Agevo de Granollers: 2013\nLa 'Pedra de l'encant' acull el nostre Pessebre i la nostra felicitació més cordial. Un bon 2014!\nPublicat per agevo a 12/17/2013 Cap comentari:\nCANTADA DE NADALES. Coral de nivell elemental de l'Escola Municipal de Música Josep M. Ruera. Dimarts, 17 de desembre\nJornada de cloenda del primer trimestre de les nostres Aules i també el començament de les Festes de Nadal. És una diada molt diferent ja que amb ella encetem l'entrada dels dies nadalencs. La conferència es transforma en un dia de concert, si bé s'ha preparat com una classe amb un aire excepcional.\nLa coral dels alumnes de grau elemental de l'Escola de Música Josep Mª Ruera de Granollers, foren els escollits per amenitzar l'acte. El seu director i la Montserrat Morral com a pedagoga, varen portar el fil conductor per donar a conèixer musicalment cada una de les peces interpretades. Peces per a infants amb lletra poètica o divertida i acompanyades d'expressió corporal per tal de fer sentir als nens i nenes el sentiment del ritme i la paraula acompanyada per la inspiració de la melodia musical adient.\nAmb les nadales, Montserrat Morral va posar l’èmfasi amb paraules de Joan Amades, en què ens diu: la cançó popular no es de ningú, però es de tothom. Es l'ànima del poble i les diferents versions no fan altra cosa que enriquir-la, ens arriba fins al fons de l'ànima i desvetlla tots els nostres sentiments i emocions. Resum Aurora Masat, fotografia Mercè Gasch.\nPublicat per agevo a 12/16/2013 Cap comentari:\nAssumpta Bassas ha parlat sobre TEMPS DE VIDA, TEMPS DE CREACIÓ: ARTISTES DE LLARG RECORREGUT. Dimarts dia 10 de desembre\n“Des dels anys 70 historiadores i crítiques d’art han posat en evidència la minsa presència d’obres de dones artistes a les col·leccions públiques i privades dels museus, així com la poca atenció prestada al simbòlic matern en la reflexió sobre la creació...\nA dècada dels 90 l’exposició comissariada per Catherine de Zegher, Inside the visible: An Elliptical Traverse of Twentieth Century Art. In, out and from the Feminine, originada precisament al Béguinage de Kortrijk (Bèlgica) i desplegada més tard als Estats Units, proposava estudiar la creació de les artistes visuals com una font viva i substancial de pensament sobre l’art i la cultura moderna i contemporània”. Extret de Duoda.\nPanoràmica de la sessió\nAssumpta Bassas està escrivint una tesis sobre les dones artistes. Ens va parlar de cinc dones que viuen en conjunt la vida i la creació: Agnès Martin 1912 -2024 Canada EEUU; Silvia Gubern, Barcelona 1941; Fina Miralles, Sabadell 1950; Eugenia Balcells, Barcelona; i Anna Halprin 1920 EE.\nRenuncien a la fama i als bens materials per viure deslligades de compromisos i lligams S’entreguen apassionadament a la creació i comparteixen l'experiència de buidar els seus coneixements tècnics i teòrics, també tots els prejudicis per aconseguir el control de l'"ego" i deixar fluir els seus instints davant la bellesa i una emotiva felicitat. La vida, les malalties i deficiències les enriqueixen, fins aconseguir una plena activitat artística passats els noranta anys. El seu art, sigui pintura (expressionisme abstracte, perforaments audiovisuals) o dansa, les porta a una sensació de plenitud espiritual, mental i corporal.\nEn resum, tots tenim tota una vida per omplir-nos de vivències, però tenim també tota una vida per buidar-nos dels prejudicis i obrir el nostre cor a la inspiració, a la bellesa i a la felicitat. Resum Aurora Masat, fotografia Mercè Gasch\nPublicat per agevo a 12/06/2013 Cap comentari:\nPere Diumaró va parlar DE LA FONDA EUROPA A CAN PERET DE LA TAVERNA. Dimarts dia 3 de desembre\nPere Diumaró a la plaça de la Corona, on va néixer, on ha viscut sempre i des d'on ha estat testimoni de totes les transformacions d’aquest punt. Els seus llibres recullen la vida de Granollers tot partint de les seves vivències arrelades en llocs tan emblemàtics com aquesta plaça, o la Fonda Europa, o Can Peret de la Taverna...\nConferenciant i glossador durant l'acte\nEl Sr. Enric Garcia-Pey, ha fet la presentació del conferenciant i una síntesi del llibre La Carretera 1880 - 2010. Ha explicat amb detall tot el que ha estat l’artèria principal del centre de Granollers, nomenant i situant botigues, bars, i oficis que es feien, així com els noms de personatges significatius per a la vida col·lectiva de la nostra ciutat, tot arrencant des de l’any 1880, data de la construcció de la seu de la Unió Liberal que, amb el temps, ha esdevingut el Museu de Granollers.\nEl senyor Pere Diumaró i Pou coautor del llibre ha anat exhibint i explicant una àmplia col·lecció de fotografies on apareixen multitud de persones, moltes ja desaparegudes, que van tenir un protagonisme en algun moment del passat. Ho ha deixat ben clar: mai la carretera ha estat “la calle Mayor”, com alguna vegada algú l’anomena... i que eren més bonics els fanals que hi havia abans de la darrera remodelació.\nResum de Montserrat Lluch, fotografía de Mercè Gasch.\nPublicat per agevo a 12/01/2013 Cap comentari:\nJordi Camins va parlar sobre LES MUNTANYES: MITES I DIVINITATS, 2ª part. Dimarts dia 26 de novembre\nJordi Camins, observador de glaceres, alpinista i esquiador reconegut, és un científic les aportacions del qual es fan servir per a diverses publicacions erudites i per exposicions en Centres d’interpretació de les Glaceres Pirinenques. També col·labora en el programa de la web Glaciers Online, la més important a nivell internacional en matèria de glaciologia. Ha estat guardonat amb el premi Medi Ambient en la modalitat 'trajectòria a favor del medi ambient'.\nSíntesi de la sessió alpina\nEl llibre de Jordi Camins Los 100 últimos glaciares del sur de Europa recull un exhaustiu treball de recerca sobre el canvi climàtic en els glaciars i els seus efectes, tot fent una comparativa amb fotografies de les diferències de les glaceres uns anys enrere i a l’actualitat. És un text que sensibilitza a la societat i dona un toc d’alerta de la realitat actual, per tal que els governants prenguin mesures urgents.\nL’autor, amb un to col·loquial, va explicar les seves experiències en les expedicions a diferents països: Pakistan , Xina, Nepal. La riquesa dels viatges, és conèixer la gent, els seus costums i, a més, poder gaudir de la naturalesa (Muntanyes) En aquest països la seva forma de viure està determinada en funció de la llengua i la religió (Budisme, Hinduisme).\nTota l’exposició va quedar reforçada per fotografies interessants, tot mostrant els costums i forma de vida de les persones. Les zones rurals són més estrictes en les seves pràctiques i costums, ja que les tenen molt arrelades, a diferència de les ciutats que venen condicionades els últims anys per la gran influència del turisme.\nA Katmandú i viuen uns 1.500.habitans. La seva vida té alguna similitud amb l’India pel que fa les religions (Budisme i Hinduisme) on conviuen sense cap conflicte.\nAl Nepal els temples són molt relaxants i tanquils, es pot entrar sense problemes, les cares dels nepalesos reflecteixen molta pau i tranquil·litat. En els temples viuen els monjos “Sadus” (Hinduistes) que estan en la 4ª fase de meditació, viuen de les ofrenes i aliments que la gent els hi porta.\nUna costum que ens va sorprendre, va ser veure una diapositiva d’una nena molt pintada, que segons els rituals nepalesos és triada quan és molt petita, i queda recluida en un monestir apartada de la societat on és adorada com a una divinitat. Deixa de ser divina quan té la primera menstruació: aleshores ha de sortir del monestir no tenint cap futur, i acaba moltes vegades en la prostitució.\nUn altre ritual comú en aquest país son “les cremacions” dels difunts. Els familiars son els que s’encarreguen de la preparació de la pira funerària, el cos cremat és llençat al riu “Batmati”\nEl conferenciant va exposar tot d’una forma molt emotiva i didàctica, transmetent-nos la seva estimació i respecte per la naturalesa. Resum Mercè Barnils, fotografia Mercè Gasch.\nPublicat per agevo a 11/24/2013 Cap comentari:\nAntoni Dalmau va parlar sobre les VERITATS I MENTIDES DE LA HISTÒRIA, dimarts dia 19 de novembre.\nLa història és el camp de coneixement que narra el passat de les societats humanes d'acord amb els testimonis materials, orals, escrits i visuals. Es contraposa a la prehistòria, que és la disciplina que estudia el passat humà previ a l'aparició de l'escriptura. També s'anomena història el passat humà mateix narrat per la disciplina històrica. La història es diferencia de l'arqueologia per la seva referència essencial a l'escriptura.\nAntoni Dalmau ha fet veure, al llarg de tota la xerrada, que cal tenir una mirada crítica en aproximar-nos a la història, perquè aquesta és manipulable, cal considerar que l'han escrit els vencedors, i costa de saber de la gent humil, que en general està amagada.\nLa història l'han escrit els vencedors no els vençuts. Ha posat l'exemple que si els nazis haguessin estat vencedors, la versió de la II guerra mundial probablement hauria estat diferent.\nLa mateixa història d'Espanya ens parla d' emperadors, reis.... què en sabem dels esclaus? què en sabem de les dones? quan són elles les que conservaven el patrimoni i educaven els fills mentre els homes eren a la guerra. S'ha de desenterrar la història amagada i ser molt i molt crítics.\nEn general la història es manipula per diferents interessos; econòmics, periodístics, al servei d'un missatge... En tenim exemples a Catalunya en la celebració, entre d'altres, del mil·lenari. A Espanya el propi rei a l'abril del 2011 va dir que el castellà no s'havia imposat mai. De vegades i per conveniències no es modifica sinó que s'obvia, exemple a França del nord no és parla de la croada dels càtars ni de la invasió del nord contra el sud del segle XIII en batalles duríssimes abans d'arribar a l'actual França. En diferents pel·lícules històriques i per interessos comercials també hem vist poc rigor, etc.\nTambé cal tenir present que el rostre de la Història modificada, alterada hi arriba pel propi temps. Exemples; el Partenó d'Atenes edifici en ruïnes a l'actualitat tenia en origen els seus colors vermells, blaus, daurats que eren exuberants. L'Esfinx de Gizeh a Egipte al costat de les tres piràmides, va estar molts anys colgada fins el coll, per això no té nas, té el color de les pedres quan abans era vermella amb un mocador al cap de ratlles grogues i blaves. Les esglésies romàniques a pedra vista abans eren arrebossades i pintades de vermells, blaus daurats. A l'edat mitjana la gent era analfabeta per això pintaven per impressionar i captar les atencions.\nTambé cal ser crítics, per saber que les anomenades tradicions són molt més properes en el temps del que pensem. Exemple el sardanisme, castells, excursionisme, correfoc són dels anys 80. El pa amb tomàquet va néixer a les zones rurals i no va arribar a Barcelona fins a l´època de les grans obres del metro i el cobriment del tren pel carrer Aragó. En venir immigrants però també pagesos varen plantar tomaqueres als laterals del C/ Aragó. La nostre memòria és feble i de màxim tres generacions.\nNo podem aplicar conceptes i mentalitats d'avui per explicar el passat. El segle XVIII Catalunya no era com és el segle XXI la gent no tenia massa visió fora de la seva comarca, no hi havia consciència única homogènia, llavors es lluitava per; repartiment d'aigua, d'impostos... Resum de Carme Esplugas, fotografía Mercè Gasch\nPublicat per agevo a 11/17/2013 Cap comentari:\nFrancesc Bailón va parlar de L'EXPEDICIÓ DE JOHN FRANKLIN: LA GRAN TRAGÈDIA DE L'EXPLORACIÓ ÀRTICA, dimarts 5 de novembre,\n"...va ser un viatge fallit d'exploració de l'Àrtic, dirigit pel capità Sir John Franklin, que va partir d'Anglaterra el 1845, quan ja era un oficial de la Royal Navy i un experimentat explorador que ja havia participat anteriorment en tres expedicions àrtiques... La seva quarta i última expedició va començar quan ja tenia 59 anys, i tenia com a objectiu travessar i explorar l'últim tram del Pas del Nord-oest, encara inexplorat..." Viquipèdia\nSínesi de la sessió amb un moment de la conferencia\nEn els segles XVlll i XlX la gran aventura de l’Àrtic porta els descobridors i aventurers anglesos a obrir noves rutes de coneixements de navegació per unes aigües inexplorades.\nL’objectiu té uns fons comercial, trobar el pas del Nord-oest per arribar als països orientals de la Xina i obrir una nova ruta al comerç de mercaderies.\nUna expedició rere l’altra, varen perdre vaixells i homes davant dels llargs hiverns àrtics.\nCom més nombrosa era l’expedició més perill corria pel fred i la manca d’aliments.\nEn John Franklin va per segona vegada d’exploració a l’Àrtic, és la més preparada: els millors homes, el millor vaixell, menjar enllaunat. 134 persones són embarcades per anar a la aventura. La seva missió és la d’explorar i cartografiar les terres glaçades del Nord. Quan arriben a l’estret de Lancaster el gel no permet avançar la nau.\nEn arribar l’hivern es disposen a fer un campament per passar-hi la llarga nit polar. No els preocupa el menjar, però les presses per enllaunar-lo serà el verí que acabarà amb la vida de tots els homes, per una sobredosi de plom.\nSón molts els aventurers que amb la promesa d’una forta quantitat de diners s’arrisquen a buscar l’expedició perduda. Aportaran nous descobriments i coneixement d’aquelles terres, però de molts d’aquells homes i vaixells no se’n sabrà mai més res.\nPosteriorment en diferents expedicions es va descobrir el pol magnètic, el pol geogràfic i, últimament, grans jaciments de petroli i de gas que es poden convertir en un allau de conflictes entre el Canadà i Anglaterra sobre els drets adquirits de la seva antiga colònia..Resum Aurora Masat, fotografía Mercè Gasch\nPublicat per agevo a 11/02/2013 Cap comentari:\nFaust Pagès i Sergi Palau van parlar d' ELS CASTELLERS, PATRIMONI IMMATERIAL DE LA HUMANITAT, dimarts 29 d'octubre,\nLa Unesco va aprovar la inclusió dels castells a la llista representativa del Patrimoni Immaterial de la Humanitat el passat 16 de novembre de 2010. D'aquesta manera, els castells adquirien una categoria universal. Després de superar els diferents filtres, la decisió final es va prendre en la reunió del Comitè Intergovernamental per a la Salvaguarda del Patrimoni Immaterial de la Humanitat, que es va celebrar a Nairobi (Kenia).\nA l'acte hi va assistir una delegació catalana encapçalada pel president del Parlament, Ernest Benach, i el conseller de Cultura, Joan Manuel Tresserras, i en la què també hi era el president de la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya (CCCC), Miquel Botella.\nEls primers castells es van enlairar a Valls al segle XVIII. Durant el segle XIX i començaments del XX van entrar en crisis, i no va ser fins els anys 20 de segle passat que van tornar a ressorgir. Actualment n’hi ha per tot Catalunya i també a les Balears.\nEls conferenciants ens van passar un vídeo gravat per la Generalitat de Catalunya amb motiu de presentar-se, el 17 d’abril del 2008 a la candidatura com a Patrimoni Cultural de la UNESCO. El vídeo destaca positivament els factors d’educació, incertesa, cultura, passió, amistat, recompensa i modernitat dels castells. Al 2010 van ser declarats Patrimoni Immaterial de la humanitat. A Catalunya només La Patum de Berga té la mateixa categoria i, a tot el món, només 213 activitats culturals gaudeixen d’aquesta nominació.\nActualment hi ha 7.000 castellers agrupats en 66 colles. Al 2007 es va passar una enquesta i va resultar que un 98% coneixien els castells, i un 94% els valoraven molt positivament. Els castells són cultura popular. Destaquen pels valors que hi ha al darrera: treball en equip, poques individualitats, gent amateurs, tenen sentiment d’identitat, esperit obert i integrador, participació plural i transversal, recompensa de l’esforç, esperit festiu i de superació, tradició i modernitat. La camisa de diferents colors identifica la colla que pertanyen. No fan publicitat. Als anys 80 entren dones a les colles i això els fa progressar molt. En moments de crisi econòmica augmenten els participants.\nEls castellers van per tot Catalunya i també surten del país. Les colles s’ajuden mútuament, fan pinya junts. Hi ha castells de 6, 7, 8, 9, i 10 pisos. Aquests dos últims es consideren de gama alta. Només hi ha 5 o 6 colles que els fan. Estan formats per 1, 2, 3, 4, i 5 persones per pis. La base està formada pel tronc, després hi pot haver la pinya i les manilles. Hi ha castells que s’aixequen per sota. El castell està coronat pels dosos, l’aixecador i l’anxaneta. Cal carregar i descarregar el castell per haver reeixit. Disposen de gent especialitzada que estudia com evitar lesions i com minimitzar els riscos. Surten a TV33, a la Xarxa local de TVs., publiquen la revista Va de Castells, estan presents a Internet. També fan activitats extra castelleres.\nEls Xics de Granollers es van iniciar el 1992, durant el primer boom dels castells. Ara ja fan castells de 8. Són de 150 a 160 participants. Per créixer necessiten massa social. En la seva colla també tenen colles universitàries. Tenen un organigrama tècnic format per 15 persones, i un altre d’administratiu amb 15 persones més. Durant l’any fan de 25 a 30 actuacions per la comarca. Tenen un web: Xics de Granollers, una revista: El Pati en format digital, i veu a Ràdio Granollers. El seu lema és: Força, Equilibri, Valor i Seny. Resum i fotografia de Mercè Gasch\nPublicat per agevo a 10/22/2013 Cap comentari:\nJosep M Sans Travé va parlar sobre ELS TEMPLERS, SET SEGLES DE LLEGENDES, dimarts 22 d'octubre\nBalduí II de Jerusalem cedeix el\nTemple de Salomó a Huc de Payens\ni a Godofred de Saint-Omer.\nL'Orde del Temple va ser una institució medieval de caràcter religiós i militar carregada d'elements llegendaris, nascuda poc després de la primera croada. Els seus cavallers són coneguts com a templers...\nJosep M. Sans Travé és autor de diversos llibres sobre els templers, i la seva incidència a Catalunya, tema que ha estudiat i ha fet centre de les seves recerques.\nSovint es confon els templers amb els càtars, però no hi tenen res a veure: els càtars eren heretges, en canvi els templers van ser un orde religiós dins l’Església, això sí, van viure a la mateixa època, els segles XII i XIII; i també alguns templers francesos van acabar a la foguera.\nParlar dels templers és actual perquè l’any passat va fer 700 anys que el Papa Climent V va suprimir l’Orde de Sant Joan de Jerusalem, el dels templers.\nEl seu origen es situa en la confrontació cristianisme-islamisme. La primera croada va ser justament per a la recuperació de l’antic Imperi d’Orient per al món occidental, i per tal d’ajudar i protegir els pelegrins que acudien als llocs Sants, doncs sovint eren fustigats a Palestina.\nEl terme Templers ve per la seva fundació, doncs el rei de Jerusalem, per tal de comptar amb el seu suport, els va atorgar el Temple de Salomó, a Jerusalem.\nPer dur a terme la seva tasca van necessitar diners i reclutar personal que s’involucrés en la missió, i comptant amb la col·laboració del Papa, van aconseguir l’entusiasme d’Europa, que es va bolcar amb els templers.\nA casa nostra el comte Ramon Berenguer III es va fer templer, i a més els va fer donació del castell de Granyena l’any 1131. El darrer castell templer és el de Peníscola. També va tenir molta importància el de Miravet, lloc des d’on es coordinava la defensa.\nLes seves regles van ser molt estrictes pel que fa al mode de vida dels frares: vot de celibat, habitar en cases religioses, i observar un rigorós comportament.\nVan dedicar-se àmpliament a el que avui en diríem activitat bancària, amb nobles i comerciants, facilitant-los hi les exportacions i importacions, així com el canvi de moneda.\nAmb les seves males arts, el rei Felip IV de França va aconseguir el descrèdit de l’orde, i finalment l’any 1312, després de 183 anys d’existència, el Papa el va suprimir. I Occident va perdre la seva principal defensa a Terra Santa. Resum i fotografía de Montse Lluch Santacana\nPublicat per agevo a 10/16/2013 Cap comentari:\nClaudi Mans i Teixidó va parlar sobre si HI HA FUTUR SENSE NUCLEARS NI PETROLI?, dimarts dia 15 d'octubre\n"Les Conferències Catalanes per un Futur Sense Nuclears i Energèticament Sostenible continuen la tasca de pressió perquè Catalunya pugui abandonar el malson nuclear i l’addicció als combustibles fòssils i pugui començar a fer via pel camí de la independència energètica. Per fer-ho possible hem d’obrir la porta a l’ús generalitzat de les fonts d’energia que flueixen de forma natural per la biosfera: el Sol, el vent, l’aigua, la biomassa, la calor de la terra, etc. combinat amb fer que l’energia es faci servir amb moderació i amb la màxima eficiència, tan a nivell de generació com a nivell d’ús final." XXVII Conferència Catalana per un Futur Sense Nuclears i Energèticament Sostenible\nEl conferenciant ha fet un recorregut des de l'època que els habitatges no tenien llum fins a l'actualitat on les demandes energètiques s'incrementen contínuament. No som prou conscients del que tenim i del que implica cada vegada que arribem a casa i accionem l'interruptor de la llum i els de tants i tants estris. Cal reflexionar sobre com hem passat de ser esclaus mecànics a ser esclaus elèctrics.\nLa incògnita de si hi ha futur sense nuclears i petroli al llarg de la conferència ha quedat força resolta en el sentit que hi ha futur sense nuclears i petroli, però no d'una manera immediata. Cal treballar molt a nivell individual, general i mundial per cercar maneres d'incrementar la utilització d'energies renovables com poden ser el vent, el sol, les hidroelèctriques, les marees, l'energia geotèrmica, el biogàs, el bio-dièsel (transesterificació d'olis a substàncies similars al gasoil),\nLa xarxa elèctrica espanyola té demandes molt concretes i molt estudiades al llarg del temps amb moltes diferències entre el dia i la nit ( pot variar en un 40%) i entre les diferents estacions. Això fa que s'hagi de buscar sistemes per la falta i excedent d'energia. Està ben estudiat i s'aplica el sistema d'embassaments que funciona bé en els països que tenen pendents com nosaltres.\nEls governs tenen la obligació d'estudiar els problemes globals actuals i de futur; el creixement demogràfic (Xina, Índia, Africà...), el manteniment i millora de la qualitat de vida, la contaminació i l'alta producció de diòxid de carboni causant del canvi climàtic, l'esgotament de les primeres matèries, la geopolítica... Cal no oblidar que diversos processos es retroalimenten.\nTambé ens hem i s'han de plantejar quina energia és millor; la més barata?, la més segura?, la de menys residus?, la que produeix menys diòxid de carboni?, la més renovables?, la més constant?, la més fiable de subministrament?... Queda molt per fer i s'ha de fer pensant amb; les necessitats que tenim, en com tallem el malbaratament, en que podem estalviar, de quines matèries primes podem disposar, de quins països podem importar etc.\nTambé cal considerar la utilització i l’eficàcia del transport públic. No podem oblidar els combustibles biològics: el biogàs, la biomassa de primera generació o com obtenir etanol a partir de blat de moro, i el bio-dièsel a partir d'olis, de moment no es fa, la biomassa de segona generació; obtenció d'etanol a partir de llenya i bio-dièsel a partir d'olis usats, aquests últims podrien funcionar en el futur.\nTemes actuals com el Fracking per obtenir petroli està permès en uns països i no en d'altres. Els projectes semblants al Castor funcionen bé en altres països, aquí veurem si el tancaran, segurament no es va preveure que els terrenys són calcaris i la proximitat d'una falla. Resum de M. Carme Esplugas, fotografía de Mercè Gasch\nPublicat per agevo a 10/08/2013 Cap comentari:\nJoan Vives va parlar sobre RICHARD WAGNER ENTRE HEROIS, SOLITARIS I CAVALLERS, dimarts dia 8 d'octubre\nEl 2013 es celebra el bicentenari del naixement del compositor alemany Richard Wagner(1813.1883) Joan Vives, musicòleg, flautista, locutor de Catalunya Música, professor i divulgador musical. explica que Catalunya és un dels països on la petja de Wagner ha estat més important i abraça no solament el camp musical -Pedrell, Albéniz, Morera, Vives, Millet, Toldrà-, sinó també altres manifestacions artístiques com les literàries i plàstiques, principalment.\nNomés unes dades: ja a l’any 1862 els Cors de Clavé cantaven Wagner i s’organitzaven veritables peregrinacions a Bayreuth; el 1901 es va crear l’Associació Wagneriana; i una òpera com Lohengrin ha estat representada 236 vegades al Liceu de Barcelona.\nEl 22 de maig del 1813 neix a Leipzig Richard Wagner, han passat dos-cents anys. Si el segle XlX marca el començament de l’anomenat segle de la Ciència i la Indústria, amb l’entrada del segle XXl hem entrat a l’era virtual. Els canvis son abismals en tots els aspectes però, ara igual que abans, els amants de l’òpera queden subjugats per la força i l’encant de la música de Wagner.\nLa vida de Wagner és novel·lesca, tempestuosa: aclaparat pels deutes, canviava sovint de ciutat i corria d’un lloc a l’altre buscant la satisfacció dels seus somnis. Va ésser un artista molt odiat i estimat. Va ser un innovador, tenia tanta confiança en les seves idees que la seva capacitat de creació i treball recau totalment en ell mateix.\nLa seva obra s’inspira en els antics mites i llegendes medievals i, endut per el sentiment romàntic del moment, és capaç d'enaltir el sentiment èpic o amorós que porta els seus herois fins el sacrifici sublim de la mort. L’argument de les obres, l’orquestració, vestuari i també el teatre de Bayreuth, foren creats exclusivament per a la interpretació de les seves òperes.\nPel que fa la música, seguint els passos dels més prestigiosos compositors, segueix una nova manera molt personal d’expressió en el discurs operístic. Dóna als personatges un motiu musical anomenat “leit motif”, “motius guia” , breu melodia que defineix el personatge, o una acció, una idea o un objecte. S’aparta del conegut estil italià, amb les seves àries i duets, per crear unes òperes amb un gran sentit dramàtic tot seguint el fil conductor d’un “leit motif” que va ser l’element coordinador de gran expressió. Cada actor i cada símbol de l’acció, l’espasa, l’anell... tenen un motiu musical propi que acompanya totes les situacions de les persones i dels conceptes. Wagner va aconseguir conjuntar de tal forma el ritme, la melodia i la lletra que les seves obres formen una unió perfecte per al cant.\nCom ens va dir en la magnifica conferència Joan Vives: “la música és el millor que hem rebut de Richard Wagner”. Resum Aurora Masat, fotografía Mercè Gasch\nPublicat per agevo a 10/01/2013 Cap comentari:\nTornem a l'octubre... MOLT BONES VACANCES !\nPublicat per agevo a 6/21/2013 Cap comentari:\nNúria Candela ha parlat sobre: JA ÉS HORA QUE SE SÀPIGA: HOMENATGE A PERE QUART, dimarts dia 18.\nLa conferenciant va fer una exposició molt entranyable, primer va situar el personatge i desprès, amb molta emotivitat, va recitar alguns versos significatius del poeta.\nJoan Oliver i Sellarés va adoptar el pseudònim de PERE QUART, amb què va firmar tota la seva obra poètica. Neix l'any 1899 en el si d'una família burgesa benestant de Sabadell, el seu avi patern va ser uns dels fundadors de Caixa de Sabadell, era el quart d'onze germans, acabant sent l'únic supervivent. Estudia la carrera de Dret, i el seu esperit inquiet el porta a viatjar per tot Europa. Oliver va destacar-se pel seu compromís polític (causa republicana).\nLa seva obra literària és molt extensa i valorada, motiu pel qual va ser guardonat amb el premi d'Honor de les lletres catalanes. La ponent va dividir la seva obre en quatre etapes, reflectint cada una el moment vital, personal i professional del poeta.\n1.- L'obra fa un recorregut a traves dels seus poemes tot fent interpretació del personatge explicant la seva vida.\n2ª. El seu exili a Santiago de Xile motiva els seus poemes: Naufragi, Noè, Absència, Sòlita, Corrandes del exili, un recital molt emotiu que va ocasionar molts aplaudiments en el fragment:\nturons fan una serra\ncinc coteres massa terra\ncom el Vallès no hi res"\n3er. Al retornar al seu país al 1947 troba un país desfet, el neguit i la tristor queda reflectit en els seus poemes: El guany, Lletania, Cançó explicita,.\n4ªrt. Els poemes d'aquesta etapa queden reflectís amb la fe i l'amor a la seva pàtria. Sòlita, utopia, Poble meu, La petita taverna, un ric català, La vaca Suiza. Desprès d'una vida intensa en vivències personals i amb una obra extensa, teatre, poesia, que algunes d'aquestes van ser musicades per, Lluis Llac, Ovidi Montllor i Santi Arisa, que van ajudar a una projecció popular de la seva obre. El poeta mor el 1986 a Barcelona i és enterrat a Sabadell, deixant un llegat molt ric per el nostre país.\nLa conferenciant va finir la seva exposició tot deixant palès la seva professionalitat interpretativa recitant els poemes amb molta emotivitat. Va acabar l'acte amb forts i llargs aplaudiments, sent una magnifica cloenda de les activitats d'aquest curs de les Aules Universitàries. Síntesi Mercè Barnils, fotografia Mercè Gasch\nPublicat per agevo a 6/11/2013 Cap comentari:\nAssumpta Montellà va parlat d' EL SILENCI DELS TELERS, dimarts dia 11.\nEl riu Llobregat conté una excepcionalitat única al món. En 20 kms. del seu recorregut s’instal·laren 18 colònies tèxtils, a cavall de dos segles, afiançant la Revolució Industrial a casa nostra. Seguint el fil de El Silenci dels Telers, entrarem al túnel del temps per conèixer de prop la vida dels obrers, entre l’església i la fàbrica a la colònia Pons, la torre de l’amo de Viladomiu Nou, i els carrers de la colònia El Guixaró.\nAssumpta Montellà ens fa una descripció de la dona treballadora de les colònies tèxtils. Als 14 anys començava la seva vida laboral i acabava quan el seu cos vell no podia acomplir amb el treball. S'enamorava, es casava, cuidava del marit i dels fills, era tant la seva entrega, que la vida lliscava sense esperança, sense lluita, confortada només per la confiança de poder posar cada dia el plat a taula.\nEl silenci dels telers. La crisis tèxtil. El silenci de la seva sordesa (pel brogit dels telers)\nEl silenci de la seva opinió (mai varen ser ateses) El silenci de la seva identitat (els seus noms han estat oblidats)\nHan estat sempre dones treballadores, sense nom, sense drets, sense queixes. Han hagut de tirar endavant la família i treballar, treballar, treballar... fins a l'esgotament. Vivien i morien en una colònia, sense tenir coneixement dels esdeveniments, la seva ignorància era quasi absoluta.\nNo en parlen malament de la colònia. És el seu passat i no se'n poden avergonyir. Estan orgulloses de fer bé la seva feina i d'aguantar, en silenci, els abusos d'amos i d’encarregats.\nPloren, la seva vida va ser una estafa. Per a les filles el treball a les colònies era indigne i immoral.\nLes colònies han plegat. És el silenci dels telers. Síntesi i fotografia d' Aurora Casals\nPublicat per agevo a 6/04/2013 Cap comentari:\nJordi Llorens i Estapé va parlar de LES ÈTNIES DE LA VALL DE L'OMO A ETIÒPIA, dimarts dia 4.\nAl sud d’Etiòpia, a la vall del riu Omo, hi ha una regió lluny de qualsevol civilització on s’amaga un dels racons més salvatges de l’Àfrica. Un viatge pel túnel del temps que ens portarà a una sabana poblada on viuen unes quinze tribus, cadascuna amb el seu territori ben delimitat. Entrarem principalment al món de l’ètnia surma. Tribus que mai no han estat colonitzades, no pas pel seu caràcter hostil, sinó perquè habiten llocs remots i agrestos. Observant la seva manera de vida, ens serà fàcil d’imaginar-nos com devien viure a la Prehistòria. Síntesi de la conferència\nLa Vall del riu Omo, a Etiòpia, és el racó més salvatge de l’Àfrica. Estem parlant d’una sabana habitada per més de 15 ètnies. No són perilloses, han estat abandonades al tractar-se d’unes terres sense res per explotar. Bressol de la Humanitat, allà van ser trobades l’any 1974 les restes de “Lucy”, d’uns 3.500.000 anys d’antiguitat. Sense infraestructures turístiques ni camins de carro. És imprescindible un guia amb respecte per les ètnies i que en parli alguna de les seves llengües. Paludisme, malària, malaltia de la son poden trobar-se... Cal pagar als caps tribals per poder obtenir fotografies, que a més imposen les seves condicions.\nLa seva primitiva forma de vida ens trasllada a remotes etapes del principi de la nostra espècie, els seus costums no han canviat i es van mantenint generació rere generació. En el cas dels hamer destaca la bellesa de les seves dones, moltes de les quals els anells que llueixen als turmells són senyal de la seva solteria. Tenen ritus iniciàtics pel passi de nen a adolescent, com ara el que anomenen “jumping”, on han de saltar per damunt d’una dotzena de vaques unides. Les noies, a gust seu, són flagel·lades pels nois amb unes vares amb la finalitat que les hi quedin marques al cos, fet que les fa més atractives a la vista dels nois... qui l’hagi pegat més té dret a casar-s’hi. Les dones són robustes i així els cal perquè damunt d’elles recau tot el treball. Una altra de les ètnies, els mursi, són de les més agressives. Les dones porten un plat al llavi, i realment causen pànic. Expliquen que el costum és degut a que els homes tenien por que les altres tribus les segrestessin. Se’l treuen per menjar, sempre entre dones. Si una no duu plat, no es casarà mai. Els homes porten el cos pintat i totalment afaitat. El fusell, que obtenen del contraban, forma part de la seva indumentària i si algú roba, el maten.\nLa seva alimentació és a base de tef amb el qual elaboren una mena de crêpe de gust agre, al qual afegeixen carn o verdures. Els àpats són en comunitat, i un cop per setmana prenen sang de vaca per a enfortir-se, diuen. Es governen pel Consell d’Ancians, que dirimeix en els problemes entre les ètnies. Són de religió animista i viuen uns 60 anys.\nLa millor època de l’any per anar-hi és els mesos de desembre-gener, doncs de dia la temperatura és molt alta encara que les nits són bastant fresques. Cada vegada hi ha més restriccions per als turistes (és un parc natural), en bona part a causa de les seves conductes improcedents, com ara subministrar abillaments occidentals als nadius. Resum Montserrat Lluch, fotografia Abel Casals\nPublicat per agevo a 5/28/2013 Cap comentari:\nMiquel Massallera i Colom va parlar d'un VIATGE EN GLOBUS, dimarts dia 28.\nEls humans són éssers observadors i curiosos. Per casualitat varen observar que una bossa amb aire calent, trencava la gravetat i s’enlairava A principis del segle XVlll ja varen fer l’experiment d’enlairar un globus amb un ànec, un gos i algun altre animal casolà El globus es va enlairar bastants metres i va fer un recorregut d’un quilòmetre, va ser tot un èxit. En el regnat de Lluis XlV de França, el rei Sol, dos aristòcrates de la seva cort, sol·licitaren el vistiplau del rei i després de resoldre uns quants conflictes per la seguretat personal dels pseudo-científics, aconseguiren un vol de vuit quilòmetres a vuit-cents metres d’alçària i amb un aterratge sense perill. Veient la seguretat del vehicle, l’exèrcit creu que pot ser un avantatge per descobrir els moviments dels exèrcits enemics, però els canvis de la direcció del vent o els canvis meteorològics no aconsellen l’ús militar de l’enginy. El 1960 comencen a volar en globus els primers aficionats esportistes. Fins el 1970 no va estar autoritzat al nostre país aquest tipus d’esport\nMiquel Masallera fa més de trenta anys que té el títol de pilot i ha volat per infinitat de països en les moltes trobades de globus aerostàtics, Campionats de Catalunya, Gran Prix Espanya 1992 (Sevilla, Madrid, Valencia) Festival Internacional de Mallorca, Campionat d’Europa a Alemanya i Àustria... Ha fet curses per països llunyans, Senegal, Corea, Suècia... I sobretot ha fundat una empresa dedicada a vols turístics en globus, tot facilitant així l’oportunitat de gaudir d’un vol ple de sensacions plasenteres i relaxades. Síntesi d' Aurora Masat, fotografia de Mercè Gasch\nPublicat per agevo a 5/21/2013 Cap comentari:\nRamon Nogués Carulla va parlar de L'ÈTICA DE LA PROTECCIÓ DE LA VIDA, dimarts dia 21 de maig.\nGuió de la conferència.\n"1. Programació evolutiva dels nostres comportaments. Desplegament cultural.\n2. Situació d'intensa acceleració evolutiva i tècnica\n3. Els grans capìtols: a) origen de la vida; b) actuacions enfront de la malaltia; c) la fi de la vida; d) la vida en conjunt : ètica de la biosfera\n4. Plantejaments de les lleis de referència en societats plurals." Ramon Nogués Carulla\nEl conferenciant ha parlat i definit bioètica com una disciplina nova que cuida la vida en un sentit ampli lligada al medi i al planeta. La bioètica seria la branca de l'ètica que aspira a proveir els principis orientadors de la conducta humana en el camp biomèdic.\nEn un sentit ampli, la Bioètica no es limita a l'àmbit mèdic, sinó que inclou tots els problemes morals que tenen a veure amb la vida en general, entenent d'aquesta manera el seu camp de qüestions relacionades amb el medi ambient i el tractament d'animals. La vida i les necessitats actuals són molt diferents a les d'aban, perquè la població ha crescut molt i i els recursos són diferents i demanen molta reflexió. Aquestes reflexions les emmarca en quatre punts:\n1er. Origen de la vida, i la necessitat de regular la demografia .\n2on. Actuacions davant la malaltia, cal considerar les conseqüències de les diferents actuacions possibles actualment.\n3er. Fi de la vida, cal reflexionar i regular els diferents tractaments .\n4rt. Cura de la vida en el seu conjunt, aquí cal una reflexió sobre l'ètica ecològica per tal de preservar el planeta per a les properes generacions.\nLa reflexió ens implica a tots: politics i societat civil. La conferència va ser molt interessant, al mateix temps va obrir molts interrogants perquè hi podéssim reflexionar seriosament. Síntesi Mercè Barnils, fotografia Mercè Gasch\nPublicat per agevo a 5/15/2013 Cap comentari:\nAntoni Dalmases i Pardo va parlat de L'HOMENOT JOSEP PLA, dimarts dia 14 de maig.\n“El conferenciant ha ofert un recorregut per la vida d’en Josep Pla: Palafrugell 1897, Llofriu 1981. El presenta com un personatge conegut, controvertit i criticat, però per sobre de tot destaca les seves dots literàries, era una persona que sabia observar i escriure molt bé, va gaudir de la medalla d'Or de la Generalitat de Catalunya\nDescendia de família benestant amb patrimoni notable. Comença Medicina a Barcelona,no li agrada i es passa a la facultat de Dret, carrera que acaba el 1919.\nDescobreix la penya de l'Ateneu Barcelonès i les seves tertúlies entre personatges com Josep M. de Sagarra, Eugeni d'Ors o Francesc Pujols. Allà va obrir els ulls cap a una literatura clara, senzilla, intel·ligible i per a tothom. El director de la penya l'introdueix al periodisme; primer al diari Noticias, poc després a La Publicidad: fa de corresponsal a diferents països.\nCatalanista moderat fou elegit diputat de la Mancomunitat de Catalunya per la Lliga Regionalista el 1921, a la seva comarca del Baix Empordà. El 1924 degut a un article crític a la política militar va patir exili a Paris: allà es va apropar a opositors catalans contra la dictadura de Primo de Rivera, concretament a Francesc Macià. Viatga per Europa i el 1925 publica el primer llibre Coses Vistes amb gran èxit i, a finals del mateix any, publica el segon llibre Rússia. El 1927 torna a Espanya i fitxa per la La Veu de Catalunya, diari de la Lliga de tendència lliberal conservadora. S'apropa a Francesc Cambó líder del catalanisme moderar que l'envia a Madrid l'abril del 1931 com a corresponsal parlamentari de la La Veu.\nAl setembre del 1936 abandona Madrid i, des de Barcelona, marxa a Marsella en companyia d'Adi Enberg. Va a Roma on escriu, per encàrrec d’en Francesc Cambó, bona part de la història de la segona República Espanyola, publicada el 1939.\nLa tardor del 1938 la parella es desplaça a Biarritz, des d'allà a Sant Sebastià, i s'incorporen a l'Espanya franquista. Al gener del 1939 entra a Barcelona juntament amb Manuel Aznar i altres periodistes. En acabar la guerra es converteix en subdirector de La Vanguardia i desbordat pels fets del moment es retira a l'Empordà.\nAl setembre de 1939 publica el seu primer article al seminari Destino. Torna a viatjar pel món com a periodista. D'aquesta època ha deixat magnífics reportatges. Cap a l' any 1956 començà la preparació de les seves obres completes: va arribar a ser l'escriptor més llegit en català. A l' Homenot Josep Pla hem d'agrair els seus 50 volums, molt ben escrits, que permeten aprendre a llegir, a escriure, a tenir passió per l'idioma i defensar un país. Síntesi Carme Esplugas, fotografia Mercè Gasch.\nPublicat per agevo a 5/09/2013 Cap comentari:\nSergi Grau i Torres va parlar de L'ATLÀNTIDA, HISTÒRIA I MITE D'UN CONTINENT PERDUT, dimarts dia 7 de maig.\nL'Atlàntida és el nom d'una illa que en la mitologia grega albergava una antiga civilització. La seva història fou evocada per primera vegada pel filòsof grec Plató al segle IV aC., en dos dels seus diàlegs, coneguts com el "Timeu" i el "Critias". Plató ens explica que cap al 9 mil aC. hi havia una civilització que habitava en una gran illa situada més enllà de les columnes d’Hèracles. Aquesta civilització es va convertir en una gran potencia i va estendre els seus dominis cap a Europa fins que foren derrotats per l'exèrcit d'Atenes. El continent de l'Atlàntida va acabar per desaparèixer engolit pel mar a causa d'un diluvi i un fort terratrèmol.\nAvui dia l'Atlàntida s'ha convertit en el vestigi d'una civilització perduda; molts escriptors, arqueòlegs i exploradors han buscat aquesta illa submergida en l'oceà Atlàntic. Al mateix temps, però, l'Atlàntida representa un mite literari que s'erigeix com el símbol d'una societat ideal. En aquesta xerrada presentarem la història i el mite de l'Atlàntida que des de Jules Verne fins al cine ha captivat l'interès de la nostra societat. Sergi Grau Torras\nCom a síntesi podríem afegir que, de la mateixa manera que es va creure que la ciutat de Troia i la seva guerra explicada per Homer era una llegenda, i al segle XIX un multimilionari va pagar les excavacions de Troia i van trobar les seves restes arqueològiques, podria ser que un dia es trobessin les restes de l’Atlàntida demostrant que va existir.\nPlutarc, al s. II va veure unes esteles que tenien gravades la història de l’Atlàntida. El mite neix amb la civilització grega. El renaixement recupera el mite, però no té gaire a veure amb el de Plató. Relaciona l’Atlàntida amb Amèrica del sud, apareixen mapes on la situen a l’Atlàntic, on estan les illes Canàries, les Açores i Flamenques, d’altres al continent americà, a la serralada del Andes, també a les illes de Creta i Micenes, i també a Espanya, al parc de Doña Ana, on es creu veure uns restos arqueològics.\nAl s. XIX es produeix un canvi, ciència per ciència ficció. Apareixen les obres literàries que en parlen. La més important és l’obra de Juli Verne 20 mil llengües de viatge submarí, Verdaguer fa un poema. Ara, encara, es continua buscant l’Atlàntida. Potser Plató només volia presentar una societat ideal , entre Atenes (democràcia) i Esparta (oligarquia), i va escriure aquest mite per justificar la democràcia. Resum i fotografia Mercè Gasch\nPublicat per agevo a 4/30/2013 Cap comentari:\nPublicat per agevo a 4/23/2013 Cap comentari:\nDolors Bramon va parlar del PASSAT ISLÀMIC DE CATALUNYA, dimarts dia 23 d'abril.\nVa fer una exposició molt ben documentada del passat Islàmic de Catalunya. Es va desmitificar la visió que es tenia d'aquets passat. Fins no fa tants anys es parlava de la reconquesta com d’un procés d'expansió feudal cap el sud, i també es pensava que l’Islam, a excepció de les terres de ponent i de L'Ebre, havia tingut una petjada poc profunda a Catalunya. La historiografia, l'arqueologia, la documentació, la gastronomia, o la cultura tradicional popular ens diuen que la realitat va ser més rica i complexa. L'empremta a Catalunya és important, van ser uns segles crucials per entendre el que després seran els comtats catalans.\nLa invasió Islàmica en terres catalanes s'inicia l'any 713, i prossegueix al llarg de l'edat mitjana i moderna fins a l'expulsió dels moriscos, 1609-1614. Les relacions entre els grups "moros, jueus, i cristians" van ser complexes. La religió Islàmica va ser determinant per a aquesta relació, Els musulmans entenien Déu segons el llibre de l’Alcorà, escrit pel profeta Mahoma (dictat per Déu). Aquesta manera diferent d'entendre Déu va portar problemes amb els grups autòctons.\nAl llarg dels anys molts grups migratoris van venir a Hispània tot configurant unes relacions diferents. Els berbers (tasques agrícoles); els àrabs (més ven considerats) Amb aquestes diferències es van crear canvis religiosos i de costums, els cristians estaven a les grans urbs (Bisbats), els Musulmans molt escampats i fent tasques diferents.\nLa historia està dividida en 5 etapes.\n- Invasió, estabilització, i muslimització (713-801)\n- Consolidació per part dels muladís (801-929)\n- Submissió al centralisme Cordovès (929-1010)\n- Compartimentació territorial (1010-1100)\n- Etapa d'unificació almoràvit (1100-1153)\n- La presa de Tortosa, Miravet, Prades i Siurana (1153) per Ramon Berenguer IV va cloure la sobirania islàmica en terres catalanes. Més tard, amb l'arribada dels Reis Catòlics, es produeix l'expulsió (1610-1614).\nL'exposició va ser un gran relat de xifres, però no hi va haver temps d'esmentar més detalladament les EMPREMTES, una conferència molt interessant: i vam emplaçar la Sra. Bramon per trobar la possibilitat de fer una altre conferència per explicar LA SITUACIÓ ACTUAL DE L’ISLAM A CATALUNYA. Síntesi Mercè Barnils, fotografia Mercè Gasch.\nPublicat per agevo a 4/16/2013 Cap comentari:\nLa 'Pedra de l'encant' acull el nostre Pessebre i ...\nCANTADA DE NADALES. Coral de nivell elemental de l...\nAssumpta Bassas ha parlat sobre TEMPS DE VIDA, TEM...\nPere Diumaró va parlar DE LA FONDA EUROPA A CAN PE...\nJordi Camins va parlar sobre LES MUNTANYES: MITES ...\nAntoni Dalmau va parlar sobre les VERITATS I MENTI...\nFrancesc Bailón va parlar de L'EXPEDICIÓ DE JOHN F...\nFaust Pagès i Sergi Palau van parlar d' ELS CASTEL...\nJosep M Sans Travé va parlar sobre ELS TEMPLERS, S...\nClaudi Mans i Teixidó va parlar sobre si HI HA FUT...\nJoan Vives va parlar sobre RICHARD WAGNER ENTRE HE...\nNúria Candela ha parlat sobre: JA ÉS HORA QUE SE S...\nAssumpta Montellà va parlat d' EL SILENCI DELS TEL...\nJordi Llorens i Estapé va parlar de LES ÈTNIES DE ...\nMiquel Massallera i Colom va parlar d'un VIATGE EN...\nRamon Nogués Carulla va parlar de L'ÈTICA DE LA PR...\nAntoni Dalmases i Pardo va parlat de L'HOMENOT JOS...


Les noves ordenances per al 2018 no s'aproven definitivament i es prorrogaran les d'enguany - Canal Terrassa\nLes noves ordenances per al 2018 no s’aproven definitivament i es prorrogaran les d’enguany\nMarc CasullerasData: 23/11/17\nL’Ajuntament no tindrà noves ordenances per al 2018 i, per tant, haurà de prorrogar les d’aquest any. És un fet més habitual que això passi en alguns municipis, amb molta fragmentació política, però molt poc comú a Terrassa. L’equip de govern les havia incorporat al ple extraordinari d’aquest dijous per sense suport a l’oposició.\nL’alcalde Alfredo Vega ho lamenta, i recorda que les ordenances, a banda de tenir un afany recaptatori, també ordenen la ciutat. Les proposades per al 2018, per exemple, contemplaven una reordenació dels guals. Vega afegeix que la pròrroga de les ordenances fiscals també tindrà una repercussió en el creixement pressupostari de la ciutat.\nL’alcalde també ha reconegut que la situació política dels últims mesos no ha afavorit el diàleg habitual amb l’oposició.\nPer aquest mateix motiu, Vega no iniciarà el debat dels pressupostos fins després del 21-D, per no enterbolir-lo amb la campanya electoral. La seva intenció és aprovar-los la primera quinzena de gener.\nCronologia de les ordenances no aprovades\n10 d’octubre. David Aguinaga, de Ciutadans, presideix, sol, la Comissió de Transparència. Només s’hi presenta el portaveu del PP, Álex Rodríguez. No hi ha quòrum i la comissió es suspèn. Aquell dia hi havia compareixença del president Puigdemont i la resta de grups van demanar anul·lar-la. És un exemple de com els convulsos setembre i octubre, pel que fa a la política catalana, van afectar també el funcionament institucional municipal. Això explica, en part, perquè no s’han aprovat unes noves ordenances i s’han hagut de prorrogar les vigents d’aquest any.\nEls últims dies de setembre es van suspendre les comissions informatives davant les actuacions del govern central per aturar el referèndum.\nEl 20 d’octubre, l’equip de govern presenta per primera vegada les ordenances en comissió informativa. Proposa una pujada dels impostos de l’1 per cent. Els grups de l’oposició, però, es queixen que només tenen dos dies hàbils per presentar esmenes, quatre a la pràctica, de dijous a dilluns.\nEl dilluns següent la comissió acaba ràpid. L’oposició en bloc vota en contra de la urgència per tramitar les ordenances. ERC-MES diu que la ciutat ja té unes ordenances “negociades i consensuades àmpliament de l’any passat” i que el que “és urgent” és la “defensa de les institucions del país”. El principal grup de l’oposició, TeC, “lamenta que aquest any no hi ha hagut converses prèvies ni diàleg, i, diu, que tot s’ha fet amb excessiva precipitació”.\nAlfredo Vega, aleshores primer tinent d’alcalde, no desisteix i defensa la necessitat d’aprovar unes noves ordenances. Però l’oposició les torna a rebutjar en comissió i aleshores el PSC decideix portar-les al ple d’octubre, que es celebra ja en novembre, com a proposta de resolució. Tampoc prosperen.\nEl novembre comença amb la renúncia de Jordi Ballart com a alcalde. Calen dues setmanes per escollir nou alcalde. Ja com a nou alcalde Alfredo Vega troba un nou tràmit administratiu, per via d’urgència, per intentar aprovar les ordenances. Es porten al ple extraordinari d’aquest dijous. Vega, amb un equip de govern en recomposició, havent perdut el suport explícit del PDeCAT i havent rebutjat el que li ha ofert Ciutadans, no troba, ja definitivament, prou suports per implementar unes noves ordenances per al 2018 i les retira de l’ordre del dia.\nTags: Alfredo Vegaordenances\nEl CPA Ciutat de Terrassa celebra el seu desè aniversari amb un exitós festival de patinatge artístic\nEls cinc regidors fan efectiva la seva renúncia


Arcadi España: "Tots els trams de la futura Línia 10 estan ja en marxa" | Valencia Extra\nTotes les obres dels trams de la L10 ja estan finalitzades, en obres o a punt de començar a construir-se\n25/08/2020 - Alicia Alegre\nLa línia 10 de Metrovalencia està molt prop de convertir-se en realitat. Des que la Generalitat Valenciana adjudicara les obres de construcció de la superestructura que va des d’Amado Granell fins a Natzaret, ja només queda esperar que es concloguen les obres. En aquest cas, la inauguració de la línia 10 es faria efectiva en els terminis estipulats que es van presentar en el projecte inicial. El conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, Arcadi España, ha assenyalat que actualment, després de l’adjudicació de l’última actuació, “tots els trams de la futura Línia 10 estan ja en marxa, en diferents fases, ja que hi ha projectes finalitzats, en obres o pendents de l’inici de les mateixes amb els tràmits administratius resolts”.\nPer tant, les obres de la nova línia de metro ja està en la fase final. La construcció la nova línia té un valor afegit per als ciutadans de la ciutat de València, ja que esborra el primer intent de dur a terme d’aquest tram, inicial ment anomenat T2, i que va ser un fracàs en termes absoluts, perquè no es va arribar a construir; i econòmics, sent una despesa la seua construcció i el seu desmantellament per trobar-se en pèssimes condicions després de passar quasi 10 anys en desús. Des que les obres es paralitzaren en 2011, les zones construïdes van patir una deterioració palpable fins al punt de resultar més econòmic la seua retirada i construcció de nou, que arreglar el que ja estava instal·lat.\nPer a Arcadi España l’avanç de l’actuació “és una bona notícia que certifica l’esforç de la Generalitat per impulsar una important obra per a la ciutat de València i per al transport públic en general, avançant en el compromís de concloure la L10 al més prompte possible i seguir així amb aposta per una mobilitat sostenible”.\nI és que l’adjudicació de les obres de la resta del projecte, suposen l’últim pas perquè la L10 comence a funcionar, llevat que ocórrega un imprevist de força major. El pressupost destinat a l’execució d’aquests treballs, adjudicats per Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) a la UTE formada per les mercantils COMSA, SAU-Llevantina Enginyeria i Construcció SL és de 6.205.350 euros, IVA inclòs, el projecte de construcció del qual està cofinançat per la Unió Europea, a través del programa operatiu del Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER) de la Comunitat Valenciana 2014-2020.\nQuè suposa la construcció d’aquesta línia de metro per a la ciutat de València? En primer lloc, unifica una part de la ciutat que estava “desconnectada” del centre. Els veïns de Natzaret ja havien reclamat en diverses ocasions un transport que els integrara en l’àrea metropolitana de la ciutat. D’aquesta manera, es fomenta l’ús del transport públic en la zona i s’obri el barri a la comunicació amb la resta de la ciutat, perquè fins ara només arribaven algunes línies d’autobús. D’altra banda, la construcció de la L10 suposa un avanç per al conjunt de la ciutat, perquè és un pas ferm cap a la mobilitat sostenible.\nLa sostenibilitat, la responsabilitat ecològica i els espais verds són la base dels canvis que s’estan produint a la ciutat del Túria. Des que en 2015 es produïra el canvi de Govern, l’Ajuntament de València ha apostat pel foment de la bicicleta i la construcció de l’Anell Ciclista, entre altres apostes, per a aconseguir una mobilitat més responsable. La reordenació de la circulació del centre, la conversió en zona de vianants de les places més emblemàtiques o la construcció del doble carril per a EMT i Taxi al carrer Colón, també són mostres del compromís de la Generalitat per canalitzar les obres de la ciutat amb aquestes bases. Ara, amb la nova línia de Metre, València està un pas més prop de convertir-se a la ciutat sostenible que pretén competir amb les ciutats verdes més grans d’Europa.\nEl Bo Viatge es prolongarà fins a 2022\nLa Policia Local de València recapta informació sobre l'expulsió del jove amb autisme d'un autobús\nValència reobri a partir del dilluns 22 el Registre i el Padró de Tabacalera


Amics, contactes i conèixer gent de Catalunya - Condicionis legals - Cada Oveja Con Su Pareja\nEn el lloc web catalunya.cadaovejaconsupareja.es, els amos del domini volen que l'usuari que es registra a la pàgina tingui l'oportunitat de conèixer a altres usuaris d'una forma fàcil i senzilla. Per a això, l'usuari ha d'estar conforme amb els termes i condicions que s'exposen a continuació. Ens reservem el dret a realitzar canvis en aquests termes a qualsevol moment i, per tant, acceptar aquests termes implica l'acceptació d'aquests canvis. D'aquesta forma, vostè haurà de revisar aquests termes per estar actualitzat sobre els mateixos. En qualsevol cas, la responsabilitat última recaurà sobre Prelinker Network, empresa que proporciona les eines necessàries per al registre d'usuaris.\nA. En usar el nostre Servei, vostè està d'acord amb actuar amb responsabilitat demostrant l'exercici de bon judici. Vostè ha d'estar d'acord amb: (a) no violar les lleis aplicables, (b) no infringir els drets de qualsevol tercer, incloent, sense restricció, la propietat intel·lectual, la intimitat, la publicitat o els drets contractuals, (c) no usar la informació disponible pel nostre Servei per a qualsevol objectiu no autoritzat, (d) no interferir o danyar el nostre Servei, incloent l'ús de virus, bots, troyanos, atacs contra aquest servei, enviament de paquets o IP spoofing, etc, (i) no usar el nostre Servei per transmetre, distribuir, fixar o sotmetre qualsevol informació que concerneixi a qualsevol altra persona o entitat, incloent les fotografies d'uns altres, les targetes de crèdit o dèbit, la targeta de visita o els números de compte, (f) no usar el nostre Servei per distribuir correu electrònic no sol·licitat ("spam") o publicitat, (g) no assetjar a altres usuaris del nostre Servei, (h) no recollir o emmagatzemar informació sobre qualsevol altre usuari del nostre Servei, (i) no usar el nostre Servei per a qualsevol objectiu comercial en absolut (j) i no ajudar a qualsevol tercer en la consecució de qualsevol dels anteriors apartats.\nB. Vostè està d'acord amb no recuperar dades o un altre contingut o qualsevol material del nostre Lloc per crear, directa o indirectament, una col·lecció, la base de dades, el directori o alguna cosa semblant, ni per mètodes manuals, ni a través de l'ocupació de "bots" o d'una altra manera. Vostè està d'acord amb no emprar qualsevol de les nostres marques registrades com metatags sobre altres llocs web. Vostè està d'acord amb no mostrar el nostre Lloc en un marc o iframe sense el nostre exprés consentiment, que pot ser sol·licitat posant-se en contacte amb nosaltres en info@cadaovejaconsupareja.es. Vostè, no obstant això, pot establir enllaços ordinaris a la nostra pàgina sense el nostre permís.\nAquí tens algunes fitxes dels nostres usuaris de Catalunya\nEstem en Google\nContactes i conèixer gent en Catalunya\nCopyright 2018 © - catalunya.cadaovejaconsupareja.es - Tots els drets reservats.


dissabte 31 de març de 2012 , per Coordinació del Catalunya\nEl 29M de la CGT a Catalunya en fotografies\nRecull de fotografies d’algunes de les manifestacions convocades per la CGT en diverses ciutats de Catalunya dins la jornada de vaga general del 29 de març, en solitari, conjuntament amb altres col·lectius i organitzacions, com a blocs propis diferenciats dins manifestacions genèriques, o dins de blocs diferenciats dins manifestacions genèriques, amb un missatge clar contra la reforma laboral, les (...)\ndissabte 31 de març de 2012 , per webcat\nCrònica de la vaga del 29M al Pallars\nEl dia 29 un grup de 20 persones convocades pel Sindicat de la Muntanya vam tallar la carretera N-260 al seu pas per Gerri de la Sal. Vam estar de les 7.30h. a les 8.30h. i els mossos d’esquadra es van limitar a fer-nos un reportatge fotogràfic. A les 9h. vam començar un piquet informatiu a Sort per informar als companys de Correus i del Consell Comarcal sobre els motius de la vaga. A les (...)\ndivendres 30 de març de 2012 , per Coordinació del Catalunya\nDesprés de l’èxit de la vaga general del 29M, la CGT exigeix al govern espanyol que retiri la reforma laboral\nLa CGT responsabilitza al Govern d’intentar manipular l’opinió pública al falsejar les dades reals sobre la incidència de la Vaga General. Els índexs de participació en la Vaga General superen infinitament els aportats pel govern i oscil·len, per sectors, des de més del 90% en el transport al 50% en altres sectors com els serveis i comerços. En conseqüència, la CGT exigeix al govern de Rajoy que retiri (...)\nÈxit inqüestionable de la vaga general convocada avui dia 29 de març. Això si entenem aquest èxit pel que fa a xifres de participació a les manifestacions i seguiment de la vaga. Aquesta és la notícia realment important. En un context tant difícil com el que hem tingut els darrers mesos, en un moment en que fer vaga ja vol dir per moltes persones jugar-se-la directament, que malgrat tot la gent hi (...)\nL’èxit o fracàs de la vaga més enllà de la guerra de xifres\nUn text de Mèdia.cat\nCom comptabilitzar el grau de seguiment d’una vaga general? És un exercici certament difícil que els actors implicats resolen donant ràpidament unes xifres a l’alça o a la baixa segons el seu interès però sempre sospitosament precises i immediates. Per la seva banda els mitjans de comunicació fan exactament el mateix, donant per bones unes o altres xifres –segons el seu biaix ideològic- o, en el (...)\nEs va paralitzar el consum el 29M com a conseqüència de la Vaga\nCom a conseqüència de la Vaga General i la Vaga de Consum convocada el 29 de març, s’ha paralitzat el país i desplomat el consum. És absurd entrar en la guerra de xifres sobre seguiment de la vaga general, la paràlisi en els transports (excepte serveis mínims), grans empreses i polígons industrials gairebé deserts, demostren que la gran majoria de les persones amb feina que poden fer vaga (no comptem (...)\ndijous 29 de març de 2012 , per 29M\nQuatre furgons dels Mossos custodien la porta del Corte Inglés de plaça de Catalunya\nBarcelona (ACN) Quatre furgons dels Mossos d’Esquadra custodien aquest dijous al matí la porta del Corte Inglés de la plaça de Catalunya de Barcelona, que no ha pogut obrir per la pressió d’un grup nombrós de persones que criden consignes relacionades amb la vaga general. Aquest grup escridassa cada treballador que accedeix al recinte, sota l’atenta mirada policial. Membres del sindicat CGT es (...)\nIncidents a la Borsa durant la manifestació del 29-M a passeig de Gràcia\nREDACCIÓ ARA, 29-03-2012. Una manifestació que recorre aquest migdia el passeig de Gràcia fins a Diagonal i que baixa per balmes fent un cercle continu ha registrat aquest migdia diversos incidents quan un grup petit de piquets, al marge de les pancartes de la CGT, han protagonitzat alguns incidents a l’altura de la Borsa i han llançat pedres contra alguns establiments. La concentració, més o (...)\ndijous 29 de març de 2012 , per S Comunicació CGT Catalunya\nPrimeres valoracions de la CGT sobre la Vaga General\n1a. valoració A les 00 hores del dia d’avui ha començat la Vaga General convocada per la CGT i diverses organitzacions sindicals i socials a tot l’estat. La primera valoració sobre seguiment en el torn de nit ens indica que l’aturada està sent seguida majoritàriament per part de les i els treballadors. Així, podem indicar que en el sector industrial com Seat, VW, Opel, Ford, Nissan, etc. estan (...)\ndijous 29 de març de 2012 , per Coordinació del Catalunya\nBlanca Rivas (CGT): ’Fins que no ens adonem que el sistema no funciona sense nosaltres no ens tindran en compte’\nLa vaga d’avui és un pas per a dir que no estem d’acord ni amb la reforma laboral ni amb tota la política de retallades que es duen a terme. És una jornada de lluita, però no pas l’última. Avui sortim al carrer i demà continuarem treballant fins que no aconseguim que deroguin la reforma i canviïn de política. Nosaltres no negociem aquesta mena de reformes. Per això tenim una convocatòria pròpia que (...)


Avui és un dels dies més foscos de la democràcia espanyola: la “Justícia” ha demostrat que és un instrument de revenja. Ha criminalitzat la democràcia. Ha criminalitzat la independència. La condemna política del Tribunal Suprem contra els dotze dirigents independentistes que van fer possible el referèndum de l’1 d’octubre és una atrocitat.\nÉs per aquests motius votem a favor de la moció de rebuig a la sentència del tribunal Suprem i aprofitem per fer públic el nostre compromís en donar la retribució que cobrarem per assistir en ple d’avui a la Caixa de Solidaritat, així mateix convidem a tots els regidors electes de Torelló a sumar-se aquesta iniciativa.\nAlgunes de les persones avui encausades, són companyes nostres, compromeses de fa temps amb els seus ideals i amb la independència del nostre país. Són un referent per tots nosaltres. I els hi volem fer arribar el nostre escalf en un dia ple d’impotència, indignació i tristesa.\nVolem mostrar la nostra plena solidaritat amb les famílies dels presos polítics. Ho fem de manera molt sentida i no ens queden paraules de consol en un dia com aquest. Tenen tot el nostre suport i ens tindran sempre al seu costat. Són part d’aquest drama perpetrat per un Estat que no només és sord al nostre clam democràtic, sinó que és cec a la realitat de persones que només pensen i actuen pacíficament. Fa dos anys que són a presó per complir amb el programa electoral que molts, inclòs el Junts per Catalunya, vam defensar.\nExpressem la nostra més absoluta indignació davant d'una sentència injusta que arriba als 100 anys de càstig i que genera un precedent inacceptable. Cal recordar que convocar un referèndum no és un delicte recollit al Codi Penal.\nJunts per Catalunya Torelló, des de la indignació però amb la serenor necessària d’una hora greu, manifestem el nostre rebuig frontal a un judici que ha estat una farsa, a una condemna injusta per un delicte, el de sedició, que no és real. Crèiem i continuem creient, que l’1 d’octubre va ser l’exercici autèntic més gran de democràcia que ha vist Europa en les últimes dècades. Sempre defensarem el dret dels catalans a decidir què volen ser, a pensar com vulguin i a manifestar les seves idees en pau i llibertat.\nNo vivim en llibertat a l’Estat espanyol. Des de Junts per Catalunya Torelló, rebutgem la vinculació del dret de manifestació i de lliure expressió, així com la utilització de la desobediència civil, amb el delicte de sedició. Defensem que Catalunya ha d’arribar a ser un país independent, tenir un Estat propi, per assolir una societat justa, sensible, transparent i preocupada de tots els seus ciutadans. No és un debat jurídic, no és cap delicte convocar un referèndum. És qüestió de democràcia, d’exercir els nostres drets civils i llibertats ciutadanes.\nAquest càstig no farà disminuir l’anhel de llibertat del poble de Catalunya, ni la defensa del dret d’autodeterminació. Malgrat sofrir la revenja de l’Estat espanyol, no pararem i seguirem lluitant.\nNo deixarem de fer política, perquè ens devem a la voluntat popular. Avui més que mai reivindiquem el paper del diàleg, d’assentar-nos a una taula, d’arribar a acords per molt lluny que estiguem dels altres. Política vol dir intel·ligència per poder actuar amb fermesa i flexibilitat. La política ha de saber posar fi a aquest dolor col·lectiu.\nMalgrat l’acarnissament que viu l’independentisme per part de l’Estat espanyol, no podem deixar d’acudir a tots els indrets on puguem treballar per defensar la llibertat i el progrés dels catalans. Amb les conviccions granítiques, ens mantindrem ferms arreu: al carrer, als ajuntaments, a tots els parlaments. Allà on calgui donarem la cara, com sempre. I com sempre amb voluntat d’unitat, de suma. Perquè és un moment de país, mai de partit.\nDes de JxCat defensem i defensarem, qualsevol mobilització pacífica per protestar contra aquesta injustícia, contra aquesta criminalització d’idees. L’excepcionalitat continuada en que vivim ens ha de fer ser responsables i coneixedors del nostre paper en la societat.\nJunts per Catalunya Torelló, demanem a tots els pescallunes fer de la nostra indignació una motivació per ser ferms en la reacció a la injusta sentència. I aquesta fermesa ens obliga a ser determinats i serens. Sapiguem ser dignes d’un moment greu, que és l’inici d’una nova etapa que sabem que serà llarga i intensa.\nNo podem defallir. La nostra lluita continua! Contra la repressió més democràcia.


Jaques Tati, Mon Oncle a la cuina, video, cuina\nHome » Mon Oncle a la cuina, Jaques Tati\nDesprés de posar els videos futuristes podem fer una mirada al passat a les cuines de les nostres mares o àvies. Trobo genial aquest tros de Jaques Tati.\nEl llenguatge mut és el que més parla més tot sovint, oi?\n2 Responses to Mon Oncle a la cuina, Jaques Tati\nGlòria 14/02/2010 at 11:17 #\nSembla que no ho té massa clar a la cuina, eh?. Llàstima que el got no reboti, je, je.\nadmin 15/02/2010 at 21:18 #\nJe je, és el que te Jaques Tati… una mica antic però humor universal


Vida social de la zona de Ràfol de Salem\nFotos de la zona de Ràfol de Salem\nEl Castell abans d'arribar al poble desde el tren\nMuro vist des de la Crebantada\nErmita de sant Antoni amb la Penya del Frare, al fons\nEl Comtat vist des del cim de la Mariola: Montcabrer\nS’ha dit que el millor homenatge que ara es pot fer a l’escriptora i periodista Isabel-Clara Simó és llegir-la o regellir-la. Som molts els que esperàvem el seu nou llibre o article. Al cap dels...\nIgnorància, irresponsabilitat o connivència\nHem arribat al 2020 i ara resulta que s’han vulnerat els drets dels energúmens que van protagonitzar els vergonyosos fets esdevinguts a Blanquerna (Madrid) amb motiu de la celebració de la Diada Nacional...\nIqoxe, qui porta el barret de responsable?\nHe vist per TV3 l’entrevista al conseller delegat de IQOXE, l’empresa quimica que va explosionar aquest dimarts a Tarragona. No va admetre expedients sancionadors, no sabia les causes de l’explosió,...\nEls presos polítics a casa seva, els exiliats al país, que qui sigui de tots ells pugui passejar lliurement per on vulgui; que no hi hagi ningú detingut, maltractat, perseguit ni represaliat; que els...\nJa tenim nou govern de coalició?\nEl 4, 5, i 7, hem vist el mal estar, que s’ha instaurat a l’hemicicle. L’enverinament de les intervencions durant aquests dies, ha estat pel canvi de direcció política de Pedro Sánchez, que durant...\nAire més net\nPel que diuen, l’Ajuntament de Barcelona vol aplicar mesures contundents per disminuir la contaminació atmosfèrica de la ciutat. Han observat que són els creuers i els avions que superen amb escreix...


Sempre amb tu - 101 - 13/06/2016 » La Cala RTV\nSempre amb tu - 101\n13 . Jun, 2016 a les 14:46\nComencem setmana amb el Sempre amb tu núm. 101, d'avui dilluns dia 13 de juny de 2016\n- La primera promoció del Batxibac de l'Institut Candelera ja estan graduats\n- Més de 3000 degustacions servides aquest diumenge en la 22a Diada dels Fideus Rossejats\nQuan parlem de dietes n'hi ha que poden acabar sent molt perilloses pel nostre organisme, tot i la supervisió d'especialistes. Recuperem l'espai on comentavem la popularitat d'algunes dietes que són perjudicials per la salut amb Roser Martí, dietista i nutricionista.\nAquest dilluns han començat les inscripcions per als cursos d'estiu que presenta el Telecentre. Ho parlem amb la regidora de Formació i Treball i també de Medi Ambient, Mari Marsal, amb qui comentarem la posada a punt de les platges per a l'estiu.\nTancarem programa amb la secció que presenten Àngel Martí i Ramon Gonzàlez. Avui, a les portes de la nit dels Premis Calacultura, comparteixen tertúlia amb dos dels rapsodes del recital de poesia, Adriana Alonso i Marc Claveguera.\n0 respostes a "Sempre amb tu - 101"\nDescarrega'l (70,11 MB)


Elpidio Silva diu que el judic ens trasllada a l'època franquista - VilaWeb\nElpidio Silva diu que el judici contra el procés ‘sembla justícia franquista’\nL'ex-magistrat i advocat, molt crític amb Manuel Marchena\nL’ex-magistrat, jurista i advocat Elpidio José Silva considera que el judici contra el procés al tribunal Suprem espanyol fa un ‘dany terrible’ a la democràcia espanyola, tant per unes imputacions que considera inconsistents com per la manera com es fa la vista oral, amb presses, sense calendari preestablert i amb testimonis que divaguen i fan valoracions polítiques. ‘És elegant per fora, però una vergonya sense sentit’, ha afirmat, afegint que la regulació actual dels judicis data del segle XIX i que no és digna. ‘Sembla justícia franquista’, ha declarat.\nA més, no confia gaire en la resposta del Tribunal Europeu dels Drets Humans, perquè el considera un òrgan polític que serà pressionat per la resolució del Brexit i pensa que potser resoldrà el cas d’aquí a sis o deu anys.\nEn declaracions a l’ACN, Silva ha estat molt crític amb el procediment judicial, que considera una persecució ideològica impulsada pel PP i una injustícia envers presos polítics i exiliats. De fet, considera surrealista el judici perquè de moment, segons ell, no han valorat fets concrets, sinó que es fan valoracions polítiques i algunes declaracions de testimonis ‘són “infumables”, no tenen rellevància penal’.\nEn aquesta ‘obra de teatre judicial’ ha criticat especialment alguns testimonis alarmants i els polítics del govern espanyol, que sembla que no sabien res i que no dirigien una cúpula policíaca, cosa que ‘fa por i vergonya’. Així, ha criticat la falta de separació de poders per l’actuació de la fiscalia i la Guàrdia Civil el setembre del 2017, perquè no van deixar d’actuar tot i que el cas l’hauria d’haver instruït, segons Silva, la magistrada del TSJC que ja tenia obertes diligències. De fet, ha dit que les instruccions de la fiscalia als cossos policíacs aquelles setmanes podrien implicar un delicte de prevaricació.\nA més a més, critica especialment Manuel Marchena per haver acceptat preguntes impertinents i divagacions, no fer-ne algunes altres i deixar moltes coses al tinter, sense voler aprofundir.


La metamorfosi - Fahrenheit 451\nInicio / Català / Literatura / La metamorfosi\nLa metamorfosi és un llibre senzill de llegir que probablement ens parla de coses més properes del que sembla en un primer moment. Després de llegir-lo, són més suportables les absurditats de la nostra vida quotidiana? O pel contrari, sentim que aquestes situacions podrien ser més grotesques encara? Cadascú pot extraure’n les seues pròpies conclusions.\nLa metamorfosi cantidad\nCategories Català, Literatura Tags Franz Kafka, Narrativa europea, Sembra\nUn matí, Gregor Samsa es desperta convertit en un insecte monstruós. La primera reacció és pensar que perdrà el tren i arribarà tard a la feina. Quan la família descobreix el seu nou estat, passen de l’horror a l’abnegació per una realitat que no volen assimilar. La metamorfosi planteja una esmolada crítica a la societat intolerant envers la diferència, i ha influenciat i captivat lectors durant generacions. Aquesta nova traducció de Marta Pera es completa amb il·lustracions d’Aitana Carrasco i un pròleg de Joan Miquel Oliver, fundador i compositor del grup Antònia Font. Un nou embolcall de luxe per a redescobrir un dels clàssics més emblemàtics i inquietants de la nostra època.


FAQ matrícula | Angeleta Ferrer i Sensat\nSobre la preinscripció i la matrícula\nQUIN ÉS EL CALENDARI DE PREINSCRIPCIÓ I MATRÍCULA DE L’ESO I EL BATXILLERAT?\nEn aquests moments no se sap. La pandèmia del coronavirus ha provocat que el calendari s’hagi ajornat. Quan tinguem informació us la farem saber. Al web: http://queestudiar.gencat.cat/ca/preinscripcio/ podreu trobar, quan es publiqui, el nou calendari.\nL’oferta educativa es podrà consultar als centres\nL’alumnat de necessitats educatives específiques (NEE) és el que està afectat per determinades malalties o discapacitats i el que es troba en situació econòmica o social particularment desafavorida. En el procés d’admissió d’alumnes als centres docents sufragats amb fons públics (centres públics i privats concertats) sota el principi d’equitat i igualtat d’oportunitats i per garantir una distribució equilibrada d’aquest alumnat, s'estableix amb caràcter general una reserva de dues places escolars per grup al segon cicle de l'educació infantil, a l'educació primària, i a l'educació secundària obligatòria i als cicles de formació professional. En el cas dels batxillerats la reserva és d’una plaça per grup. Aquest nombre de places de reserva de pot variar segons les necessitats de la zona.\nPreferentment al centre demanat en primer lloc.\nCal lliurar-la en el termini establert i adjuntant la documentació acreditativa corresponent.\nSÍ, és obligatori fer constar en la sol·licitud el número identificador de l’alumne en el cas que l’alumne hagi estat escolaritzat a Catalunya a partir del curs 2015-2016 al segon cicle d’educació infantil i als ensenyaments obligatoris, batxillerat o cicles formatius de formació professional o d'arts plàstiques i disseny. La direcció del centre on hagi cursat aquests ensenyaments és la responsable de facilitar el número identificador de l’alumne a les famílies. També es pot obtenir el número a l’Oficina d’Atenció del Consorci d’Educació, a les Oficines d'Escolarització dels districtes municipals o a través d’una aplicació en línia (si disposeu d’algun sistema d’identificació digital i sou major d’edat o tutor/a legal de l’alumne/a).\nOriginal i fotocòpia del llibre de família o altres documents relatius a la filiació. Si l'alumne/a es troba en situació d'acolliment, la resolució d'acolliment del Departament de de Treball, Afers Socials i Famílies.\nSí. Cal tenir en compte que per a tots els centres que es demanin a continuació d’un centre no adscrit es perd el dret d’adscripció per a tots els centres que van a continuació de la llista encara que estiguin adscrits al centre de procedència.\nSí, es pot donar el cas. Durant el procés d’assignació de places, tenen preferència les sol·licituds corresponents a l’alumnat de les escoles adscrites al centre. Si, després d’aquest procés, encara romanen places disponibles, llavors s’assignen les sol·licituds en primer terme segons l’ordre de petició –primer les que l’han demanat en primera opció- i, entre aquestes, segons l’ordre de la puntuació obtinguda pels criteris generals (germans, proximitat, etc.), el complementari i si s’escau pel desempat. En conseqüència, un cop assignades les sol·licituds d’alumnat escolaritzat en centres adscrits, tindran preferència en l’assignació de les places disponibles l’alumnat que el demana en primera opció respecte al que ho fa en segona, i sempre ordenat d’acord amb el barem obtingut.\nSi un alumne/a sol·licitant té un germà o germana escolaritzat, és a dir, matriculat i assistint al centre en el moment de la preinscripció, en qualsevol dels ensenyaments que el centre imparteixi, se li han de comptar els punts per germans/es al centre.\nEn el cas de centres adscrits, només es tindran els punts per germans/es si l'alumne/a té un germà o germana escolaritzat en un centre que tingui la consideració de centre únic amb el centre on se sol·licita la plaça. Es considera que és un “centre únic” l’escola pública d’infantil i primària i l’institut a què està adscrita quan l'escola només està adscrita a aquest institut.\nL’Institut Angeleta Ferrer i Sensat Telèfon 935893882\nL’OME (Oficina Municipal d’Escolarització) de Sant Cugat del Vallès https://www.santcugat.cat/web/oficina-municipal-descolaritzacio\nLa pàgina web del Departament d’Educació http://queestudiar.gencat.cat/ca/preinscripcio/\nFont: Consorci d'Educació de Barcelona\nTornar a la preinscripció


La propera Assemblea tindrà lloc el divendres 3 de febrer de 2017, als locals de la Parròquia de Ntra. Sra. de Betlem de Barcelona (Carrer del Carme, 2).\nComençarà a les 18 hores i tothom (especialment els nostres socis) hi és convidat. A les 20 hores tindrà lloc una Eucaristia presidida pel nostre Consiliari, Mn. Joan Costa, en sufragi dels nostres difunts.\nEn el transcurs de la primera quinzena de gener actualitzarem la informació sobre la convocatòria amb l'ordre del dia corresponent.\nConfirmar assistència i rebre informació\nDarrera modificació elDijous, 15 Desembre 2016 13:01\nMés en aquesta categoria: « Presentació a Barcelona del llibre "Girona sota el Consell Municipal Revolucionari" Missa en honor del Beat Pere Tarrés »


Inici > Blogs > blog de Centre d'Informació i Documentació > Ciència sí, però per a què?\nPublicat per Centre d'Informació i Documentació  el 03/05/2018 - 17:51 | Última modificació: 04/05/2018 - 10:05\nOlivier Glassey, Jean-Philippe Leresche , Olivier Moeschler  (dir.) | Éditions des archives contemporaines \nL’aplicació d’una perspectiva mercantilista en les polítiques de R+D+i  i la conseqüent retallada d’inversió pública en el sector ha significat la priorització en l’última dècada de les ciències aplicades enfront de les ciències experimentals i humanes. El motiu: sembla que la recerca no ha de permetre’ns entendre millor el món i a nosaltres mateixos sinó que ha de generar un benefici econòmic. Amb aquesta situació com a teló de fons, el conjunt de dotze articles  analitza des de punts de vista diferents les relacions entre ciència i societat. Per exemple, Benoît Godin  parteix de la perspectiva històrica per repassar l’origen de l’anàlisi estadística de la ciència. El seu article mostra com la premsa i els escriptors al s.XIX van acostar la innovació a la població. D’altra banda, Pierre Mounier  porta a col·lació les demandes de participació ciutadana en la ciència en el context del món digital. Per tant, la voluntat d’aquest recull d’estudis és transcendir l’anàlisi de l’impacte econòmic (output) per intentar mesurar l’impacte social de la recerca (outcome) i de quina manera aquest retroalimenta els processos d’investigació.\nEn el marc de l’actual societat del coneixement és imprescindible fer un pas enrere i preguntar-nos el perquè i el per a què de la investigació científica. De la mateixa manera, davant la manca  d’una política pública sòlida per fomentar la recerca, cal engegar iniciatives ciutadanes que posin el debat sobre la taula. En aquest sentit, la lectura de «Penser la valeur d’usage des sciences» pot ser un bon punt de partida.\nURL d'origen: http://interaccio.diba.cat/CIDOC/blogs/2018/ciencia-per-que


La Col·lecció de Tomàs Fuentes\n26 d'agost de 2021 Música Dispersa Entrevistes, Grans Èxits\nCol·labora a diversos mitjans com a guionista, però també és monologuista, còmic, locutor, i, fins i tot, ha fundat una escola amb cursos en línia d’escriptura. Al Cruïlla d’enguany, el vam captar amb el nostre objectiu fent de mestre de cerimònies, descobrint que s’inspira escoltant música genuïna de Nova Orleans.\nTinc la sort que el meu pare és un gran col·leccionista de discos, així que vaig créixer amb vinils i CD’s dels Beatles, Nirvana i Iron Maiden. Però el primer que vaig comprar jo amb els meus diners va ser el Devil Came to Me, de Dover. Sí. Ho sento.\nQuin és el disc que més has escoltat al llarg de la teva vida?\nQualsevol dels Beatles. Probablement el disc blanc.\nTinc una germana més gran i jo mai he tingut molta personalitat, així que acabàvem posant els seus cassets. Sense cap mena de dubte, el que més va sonar va ser Energía Positiva, de Paco Pil.\nUn disc d’humorista favorit?\nQualsevol de Bo Burnham. Cronològicament, els seus discos van de més a menys divertits, però de menys a més qualitat musical.\nQuè escoltes mentre escrius guions i monòlegs?\nPer escriure sempre escolto jazz de Nova Orleans. Brass Bands tipus Hot 8 Brass Band, The Soul Rebels o Trombone Shorty.\nIn the Aeroplane Over the Sea, de Neutral Milk Hotel. És rodó.\nUn disc d’un grup o artista català?\nEl primer disc de Manel em va flipar, però el meu favorit continua sent Philarmonic Philanthropy, de Les Philippes, del 2013. Un grup de Sant Boi (diria) que no va tenir grans èxits, tot i tenir tres discos fantàstics.\nTorno a Dover. Va ser el primer disc que vaig comprar, el primer concert al qual vaig anar i encara a l’habitació de casa dels pares tinc autògrafs i pues de guitarra que em regalaven. Els tres primers discos encara els escolto de tant en tant i em fan feliç.\nSchmilko, de Wilco. Un dels meus grups preferits, amb una portada feta pel gran Joan Cornellà.\nVaig tard, però el Father of the Bride, de Vampire Weekend.\nText: David Simón / Foto: XTB


El Servei de Salut renova una quarta part de la flota de vehicles d'Atenció Primària de Mallorca\nS’han adquirit onze vehicles nous, cosa que ha suposat una despesa de 180.000 €\nEs destinen als serveis d’urgències de Palma i d’Inca, a l’Equip de Suport d’Atenció Domiciliària i a quatre PAC de la part forana\nEl Servei de Salut ha adquirit 11 vehicles per renovar el seu parc mòbil. Això suposa modernitzar una quarta part de la flota de vehicles d’Atenció Primària de Mallorca, quatre dels quals es destinaran als serveis d’urgències d’atenció primària (SUAP), tres s’adscriuran a l’Equip de Suport d’Atenció Domiciliària (ESAD) i quatre substituiran els que cobreixen els punts d’atenció continuada (PAC) de Binissalem, Santa Ponça, Sineu i Vilafranca. Actualment, el parc mòbil d’Atenció Primària de Mallorca és de 40 vehicles: 22 per als PAC, 4 per als SUAP, 8 per a l’ESAD, 1 per a l’ESAC i 5 furgonetes. A més, està previst renovar 7 vehicles més (6 cotxes i 1 furgoneta) al llarg de 2017.\nL’adquisició de tots aquests vehicles ha suposat una despesa de 180.000 €, que forma part del compromís del Govern de potenciar l’atenció primària per mitjà de diferents accions, com ara invertir en recursos humans i en formació dels professionals, millorar i adequar el suport tècnic i la tecnologia i reforçar les infraestructures. De fet, l’any 2016 el pressupost destinat a Atenció Primària de Mallorca va augmentar en 9 milions d’euros respecte del de 2015, però cal remarcar que enguany l’increment ha estat d’11 milions d’euros.\nQuatre vehicles adscrits als SUAP\nDels nous vehicles adquirits, quatre Renault Megane s’adscriuen als SUAP, concretament tres al de Palma i un al d’Inca. Aquests cotxes es compartiran amb els dispositius d’intervenció ràpida (DIR) de Palma i d’Inca.\nEl SUAP s’encarrega de l’assistència de les urgències mèdiques extrahospitalàries en col·laboració amb els equips d’atenció primària, el 061 i els hospitals. L’objectiu és oferir una atenció continuada a la població fora dels horaris dels centres de salut i una assistència sanitària urgent de qualitat d’una manera integral, és a dir, des del moment en què es produeix la demanda d’assistència fins que es resol o es deriva a un altre nivell assistencial.\nEls SUAP han fet 300.210 visites durant l’any 2016. El nombre de visites per centres ha estat de 92.907 al PAC s’Escorxador, 79.248 al PAC Escola Graduada, 69.753 al PAC Son Pisà i 58.302 al PAC Inca.\nTres vehicles destinats a l’ESAD\nA l’ESAD s’adscriuran tres vehicles Toyota híbrids. L’ESAD és un equip multidisciplinari encarregat de donar suport a l’atenció domiciliària, especialment a pacients amb una malaltia en la fase avançada. Alguns dels objectius d’aquest equip són millorar la qualitat de l’atenció sanitària que s’ofereix a domicili i proporcionar suport a la família i/o l’entorn del cuidador. Durant l’any 2016 l’ESAD va visitar 3.890 domicilis.\nQuatre vehicles per renovar els dels PAC de Binissalem, Santa Ponça, Sineu i Vilafranca\nEls vehicles que actualment es fan servir als PAC de Binissalem, Santa Ponça, Sineu i Vilafranca seran substituïts per quatre Renault Clio. Durant l’any 2016 aquests centres han duit a terme aquesta activitat assistencial:\nPAC de Binissalem: 24.334 consultes (23.708 al centre i 626 a domicili).\nPAC de Santa Ponça: 61.203 consultes (60.030 al centre i 1.173 a domicili).\nPAC de Sineu: 14.721 consultes (14.294 al centre i 427 a domicili).\nPAC de Vilafranca: 17.868 consultes (17.286 al centre i 582 a domicili).


Avui, en general, no ha anat malament per als nostres esportistes. I més si comptem els tres enfrontaments entre catalans del matí i un quart a la tarda entre el Jaume Ros i l'Andrea Jausàs.\nDesprés de la doble ronda tenim tres jugadors entre els 10 primers i imbatuts. A destacar el primer lloc en solitari d’en Gerard Ayats, que al matí ha guanyat al 3er del rànquing, el també català Guillem Porta, i a la tarda al 1er del rànquing, el MF Iñigo López. Demà li tocarà jugar amb el 4rt, l’andalús Lance Henderson campió actual de la categoria SUB-14.\nEls altres dos imbatuts, que només han cedit dues taules, en Xavier Povill al segon tauler contra l’Iñigo Lopez i al 3er tauler l’Hèctor Sama que es trobarà l’altre MF del Campionat, en Francisco Orantes.\nDemà al matí sisena ronda al matí i a la tarda el segon i darrer descans. En aquesta ronda un nou enfrontament entre catalans, el gironí Jaume Rovira s’enfrontarà al lleidatà Ferran Solé. A més dels tres primers taulers que hem comentat, està en Jaume Ros amb 3,5 punts i un grupet amb 3 punts que fa que pugueu seguir en directe –si internet i els cables ho permeten- onze esportistes catalans.


LA TRAMA DE BARCELONA (1991-1995). FAJARDO RICOMÁ, CARLOS. 9788479481315 La Memòria ´\nVista previa: LA TRAMA DE BARCELONA (1991-1995)


Si no n’has pres mai comença poc a poc. És difícil que et produeixi efectes secundaris, però podries notar moviments, més que habitualment, als intestins. El més normal, però, és que després de prende’n notis una sensació de benestar.\nSi t’aixeques amb sensació de ressaca prova de prendre’n. El kombutxa facilita la desintoxicació del cos.\nSi estàs embarassada consulta-ho primer al teu metge.


100percent Icon Flexfit Hat és el producte perfecte perquè completis el teu material de ciclisme. A la botiga online bikeinn et pots beneficiar de múltiples avantatges. Si fas la compra avui mateix a bikeinn, la rebràs en unes hores a casa teva o a on tu vulguis. I si necessites algun accessori més de ciclisme per complementar el teu material, a la botiga de ciclisme trobaràs milers de productes de la marca 100percent per complementar la teva compra de Icon Flexfit Hat.


La pel·lícula d'animació francesa i catalana "Josep", amb la participació de TV3, ha estat premiada per partida doble en la 26a edició dels Premis Lumières, atorgats a França per la premsa estrangera, en les categories de millor pel·lícula animada i millor música per a la seva compositora Sílvia Pérez Cruz.\n20/01/2021 - 15.48\nEl film, dirigit pel dibuixant Aurel i amb la participació de TV3, explica la commovedora història de Josep Bartolí a l'exili, que ha tingut una gran repercussió en diversos festivals i ha obtingut nombrosos premis.\nEls Premis Lumières de la crítica internacional, són premis destinats a guardonar les millors pel·lícules franceses o francòfones estrenades durant l'últim any. El premi es lliura anualment des del 1996 a mitjans gener o febrer. Equivalents als Globus d'Or; i previs als premis Cèsar del cinema francès que es concediran el 28 de febrer, són atorgats per l'Académie Lumières, que reuneix més d'un centenar de periodistes internacionals amb seu a París.\n"Josep", l'òpera prima del dibuixant francès Aurel, és un homenatge a la figura del dibuixant i exiliat republicà Josep Bartolí, així com a tots aquells que van haver d'escapar d'Espanya durant l'època més fosca de la història recent. El llargmetratge compta amb les veus protagonistes de Sergi López, Bruno Solo i Sílvia Pérez Cruz. La cantant ha compost també la banda sonora i n'interpreta el tema principal, "Todas las madres del mundo", basat en un poema de Miguel Hernández.\nLa pel·lícula, que va ser guardonada al desembre com a millor cinta d'animació als Premis del Cinema Europeu 2020, ja ha estat un èxit de taquilla a França i ha obtingut reconeixements arreu del món: els més recents, al Festival Internacional de Cine de Guadalajara, a Mèxic, on va ser premiat com a millor llargmetratge d'animació, i al Festival de Cine Inèdit de Mèrida, on va rebre el premi a millor pel·lícula.\nAnteriorment, ja havia aconseguit el premi a millor guió i premi del públic a l'Athens International Film Festival; el premi del jurat al Festival War On Screen, que se celebra a Châlons-en-Champagne, a França; el premi del públic al Festival Film Fiction Historique, que se celebra a Plaisance-du-Touch, també a França; el premi Bayard especial del jurat al Namur Film Festival, de Bèlgica; el premi pel·lícula jove a Abycine, Festival de Cine d'Albacete, i el premi a la millor direcció a la Seminci, Semana Internacional de Cine de Valladolid.


Les vostres crítiques (III)\nde març 26, 2012\nTercera entrega. Cada setmana costa escollir només deu, seguiu així!\nAna Torres Gonzalez\n"Incendis" és una veritable perla. Excel·lent text que ens arriba d'una brillant traducció de Cristina Genebat i d'un equip artístic que et commou des d'un bon principi. Entrar en l'univers de la Nawal et sacseja emocionalment. D'una forma extremadament poètica s'exposen els horrors d'una guerra i sentiments com l'amor incondicional d'una mare. És una obra que no us podeu perdre. Espectadors: si encara no teniu entrada ja feu tard!\nDesprés d'haver vist l'obra, destacaria la magistral interpretacio de la Clara Segura, i també de la Màrcia Cisteró!\nOpino exactament igual que en Roger. La primera part és espectacular, la interpretació de tots i cadascun dels actors, una Clara Segura brillant. Qui no hi hagi anat encara, que faci el possible per poder-la gaudir!\nEl veredicte és clar: Culpables. Per fer l'obra més gran que recordo haver vist. @Teatre_Romea @cia_laperla29 #IncendisRomea.\nLa obra "Incendis" (Romea de Barcelona), es el mejor teatro que he visto en muchos años. Imprescindible. Clara Segura y Julio Manrique brutales.\n#IncendisRomea corprenedor. Et pren el cor i te l'estreny fort, fort, em temo, per dies. No és teatre, és un miracle. @cia_laperla29\nEntreacte d'#incendis brutal..! @cia_laperla29 @Teatre_Romea @clara_segura.\n@Teatre_Romea @cia_laperla29 no tinc paraules m'heu tocat la fibra..! Brillant @clara_segura felicitats a tots! Que no s'acabi mai el teatre!\nA #IncendisRomea el silenci es pot tocar. Crec que encara sento la intensitat que hi havia ahir al teatre. No us la perdeu.\nEl muntatge és fort, molt musculat. Oriol Broggi és el Guardiola del teatre nostre de cada dia. Per concepte, més pel com que pel què.\nUna sopa que crema\nde març 07, 2018\nLa Perla29 ha iniciat l’any 2018 amb una obra d’alt voltatge: Sopa de pollastre amb ordi , del dramaturg Arnold Wesker nascut a Londres i de família jueva.\nÉs una sopa que crema, que cou els budells perquè és aquí on tenim l’ànima. Perquè aquesta sopa va d’ideals i de sentiments. I culleradaa cullerada ens empassem el dolor del desencís polític, de la frustració de la pèrdua dels somnis i de la degradació de les relacions familiars.\nAquesta sopa pot agradar més o menys però no deixa indiferent i obliga a l’espectador a la reflexió, objectiu cabdal de tota obra de teatre, i molt més, al menys a mi em va passar, si fem el paral·lelisme amb la situació política que es viu actualment en el nostre país.\nLa sopa de pollastre amb ordi ens explica la història d’una família obrera d’orígen jueu, els Kahn, durant un període de més de vint anys. És un treball coral, set personatges, quatre actors i tres actrius, d’una interpretació extraordinària i acurada plena de mímica i de matisos que donen vi…\nInspirats per un estiu magnífic\nPel juliol s’escola el curs que ja s’acaba, i tots els assajos, les funcions, els bons moments i les angoixes, queden al lloc on eren, esperant al següent curs. Penso en els versos: “Una nit de lluna plena, tramuntàrem la carena, lentament, sense dir res...”, perquè per nosaltres cavalcar una temporada és com els versos de Lorca, quan diu "la noche se está muriendo en el filo de la piedra". Hem acabat el curs contentíssims i orgullosos d'allò que hem fet. L’any vinent hi tornarem, sense parar, sense pensar en descansar, però conscients que no podem fer tantes coses com voldríem. Mai hi cap tot! En una escena, en una obra de teatre, en una temporada, has d’aparcar idees. Alguns recordareu que un juliol parlàvem d’obrir noves finestres... Mai són prous. I sempre, sempre, sempre n’hi ha de noves, i mai es tanquen del tot. L’any vinent en mantindrem bastantes d’obertes mentre recuperem forces. Ha estat una temporada intensa, i encara hi ha públic que demana de veure’n els fr…\nUns versos de Cyrano\nLes vostres crítiques (II)\nLes vostres crítiques


Art. nr.: 19800207 EAN: 5707562326962\nArt. nr. 19800207


Cues al consolat espanyol per votar a les eleccions catalanes del 27-S - FÒRUM.ad\nCues al consolat espanyol per votar a les eleccions catalanes del 27-S\nOn: 23/09/15 15:02\nEl consolat espanyol d’Andorra ha obert, aquest dimecres a les 9 h, les dues urnes per tal que els catalans residents a Andorra puguin dipositar el seu vot per a les eleccions catalanes d’aquest diumenge. És el primer dels tres dies en que poden exercir el dret a vot al consolat . Uns comicis molt importants al territori veí, en clau plebiscitària, que poden conduir a una secessió d’Espanya. Bona prova de la importància de la convocatòria és la resposta dels electors. Fonts de la legació espanyola informen que mai abans hi havia hagut tanta afluència per cap altra cita electoral. Ja han votat més de 200 persones. A més, la cancellera del consolat, Ester Estepa, ha informat que estan rebent prop de 300 vots per correu diàriament i que, a causa d el’allau de vots, han ampliat el termini per votar per aquest sistema fins aquest dijous\nLa imatge de cues davant l’edifici de l’ambaixada d’Espanya ha estat habitual al llarg del dia. I això que els residents catalans a Andorra tenen fins divendres, de 9 a 20h, per exercir el dret a vot a les eleccions de diumenge, 27 de setembre.\nPer fer-ho cal que portin el sobre amb la papereta, una fotocòpia del DNI i dos certificats d’inscripció al cens electoral. La documentació necessària i l’explicació de com exercir el dret de vot al consolat s’inclou a la documentació que els ciutadadans que han sol·lictat el vot han rebut per correu.\nDes del consolat espanyol asseguren que l’afluència de votants és insòlita, comparada amb qualsevol altra cita electoral prèvia. De fet, a les dotze del migdia ja havien votat més de dues-centes persones i el degoteig d’electors no s’ha aturat en cap moment. A Andorra hi ha 12.400 residents catalans, més de 2.200 dels quals han sol·licitat el vot per participar en el 27-S.\nLa cancellera del consolat, Ester Estepa, ha informat que aquesta mobilització inusual s’aprecia també en el vot per correu. Des de divendres estan rebent uns 300 vots mitjançant la tramesa postal, que ja han estat dipositats a Correus. Fruit d’això, la legació diplomàtica s’ha vist obligada a ampliar el termini, que finalitzava dimarts, per votar per aquest sistema fins demà dijous.\nCal recordar que dels 12.391 catalans residents a Andorra amb dret a vot, 2.202 han sol·licitat el vot per participar en el 27-S\nPrevious Post: El Registre d’Associacions proposa la cancel·lació d’unes 120 entitats, clubs i federacions\nNext Post: Robatori en una joieria del centre de la Seu


Guia de l'estudiant [PDF] (Pendent de publicació)\nProtocol Concurs Solistes [PDF]\nBases Concurs Música de Cambra [PDF]\nCONVENI AMB LA UIB\nConveni específic de col·laboració entre el Govern de les Illes Balears i la Universitat de les Illes Balears per al reconeixement d'estudis dins l'àmbit de l'educació superior [PDF]\nInstruccions prèvies per a la sol·licitud del Treball Final d'Estudis [PDF]\nReglament sobre el Treball Final d'Estudis [PDF]\nReglament TFE del departament de Musicologia i Pedagogia [PDF]\nLlibre d'estil del TFT [PDF]\nMés documentació sobre normativa acadèmica en el següent enllaç: http://die.caib.es/normativa/\nReglament acadèmic. BOIB núm. 22 de 14/02/2006 [PDF] | Rectificació (Representant alumnat) - PDF.\nLEY ORGÁNICA 2/2006, de 3 de mayo, de Educación [PDF]\nReal Decreto 1614/2009, de 26 de octubre, por el que se establece la ordenación de las enseñanzas artísticas superiores reguladas por la Ley Orgánica 2/2006, de 3 de mayo, de Educación\t[PDF]