obres de Gabriel Janer Manila\nGabriel Janer Manila (Algaida, Mallorca, 1940) treballa com a professor universitari, traductor i gestor cultural. Dirigeix l’Institut d’Estudis Baleàrics i la càtedra d’Antropologia de l’Educació de la Universitat de les Illes Balears. Com a escriptor, ha conreat diversos gèneres i ha aconseguit premis literaris tan importants com el Premi Nacional de Literatura Infantil i Juvenil, en dues ocasions, o la Creu de Sant Jordi, entre altres. La seua obra s’ha traduït a l’alemany, el anglés, el castellà, l’eusquera i el gallec. Tot quant veus és el mar, Han cremat el mar, Daniel i les bruixes salvatges i Tigres són alguns dels seus llibres més importants.


Prometedor tràiler de "Nebraska", d'Alexander Payne | La Casa De Vidre\nPrometedor tràiler de "Nebraska", d'Alexander Payne\nOctubre 2, 2013 · by peremarzo\t· in Tràilers.\t·\nTorna Alexander Payne.\nI el tràiler de NEBRASKA, la seva nova pel·lícula no podia generar més bones sensacions. Va agradar força a Canes, on va ser presentat, i fins i tot ja comença a sonar fort de cara a la pròxima edició del Òscars.\nEl director d’ENTRE COPAS i LOS DESCENDIENTES sempre ha destacat per l’excel·lent treball amb els seus actors i aquest vegada sembla que no serà menys. La parella formada per Bruce Dern i Will Forte ja destil·la una química espectacular en aquest primer avanç del film i el Premi a Millor Actor, aconseguit per Dern a la passada edició del festival de Canes, reforça encara més aquesta impressió.\nNEBRASKA es centra en història d’un home gran (Bruce Dern), que afirma tenir un bitllet de loteria premiat amb un milió de dòlars. Però L’ancià, necessita de l’ajuda del seu fill (Will Forte) per tal que l’ajudi a cobrar-lo. Aquest és el punt de partida que planteja Alexander Payne per reflexionar, un cop més, sobre la família, la vida i els fantasmes personals.\nAquí va el tràiler i el cartell:\nEtiquetes: alexander payne, bruce dern, entre copas, nebraska, tràiler, will forte\n← Tràiler final d'EL HÒBBIT: LA DESOLACIÓ DE SMAUG\nZumzeig: Un nou cinema-bistrot a Barcelona →


Reflexions i Crítiques: de setembre 2012\nRedactat per Joan Gasull Jolis a 12:19 3 comentaris:\nEn aquest article, vull dedicar-me a aplaudir una sèrie de fenòmens comunicatius que veig a través de les xarxes socials i altres pàgines. Fent un examen fred, he pogut veure com Internet pot delmar la comunicació entre persones a petita escala: el fet de poder conversar amb altres persones a través de caràcters, restant les bondats de la comunicació cara a cara (tals com expressivitat, mirades, to...) semblava i és una amenaça a un dels dons més apreciats la humanitat.\nEn canvi, s'ha pogut observar com els usuaris d'Internet han sabut adaptar-se al problema i evolucionar. Em refereixo als mecanismes d'emoticons i als memes.\nEls emoticons ja són antics, porten un temps al mercat, però el mecanisme per posar cara a un missatge, tot i ser tan simple, és admirable i crec que es mereixen una observació. Ja siguin dos punts i un parèntesi o una petita imatge donada pel Messenger o el xat del Facebook.\nHom pot veure els memes com una evolució natural però no òbvia dels emoticons. Presenten més joc que aquests: mentre no tenen un ús popular en les comunicacions un a un, la seva popularitat en la comunicació a gran escala en pàgines d'humor és gran. El més meravellós és que permeten expressar, dins una sola cara, un conjunt de sensacions dins un grup d'emocions, és a dir, que ofereixen bastant joc. Per això que volia analitzar els memes, per poder senyalar el bé que fan a l'expressivitat a través de L'Internet (sento que em deixo per escriure moltes coses;sisplau, si compartiu la meva opinió ajudeu-me als comentaris). Tot i així, veig un difícil ús de aquestes característiques dins de serveis de missatgeria, els quals volia explorar en aquesta entrada.\nÉs aquí on vull començar la meva crítica. Bàsicament atacaré contra la propagació de l'ús dels "hashtags" exportats per Twitter. Crec que lingüísticament suposen un pas enrere que no s'hauria de fer. Les raons són que no veig correcte que s'etiquetin les sensacions o esdeveniments, no s'haurien de descriure amb paraules clau. Tenim una sintàctica preciosa escrivim en l'idioma que escrivim; podem construir frases i narracions fins i tot (poesia també si em permeteu i sou un xic extrems) per explicar que ens passa pel cap i el cor.\nPer últim, no com a crítica sinó com a inici de la recerca d'un model millor, volia estudiar l'ús excessiu de "xd" i "jaja" (i variants més llargues i amb altres vocals, e.g.: jejejejejejej). La proposta neix de la creença personal que l'abús no és correcte perquè s'allunya de la conversa tradicional, on la gent no necessita perquè riure constantment i es pot expressar el plaer pel diàleg mitjançant altres mecanismes. De manera òbvia, tot això ho discuteixo des de l'experiència pròpia: pot ser que algú trobi que estic exagerant o bé que no s'hi hagin fixat o no ho trobin abusiu. D'altra banda, si plantejo la recerca d'una alternativa és perquè hi veig també bondats, com abans he dit expressar el gust que pot causar la conversa o donar una pista al receptor de quina és la intenció i to del missatge (tots problemes causats per la falta de virtuts de la conversa tradicional). Si em permeteu, explico una historieta de quan vaig establir contacte amb un estranger a través d'Internet. Ens comunicàvem mitjançant xat, i ens portàvem francament bé, però jo desconeixia com expressaven que una cosa els feia gràcia o que els resultava agradable la conversa. Això, més el fet que xerraven en anglès resultava en un jo que enviava missatges a una màquina (exagerant una mica, més detalls en persona). Vaig sentir una gran alegria quan el "partner" va escriure el nostre primer "xd", vam conversar sobre aquest i em va introduir al "hahaha" (i al "lol", però estèticament el trobo horrible i em nego a fer-lo servir).\nEspero que amb aquesta historieta us pugui haver fet entendre una mica més el que vull dir. Penso que una idea que pot semblar còmica al principi per la falta de costum pot ser expressar explícitament el to amb que voldríem comunicar-nos com a alternativa a acabar cada frase amb un xd. En qualsevol cas, moderem l'ús de les expressions "jaja" i "xddd" o al menys siguem conscients del que fem quan les fem servir per poder trobar, algun dia i sense que ens adonem, un model de comunicació tipogràfic més natural amb el que ens sentim més còmodes.\nRedactat per Alex Nuez Aguilar a 12:11 2 comentaris:\nSenyors i senyores... Per fi m'estreno al blog!\nRealment no sabia quin títol d'entrada posar, així que poso això i espero que ho entengueu al llegir la parrafada.\nEstic cansat d'escoltar coses com el no puc, es massa per mi, això no és possible... Realment no podem? Ho dubto molt, gent que diu, no podré amb aquest examen, no podré perdre pes, no podré...\nSóc conscient que de vegades la frustració i la manca de força de voluntat ens pot jugar una mala passada, però em nego a que algú digui que no pot fer una cosa sense intentar-ho de veritat. Per tractar aquest tema em centraré en exemples pràctics del meu dia a dia al llarg de la meva vida i de la gent que me'n volta.\nL'exemple que més em molesta actualment és el de la gent que em diu, em vull posar en forma, perdre pes (o guanyar-ne) i posar-se bo. Quan em venen així em demanen una taula d'exercicis, una dieta, i un programa setmanal per anar tirant en un principi i segons anem veient l'evolució canviar el programa d'una manera o d'altre. D'acord, perdo el temps fent el programa sencer per aquesta persona, i... passen les setmanes i no tan sols no ens apropem una mica a la meta proposada, sinó que fins i tot arribem a allunyar-nos i se'm queixen. Per què? Ben senzill, tenen la intenció, i comencen amb bon peu, però no ho fan bé, per molt pautat que ho tinguin i les instruccions siguin senzilles, no s'intenta de debò. Vivim en un món consumista, on tot se'ns dona ara, al moment. Volem una cosa, anem a la tenda i ho comprem o ens ho fem, per la informació només ens em de connectar a la xarxa i tindrem una sobresaturació d'informació, podem escollir allà on anem, se'ns ha criat per tenir el privilegi de triar, i això sota el meu punt de vista ens ha fet molt de mal a l'hora de posar-nos ferms en certs aspectes de la nostra vida, perquè hi ha molts cops que iniciem una cosa i l'esforç continuat que ens requereix aquesta tasca fa que dintre d'aquesta societat en la que se'ns ha criat s'esfumi. Retorno a la dieta del principi, per què no surt bé? Tinc un pla de dieta i exercici, el pla de dieta més o menys el mantinc, però... Puc fer aquesta substitució d'això per allò, i d'allò altre per aquella altre cosa que m'agrada més, i allò que no m'agrada tant l'hi posaré una mica de salsa. La nostra llibertat per triar ens fa que els nostres desitjos més immediats s'interposin en els nostres desitjos futurs.\nEl que vull dir amb tot això és que, en la gran majoria de casos, el fet de poder o no poder fer alguna cosa resideix en nosaltres mateixos, vols aprovar un examen? Valora les teves possibilitats personals i dedica el temps necessari, vols perdre pes? no hi ha cap secret, sigues constant i oblida que tens la llibertat de triar que menjar o la llibertat de tenir un dia a dia com el que tenies abans. Si vols aconseguir alguna cosa que abans no tenies, si no la tenies és precisament perquè el teu estil de vida anterior o les circumstàncies que tenies no eren propicies a aconseguir-ho, has de canviar, i la decisió de triar en tot moment, el fet que la rendició sigui el camí més senzill, és precisament el que fa que un mateix s'imposi la barrera del que és possible i que no ho és.\nAl final la nostra vida es resumeix en tries, cada tria que prenem afectarà directament en el nostre futur, sortir una nit o quedar-se a casa, menjar sopa o un entrepà, qualsevol cosa que pensem que pot ser una futilesa, pot ser un inici o un final per alguna cosa futura o immediata del que fem o ens passarà.\nPd. No m'ho he llegit i ho he escrit sobre la marxa, si no s'enten, all i aigua :)\nRedactat per Sin Seg a 13:34 3 comentaris:\nEn una tarda de final de vacances en que l'aburriment era la única companyia, vaig voler centrar el meu pensament en un concepte que ha estat fruit de nombrosos debats i opinions i que, al llegir l'última entrada escrita per l'Alex, ha revifat: el concepte d'ànima, tot acompanyat de certes preguntes com ara què és l'ànima? Què suposa creure en ella? Amb quines maneres de veure el món es contradiu? Ambicioses preguntes, de les quals vaig intentar treure les meves conclusions.\nPel que fa la primera pregunta, la responc a partir de la meva experiència i de coneixements bàsics que disposo d'algunes religions: cristianisme amb totes les seves branques, l'islam, judaisme i l'hinduisme bàsicament. A partir d'aquí defineixo, en línies generals, i parteixo en les meves reflexions entenent l'ànima com a consciència immortal que no té perquè estar lligada al món físic o perceptiu.\nArribats aquí el primer que em va passar pel cap va ser l'absurditat, per falta d'una millor expressió, del concepte d'ànima quan se l'aplica al món físic, en concret, vaig pensar en el debat que hi ha hagut sobre les cèl·lules mare quan l'esglèsia entrava en aquest. Quan comença l'ànima en una persona? Quan apareix en un cos aquesta consciència immortal? Aleshores penso en la imatge d'un zigot tot just format. Una cèl·lula amb nou material genètic que serà un nou individu. Es podria pensar que l'ànima comença en el moment d'unió d'un espermatozou amb un òvul però fallaria aquesta concepció al saber que bessons i trigemins poden sorgir d'un sol zigot en les primeres setmanes d'embaràs, llavors parlariem d'una ànima partida en dos, tres o més. També passa al contrari, dos zigots bessons poden unir-se en un, llavors estariem parlant d'una "ànima doble". Hi ha gent que diria que l'ànima es crea amb el temps, a mesura que la nostra consciència guanya experiència i sabiesa però llavors parlariem d'ànimes completes i incompletes i tampoc s'estalviaria les faltes de sentit anteriors ja que una cosa immortal i no lligada al món físic no pot sorgir del món físic, és a dir, per algún lloc la suposada ànima o similar ha d'entrar a l'individu. A més sorgeix el problema de quina ànima entra en l'individu, quina prioritat té una ànima respecte a una altra per entrar a un cos. Potser fan cua. Llavors vaig concluir que una visió materialista del món no pot conviure amb el concepte d'ànima, és a dir, si creus que el que perceps és real, el que t'envolta és veritat, no pots creure alhora en ell. Això ja xoca amb la visió d'una dualitat de la realitat en que aparentment creuen gran part de les religions i fins i tot certes persones no religioses: un món perceptiu i cert, envoltat de persones i altres ànimes, i un món diferent i separat d'aquest, on les ànimes viuen d'alguna manera durant l'eternitat.\nEl fet que existeixi aquestà no convivència entre ànima-realitat no nega ni de lluny el concepte d'ànima. L'única manera lógica que trobo en creure amb certesa el concepte d'ànima és utilitzant el que ens va dir Déscartes abans de demostrar de tres maneres, no del tot correctes, l'existència de Déu. La primera veritat. L'únic que sabem amb seguretat absoluta és que pensem per tant existim. Aquesta veritat té les seves crítiques en el fet que per creure-la s'ha de donar per suposat el principi de substancialitat. Si hi ha efecte, hi ha substància que el causa. Però decideixo creure-me'l perquè mai s'ha donat un cas contradient, però bàsicament perquè si no fos cert em tornaria boig.\nPer tant, trobo que hi ha dos maneres generals d'observar la realitat quan tractem el concepte d'ànima. O hi creus, deixant de banda la fe de la realitat mesurable i només acceptant la teva existència com a única certesa, o no hi creus, podent així acceptar les teves percepcions com a certes que no és ni millor ni pitjor. Però sempre tenint present que, independentment de la decisió personal de creure en el que perceps o no, el més proper a una veritat que tenim és cogito ergo sum.\nRedactat per David Vallmanya Poch a 15:42 Cap comentari:


Tecnologia 3D per millorar la posició corporal - Data Science\nInici » Tecnologia 3D per millorar la posició corporal\nLa spin-off PhysicalTech, creada l’any 2014 per un equip d’enginyers informàtics del grup d’Anàlisi Automàtica del Comportament Humà (HuPBA) i del grup Data Science @ Universitat de Barcelona i per fisioterapeutes de l’Institut de Fisioteràpia Global Mézières (IFGM), ha desenvolupat ADiBAS Posture, una nova tecnologia de visió per computador en 3D que permet analitzar la posició corporal de manera objectiva i automàtica a través del multisensor Kinect, comercialitzat per Microsoft. El sistema ADiBAS Posture permet reconstruir l’escena en 3D per obtenir dades i informació sobre la posició corporal dels pacients amb problemes, especialment d’esquena. Aquestes dades són interpretades per professionals de la salut, com fisioterapeutes i metges, per tal que es pugui elaborar un diagnòstic clínic més precís i fer un seguiment de l’evolució del tractament.\nADiBAS Posture té múltiples aplicacions tant en el sector de la salut com en l’esportiu. Està dissenyat com a sistema de suport al diagnòstic clínic per prevenir trastorns musculoesquelètics com el mal d’esquena o les lesions musculars. També fa el seguiment de l’evolució dels pacients en els tractaments de rehabilitació i fisioteràpia. En comparació amb les poques alternatives existents en el mercat, el nou sistema ADiBAS és menys invasiu i més precís, permet protocols a mida i és més econòmic.