El procés ¿kafkià? d'Antoni Abad | Comunidad Valenciana | EL MUNDO\nDesprés de 10 anys sense mostrar la seua obra en una galeria, l'artista lleidatà exhibix en pazYcomedias de València\nEls seus nous treballs minimalistes i seqüencials connecten amb l'il·lògic de certes conductes marginals\nEl procés, la novel·la de Kafka, comença així: «Algú hauria d'haver parlat malament de Josef K., ja que, sense que hi haguera fet res dolent, un matí el van arrestar». Sense haver d'arribar tan lluny, l'obra d'Antoni Abad (Lleida, 1956) també incidix en allò que, allunyat de la normalitat, pot provocar estranyesa. Per exemple, el mateix títol de l'exposició que, després de 10 anys sense mostrar el seu treball en cap galeria, exhibix en pazYcomedias de València: La deumilionèsima part del quadrant del meridià terrestre.\nEs referix, simplement, a la definició d'un metre. De manera que Antoni Abad posa l'accent en una gran abstracció per preguntar-se quina cosa amaga esta definició. El mateix fa en la peça titulada La música, on desplega mitjançant llenguatge de signes la frase, atribuïda a Nietzsche, «Aquells que ballaven eren vistos com bojos per aquells que no escoltaven la música». De nou, el procés, el desenvolupament d'una idea que provoca l'estranyesa amb què Abad treballa i formula múltiples interrogacions.\n«El sistema mètric decimal és una abstracció. I el pam, que en el sistema imperial britànic hauria servit per mesurar el cavall, em resultava més proper per ser patró del propi cos», assenyala l'artista. De manera que es va posar a mesurar, pam a pam, un dia de la seua vida quotidiana per tal d'humanitzar-la. «Abans es venien els terrenys per pams», recorda. Alguns d'estos pams, realitzats amb fosa d'alumini, es mostren en pazYcomedias, recuperant així un treball anterior que dialoga amb altres més recents.\n«L'Estaticitat no està en la meua obra»\nÉs la manera que té Antoni Abad de treballar. «L'estaticitat no és una cosa que estiga en la meua obra». I continua explicant que la seua motivació té a vore amb «el procés, el desplegament seqüencial, el moviment». Per això posa tota la seua atenció en este metre abstracte per, a partir de la seqüència desplegada en la seua llarga definició, extreure suc amb gran lògica i, per tant, la seua més sentimental aproximació subjectiva. Amb La música, peça d'este mateix any, fa una cosa semblant: exposa la sèrie de fotografies en què Roberta Martignetti interpreta amb llenguatge italià de signes l'evocadora frase nietzscheana, per mostrar-nos les seues contradiccions.\nDe fet, igual que «els que ballaven eren vistos com bojos per aquells que no escoltaven la música», també l'espectador observa imatges repetitives de Martignetti en diversos gestos, amb l'actitud d'una persona que no entén res. Una altra de les característiques de l'obra de'Abad és la seua relació amb allò que és diferent en la seua obra, manifestant el procés de tot el que tanca allò que s'allunya dels paràmetres de certa normalitat, ja siga la normalitat del sistema mètric o la normalitat de qui no té problemes per parlar, escoltar o veure.\n«M'interessa la seqüència i el procés»\n«Martignetti és una psicòloga que treballa amb persones que patixen algun tipus de discapacitat intel·lectual i que va aprendre el llenguatge de signes per comunicar-se», subratlla Abad, interessat per «la seqüència i el procés» que recull en esta peça. D'ací el seu interès per Muybridge, fotògraf i investigador britànic famós pel seu experiment El cavall en moviment. I en parlar del procés reconeix que li agraden igualment «estes altres associacions amb Kafka». Associacions relacionades, de nou, amb l'estranyesa que provoquen les distorsions del llenguatge, la seua reinterpretació fora de certs llocs comuns.\nEn una altra seqüència antiga, Antoni Abad mostra este treball a través d'unes peces d'escultura realitzades amb poliespuma, durant l'any i mig que va viure a Londres. «Es produïxen com si foren pa de motlle de 50/60 metres tallades a llesques, tallades en blocs amb cúter i de forma molt artesanal, a partir de les quals mostre l'exercici d'evolució d'esta manera flexible i mal·leable». I afig: «És una seqüència fotogràfica en la qual es veia l'evolució del procés, en una barreja d'escultura, performance i fotografia». De nou apareix una constant de la seua obra: «Treballe el procés: escultura, pam, definició del moviment», en este cas mitjançant «el vídeo expandit que reprodueix accions».\n«Amb 'Merda' llance un crit contra el mercat»\nTambé es veu el caràcter processual, encara que en este cas més concís i directe, en el vídeo on s'escriu repetidament la paraula 'merda'. «Ho vaig fer per ARCO a 2002 i, en este context, vaig voler fer una crítica al mercat i la falta d'expectatives en general». D'ací que finalment siga «un crit», potser l'única concessió obertament pulsional que apareix en l'exposició comissariada per José Luis Pérez Pont.\nA més de La música, l'altra peça actual que presenta a pazYcomedias és la titulada Homer. És una escultura en poliuretà realitzada mitjançant escàner 3D en què, prenent com a model a Laureano Núñez, assistent de la galeria, mostra la postura d'una persona cega en el moment en què està usant el mòbil.\nSens dubte, Homer podia haber-se' referit a l'Odissea d'estes persones discapacitades en l'era d'Internet. Però, etimològicament, Hómer també inclou el joc de paraules derivat de l'expressió ho m'horón, que significa «el que no veu».\nAntoni Abad, una altra vegada més, es posa en el lloc de qui té dificultats per moure's pel món a escala singular. I de la mateixa manera que tirava mà del pam per descriure un dia de la seua vida, allà on esta li resultava excessivament abstracta, també ací construïx la peculiar manera en què una persona cega es relaciona amb les noves tecnologies, ajustant la mirada de qui veu a qui no té el sentit de la vista.\nEs podria dir que el treball d'Abad busca l'aproximació màxima a l'objecte d'estudi. Fins i tot amb el títol de l'exposició, La deumilionèsima part del quadrant del meridià terrestre, quan manifesta la seua crítica cap a l'abstracció del metro, vindria a revelar la seua pròpia forma de procedir: minimalista, primmirada, deconstructora, obertament ubicada al límit entre el maniàticament objectiu i l'estranyament subjectiu.\nCom recorda Antoni Abad, «han passat 23 anys des que vaig anar a una residència al Canadà com a escultor, arribant amb ferramentes de rellotger, i vaig tocar per primera vegada un ordinador, a esta escultura a poliuretà».\nDos llargues dècades dedicat a la investigació artística intangible, que ara contrasta en pazYcomedias pero esta vegada amb material palpable. Sempre tractant «de trobar patrons de mesura per a una realitat que ens sobrepassa». Patrons d'una lògica que, paradoxalment, connecta amb l'il·lògic de certes conductes marginals.\nEn estos marges entre l'obvi i l'obtús es mou Antoni Abad, per molt metòdic i estrany que ens semble seu kafkià treball. O precisament per això.\nVolver a la noticia 'El procés ¿kafkià? d'Antoni Abad'


Critiques2 | The Official Sanchez Santiago Site, international artist\nHe tardat quasi una dècada en entendre què era la tradició; i ja fa cinc generacions que vivim entre la tinta i el paper, entre imatges i tipografia; i com a representant de la meva professió em sento molt a prop de l'art gràfic i de la força del símbols, de la profunditat del conceptes explicats en la forma més simple.\nQuant vaig conèixer Sánchez-Santiago, em va captivar tant l'obra com la seva persona, perquè explica el mateix: la seva peculiar forma de veure el món, la seva individualitat universal, el nostre comú però alhora solidari camí de la Vida. La seva recerca, el seu coratge, la seva profunditat simplificadora.\nLi agraeixo a Sánchez-Santiago el seu color esperançador, el seu esforç per il·luminar, la seva voluntat per positivar. Pertanyem a una espècie d'afortunats que sabem que amb esforç, intel·ligència i entusiasme es pot aconseguir l'objectiu (aquell raonament aconseguible).\nSánchez-Santiago ho té clar, i la seva obra ho demostra; cada dubte davant la tela en blanc el fa un xic més savi, i les pors es transformen en treball. Sé que és un artista que coneix el seu ofici, autèntic com un 'Corto Maltés Mediterrà' que navega per mars de formes i colors, que gaudeix de la seva travessia, que sap que el moment que viu ara no passarà dos cops.\nNo hi ha un manual de la Vida; ningú ens ensenya com ser feliços, ni com educar els fills, ni com entendre el pares, ni com conservar els amics, ni entendre que arribar al final del viatge no és l'objectiu, sinó anar-hi (Ítaca).\nL'avi deia: 'Un veler no té mai el vent favorable si no sap on va.' Sánchez-Santiago viu 'en la cresta de la ola' cara al vent, cercant el seu propi rumb, deixant una estela d'instints de llum i textures.\nAir manual de artista és una àncora que sosté el coneixement i el bagatge d'un artista, que explica en conceptes gràfics aquells instints de vida que no sabem ben bé com explicar; sí, allò…, aquelles sensacions que surten de dins, que no tenen paraules fàcils, que són veritables cops d'humilitat, reflex d'esforç, passió, projecció i la responsabilitat de sentir-te ésser humà.\nCAL·LIGRAFIES DE FERRO\nSanchez-Santiago ha realitzat una evolució exemplar. Comença d'un repertori de signes basats en l'abstracció, la matèria i un grau objectual (amb l'ús d'elements vegetals, com canyes), d'una banda i, de l'altre, la preferència per uns cromatismes ocres. Es l'etapa dels paisatges encanyissats.\nDesprés continua una remarcable proposta alhora escultòrica i pictòrica, dins la qual, en una perfecta fusió, acobla peces de metacrilat amb al·lusions grafítiques i expressionistes de personatges (sèrie de caps).\nI, en una evolució constant que, no obstant, no és cap ruptura, una darrera fase continua, de les anteriors, el grans formats, el gust per la matèria i l'ús del cable metàl·lic.\nAmb aquests elements i el canvi de registre cromàtic -ara dominen el freds, a partir de tonalitats blaves, confegeix una obra d'una remarcable suggestió.\nEn efecte: ens trobem davant unes 'cal·ligrafies de ferro' d'una notable coherència compositiva i expressiva.\nDamunt la tela, d'agosarades entonacions de blau, hi apareixen elements iconogràfics diversos, d'entre els quals allò que ens crida més l'atenció és la presència d'uns fils de ferro que confegeixen una mena de cal·ligrafia alhora potent i poètica. Una escriptura que desborda el mateix marc de la tela i esdevé un diàleg incitant entre pigment i matèria, entre tela i objecte, entre alè expressionista i pulsió poètica.


16.07.2015 р. - (17:15:05-17:30:27)\n18.06.2015 р. - (15:43:50-16:11:55)\n21.05.2015 р. - (10:26:53-10:27:09)


Collserola - Passejada temàtica. Els ocells hivernants a Collserola. - Agenda\nA partir de 12 anys. Places limitades. Cal inscripció prèvia a partir de l’11 de gener al telèfon del Centre d’Informació: 932803552 (laborables de 9.30 a 14.30 h) màxim 4 places per trucada. Més informació al Centre d’Informació: 932803552.\nCategories: Educació ambiental, Passejades, Collserola,


Serveis veterinaris al Eixample de Barcelona\nEn el nostre centre veterinari de Barcelona atenem les necessitats de la teva mascota amb professionals i serveis especialitzats que garanteixen un ràpid diagnòstic i el tractament més adequat per a la seva salut.\nOferim una atenció integral a la teva mascota per al diagnòstic ràpid i el tractament eficaç de les malalties que li poden afectar a totes les etapes de la seva vida. Apliquem noves tècniques i protocols mèdics gràcies a la nostra formació continuada. Incidim en la prevenció de malalties i dolències amb campanyes i revisions periòdiques per ajudar a mantenir la qualitat de vida i la salut de la teva mascota.\nSom una Clínica Amable amb els Gats amb professionals d'ampli coneixement i experiència en Medicina Felina i les característiques pròpies dels gats: el seu comportament, malalties, símptomes i tractaments específics. Hem dissenyat els espais i els protocols per garantir l'atenció mèdica veterinària, el servei i l'experiència més agradable per als felins.\nEl desenvolupament de malalties de la pell és habitual en els petits animals de companyia i requereix de diverses proves per determinar el diagnòstic, ja que moltes malalties es mostren amb símptomes dermatològics. Disposem dels especialistes en Dermatologia per a mascotes i dels equipaments necessaris per al diagnòstic, prevenció i malalties de la pell.\nGràcies als avenços en oncologia humana disposem de nous tractaments i tècniques per a les mascotes malaltes de càncer. Un 50% de gossos i gats corren el risc de patir càncer en edat geriàtrica. Comptem amb els professionals i l'equip necessaris per a un diagnòstic ràpid i precís que asseguri el tractament curatiu o pal·liatiu més apropiat.\nRealitzem proves diagnòstiques per imatge per tal de poder fer una valoració precisa i ràpida de possibles malalties i la seva gravetat. Disposem d'equips moderns i serveis de RADIOGRAFIA DIGITAL, RAIGS X, ECOGRAFIA i ENDOSCÒPIA per a l'observació de teixits tous i el seguiment del procés de gestació. Són tècniques no invasives i indolores gràcies a les quals podem interpretar el problema de salut que afecta la teva mascota i determinar el millor tractament per a ella.\nPer poder diagnosticar amb rapidesa qualsevol patologia o malaltia, cal comptar amb aparells de laboratori propis i avançats. Invertim en tecnologia i equipament per a analitzar mostres de sang, de teixits, excrements i orina. Obtenim una valuosa informació de les proves que realitzem: hemogrames, cultius, urianàlisi, serologies, tests hormonals, citologies i biòpsies, entre d'altres.\nComptem amb un equip de professionals experts en intervencions quirúrgiques i amb quiròfans totalment equipats per anestesiar i monitoritzar les constants vitals de les mascotes garantint la màxima seguretat. Realitzem intervencions de cirurgia preventiva (esterilitzacions, higiene bucal...), de teixits tous o de traumatologia. Cuidem els serveis tant prequirúrgics com postoperatoris per garantir el benestar de la mascota en tot moment.\nLa cura de la higiene, la pell i el cabell influeixen de manera important en la salut dels gossos. Per això tenim les instal·lacions, les persones i els productes apropiats perquè la teva mascota tingui les cures que necessita segons la seva raça i característiques. Realitzem el bany, el tall d'ungles i de pèl (a tisora o a màquina), la neteja de les orelles i oídes, i altres mesures d'higiene. Fem servir productes de màxima qualitat per a pells sensibles, al·lèrgies i antiparasitaris, Sans per dins i per fora!\nPer oferir un servei integral a les mascotes, cal proveir als animals de companyia de tot el que necessiten per a la seva cura i nutrició. Per això tenim una àmplia botiga amb productes d'alimentació i accessoris de gran qualitat i primeres marques. Podràs trobar des de pinsos fins a aliments tous, snacks, productes per a la higiene i la neteja, antiparasitaris i gran varietat de complements com joguines, corretges, llits, transportins i tot el que la teva mascota pugui necessitar.


BIOBLOC 2 BAT: UNA GRAN CONSEQÜÈNCIA DEL CANVI CLIMÀTIC\nEls corals una gran espècie en perill.\nEls corals es componen de múltiples pòlips, que viuen en simbiosi amb algues unicel·lulars, les zooxantel·les. Estes algues produïxen, amb ajuda de la llum solar, sucre, hidrats de carboni i proteïnes, substàncies amb què abastixen al pòlip. A canvi reben adob, en forma d'amoni i fosfat, a través de les secrecions dels corals.\nEls corals són extremadament sensibles als canvis de temperatura. L'ideal per al seu desenvolupament és una temperatura de l'aigua entre 25 i 30 °C. Si la temperatura sobrepassa els 30 °C, moren primer les zooxantel·les i després els corals mateixos.\nEls esculls de coral cobrixen una superfície aproximada de 280.000 km2. Estos esculls actuen com a escullera davant de les costes i suavitzen els catastròfics efectes de les tempestats tropicals. Des de fa segles, estos esculls contribuïxen a omplir d'arena les platges i, inclús, a generar i protegir illes rocoses sobre les quals viu molta gent.\nAra que ja tenim una idea de que són els corals i especialment de que els passa amb el canvi climàtic i l'aument de les temperatures ens adonarem del gran perill que corren aquest organismes que són tan importants per a la vida.\nUna solució curiosa és la que he trobat al diari BBC que proposa congelar-los amb nitrogen líquid per a salvar-los i en un futur quan es regulen les temperatures reintroduir-los al mar evitant així la seua extinció.\nPer favor fem entre tots el que pugam per evitar l'aument de les temperatures i l'emisió de diòxid de carboni. Mantenint així sobre el nostre planeta grans espècies com els corals que ens deixen imatges com aquestes:\nPD: si algú troba informació relacionada amb aquest tema que la deixe com a comentari d'aquesta entrada. Moltes gràcies.\nPublicat per guillem sebastian a 17:03


Emergències. Agència de Residus de Catalunya\nEn determinades circumstàncies, els residus poden ser causa o conseqüència de situacions de risc tant per a les persones com l'aire, l'aigua, el sòl, la fauna, la flora, etc. En ocasions, aquests riscs poden derivar en situacions de perill real o potencial que requereixen una solució immediata.\nL'Agència de Residus de Catalunya disposa d'un servei d'emergències per atendre aquestes situacions.�\nCECAT (Centre de Coordinació Operativa de Catalunya)\nDes de l'any 1993, l'Agència de Residus de Catalunya disposa d'un servei d'emergències que funciona les 24 hores del dia, els 365 dies de l'any, creat amb l'objectiu d'assessorar, informar i actuar de forma subsidiària, si s'escau, en casos d'emergència provocats per residus. Generalment, es tracta de casos d'abandonament o abocament accidental de productes o residus, així com de situacions de perill provocades per aquests fets.\nL'accés al Servei d'Emergències de l'Agència de Residus de Catalunya es verifica a través del Centre de Coordinació Operativa de Catalunya (CECAT) , adscrit a la Direcció General d'Emergències i Seguretat Civil. Aquest centre està en contacte permanent amb el tècnic de guàrdia de l'Agència de Residus de Catalunya i amb les diverses parts que poden estar involucrades en una emergència: policies locals, bombers, mossos d'esquadra, assistència mèdica, autoritats de trànsit, etc., per tal de coordinar la recepció i emissió de la informació i la seqüència d'actuacions entre tots aquests organismes. L'actuació del CECAT s'inicia a partir de les informacions rebudes per les autoritats on arriben els avisos, generalment les autoritats locals o comarcals. En conseqüència:\nDavant d'una situació d'emergència, cal comunicar els fets observats a les autoritats locals, ja sigui l'Ajuntament, la Policia Local o els bombers.\nLes autoritats esmentades, en cas de no poder fer front a la situació, es posaran en contacte amb el CECAT, el qual activarà el dispositiu necessari per a gestionar de la forma més adequada l'emergència. En cas que la situació hagi estat provocada per residus, el CECAT es posa en contacte amb el Servei d'Emergències de l'Agència de Residus de Catalunya. Aquest servei actua d'acord amb els procediments establerts, en funció de la informació subministrada i de la que pugui aconseguir addicionalment, dels seus medis i de les seves atribucions, i informa al CECAT de les seves actuacions.


El PPC també aposta per “aprimar” l’Administració - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 7 d'Octubre de 2010. 15:30h.\nEl PPC també aposta per “aprimar” l’Administració\nProposen derogar una llei cada cop que se'n aprovi una de nova\nCamacho, amb Rajoy, en una imatge d'arxiu\nLa presidenta del PPC, Alícia Sánchez-Camacho, ha apostat, en una conferència a ESADE, per “posar a dieta i fer aprimar” l’administració catalana. En aquest sentit, ha afirmat que “no pot ser que un català mig treballi la meitat dels dies per sostenir totes les estructures públiques catalanes, moltes d’elles ineficaces o amb funcions duplicades”.\nAixí, ha proposat “acabar amb les subvencions per sistema, ja que no podem continuar adormint la societat civil amb subvencions ideològiques, reduir un 30% les empreses públiques i acabar amb les duplicitats”.\nAixí mateix, ha apostat per establir el “one in, one out”, com farà el Govern de David Cameron, és a dir, “cada vegada que es pensi aprovar una nova llei, s’avaluï la possibilitat de derogar una altra norma que pugui generar càrregues administratives innecessàries”. En aquesta línia, també ha proposat establir una metodologia de simplificació permanent de la regulació en l’activitat empresarial.\nOriol Pujol s'avorreix, segons la JSC\n#1 Ciutadà català, Catalunya Lliure, 08/10/2010 - 00:27\nQue comencin traient de Catalunya l'administració forana espanyola, ja veuran quin estalvi més gran, inclús jo els votaria!!


Arantxa!! vasca deliciosa jovencita 684375646 #46783\nARANTXA!! VASCA DELICIOSA JOVENCITA\nFECHA: 11 de Diciembre de 2015 20:06\nPEQUEÑITA Y DE ENORMES PECHOS DESEOSA DE QUE JUEGUE CON ELLOS\nAMPLIA VARIEDAD DE SERVICIOS, TAMBIEN MASAJES CON EL FINAL QUE PREFIERAS


Restaurants – Pàgina 2 – Booonissim\nRead more about Restaurant Els Tinars …\nRead more about Restaurant Suculent …\nRead more about Restaurant Els Casals …\nPals, famós pel seu arròs, és una petita vila que té un d´aquells centres històrics restaurats “de museu”, i uns quants restaurants on s´hi menja d´allò més bé. Durant uns dies hi vam estar i vam poder comprovar les seves excel.lències. Ens en van faltar uns quants, de fet aquí en parlaré breument de tres d´ells, però per si algú s´hi acosta ja sabrà què pot trobar-hi.\nRead more about Menjant a Pals… …\nRead more about Restaurant Casamar (Llafranc) …\nRead more about Restaurant Eclèctic …\nRead more about Restaurant El Pla (2) …\nRead more about Restaurant La Plaça (Madremanya) …


Poden ser els videojocs una eina per crear consciència ciutadana i afrontar el canvi climàtic? Es pot abordar aquest desafiament a través de dinàmiques interactives i lúdiques? Aquesta recerca desenvolupada per la Universitat Jaume I (UJI) en el marc del projecte Living Lab Planeta Debug i publicada a la revista Fonseca. Journal of Communication així ho demostra, afirmant que com més participatives, més eficients resulten aquestes dinàmiques.\nLiving Planet Debug. Videojocs, coneixement, serendipitat i cocreació en el puzle del canvi climàtic es un projecte de recerca des de la col·laboració interdisciplinària. La recerca ha estat dissenyada per investigadorxs de les àrees de Videojocs i Comunicació de l’UJI amb el suport de la Fundación Daniel y Nina Carasso (Convocatòria Componer Saberes 2019 dins del programa Arte Ciudadano) i la participació de la Universitat Politècnica de València (UPV). Amb el títol Videojuegos y cambio climático: diseño de una experiencia de cocreación entre arte y ciencia, aquest estudi recull els resultats de la primera edició de Good Game —una de les línies de treball de Planeta Debug— i vol demostrar l’eficiència dels models de cocreació científica i artística en l’àmbit dels videojocs per a la transferència de coneixement i la generació de noves narratives sobre el canvi climàtic.\nLes conclusions de l’anàlisi, realitzat pels i les investigadorxs del Grup ITACA i professorxs del Departament de Ciències de la Comunicació de l’UJI, Emilio Sáez i Maria Josep Picó, juntament amb el professor de Comunicació Audiovisual de l’UPV, Esteban Galán, mostren que els videojocs representen “una eina d’enorme potencial per experimentar en la imbricació entre art, ciència i sostenibilitat a través de la implementació de processos de cocreació”. A més, expliquen els i les autorxs, amb la finalitat de transmetre coneixements vinculats amb l’escalfament global a la ciutadania a través de noves dinàmiques, interactives i lúdiques, més eficients pel seu caràcter participatiu, alhora que precursores de canvis socials.\nLiving Lab Planeta Debug\nL’objectiu principal d’aquest projecte de recerca interdisciplinària coordinat per la Universitat Jaume I (UJI) amb participació de la Universitat Politècnica de València (UPV) ha estat abordar el desafiament de l’escalfament global i la sostenibilitat a través dels videojocs i la gamificació des de nous espais i llenguatges de confluència entre art, ciència i ciutadania.\nSeleccionat a la convocatòria Componer Saberes 2019 de la Fundació Carasso, que plantejava la necessitat de pensar col·lectivament des de l’art, la ciència i la tecnologia per conscienciar i articular respostes al canvi climàtic, Planet Debug va respondre en aquest desafiament des dels videojocs i el ‘gamming’, desenvolupant entre 2019 i 2020 accions científiques, artístiques i socials per afavorir canvis socials i crear consciència ciutadana davant els reptes ambientals.\nEl 31 de març ‘Planeta Debug’ celebrarà la seva jornada de clausura, ‘EndGame’, a l’Escola Superior de Tecnologia i Ciències Experimentals (ESTCE-UJI)\nDate de publicació: 2021\nPublica: Fonseca. Journal of Communication\nA càrrec de: Maria Josep Picó (UJI), Emilio Sáez-Soro (UJI) i Esteban Galán-Cubillo (UPV)/Autorxs\nEn el marc de: Living Lab Planeta Debug (UJI)\nSuport: Componer Saberes 2019 (Fundació Carasso)\nMés informació: uji.es/planeta-debug-endgame