Les vendes als serveis cauen a Balears un 7,7% el novembre\nPer la seva banda l'ocupació del sector es reduí en un 1,9%\nLa xifra de negocis del sector serveis ha baixat a les Balears un 7,7% el novembre de 2009 respecte al mateix mes de 2008, i ha continuat perdent ocupació, amb una taxa del -1,9% interanual, encara que inferior a la mitjana estatal, que va descendir un 4,3%, segons les dades provisionals publicades avui per l'Institut Nacional d'Estadística (INE).\nA nivell estatal, tots els sectors han reduit la seva xifra de negocis el novembre. Els serveis a empreses foren el sector que registrà el major descens, amb una taxa interanual del -9,8%, seguit del transport (-5,6%), turisme i tecnologies de la informació (-5,4% en ambdós casos), i comerç (-5%).\nPer activitats, totes han disminuit la seva xifra de negocis el novembre en taxa interanual, a excepció de la venda de vehicles, motocicletes i recanvis, que ha experimentat el seu segon repunt consecutiu, amb un avenç del 7,4%. Les activitats que presenten les menors caigudes han estat activitats administratives d'oficina (-0,1%) i serveis d'informació (-0,2%).\nEls majors descensos, per la seva part, es registren en els serveis tècnics d'arquitectura i enginyeria (-22,7%), comerç a gran escala d'equips per a les tecnologies de la informació (-18,2%) i el comerç d'altra maquinària, equips i subministraments (-16,6%).\nLes dades de l'INE reflecteixen que l'ocupació al sector serveis ha registrat el novembre un descens interanual del 4,3%, taxa un punt inferior a la d'octubre (-5,3%) i la millor dada de tot l'any 2009, en el qual l'ús del sector ha registrat caigudes superiors al 4,9% tots els mesos.\nTots els sectors van experimentar descensos en l'ocupació. La major caiguda de l'ocupació va ser per al comerç i les tecnologies de la informació, ambdós amb un retrocés del 4,6%.\nCAIGUDA DE VENDES I OCUPACIÓ A TOTES LES CC.AA.\nTotes les comunitats autònomes registren caigudes interanuals de les seves vendes durant el mes de novembre. Els majors descensos de la xifra de negocis dels serveis els van experimentar Canàries (-10,7%) i Múrcia (-9,1%), mentre que els menors van ser per a La Rioja (-0,2%) i Extremadura (-1,8%).\nQuant a l'ocupació, també hi va haver una reducció generalitzada. Les majors contraccions del personal ocupat es van donar al País Valencià (-6,6%), Canàries (-6,4%) i Madrid (-5%). Els menors descensos foren per a Cantàbria (-0,8%) i La Rioja (-1,6%).\nSi les empreses foten la gent al carrer no hi pot haver doblers per comprar. Això tan elemental sembla que és impossible de concebre per una patronal que demostra tenir el cervell com una nou.


AMB QUI HA SORTIT CARA DELEVINGNE? VEURE ELS SEUS EX I HISTÒRIA DE CITES - PARELLES\nEls passats amants de Cara Delevingne són una barreja d’actors i músics: Ashley Benson, Jake Bugg i molt més\nSi en sabem alguna cosa cara Delevingne La vida amorosa és que el model tracta de trobar una autèntica connexió amb algú. Al llarg dels anys, ha sortit amb A-Listers com Ashley Benson i Jake Bugg .\nLa bella rossa no creu en etiquetar la seva sexualitat. Una vegada que vaig parlar de la meva fluïdesa sexual, la gent em deia: 'Així que ets gai.' I em dic: 'No, no sóc gai', va dir. glamour el 2017.\nCara, molts dels amics que tinc, tenen una manera de pensar tan antiga. És: 'Així que només ets gai, oi?' [Ells] no ho entenen. [Si] sóc com: 'Oh, m'agrada molt aquest noi', [són com], 'però ets gai', em dic 'No, ets tan molest!' en una relació amb una noia un minut, o si un noi té una relació amb un noi, no vull que es col·loquin. Imagineu-vos si em casés amb un home.\nDel 2018 al 2020, Cara va mantenir una relació amb Ashley. Tot i així, el 6 de maig Vida i estil va confirmar la separació del parell . Ningú no volia que fos cert, segons explica una font Vida i estil en aquell moment, referint-se al seu cercle d'amics comuns. Van estar molt bé junts, un duo dinàmic, i a tothom els encantava tenir-los a prop. Per això és tan dur.\nAl juliol de 2019, s’especulava que els dos s’havien compromès. Quan se li va preguntar si estava preparada per a un compromís de tota la vida, Cara va estar tot a favor. Oh Déu meu, sí. Vull dir sempre. La vida amorosa, va revelar al CTAM TCA Summer Press Tour de la seva sèrie Amazon, Fila de Carnaval .\nCara va aprendre una cosa o dues durant la seva estada amb Ashley i va revelar el que creu que fa una relació duradora. La feina, la feina i la feina continuen realment quan estàs al millor lloc, crec, va dir en aquell moment. Amb tot aquest tipus d’històries d’amor que les persones arriben a aquest mal moment perquè no s’han posat a treballar quan havia estat bo. Es tracta, doncs, de treballar. Bona feina, molta feina.\nAbans del seu romanç amb el Boniques i petites mentideres alum, Cara estava lligada sentimentalment a altres grans noms de la indústria de l’entreteniment, com ara Michelle Rodriguez i Miley Cyrus .\nSeguiu desplaçant-vos per obtenir més informació sobre l’historial de cites de Cara.\nCara i el músic britànic, que van ser presentats per un amic comú Rita Ora , amb data del 2013. En aquell moment, les seves dues carreres s’estaven enlairant i, en conseqüència, es van dividir per centrar-se en la feina.\nEl 2013, Miley va publicar una foto d’ella i Cara es llepen les llengües. En aquell moment, l’estrella del pop estava en pausa amb el seu home de nou, de nou, Liam Hemsworth , de manera que és possible que els dos fossin breument més que amics, tot i que cap de les parts va confirmar els rumors.\nL'any següent, Cara va començar a sortir amb Ràpid i furiós actriu. Pel seu aspecte, la parella es va divertir durant el seu romanç de curta durada. Va molt bé, va dir Michelle El mirall sis setmanes després de començar a sortir. És molt xula. Quan vam començar a sortir, vaig pensar que era increïble i ens ho passem d'allò més bé junts. Però és dura. No voldries ficar-te amb ella en una baralla. Després de sis mesos junts, el duo es va trencar.\nAbans de sortir amb Ashley, la relació de Cara amb St. Vincent semblava ser la seva més seriosa. Els dos van estar junts entre el 2015 i el 2016 i es van anar de cap.\nEstic completament enamorat ... Abans no sabia què era l’amor: l’amor real, va revelar Cara als britànics Vogue el 2016. No n’entenia la profunditat. Sempre pensava que eres tu contra el món. Ara sé que el sentit de la vida és l’amor. Ja sigui per a vosaltres mateixos o per al món o la vostra parella.\nLes antigues flames es van separar després d’un any i mig de cites, però afortunadament van acabar amb una nota positiva.\nCara es va relacionar romànticament amb el Spring Breakers va protagonitzar el 2018. Al principi, la parella tenia moltes ganes de mantenir-se discreta, però a mesura que avançava la seva relació, van començar a compartir fotos les unes de les altres sentint-se acollidores.\nEl seu vincle era tan fort, que fins i tot Cara va admetre que mai havia estat veritablement vulnerable amb algú abans que Ashley. Mai no deixaria entrar a ningú de debò, per por que marxessin, va divulgar-ho Porteu al setembre del 2019. Mai no vaig confiar realment en les persones ni em vaig sentir digne d’ella i sempre les vaig apartar. Ella és la primera persona que ha dit: ‘No em pots apartar. Seré agradable amb tu, t’estimo. ”Sóc com:“ Espera, així que tot el que he de fer és deixar-te simpàtic amb mi? Per què no ho havia fet mai abans?\nEs van acabar dividint a l’abril del 2020.\nPublicitat Des del web Impulsat per Un terç de la gent estava més molesta per aquesta cancel·lació de TLCTheList.com Meghan, embarassada, vista per primera vegada des del retorn dels Estats Units a HarryPageSix.com Shiloh Jolie-Pitt té un aspecte molt diferent ara com a adolescentNickiSwift.com La doble vida de Todd Chrisley és per fi obertaNickiSwift.com La tragèdia de Teri Hatcher es posa cada cop més tristaNickiSwift.com Què va escriure Derek Chauvin a la mà abans de la convicció per assassinatNYPost.com Desenvolupat per ZergNet Omet els anuncis per Imatge


Assessoria - Què oferim? - Eixarcolant\nAssessoria - Què oferim?\nPosem a disposició del sector agroalimentari un servei d’assessorament integral sobre el cultiu, processament i transformació de les espècies silvestres comestibles i les varietats agrícoles tradicionals, sempre en un marc de sostenibilitat que sigui compatible amb la viabilitat econòmica de les explotacions.\nAcompanyem a les explotacions agràries que desitgin incorporar noves espècies o varietats en els seus esquemes productius, o bé optimitzar processos ja existents. Oferim assistència tècnica tan puntual com continuada, visites de seguiment i també la realització de sol·licituds, justificacions d’ajuts i subvencions, i d’altres tràmits administratius.\nAcompanyem a les explotacions en la posada a punt i manteniment dels processos de transformació i comercialització de productes derivats de matèries primeres consistents en espècies vegetals silvestres o cultivades (pels mateixos transformadors o no) seguint uns estàndards sostenibles, d’economia circular i de respecte amb l’entorn social i natural. Alhora, també realitzem un acompanyament en tot allò referent a la imatge, comunicació i relat, que ajudi a posicionar-se en el mercat.\nSom una entitat inscrita al Registre d’entitats d’assessorament agrari de Catalunya en matèria de producció agrícola i ramadera.\nAcompanyem als productors o emprenedors en tot el procés necessari per a la transformació de les espècies silvestres comestibles i les varietats agrícoles tradicionals en productes derivats amb un elevat valor afegit. Alhora, ajudem a optimitzar els processos d’aquells qui ja estan duent a terme la transformació d’aquestes espècies i varietats, ja sigui millorant l’eficiència del procés productiu, la qualitat dels productes resultants, o l’estratègia comunicativa i comercial. En tots els casos partim de la premisa de la sostenibilitat com a element irrenunciable, la qual ha de ser compatible amb la viabilitat econòmica.\nEns encarreguem de la posada a punt o optimització dels processos d’elaboració, transformació, comunicació i comercialització de productes derivats obtinguts a partir d’espècies silvestres comestibles i varietats agrícoles tradicionals, seguint uns estàndards de sostenibilitat, d’economia circular i de respecte amb l’entorn social i natural. També realitzem un acompanyament en tot allò referent a la imatge, la comunicació, el relat, i el màrqueting, ajudant així a posicionar-se en el mercat.\nOferim assistència tècnica, tan puntual com continuada, visites de seguiment i també la realització de sol·licituds, justificacions d’ajuts i subvencions, i d’altres tràmits administratius.\nOferim orientació i formació personalitzada, continuada o puntual, sobre etnobotànica aplicada a l’alimentació i a les propietats i maneig culinari dels productes locals, en un marc de consum sostenible. Ajudem així a diversificar l’oferta gastronòmica de l’establiment i a crear un relat propi a través de la cuina, especialment interessant per aquells projectes gastronòmics i restaurants que vulguin disposar d’una carta diversa i singular, de proximitat i temporada amb productes originals i elevat valor afegit.\nTambé contribuïm a optimitzar els processos relatius amb l'aprovisionament de matèries primeres, gràcies als vincles amb els productors locals i eines de planificació, i oferim acompanyament integral en matèria de sostenibilitat gastronomica.\nD’altra banda, també realitzem oferim assessorament, ja sigui continu o suport puntual, en tot allò referent a la imatge, la comunicació, el relat, la coherència i el màrqueting, ajudant així a posicionar-se i a arribar als consumidors potencials.\nMaterialització d'idees i projectes\nEstudis de sostenibilitat i mediambientals\nObtenció de documentació per a la implementació d’activitats agràries i agropecuàries\nPla de divulgació, comunicació i comercialització\nXarxes socials i media\nIncorporació d’espècies silvestres i varietats tradicionals a les explotacions\nIncrement de la rendibilitat econòmica de les explotacions\nReconversió de la quantitat a la qualitat\nReconversió de cultius convencionals en ecològics\nAvaluació del potencial gastronòmic\nManeig de productes\nOptimització de processos productius\nAnàlisis de mercat\nDUN (Declaració Única Agrària) i ajuts agrícoles i ramaders associats\nAjuts agrícoles i ramaders associats al Programa de Desenvolupament rural de Catalunya 2014-2020\nAjuts primera instal·lació de joves agricultors i agricultores inclosos al Programa de Desenvolupament rural de Catalunya 2014-2020\nAjuts millora de la competitivitat de les explotacions agràries inclosos al Programa de Desenvolupament rural de Catalunya 2014-2020\nAjuts diversificació agrària inclosos al Programa de Desenvolupament rural de Catalunya 2014-2020\nQuaderns d’explotació de producció integrada, ecològica i del MAGRAMA\nImplementació d’infraestructures agroecològiques per afavorir la biodiversitat i els serveis ecosistèmics\nPreservació o millora de la qualitat ecològica i paisatgística de l'explotació\nEstudis d’elements o espècies singulars\nProjectes realitzats i/o en curs


Unió Esportiva Olot » Allunyar el perill a Morvedre\nLa Unió Esportiva Olot visita aquest diumenge (12h) el camp de l’Atlético Saguntino amb la voluntat de seguir puntuant i establir un marge de seguretat respecte la zona calenta. Al davant, una de les revelacions de la temporada que es troba a només quatre punts del play-off i ja és a semis de la Copa Federació, que va guanyar el curs passat. Iván Guzmán, per sanció, és l’única baixa per als de Raúl Garrido, que marxen demà a primera hora de la tarda cap a Morvedre.\nFugir de les places de descens sempre és un alleugeriment, sobretot a nivell mental. L’equip ha demostrat que és capaç de rebre cops (Eivissa) i d’aixecar-se immediatament (Balears), mostrant una fermesa i convicció envejables en les seves idees. Els números parlen per sí sols; 14 de 21 punts en aquesta segona volta i 4 victòries en els últims 6 partits. El que està clar és que no es pot viure del passat i que, com que veníem de passar-les tan magres, ara cal donar una empenta extra per respirar còmodament. Fet i fotut, només dos punts ens separen encara de l’abisme i això vol dir que ens podem relaxar ni un sol minut. I més veient com apreten els altres gironins implicats en la causa.\nEl rival d’aquesta jornada és l’Atlético Saguntino, equip que ens porta bons records perquè va ser el primer a qui vam guanyar en l’era Posse (2-0), però que ara no tindrà res a veure amb aquell moment. Un conjunt sòlid, solvent i sense fissures, capaç de flirtejar seriosament amb la promoció (ara és vuitè, a quatre punts) i d’avançar fins a semifinals de la Copa Federació (dimecres van eliminar el Plasencia), títol que es va emportar el curs anterior. David Gutiérrez “Guti” disposa d’un bloc experimentat amb els Escudero (ex-Olot), Jorge Julià, Adrià Granell o David Fas. El màxim golejador és Nuha Marong, el punta que va donar l’ascens del Llagostera a Segona A, i que acumula 8 dianes a Sagunt. Poca broma amb els valencians, que han tombat equips com Lleida i Alcoià a casa i s’han carregat Hércules i Cornellà a domicili.\nRaúl Garrido tindrà la baixa sensible d’Iván Guzmán, que compleix cicle de targetes, més les ja conegudes de Yeray, Moha i Bastida. Qui té molts números de tornar a la llista és Lluís Micaló, superada la lesió muscular al soli. El partit, correponent a la jornada 27, es disputarà aquest diumenge a les 12 del migdia al Nou Camp de Morvedre i en directe per Ràdio Olot Esports. Un escenari petit i de gespa artificial on buscarem una victòria que ens allunyin del perill i que ens permetin perllongar la trajectòria ascendent. L’expedició sortirà demà dissabte a les 15h amb autocar cap a Sagunt, on farà nit abans de la cita. Som-hi UEO! Necessitem els punts i cal rascar d’on sigui!\n“Haver guanyat l’últim partit ens ha donat molta confiança i il·lusió. Veure’t en aquesta posició és molt bo, veníem de molt avall, tot és molt bonic però hem de ser conscients que tenim un partit molt difícil. Tenim la missió de ser forts i entendre que és un rival molt complicat. Sento que aquest grup té molta maduresa per haver sortit de situacions tan complicades. Ara tenim la il·lusió de donar un salt que ens ajudi a estar una mica més tranquils. L’Atlético Saguntino serà un rival molt complicat, el conec molt bé. La temporada passada va ser campió de la Copa Federació i no va patir a la lliga. I aquest any està lluitant pel play-off, això té un mèrit és immens. És un equip molt competitiu, sap el que vol i ho fa bé, treu molt profit de les seves virtuts. Ens trobarem un camp reduït de gespa artificial força gastada, el bot i els controls seran més imprevisibles i ens haurem d’adaptar a aquests circumstàncies. Estarem molt atents per corregir les situacions que no vam fer bé a Santa Eulàlia”.\nCuriosiament, al llarg de la nostra història només hem jugat una vegada a Sagunt però no va ser contra l’Atlético Saguntino sinó contra l’altre equip de la ciutat, el Club Deportivo Acero. Va ser en la temporada 1978-79 en un partit en la qual els locals es van imposar per 2-1. En canvi, a Olot la victòria es va quedar a casa amb un resultat de 3-0. Són unes dades que ens cedeix molt amablement en Pep Solés, president de l’Associació d’Ex-jugadors de l’Olot.\nBaixes: Guzmán (sanció), Yeray, Moha, Bastida (lesió)


LA FALLA. ABRIL ; SPOTTORNO. 9788418909030 Universitaria Librería


Nom: PARRÒQUIA DE SANT BERNAT CALVÓ\nAdreça: Plaça de Gabriel Ferrater i Soler\nLocalització: Reus - Barri Fortuny (Baix Camp)\nLluís María Albín i Soler Arquitecte\nLa parròquia de Sant Bernat Calvó es troba al Barri Fortuny, també inventariat, al terme municipal de Reus. A partir de la seva construcció a la dècada de 1950, va esdevenir el nucli i equipament central del barri gràcies a les seves grans proporcions. L'església se situava al centre de la plaça de Gabriel Ferrater i Soler, definida com el centre del nou districte.\nL'immoble s'estructura en tres elements diferenciats: un volum rectangular de maó, la volta de formigó de grans dimensions que cobreix la nau i el campanar cilíndric de formigó, també de gran alçada.\nLa coberta és probablement la part més destacada de la construcció. Es tracta d'una gran volta d'aresta suportada en quatre punts. Està construïda a partir d'una membrana de formigó armat, remetent a les obres dels grans enginyers estructurals. Es tracta d'una solució que fins al moment de la seva construcció era inèdita i va permetre que es posessin grans finestrals per a deixar entrar la llum natural.\nD'aquesta església és molt significativa la gran expressió plàstica que segueix el corrent brutalista, amb models en l'arquitectura estrangera. Aquestes característiques poden veure's en l'ús de materials simples, com són les plaques de fibrociment a les vidrieres o la col·locació d'ampolles de xampany encastades al mur del fons del presbiteri.\nLa influència del Concili Vaticà II també està molt present; es va cercar una església per a les classes més baixes; inclusiva i amb canvis en l'ofici per a fer-lo més proper. El resultat va traduir-se en canvis en la morfologia del temple catòlic de l'època, com és la disposició més propera de l'altar, perquè els fidels quedin més integrats, i una materialitat més austera, acabant amb la decoració excessiva. La parròquia de Sant Bernat Calvó es troba al Barri Fortuny, també inventariat, al terme municipal de Reus. A partir de la seva construcció a la dècada de 1950, va esdevenir el nucli i equipament central del barri gràcies a les seves grans proporcions. L'església se situava al centre de la plaça de Gabriel Ferrater i Soler, definida com el centre del nou districte.\nLa coberta és probablement...\nA la dècada de 1950, Albín va projectar la parròquia de Sant Bernat Calvó al centre del Barri Fortuny construït aquella mateixa dècada per a acollir la gran onada d'immigració provinent d'Andalusia i d'altres territoris de l'estat.\nL'arquitecte va dissenyar un conjunt religiós format per una església parroquial que pogués encabir al voltant de 1.000 fidels, la Casa Rectorat, un Saló d'Actes amb una capacitat aproximada de 300 persones, i altres dependències auxiliars. Finalment només es va dur a terme la construcció de l'església.


Presentació del CD. Agència de Residus de Catalunya\nCampanya de prevenció de ...\nEl Programa de gestió de residus municipals de Catalunya 2001-2006 (PROGREMIC) estableix la prevenció com una estratègia prioritària de gestió per aquells residus de difícil aprofitament, superflus o nocius per a les persones i el medi. En aquest marc, l'any 2002 l'Agència de Residus de Catalunya va promoure la signatura d'un conveni de col·laboració amb diferents associacions i entitats de Catalunya, els objectius del qual són fomentar la prevenció dels residus municipals mitjançant l'adhesió de projectes específics, facilitar eines per a la seva aplicació i definir i aplicar les accions de prevenció prioritàries que cal impulsar des dels ens locals i les entitats públiques i privades.\nDes de l'Agència de Residus de Catalunya i amb el doble objectiu d'impulsar la prevenció de residus municipals i facilitar una eina per el desenvolupament de les actuacions de prevenció, es vol posar a disposició dels ens locals i entitats de Catalunya un conjunt d'elements de comunicació, formació i divulgació per tal de prevenir la generació dels residus municipals.\nEls elements tipus s'han reunit en un únic CD i es poden personalitzar amb el logotip de cada ens local o entitat pública o privada i editar-se de forma senzilla. Dins el CD els 24 elements que el configuren s'han agrupat segons els diferents receptors a qui van dirigits:\nla gestió municipal i oficines\nEls ens locals o entitats públiques i privades que vulguin utilitzar tots o alguns dels elements del cd-rom per impulsar una campanya de prevenció en el seu àmbit, s'hauran d'adherir al Conveni de prevenció de residus municipals amb un projecte específic i posar-se en contacte amb l'Agència de Residus de Catalunya\nEls treballs que conté el cd-rom són propietat de l'Agència de Residus de Catalunya. Es prohibeix modificar la forma, els continguts o el disseny dels elements així com la seva posterior difusió no autoritzada.\nData d'actualització: 12.05.2010


13 febrer, 2020 @ 6:00 pm Europe/Madrid Franja horària\ndones Farró manualitats Sant Gervasi taller\nPunts de fantasia a crochet, amb Lalanalú.\nEn aquest taller t’ensenyarem a teixir a ganxet tres patrons de punts de fantasia. Els podràs aplicar en les teves creacions de peces de vestir o als teus complement aportant textures i estil a les teves labors.


En ruta a Vilassar. Vine a l'autocar! - ceeuropa.cat\n03 Febrer 2020\tRedacció\nEl Xevi Ramon de Vilassar de Mar Arxiu CE Europa (Àngel Garreta)\nL'Autocar sortirà el proper diumenge 9 de febrer a les 15:15 hores des del Nou Sardenya i tornarà des de Vilassar de Mar cap a Gràcia a les 19 hores, just després del partit.\nSocis: 3€ (imprescindible dur el carnet de soci)\nAbonats: 5€ (imprescindible dur el carnet d'abonat)\nLes places disponibles són limitades i els tiquets es poden retirar a partir d'avui dilluns 3 de febrer a les oficines del club i durant la setmana fins al dijous dia 6 a les 20 hores.\nAnimeu-vos! Enguany #JuntsHoFarem !!!


Premsa i Patrimoni: Els dies comptats\nARCA reclama a l’Ajuntament de Palma la protecció definitiva del molí del carrer de Damià Reixac, al Molinar, una construcció que, en part, és de titularitat municipal i està del tot abandonada\nFrancesca Marí. Els molins, tant fariners com d'aigua, formen part del nostre paisatge patrimonial. Es tracta d'un llegat etnològic que, massa vegades, es veu malmenat per la deixadesa o la despreocupació d'algunes institucions. És el cas del conjunt moliner del carrer de Damià Reixac, a la barriada del Molinar, que roman mig abandonat a l'espera d'una "solució efectiva".\nPrecisament, l'Associació per a la Revitalització dels Centres Antics (ARCA) ha denunciat la situació en què es troba aquesta construcció davant l'Ajuntament de Palma. L'entitat reclama que es conservi i catalogui el conjunt hidràulic format per una sínia, un safareig i el molí, un dels pocs exemples que encara queden dempeus en aquesta barriada palmesana.\nA més, cal afegir-hi que part d'aquest patrimoni és de titularitat municipal i que és precisament Cort el responsable final del mal estat en què es troba. ARCA recorda que el valor patrimonial de sínies i molins "és indiscutible, fins al punt que l'adaptació del Pla Territorial del PGOU de Palma obliga a catalogar-los", asseguren.\nPerò el pas del temps o la rehabilitació del conjunt no són els únics factors que jugen en contra seu. L'associació conservacionista recorda també que hi ha presentada "una unitat d'execució per al solar on estan ubicats aquests elements etnològics i, a més, es preveu la continuïtat del carrer de Damià Reixac", cosa que en podria suposar la desaparició definitiva.\nPer la seva banda, l'Ajuntament de Palma ha mostrat la seva predisposició a conservar-lo, però encara no l'ha feta efectiva. "Precisament per això proposam que se'n faci una catalogació de manera conjunta i que garanteixi per al futur la seva posada en valor", expliquen. Pel que fa a l'interès patrimonial, la sínia encara presenta tot el rutló, que volta el coll de pou i que era per on s'extreia l'aigua, mentre que el safareig es troba en més mal estat. El molí és de construcció posterior, de base rodona, i està comunicat amb els altres elements mitjançant un passadís amb volta.\nL'aspecte d'abandó del molí de Damià Reixac no és un cas aïllat de la situació en què es troba la resta d'aquests elements a l'Illa. Molt a prop, altres conjunts hidràulics vora Son Ferriol estan també mig abandonats. És més, l'Associació d'amics dels molins assegura que el 80% estan arrasats i sols en queden les restes i que entre un 10 i un 15% es podrien reconstruir. Del total, només se n'ha restaurat un centenar. Es tracta d'una completa radiografia de l'estat en què es troben aquests béns.\nEtiquetes de comentaris: Ajuntament de Palma, ARCA, ARCA defensa, Barris de Palma, Molins, Patrimoni rural


Castelló en Moviment aposta per un PGOU que supere els interessos particulars - Diari Millars, informació local en valencià.\nDes de la formació assembleària aposten per la rehabilitació davant l’stock d’habitatges i la pèrdua de població.\nSegons un estudi de la Confederació Espanyola d’Associacions de Fabricants de Productes de Construcció (CEPCO) la sobreoferta de pisos a estrenar situa la província de Castelló en la primera posició a escala estatal. CEPCO utilitza la metodologia del Ministeri de Foment que consisteix a restar als habitatges finalitzats, els habitatges venuts. D’aquest càlcul, la patronal dels fabricants de materials de construcció xifra l’stock provincial en 4.650 habitatges buits per 100.000 habitants.\nConegut aquest estudi, el portaveu de Castelló en Moviment Xavi del Señor ha afegit “no sols tenim un stock d’habitatges buits, a sobre estem perdent població, més de 5.000 persones entre el 2014 i el 2015 segons el padró municipal. Quin sentit té construir més amb aquesta combinació d’excedent d’habitatges i decreixement poblacional”?\nLes declaracions del regidor arriben just en el debat obert a l’Ajuntament sobre el futur PGOU i la possibilitat de noves construccions en sòl municipal. El portaveu municipal de CSenM creu que l’equip de govern no pot tornar a caure en una dinàmica que els dugue a repetir les errades del passat mes d’octubre, quan en el plenari la formació assembleària va tombar la proposta d’ordenances fiscals, adduint “falta de progressivitat”. El grup assembleari vol posar sobre la taula el pes dels seus 4 vots de cara a l’aprovació del nou PGOU, per la qual cosa espera major presència i més informació durant el procés d’elaboració del nou Pla General. Del Señor recorda que “a l’última comissió de seguiment del pacte de govern, es va acordar major treball conjunt en el model de ciutat. Nosaltres apostem per un PGOU que supere els interessos particulars i visions a curt termini. El Castelló de les pròximes dècades, en primer lloc ha de pensar en com contribuir al benestar de les seues veïnes i el seu entorn. Desgraciadament les errades del PP en matèria d’urbanisme tardaran diverses generacions a corregir-se. Aprenguem del viscut per revertir-ho.”\nPost més nousMaria Beltrán: De dama d’honor d’Albocàsser a Madrina de Cremor en Castelló\nPost més vellsVila-real impulsa la primera xarxa estatal de ciutats mediadores junt amb l’Ajuntament sevillà de Los Palacios


Foment de la lectura d'1 a 12 anys ( 1 Article )\nL’aventura de la lectura\nUna guia amb reflexions, testimonis, opinions d’experts i pautes per apropar la lectura als nens i les nenes. Conscients que aquest apropament no és sempre fàcil, i que en el millor dels casos troba dificultats previsibles, tot i que sortosament superables, aquesta guia pretén ser un aliat i una ajuda en el desenvolupament de la teva feina a la classe. Les reflexions dels experts aporten la informació necessària per comprendre la reacció dels infants i dels nois i noies en les diferents etapes de l’aprenentatge o del domini de la lectura i, d’aquesta manera, permeten tant adaptar les activitats com aprofitar de la millor manera les actituds més entusiastes i comprendre les més reticents.\nE.Infantil, primer cicle ( 2 Articles )\nRecursos per a l’aula, Educació Infantil, primer cicle\nA infantil, el programa incideix en el desenvolupament del llenguatge. Per assolir el control de la comunicació oral, hi hares millor que utilitzar revistes concebudes especialment per a aquesta finalitat? Amb Popi, els infants s’aproparan també al llenguatge escrit, mitjançant un suport manejable, proper i molt atractiu que estimula l’autonomia, la creativitat i l’autoestima.\nE. Infantil, segon cicle ( 2 Articles )\nRecursos per a l’aula, 2n cicle d’educació infantil i 1r d’educació primària\nEl currículum de l’educació infantil estableix que en el 2n cicle d’aquesta etapa s’iniciï el procés d’aprenentatge de la lectura i de l’escriptura. La revista Cucafera inclou un ampli ventall de textos —que va des del conte fins al còmic, passant, entre d’altres, pel text informatiu— que pretén facilitar la iniciació de l’infant en l’apassionant món de la lectura.\nE. Primaria, cicle inicial ( 2 Articles )\nE. Primaria, cicle mitjà ( 2 Articles )\nE. Primaria, cicle superior ( 1 Article )\nRecursos per a l’aula, 3r cicle d’educació primària i ESO\nEl currículum de l’educació primària i el de l’educació secundària obligatòria posen en relleu el paper tan important de la lectura com a factor fonamental perquè l’alumnat adquireixi les competències bàsiques. En aquest sentit, la importància de la lectura va més enllà del desenvolupament de la competència en comunicació lingüística per contribuir al de les altres competències. Els textos de la Revista Okapi apleguen les condicions necessàries –diversitat textual, interès dels temes que s’hi tracten, disseny atractiu, etc.– per fer de la lectura una experiència plaent que enriqueixi l’alumne com a persona i ampliï el seu coneixement del món i, d’aquesta manera, contribueixi a consolidar el seu hàbit lector. Les fitxes col·leccionables Webs para el colegio e instituto (en castellà) és un material d’allò més útil amb dades molt pràctiques per ajudar els teus alumnes a orientar-se bé a Internet.\nEnsenyament de l’anglès ( 149 Articles )\nRecursos per a l’aula: ensenyament de l’anglès\nBayard Revistes desenvolupa d’ençà del 1968 la seva gamma de publicacions periòdiques per a l’aprenentatge de la llengua anglesa, realitzada per professors i periodistes natius. Més de 4500 professors han utilitzat les nostres revistes a les aules.\nAmb resultats molt positius, més d’1 000 000 d’alumnes s’ho han passat bé aprenent anglès amb aquestes revistes.\nNewsletter profesores ( 30 Articles )


???????2022-05-27 00:30:07 ??????????\n?????????????5??26??? (???? ????)???????????????????????????????????????????11???λ??????????????????????????????????????????????26????????????#%@**??


CAP inicial accelerat Viatgers\nData:25/03/2014, 26/03/2014, 27/03/2014, 28/03/2014, 31/03/2014, 01/04/2014, 02/04/2014, 03/04/2014, 04/04/2014, 11/04/2014, 10/04/2014, 09/04/2014, 08/04/2014, 07/04/2014, 14/04/2014, 15/04/2014, 16/04/2014\nHorari: 09:00 - 18:15\nDocument adjunt: 2014-03-25al04-15 Calendari CURS CAP AV\nEl curs CAP (Certificat Aptitud Professional) inicial accelerat de Viatgers està dirigit a tots aquells professionals del transport de viatgers, que per al desenvolupament del seu treball utilitzin qualsevol d’aquests permisos: D1, D, D + E i D1 + E i es treguin o s’hagin tret el permís D1 o D a partir del 11 de setembre de 2008.\nAquest curs pot ser GRATUÏT mitjançant la bonificació del crèdit de formació de les empreses. Truca’ns al 977703354 o al 977503045 i fes-ne la preinscripció abans del 15/03/2014


(1) El Grúfal + (2) La Grufaleta (2 pelis juntes) - Cartellera 3.0 dels cinemes del Baix Empordà\nTítol: (1) El Grúfal + (2) La Grufaleta (2 pelis juntes)\nDirecció: (1) Max Lang i Jakob Schuh\n(2) Johannes Weiland i Uwe Heidschotter\nPaís: Regne Unit i Alemanya\nAny: (1) 2009 // (2) 2011\nDurada: (1) 27 // (2) 28 min.\nGènere: Animació - Infantil\nEstrena a Regne Unit: (1) 2009 // (2) 2011\nEstrena a Catalunya: 9 de març 2019 (versió en català)\nNo hi ha més estrenes aquest dia!\nUn ratolí passeja alegrement pel bosc. Té molta gana, així que decideix anar a buscar avellanes per atipar-se’n. Pel camí es troba amb una guineu, un mussol i una serp tan afamats com ell. Tots tres el volen convidar a dinar a casa seva, però el ratolí, que no es fia pas de les seves intencions, molt amablement declina les invitacions perquè ha quedat amb… el grúfal! Però què és un grúfal? Descobreix l’encantador món del Grúfal i de la seva petita filla, la Grufaleta…Dues aventures plenes de tendresa i valors, best-sellers de l’escriptora Julia Donaldson, referent de la literatura infantil moderna.\nRita & Luca Films estrena el 9 de març El Grúfal, el gran clàssic de la literatura infantil, que arriba a la pantalla gran gràcies a la productora Magic Light Pictures. El Grúfal és un àlbum il·lustrat creat per l’escriptora anglesa Julia Donaldson i l’Il·lustrador alemany Axel Scheffler que ha venut més de tretze milions d’exemplars arreu del món. L’adaptació al cinema també ha esdevingut un gran èxit. Tant El Grúfal com La Grufaleta, els dos curts que formen la sessió, han aconseguit el reconeixement del públic infantil i professional i sumen més de deu milions d’espectadors. El Grúfal ha estat seleccionada a més de 35 festivals de cinema i ha rebut molts premis. L’any 2010 va ser guardonada al festival d’Annecy i un any més tard va estar nominada a l’Oscar a la millor animació. Després d’uns anys des de la seva producció, per fi podrem gaudir d’El Grúfal en català i en pantalla gran a diverses sales de Catalunya; una pel·lícula que anima els més petits a viure aventures fent servir l’enginy, la perseverança i la valentia.


Exposicions permanents | MhiC\nLes exposicions permanents del MhiC es divideixen en tres àmbits, situats al exterior del museu i parlen dels moviments migratoris, al llarg de la història a Catalunya i la resta del món.\nÀmbit 1. L’ANDANA\nTemps de migracions\nÉs l’espai de Benvinguda al Museu. El MhiC ha estat concebut com un passeig per diverses estacions per les quals els visitants transiten i reflexionen sobre els processos migratoris.\nQuè és la migració? Qui migra? Cap a on va? Quantes persones migrades hi ha avui dia arreu del món? Quantes persones migrades hi ha a Catalunya, als seus pobles i els seus barris? Quantes famílies tenen una història migratòria i un origen divers? Quins son els drets de les persones migrades? Quina és l’acollida que s’ofereix des de la societat?\nEs temps de migracions i vivim en un món en moviment continu. Els desplaçaments de les persones entre territoris creen fluxos que transformen les societats i esdevenen elements consubstancials del món contemporani.\nComença el nostre viatge…..\nLínia històrica. Migracions des de la prehistòria fins al s. XX.\nHumans en moviment intenta una aproximació a la història des del mirall de la mobilitat humana. S’examinen conceptes i terminologies associades al fet migratori a través d’elements museogràfics interactius i pedagògics. És un passeig iniciàtic des de la prehistòria fins el segle XX on els visitants aprofundiran en conceptes com el nomadisme o l’equipatge vinculat a l’aprenentatge del migrant. Convidem al públic a experimentar el prejudici i a analitzar la territorialitat i la identitat com a conceptes associats als processos migratoris.\nFinalment, es fa una aproximació als motius de les migracions, i el fet històric de travessar mars i oceans. Finalitzem amb la mirada a Catalunya i a Sant Adrià de Besós, territori convertit en un escenari de les migracions constants des del segle XIX.\nDescobriu el contingut de l’exposició en línia\nCodis QR: http://mhicqr.wordpress.com/\nExposició en línia - Humans en moviment\nÀMBIT 3. SEVILLANO – BARCELONA – TERMINO\nMigracions del s. XX. El tren emblemàtic en el que més d’un milió de persones van arribar a Catalunya. Un espai ple d’emocions.\nL’exposició dona un paper central als testimonis, com a productor de la col·lecció migratòria del MhiC i recull històries del viatge, de la vida a les terres d’origen, l’arribada, l’assentament i la vida quotidiana. Una part important del públic del museu son persones que van viatjar amb el Sevillano, i ens han permés aprofundir en aspectes històrics i testimonials que ajuden a seguir la documentació de memòries i objectes que configuren aquest patrimoni.\nEl viatge i el recorregut\nLa memòria migratòria (testimonis)\n+ Informació - El Sevillano\nMigració i globalització al s. XXI Les migracions en temps de globalització.\nEspai [MIGRAR]: l’àmbit dedicat al patrimoni migratori del present segle XXI. El MhiC consolida aquest espai com una col·lecció viva i en procés de construcció. Aquest àmbit expositiu està situat al exterior i invita al visitant a reflexionar sobre el present més immediat i futur de les migracions i posa qüestions sobre com la pròpia acollida configura la identitat de la societat.\nÉs un espai globalitzat limitat per fronteres diverses que s’apropa al laberint de la metròpoli contemporània i als trajectes físics, emocionals, burocràtics de les migracions. Aportacions de pensadors contemporanis, un joc infantil, cartes i objectes son els recursos del museu per examinar el patrimoni migratori actual. El so metàl·lic de les postals de la tanca son les memòries i els fets incomodes del present: la infància migrada, el racisme, el colonialisme i les pasteres al mar.\nL’objecte destaca com a testimoni dels processos i de la identitat cultural i diversos recursos digitalitzats interactius, ofereixen una visió de sobre aspectes històrics i socials de la immigració, i presenten projectes socials i artístics locals.\n+ Informació - Espai [Migrar]\nÀMBIT 5. MASIA CAN SERRA\nRecepció i seu d’exposicions temporals.\nL’edifici de la Masia és la seu central del Museu d’història de la immigració de Catalunya i l’espai de les exposicions temporals que es renoven periòdicament.\nLa sala petita acull exposicions de petit format, associades sovint a campanyes de sensibilització pública i de fotografia.\nLa sala gran desplega les exposicions monogràfiques que amplien el discurs del museu i el seu fons. Son projectes participatius amb una gran vocació educativa.\nEl terrat de l’edifici, és visitable a demanda, es pot observar tant el jardí del museu com el paisatge urbà que explica des de l’urbanisme l’empenta migratòria i la construcció del territori metropolità. Coronat per les tres Xemeneies com gran element de la identitat d’aquest paisatge.


La Copa: en bevem o ens hi ofeguem | La Grada\nÉs la segona vegada a la història que disputem la Copa estant a Segona divisió, el precedent rau en la 1992-93, que vam assolir uns meritoris vuitens de final i vam aconseguir l’ascens a la Lliga Nacional de futbol femení\nL‘any 1981 es va celebrar a Tarragona el Primer Campionat Nacional de Futbol Femení en honor a sa majestat la Reina. L’Espanyol no va perdre cap partit, però va quedar eliminat de les semifinals, en un torneig on el Karbo gallec, s’alçaria amb la victòria.\nAquesta primera edició no va ser considerada oficial però si que és molt meritòria perquè plantaria la llavor d’on l’any següent germinaria el primer Campionat d’Espanya de Futbol Femení. Com a curiositat, la Copa va arribar abans que la lliga, essent la primera competició nacional a disputar-se seguint el mateix guió que ja havia escrit la competició masculina.\nAl llarg de la història el format i el nombre de participants han anat canviant i nosaltres hem acabat assolint l’Olimp en quatre ocasions amb els nois i sis amb les noies. Vam aconseguir el primer títol nacional mentre Barcelona es preparava per l’Exposició Internacional, amb Ricardo Zamora com a jugador insígnia, posteriorment el 1939-40 s’aconseguiria el segon.\nD’altra banda, l’equip femení obtindria l’èxit per primera vegada una vigília de Sant Joan, el 23 de juny de 1996 a Terrassa contra l’Oroquieta i repetiria la gesta, l’any següent contra l’Atlético Málaga. Amb el canvi de mil·lenni, arribaria la tercera copa per l’equip masculí i el 2006 l’apoteosi tindria lloc per partida doble, amb el triomf contra el Saragossa al Santiago Bernabéu i la victòria de l’equip femení enfront del Lagunak fent esclatar d’alegria l’afició blanc i blava.\nA l’edició de 2009, les periquites endossarien una maneta al Prainsa Saragossa. En aquell equip hi havia jugadores molt representatives que encara podem trobar en actiu per la geografia nacional i internacional. Finalment, la darrera i sisena copa, s’aconseguiria el 2012.\nL’edició número XL de la competició va iniciar-se el passat 6 d’octubre amb un enfrontament contra el Pozoalbense. És la segona vegada a la història que disputem la Copa estant a Segona divisió, el precedent rau en la 1992-93, que vam assolir uns meritoris vuitens de final i vam aconseguir l’ascens a la Lliga Nacional de futbol femení.\nLa disputa es va saldar amb una victòria molt treballada i per la mínima del conjunt perico que ens va permetre passar ronda novament després d’uns anys de dificultats amb la nostra competició fetitxe. La cara negativa del matx foren les incomprensibles expulsions de Lareo i Baudet, sancionades amb un i dos partits respectivament que ens podrien passar factura en les següents eliminatòries.\nDe la Copa, doncs, en bevem o ens ofeguem… i la resposta és ben clara, no queda més remei que competir-la perquè un/a perico/a no es rendeixen mai. Enguany esperem tenir tanta sort com l’any Olímpic per poder assolir el veritable objectiu de la temporada que és tornar a la Primera Iberdrola fent un bon paper a la Copa.


Empat a res a Miranda\nUn Mallorca sòlid en defensa i inexistent en atac suma un punt i es manté en zona de play-off\n1 min. Palma 18/10/2020 21:58\n651x366 Un moment del partit. / CD MIRANDÉS Un moment del partit. / CD MIRANDÉS\nEl Mirandés i el Mallorca han empatat a zero aquest diumenge en un partit en què els mallorquinistes han resistit el darrer quart d'hora amb 10 jugadors, després que Sastre fos expulsat en el minut 75.\nEl club de Castella i Lleó no ha sabut aprofitar aquesta baixa ni tan sols per crear ocasió de gol al Mallorca, que ha tornat a fer gala de la seva solidesa defensiva i a mostrar les seves mancances en atac.\nDurant la primera part del partit, el Mallorca no ha aconseguit apropar-se a la porteria de Lizoain. Després de passar pels vestuaris, cap dels dos equips ha tingut ocasió clara de marcar gol i en els darrers moments del matx el davanter del Mirandés, Sergio Moreno, ho ha intentat sense èxit, però Reina ha tornat a ser decisiu.


Bicho Do Iogurte Kefir ? Veja Aqui. - doação de grãos como conseguir onde comprar o que é receitas encontrar como fazer cultivar cuidar e usar iogurte yakult benefícios preço probiótico preparar\nTag - Bicho Do Iogurte Kefir ? Veja Aqui.\nBicho Do Iogurte Kefir ? Veja Aqui.


Villa pour 7-8 personnes à 500 m de la plage - San Jose, Níjar (Almería) Costa de Almería\nEspagne / Andalousie / Almería / Níjar / Villa Ref. 481120\nPiscine (28 / 39)\nNuméro d’inscription: VFT/AL/00304\nNum. référence Rentalia: 481120\n500 m de la plage, 500 m au centre de la localité, 22 km de l'aéroport, 500 m d'un supermarché, 30 km de la gare, 30 km de la station d'autobus, 20 km d'un hôpital, 100 m vers un circuit de randonnée pédestre\n20 km d'un terrain de golf, 1 km d'un port de plaisance, 500 m d'un centre équestre, 400 m d'un club de plongée\nRosana Tejera vérifiécheck_circle\nRosana Tejera parle espagnol, anglais .\nphone (0034) 609418967 mail_outline Contacter\nRosana Tejera vérifié expand_moreexpand_less


INDIA, TRENS DE MUNTANYA ANTICS (2on capítol): SHIMLA – KALKA | Muztag Viajes\nper Muztag / dijous, 31 octubre 2013 / Publicat a General @ca, Grups, Viatges a mida\nCom havíem anunciat, us presentem el segon escrit dedicat als trens de muntanya de la Índia. El tren Shimla – Kalka és com l’anterior que varem descriure, el Toy Train, de construcció britànica i segueix funcionant avui en dia. Amb el tren de Darjeeling també té en comú que és Patrimoni Mundial de la Unesco, aquest des de l’any 2008.\nCap a l’any 1820, els britànics començaren a establir-se a les vessants de la serralada Shivalik (serralada que discorre paral·lela al sud de l’Himàlaia, té\nuns 2.400 km de llargada, creuant de punta a punta la Índia). Crearen assentaments colonials en diversos indrets, a l’est a Darjeeling, justament on\nes construí el primer tren de muntanya; a l’oest la zona elegida fou Shimla, actual la capital de l’estat d’Himachal Pradesh. El motiu era per aprofitar-se\nde la bondat del clima, sobretot a l’estiu, i així fugir de les insuportables calors de la plana i també buscar un ambient més saludable. La ciutat de\nShimla, situada a 2.205 metres d’altura, aviat captivà al govern colonial britànic, tant, qual va decidir traslladar-hi la residencia d’estiu. El problema era accedir des de Delhi a aquesta apartada àrea de muntanya; primer calia apropar-se fins els peus de les muntanyes utilitzant carros, després venia la dura ascensió, que només es podia fer a peu o a cavall.\nLa idea de construir un tren de muntanya que arribés fins la població amb Shimla va sorgir a mitjans del segle XIX. Les obres del ferrocarril que havien d’unir Delhi amb Lahore (actual Pakistan) estaven ja en plena execució i s’inicià l’estudi per unir la futura estació de Kalka (estat de Haryana) amb la flamant residència d’estiu colonial.\nLa línea fèrria d’amplada internacional semblava inviable per salvar la complexa orografia i per això els enginyers optaren per dissenyar un traçat que fos\nassolible per un tren de via estreta. A la fi, després de molt temps d’estudis topogràfics i d’enginyeria, a l’any 1899 començava la difícil obra de portar la connexió ferroviària des dels 656 metres de la plana fins l’emplaçament previst de l’estació de Shimla a 2.075 metres. El treballs eren complexos per l’orografia, la roca que calia forades i els boscos que s’havien de talar. El rigorós clima tampoc ajudava, amb freqüents i copioses nevades a l’hivern, i les pluges torrencials del monsó que provocaven despreniments.\nL’any 1903 es va inaugurar el traçat, el qual és en l’actualitat quasi igual que en els inicis. Són 96,6 kilòmetres seguint les sinuoses formes del terreny, de tal\nmanera que el pendent mig no passa del 30/1.000.\nUna manera d’aconseguir que la línea guanyés altura sense obligar als trens a afrontar grans pendents, fou la construcció de 988 ponts i viaductes. Algun\ndels viaductes es construí de manera semblant als aqüeductes romans, permetent unir profundes valls. L’altre element d’enginyeria més emprat fou l’obertura de túnels. Al principi hi havia 107 túnels, però amb els anys n’han quedat només 102; els altres cinc quedaren destruïts per esllavissades del terreny i enfonsaments, cosa que ha anat obligant a variar lleugerament el traçat.\nUn altre element distintiu d’aquesta pintoresca ruta es el constant zig-zag a que obliguen les 917 corbes, algunes de molt tancades, inclús n’hi ha algunes que formen una espiral complerta. Aquest recorregut sinuós obliga als trens a circular en marxa lenta, cosa que permet als viatgers de gaudir plenament del\nLes locomotores que feien el recorregut eren de vapor, construïdes a Glasgow i del mateix model de les que encara podem veure a Darjeeling. L’any 1980 es varen canviar per màquines de motor diesel.\nAl llarg dels 96,6 kilòmetres hi ha 21 poblacions, moltes d’elles s’han creat gràcies al pas del ferrocarril. El desenvolupament de Shimla es veié molt condicionat per l’arribada del tren. Es varen construir edificis colonials per albergar hotels, bancs i residencies privades; algunes d’aquestes edificacions, la\nmajoria de la segona dècada del passat segle, encara es mantenen en peu.\nAquest és un destí ideal pels turistes amants dels ferrocarrils exòtics, els quals segur que trobaran en aquesta línea un atractiu únic. Pel gran gruix dels viatgers, pujar fins a Shimla pot representar una excel·lent ocasió de conèixer una ciutat especial, amb elements indis autòctons barrejats amb eminiscències colonials, i tot rodejat per uns fabulosos paisatges dominats pels boscos de cedres de l’Himàlaia.\nEn un viatge per la Índia del Nord, l’anada a Shimla pot representar un parèntesis als programes tradicionals del Rajastan, Panjab i Delhi, alhora que serà un descans al sufocant calor a la que tot turista es veu obligat a aguantar. I si es vol fer un recorregut rodó, es pot allargar el viatge fins la relativament propera ciutat d’Amritsar, on hi ha el fabulós temple Daurat dels sikhs, del qual us en parlarem en algun post.\nL’agència de viatges Muztag us pot oferir un viatge a mida que inclogui la visita a Shimla i el recorregut en el tren històric.\nA continuació us oferim un recorregut per Shimla i el seu tren.\nViatjar al setembre: 5 destinacions ideals


Viatge al futur de la banca amb els nostres joves - Blog - MoraBanc\nEls més joves de MoraBanc van poder gaudir, el passat 22 d’agost a l’Edifici Mil·lenni, d’un workshop sobre el futur de la banca, en què van conèixer i aprendre les noves tendències i els canvis als quals el sector financer està sotmès a causa de la tecnologia i les noves necessitats de la societat.\nDe la mà del departament de Gestió de Persones i de la Jessica Reynoso, membre del departament d’Innovació i Banca Digital, els interins van poder gaudir d’una sessió formativa diferent. Cadascun d’ells va haver de triar la ciutat que més els hi agradava, al més pur estil de la famosa sèrie La Casa de Papel. L’objectiu d’aquest joc de rols era conèixer-se millor per aconseguir un ambient de feina més còmode.\nEls neobancs, la intel·ligència artificial, el machine learning i l’open banking van ser alguns dels molts conceptes exposats durant la formació. Mitjançant diferents articles van poder analitzar exemples clars de com BBVA, N26 o Amazon estan avançant en el sector financer gràcies a les seves invencions, com ara noves apps o els comptes cent per cent digitals. Els interins van obrir el debat de quin camí caldria seguir per poder millorar com a entitat en un món on la innovació és una premissa major.\nUn estiu més, els joves col·laboradors, a més de donar suport a l’equip permanent del Banc, han pogut seguir diferents formacions. El paper dels joves és clau, ja que són el futur, i el Banc ha aprofitat la seva estada per potenciar i aprendre de la seva creativitat, com també per poder aportar noves idees que puguin ajudar MoraBanc a assolir el nou repte d’apropar-se a les noves generacions.\nEtiquetes: Tecnologia Banca Digital Innovació Empreses Andorra Cultura MoraBanc Digital Ciberseguretat


El PSIB-PSOE es compromet a reactivar la Llei de Dependència «per totes aquelles dones que han de cuidar als seus familiars per manca de recursos»\njuny 17 El PSIB-PSOE es compromet a reactivar la Llei de Dependència «per totes aquelles dones que han de cuidar als seus familiars per manca de recursos»\nEl PSIB-PSOE ha celebrat un acte públic amb gairebé una desena d'entitats del tercer sector per explicar el projecte dels socialistes per aquells que menys tenen o que es troben en risc d'exclusió social.\nA la trobada ha participat la candidata número dos per Madrid, Margarita Robles, qui ha traslladat a les entitats el compromís del Partit Socialista per tornar a impulsar la Llei de Dependència perquè «no podem mirar cap a una altra banda mentre tanta gent ho està passant malament».\nEn especial, Robles s'ha referit a les persones amb dependència però també a l'entorn familiar «i fonamentalment a les dones, perquè són les que han d'assumir la càrrega de cuidar a la persona depenent per manca de recursos econòmics quan les administracions públiques no se'n fan càrrec».\nEn aquest mateix sentit s'ha pronunciat el candidat socialista al Congrés dels Diputats, Pere Joan Pons, qui s'ha compromès a traslladar el que ja s'està fent a Balears, de manera que es pugui «recuperar la dependència com un dels pilars de l'Estat del Benestar, integrar-lo en el sistema de clàusules socials per crear un 3% d'ocupació de caire social i que la dependència torni a estar dins l'agenda política».\nFrancina Armengol: «Sempre que hi ha hagut un nou dret social a Espanya ha estat amb un govern socialista»\nPer part seva, la secretària general del PSIB-PSOE, Francina Armengol, ha avançat que l'objectiu dels socialistes és «consolidar el canvi que fa un any va començar a Balears, on ja hem pogut fer una Renda Social Garantida per aquelles persones que estan en risc d'exclusió social, proposta que duim a nivell estatal amb un Ingrés Mínim Vital per a les famílies que menys tenen».\nA més a més, Armengol ha reivindicat «un finançament adequat per atendre bé a les persones que tenen dependència i treballar des de les clàusules socials a la contractació pública per garantir un 3% de contractació de persones per ajudar a inserir-les socialment».\nFinalment, Armengol ha demanat el vot pel PSOE perquè «és el partit de la igualtat d'oportunitats i de les polítiques socials» i ha defensat que «sempre que hi ha hagut un nou dret social a Espanya ha estat de la mà d'un govern socialista».\nEntre d'altres, han assistit a l'acte representants del Tercer Sector, UNICEF, ONCE, Projecte Home, Predif, Focua, Pro Social i la Fundació Es Garrover.


Presentado el IV Torneo de Fútbol Playa 'Ciudad de La Caleta' - Deportes - Noticias 24 Digital es el periódico digital de la Comarca de la Axarquía, desde 2008.\n20:27h. viernes, 10 de julio de 2020\nNoticias24 19 de julio de 2019 (22:07 h.)\nTAGS: fútboL playa ciudad torneo caleta presentado


El Matarranya és la comarca més meridional de les que conformen la Franja i pren el seu nom del riu més cabalós de la zona. El Matarranya està format per 18 localitats, cada una de les quals té les seves particularitats, monuments i atractius naturals .\nEl Matarranya forma part del Parc Natural dels Ports de Tortosa-Beseit. Aquest Parc Natural, amb gran densitat i varietat de vegetació, és el refugi de nombroses espècies animals, destacant-se la cabra hispànica. Els Ports és un lloc ideal per a practicar l’ornitologia, sobretot pels afeccionats a les aus de rapinya. Aquí es poden veure alguns dels rapinyaires més majestuosos: l’àguila real, el falcó pelegrí i, de nit, el mussol real.\nLes restes arqueològiques a tota la zona demostren que el territori ha estat habitat des de temps prehistòrics. Hi ha interessants restes de poblats ibèrics a Calaceit (Sant Antoni i Tossal Redó), Queretes (Els Castellans), Massalió (Sant Cristòfol) i La Vall del Tormo (la fortificació de la Torre Cremada).\nAlguns exemples de la presència musulmana que va durar diversos segles i el període de convulsions posteriors han deixat la seva empremta a tot el territori. Així, es pot veure el sostre Mudejar de l'Ermita de la Font de Pena-roja, les restes de la fortificació de la Freixneda, o la Plaça Major de Calaceit.\nA més a més de Calaceit, altres pobles com La Freixneda, Vall-de-Roures i Ràfels han estat declarats conjunts historicoartístics per l’harmonia de les seves construccions civils, palaus i esglésies.


De conformitat amb la normativa vigent i aplicable en protecció de dades de caràcter personal, l’informem que les seves dades seran incorporades al sistema de tractament titularitat de HYDROMETEOROLOGICAL INNOVATIVE SOLUTIONS SL amb CIF B64206659 i domicili social situat a JORDI GIRONA 1-3, EDIF. PARC UPC K2M 08034, BARCELONA, i que a continuació es relacionen les seves respectives finalitats, terminis de conservació i bases legitimadores. Per a aquells tractaments que ho requereixin, s’informa també de la possible elaboració de perfils i decisions automatitzades, així com les possibles cessions i les transferències internacionals que Hydrometeorological INNOVATIVE SOLUTIONS SL té previst realitzar:\nFinalitat: Atendre les seves consultes i / o sol·licituds i Instal·lació de cookies.\nD’acord amb els drets que li confereix la normativa vigent i aplicable en protecció de dades podrà exercir els drets d’accés, rectificació, limitació de tractament, supressió (“dret a l’oblit”), portabilitat i oposició a el tractament de les seves dades de caràcter personal així com la revocació del consentiment prestat per al tractament dels mateixos, dirigint la seva petició a l’adreça postal JORDI GIRONA 1-3, EDIF. PARC UPC K2M 08034, BARCELONA o a l’correu electrònic . Podrà dirigir-se a l’Autoritat de Control competent per a presentar la reclamació que consideri oportuna.\nAmb l’enviament del formulari de recollida de dades vostè accepta la política de privacitat de HYDROMETEOROLOGICAL INNOVATIVE SOLUTIONS SL.


Ja tenim web! Ens pots trobar a:: La maledicció de Shakespeare\nLa maledicció de Shakespeare\nLa làpida on estan sepultats les restes del dramaturg William Shakespeare a Anglaterra serà reparada malgrat dur un epitafi que adverteix que caurà una maledicció sobre aquell que s'atrevesca a moure-la.\nLa tomba de l'escriptor britànic es repararà com a part d'uns arranjaments en l'església de la Santíssima Trinitat, en la localitat de Stratforf upon Avon on va néixer l'escriptor. La làpida, que els arquitectes asseguren que no mouran, duu un gravat que resa:\n"Bon amic, per Jesús, no intentes cavar la pols aquí tancada.\nBeneït siga l'home que respecte aquestes pedres\ni maleït aquell que remoga els meus ossos".\nL'escriptor anglès, batejat a l'abril del 1564 i enterrat 52 anys després en aquesta església, va ser pel que sembla qui va deixar escrites aquestes línies abans de morir. L'advertiment de l'anomenat Bard d'Avon ha ajudat a mantenir la seva làpida intacta durant gairebé quatre segles. Ian Stainburn, portaveu dels arquitectes encarregats d'aquests treballs de reparació del temple, ha assenyalat que les restes de l'escriptor no seran tocades. Al seu torn ha explicat que la làpida cal que siga arreglada ja que va resultar erosionada pel pas del temps. Ens trobarem davant una altra llegenda com la de Tutankamon?\nFont de la notícia: Cadena Ser


Infosalut - Diversitat en cèl·lules immunes al microambient cel·lular: Implicacions pel desenvolupament de biomarcadors i per la immunoteràpia\nArticle anterior Prevalença del virus BK en el trasplantament renal\nArticle següent Implicacions pel desenvolupament dels biomarcadors i l'immunoteràpia en el paisatge immunològic en el microambient del tumor\nEl Grup de Lípids en Patologia Humana de l'Institut d'Investigació Sanitària Illes Balears (IdISBa) ha publicat una revisió on s'analitzen les implicacions pel desenvolupament dels biomarcadors i la immunoteràpia de la diversitat en cèl·lules immunes del microambient del tumor.També hi han participat l'Instituto de Investigación Sanitaria del Principado de Asturias (ISPA), l'Hospital Universitario Central de Asturias, la Università degli studi Firenze i l'Azienda Ospedaliera Universitaria Careggi (AOUC). També hi han participat Saitama Medical University, la Universitat del País Basc, i el Centro de Investigación Biomédica en Red de Salud Mental.\nJesús A García-Sevilla , investigador de l'IdISBa, ha participat en la publicació de l'article amb el títol "Fundamental features of receptor-mediated Gα i/o activation in human prefrontal cortical membranes: A postmortem study" a la revista Brain Research.\nPer dilucidar possibles anomalies en la transducció de senyals transmembranals en malalties psiquiàtriques, l'ús de l'autòpsia cerebral és un enfocament factible. No obstant això, els estudis postmortem han d'interpretar-se amb cautela pel que fa a factors com ara l'edat, el sexe, l'historial de drogues psicotròpiques, l'estat agonal, el retard postmortem (RPM) i el període d'emmagatzematge.


Els ‘crèdits verds’, entre l’operació de màrqueting i la responsabilitat\nEls ‘ESG loans’ es popularitzen a Espanya de la mà de la creixent conscienciació d’empreses i clients\nEls anomenats crèdits verds guanyen terreny a Espanya, sobretot en el camp mediambiental. CRISTINA CALDERER\nBarcelona“Acciona ha tancat el seu primer préstec sindicat sostenible ( ESG syndicated loan ) amb un principal de 675 milions”. Titulars com aquest de fa dues setmanes s’estan fent habituals en els últims temps. Els préstecs ESG responen a les sigles d’ environmental, social and governance i estan relacionats amb el rendiment de les empreses en aquests àmbits: medi ambient, social i governança.\nEs tracta, en essència, que les empreses paguen més o menys interessos pel préstec en funció de com hagi evolucionat en aquests tres aspectes: si l’empresa compleix amb els objectius, paga menys interessos; si els incompleix, acaba pagant més. Una auditora independent és qui acaba fixant el grau de compliment d’aquests compromisos.\nI què hi fa una empresa vinculant una qüestió tan transcendental com és el que paga pel servei del deute a qüestions mediambientals? Les explicacions cal trobar-les en les últimes tendències de consum i en el gir en la sensibilitat dels clients amb determinats aspectes. És el mateix que explica que Coca-Cola busqui begudes més naturals i sense sucre, que Burger King faci hamburgueses casolanes i que el conjunt de la indústria de l’automòbil estigui encetant mastodòntics plans per apostar pel cotxe elèctric.\n“Totes les empreses estan fent una transició en aquest camp o com a mínim volent pretendre que fan una transició; evidentment hi ha un interès en termes d’imatge, però això no és dolent”, explica Albert Banal-Estanol, professor de finances a la Universitat Pompeu Fabra. “Els mecanismes que comprometen o obliguen a certs comportaments són molt benvinguts”, afegeix, tot i recordar que també és “clau la credibilitat” dels implicats.\nUna font financera que demana l’anonimat detalla més el funcionament dels ESG loans o crèdits verds, i en defensa la seva utilitat. “Hi ha un component no publicitari, sinó purament econòmic, que és que les companyies accepten sotmetre’s a agències de ràting sostenible i que tenen els seus criteris”, explica, per afegir que “si els acompleixen acostumen a tenir una bonificació de cinc punts bàsics en els interessos que paguen i, si no, un encariment de cinc punts bàsics”. Aquesta veu recorda que “són préstecs enormes, i això té un efecte important”.\nL’origen, a Holanda\nAcciona no és l’única gran empresa espanyola que ha apostat per aquests crèdits-anuncis. Recentment, Iberdrola, Endesa i Ence també ho han fet. Els orígens d’aquesta tendència financera no s’han de buscar gaire lluny. El 2005, als Estats Units, bancs com el Bank of America i Wells Fargo van començar a oferir finançament a empreses sostenibles. La idea va anar evolucionant i també van arribar els green bonds, o bons verds, en els quals aquests instruments de deute s’utilitzen exclusivament per a projectes mediambientals. Això feia el pes a determinats inversors que estaven d’acord en invertir en renda fixa però només en projectes que complissin amb aquests estàndards; era l’inici de l’era de l’economia verda que ara està en ple creixement.\nPerò el gir definitiu va arribar amb aquests green loans, en els quals no es tracta de donar un ús sostenible als diners dels inversors, sinó en els quals la mateixa empresa que demana el préstec es compromet a certes accions que acaben canviant el preu que paguen pel deute. L’origen de l’aposta és a Holanda, seu d’ING, que el 2017 va estrenar la fórmula amb Philips i que un any més tard ja havia tancat una quinzena d’acords similars, en què entre el 5% i el 10% dels interessos depenen dels compromisos adquirits.\nEls bancs espanyols ho promouen ara perquè hi ha empreses que ho demanen i per donar sortida als estalvis dels seus inversors més conscienciats amb el medi ambient.\n1. Què és un préstec ESG?\nRespon a les sigles enviromental, social, governance. Són crèdits en què l’empresa i el banc pacten criteris en aquests tres àmbits que afecten el preu del préstec: el compliment l’abarateix i l’incompliment l’encareix.\n2. Quant varia el preu?\nA Espanya la norma és que si l’empresa compleix se li abarateix en cinc punts bàsics i si incompleix se li encareix en cinc punts.\n3. Qui fa d’àrbitre d’aquest compliment?\nLes condicions a assolir en aquests tres àmbits es pacten amb una auditora independent en el moment de la negociació del crèdit; la mateixa agència és la que després determina si l’empresa ha complert o no.\n4. Per què a les empreses els interessa aquest producte?\nPerquè és un producte que en si mateix representa una acció de màrqueting que millora la imatge de l’empresa i confirma el seu compromís amb el medi ambient. Les empreses que amb més freqüència hi recorren formen part del sector energètic, com Acciona, Endesa i Iberdrola.\n5. Per què els bancs ho promouen?\nPerquè ofereixen als clients fons verds, que només poden invertir en projectes mediambientals. En aquest àmbit hi ha poca oferta, però els ESG en formen part.


La Generalitat està elaborant un Pla que recollirà les necessitats sanitàries del Vallès sud -Sanitat- 04/12/2019\nLa Consellera de Salut, Alba Vergés, s'ha reunit aquest matí amb les alcaldesses de Montcada i Reixac, Laura Campos; Badia del Vallès, Eva Menor, i els alcaldes de Barberà del Vallès, Xavier Garcés; de Cerdanyola del Vallès, Carlos Cordón, i la regidora de Salut Pública de Ripollet, Meritxell Caler. Alba Vergés els ha explicat que la Generalitat està elaborant un Pla territorial que recollirà les necessitats d'assistència sanitària a la comarca i que el preveu tenir enllestit durant el primer trimestre de 2020.\nAquesta reunió arriba després de la roda de premsa conjunta, ara fa una setmana, dels alcaldes i alcaldesses de les cinc poblacions, per tal de reclamar la reactivació del projecte de l'hospital Ernest Lluch, davant la forta congestió del Parc Taulí. La Consellera de Salut els ha explicat que calia fer un nou Pla, perquè l'actual s'ha quedat obsolet, quant a necessitats d'assistència sanitària, tipus d'atenció i tecnologia emprada.\nLa regidora de Salut Pública, Txell Caler, per la seva banda, ha insistit a la Consellera en la necessitat de treballar per reforçar l'atenció primària, on hi ha una situació de mancança de personal mèdic, d'infermeria i d'administració. També li ha expressat altres necessitats, com ara una altra unitat de pediatria a Ripollet i la reducció de les llistes d'espera. En aquest sentit, Alba Vergés ha assegurat que també es treballa en la primària i que el Pla pot incloure actuacions per millorar-la. Així, els ha avançat que l'Anna Aran, gerent de la Regió Sanitària de Barcelona, es reunirà amb ells les pròximes setmanes.\nEl dia 14/7/2020\nActivitat esportiva oberta a tothom, amb una durada aproxima ... [+]\n09/07/2020 L'Ajuntament de Ripollet celebrarà aquest dijous, 9 de julio ... [+]


Convent de Sant Francesc de Montblanc - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nesglésia de Montblanc\nEl convent de Sant Francesc de Montblanc, podria haver estat fundat a finals de la tercera dècada del s. XIII, potser on és ara (vora el camí ral, en l'illa actual formada pels carrers de la Muralla de Sant Francesc, Miquel Alfonso, Avinguda Manuel Ribé i Mare Vedruna) o a prop i en un edifici interí senzill. En qualsevol cas, no es pot parlar d'extramurs pel sol fet que, aleshores encara no hi havia les muralles. De l'antic convent sols queda l'església.\nEsglésia, jaciment arqueològic i convent franciscà\nL'església, únic element conservat, restaurada\nCarreus. Maçoneria de pedra i morter de calç\n41° 22′ 28″ N, 1° 09′ 45″ E / 41.37446°N,1.16251°E / 41.37446; 1.16251Coord.: 41° 22′ 28″ N, 1° 09′ 45″ E / 41.37446°N,1.16251°E / 41.37446; 1.16251\n1.1 Els templers a Montblanc\n1.2 Altres fets notables\n2.3 El teginat del sostre de Sant Francesc\nCom s'esdevé a tots els convents franciscans medievals d'Europa, a Montblanc també existeix la tradició que sant Francesc d'Assís hi sojornà quan, entre 1211 i 1214, pelegrinà a Sant Jaume de Galícia.\nAl llarg de la primera meitat del segle XIII s'estenia per tota l'Europa cristiana el moviment mendicant (orde mendicant) iniciat pel "Poverello» d'Assís. Com és sabut, la predicació, acompanyada de l'exemple de pobresa i caritat cristianes dels franciscans aconseguia guanyar-se ràpidament l'afecte i el fervor dels pobles on pretenien instal·lar-se, encara que no passava el mateix amb el clergat secular que veia amenaçats alguns dels seus privilegis. Això feia que, abans d'instal·lar-se definitivament en una ciutat aquelles comunitats mendicants passessin una etapa de provisionalitat mentre s'anaven apaivagant els inconvenients inicials. Durant aquest període, solien instal·lar-se en edificis existents (a Barcelona fou un hospital) o provisionals, construïts pobrament i extramurs de les poblacions. Passada aqueixa etapa, l'incipient convent podia ser abandonat per traslladar-se a un altre de nou construït dins de la ciutat, o podia ser remodelat seguint els mateixos criteris. En qualsevol cas, el nou edifici conventual era bastit segons els cànons d'una emergent arquitectura gòtica a la configuració i triomf de la qual els convents franciscans col·laboren decididament. En data incerta, vers la tercera dècada del segle xiii, Montblanc acollia una d'aquelles comunitats de framenors. L'arribada s'esdevenia en un moment en què la vila experimentava un important creixement demogràfic i la consegüent expansió urbanística vers les zones planes del sud del puig de Santa Bàrbara, a l'altre costat del torrent de la Regina. Els franciscans arribaven just quan s'estaven configurant els nous barris de l'eixample baixmedieval montblanquí: la Vilanova del Mercadal i la Pobla de Guimrós. Això tenia lloc al mateix temps que es construïa el temple de Sant Miquel de Montblanc, que havia de subvenir les necessitats religioses de la nova població, car l'església de Santa Maria de Montblanc estava resultant petita. És presumible que els franciscans s'instal·lessin al lloc on s'ha conservat l'església de Sant Francesc, al sud i a prop de la població, tocant al camí ral. No es pot dir que fos extramurs, car aleshores encara no s'havien construït les muralles (recinte emmurallat de Montblanc). No es coneix documentació directa relativa a l'establiment dels franciscans a Montblanc, i per aquesta mancança cal recórrer a unes primeres referències indirectes. Es tracta de dues deixes testamentàries, una de Berenguer de l'Aguda (1238) i l'altra de la carlana de la Guàrdia dels Prats, Elisenda de Falcs (1253). Si el 1238 els franciscans s'haguessin establert a Montblanc, cal pensar que ho haurien fet en un edifici interí construït de manera molt senzilla i amb materials efímers. Potser s'hauria tractat, com suposa Antoni Conejo, d'una capella o esglesiola on poder dir missa i predicar, i d'alguna dependència per als membres de la comunitat. Com arreu del país, el caràcter transitori d'aquestes construccions hauria obligat els franciscans montblanquins a una pertinent ampliació i consolidació del convent semblant a les que tingueren lloc a les cases de Barcelona, Girona i Cervera, entre d'altres. En aquest sentit es documenten a Montblanc, entre 1286 i 1287, algunes donacions de particulars destinades a la construcció del convent que podem relacionar amb una reforma o engrandiment del primitiu establiment, o amb una construcció ex novo del convent, o fins i tot amb l'església que ha perdurat.\nEls templers a MontblancModifica\nInterior de la nau vista des del peu\nUnes notícies importants per establir la cronologia de l'església de Sant Francesc de Montblanc la proporcionen dos documents de 1310. El primer és el còdex núm. 124 de l'Arxiu Capitular de Barcelona, donat a conèixer, l'any 1907, per Heinrich Finke, del qual en dóna la traducció Sans i Travé. El document tracta d'un interrogatori fet a Lleida el 12 de març de 1310, amb motiu del procés contra els templers, a uns antics franciscans de Montblanc, Pere de Puig i Pere Mir, que aleshores habitaven al convent de Lleida. En llurs deposicions aquests frares digueren que el dia de Sant Jordi de 1307 va tenir lloc al convent franciscà de Montblanc un capítol provincial de l'orde del Temple i la recepció o professió d'un cavaller. L'altre document, també de l'Arxiu de la Catedral de Barcelona (còdex núm. 149), recull l'interrogatori fet a Daroca al templer fra Ramon d'Anglesola. Aquest cavaller templer explica que fou rebut com a membre de l'orde al convent de Sant Francesc de Montblanc, el dia de Sant Jordi de 1307. És, per tant, el frare cavaller del qual havien parlat els franciscans de Lleida. La celebració d'un capítol i de la recepció d'un frare cavaller del Temple al convent franciscà, només s'explica en funció de la manca d'espai al Castell de Barberà (Barberà de la Conca) i, sobretot, d'una molt bona relació entre els templers barberencs i els framenors de Montblanc. A més de resultar una dada significativa en la història de l'orde del Temple, el fet resulta important per a la datació del convent montblanquí perquè es pot provar documentalment que l'any 1307 existia a Sant Francesc algun edifici amb capacitat suficient per a la celebració d'un capítol provincial del Temple catalanoaragonès; és a dir, que pogués allotjar un centenar o més de persones. La cita corrobora la datació que per a Sant Francesc estimen diferents estudiosos, els quals la situen a finals del segle XIII o a començaments del XIV. Com en tots els convents franciscans de Catalunya, al voltant del claustre montblanquí hi havia l'església, que s'ha conservat, a més d'una sala capitular, un refectori i un dormitori que foren enderrocats el segle xix. Si tenim en compte que les aules capitulars eren de planta quadrada i no gaire grans, i que ni els dormitoris ni els refectoris eren llocs adequats per celebrar-hi aquell tipus de reunions, només ens queda l'església com a espai possible per encabir l'esmentat capítol. Així, doncs, el més probable és que per raons pràctiques s'hagués celebrat a l'església, que és la mateixa que podem veure actualment sense les capelles que hi ha entre els contraforts, que foren construïdes més tard.\nAltres fets notablesModifica\nLa vida de la comunitat franciscana va tenir una continuïtat de prop de sis segles i va constituir un focus cultural important, especialment durant els segles xiv i xv, com ho va palesar que Jaume II enviés els seus fills a educar-se al convent montblanquí durant una epidèmia de pesta. A finals del segle xiv, el frare poeta i teòleg Anselm Turmeda hi va vestir els hàbits abans de marxar cap a Tunísia per convertir-se a l'Islam, i el 1414 s'hi van celebrar les Corts Catalanes que va presidir el rei Ferran I d'Aragó.\nEn el curs del segle xvii va ser construïda la capella annexa d'estil barroc, que encara avui es conserva. Els diversos altars barrocs van ser destruïts posteriorment.\nDurant la guerra del Francès (1808-1814), el Trienni Liberal (1820-1823) i la tercera guerra carlina (1872-1875), el convent fou atacat en successives ocasions, arrasat i incendiat. El 1835, data en què els frares franciscans abandonaren definitivament el convent –no tornaren a la vila fins al 1897 instal·lant-se però, al convent de la Mercè-, de Sant Francesc pràcticament només quedava l'església i algunes construccions a la banda sud –el refetor, les cuines, el claustre, runes que foren successivament espoliades.\nA partir d'aquell moment, l'Estat permeté a l'Ajuntament de Montblanc la reutilització del convent en benefici de la vila. La necessitat de fons econòmics per sufragar l'escola d'ensenyament secundari inaugurada a la Mercè el 1859, feu que l'Ajuntament cedís a la comissió gestora encarregada, els drets d'arrendament del convent de Sant Francesc. A tal fi, se li donaren diferents usos al llarg dels anys: estació de telègraf, teatre, sala d'assajos de la cobla municipal...\nEl 1872, finalment l'Estat donà cobertura legal a l'expropiació del convent a l'Església i fou el ministre liberal Pascual Madoz (1806-1870) qui promulgà una llei de desamortització, en virtut de la qual se subhastaren diversos béns civils i eclesiàstics, entre els que figurà Sant Francesc.\nEl primer titular privat fou el ciutadà francès Paul Daguzan que, gaudint de drets d'extracció d'alabastre de les pedreres de Pira, Sarral i Ollers, instal·là una fàbrica dotada de dues màquines accionades a vapor, per triturar l'alabastre i fer-ne guix. Com recull en els seus escrits el cronista montblanquí Lluís Vives i Poblet, l'esposa d'en Paul Daguzan, era traficant en antiguitats, i durant el període en què foren posseïdors del convent, «es disposà a efectuar reformes al conjunt d'edificis, enderrocar parets, recollir pedres i arrencar escultures». Fou la segona fase de la seva destrucció. Al llarg d'aquells anys esclatà la tercera guerra carlina (1872-1876). Això significà el tancament de la vila dins una muralla reforçada que deixà el convent fora. De tota la documentació que aquest conflicte deixà a la vila, no hem trobat constància de res que fes referència a la fàbrica ni a les intervencions en el convent.\nEls anys successius la fàbrica de guix anà de mal borràs i el 1877, després d'una expropiació a Daguzan per impagaments, anà a parar a mans del tarragoní Lluís Cervera i Carbonell -ja posseïdor al mateix Montblanc del molí de farina al desamortitzat Molí dels Capellans- que mirà de continuar la fabricació del guix. Tampoc aquest intent reeixí, i finalment, el 1880, llogà el convent a Josep Contijoch i Poblet que va començar l'activitat de distribució de vi per a la qual cosa utilitzà el convent com a magatzem per a les mercaderies. El convent reunia condicions singulars per a aquesta activitat. Una gran nau, que podia tancar-se amb pany i forrellat, que permetia l'emmagatzematge de molta mercaderia i que estava a les portes de Montblanc, amb la qual cosa s'evitava l'entrada i sortida dels carros amb els bocois pels carrers més estrets de la vila.\nAl voltant, amb l'aquiescència de l'Ajuntament, la població anà agafant pedres i lloses de les restes enderrocades per adobar les seves cases, així com fer les primeres voreres als carrers de la vila. Les restes, en gran manera, foren emprades per omplir la rasa defensiva davant la muralla de Sant Francesc que, finalitzada la guerra carlina, perdia tot el sentit militar. Es consumava la destrucció del convent.\nLa família Contijoch mantingué l'activitat de compravenda de vi («comercio con acopio») fins al 1893. Aquell mateix any declaren l'inici de l'activitat industrial de fabricació d'aiguardents. El bon funcionament del negoci permeté als Contijoch el 1897 comprar el convent a en Cervera per quinze mil pessetes, menys de la meitat del valor pel que fou subhastat vint-i-cinc anys enrere.\nAl llarg dels anys següents l'activitat de la fàbrica, en la seva evolució, comportà reformes en el convent i el seu entorn. Es construïren diverses xemeneies essent la darrera la que durant molts anys ocupà l'ànima del campanar i l'interior de la nau experimentà la construcció de pisos intermedis per a la qual cosa s'inseriren bigues en les parets laterals. A l'exterior, on anys enrere hi havia hagut un noble i elaborat claustre, s'hi bastiren construccions funcionals per al desenvolupament de les activitats de la fàbrica.\nEl 1951, la fàbrica d'alcohol finalment tancà, passant el convent a mans del Banc de Valls. Poc després era traspassada de nou per a instal·lar-hi una fàbrica d'èter. El 1954 s'hi féu la darrera construcció important amb fins industrials en el recinte del convent: una columna d'èter.\nNo gaire més tard, tancava el darrer negoci allotjat al vell convent i així, durant gairebé tres dècades quedà abandonat i ruïnós. El 1981, la Generalitat de Catalunya inicia les obres de restauració que, en diferents fases, han anat continuant fins a l'actualitat.\nL'església de Sant Francesc de Montblanc i l'homònima de Morella del Maestrat (Convent de Sant Francesc de Morella) són les úniques medievals conservades als Països Catalans que tenen una tipologia semblant: nau amb coberta de fusta i presbiteri voltat de creueria de pedra. Aquesta varietat arquitectònica, com veurem, és probablement la més genuïna de l'orde.\nEl temple franciscà de Montblanc té una sola nau que mesura 18,60 m d'alt, per 11,75 m d'ample i 43,35 m de llarg, i està dividida en set trams per sengles contraforts exteriors. El tram de llevant, que correspon a l'absis, és pentagonal i és voltat de creueria de pedra, mentre que els altres sis van coberts d'una armadura de fusta a dues aigües carregada en arcs diafragma apuntats que tenen l'intradós finament motllurat com els nervis de la capçalera. A cada costat del presbiteri hi ha una capella de planta quadrada que a mitjana altura, mitjançant trompes, esdevé pentagonal i la cobreix una creueria de cinc ogives. Probablement al llarg dels segles XIV o XV, així que s'anaven fundant benifets (benefici eclesiàstic), entre els contraforts es construïren capelles de menor altura que la nau, les quals com l'absis es cobriren de creueria. A les tres parets centrals de l'absis hi han finestres coronelles (bífora) allargades que il·luminen el presbiteri. A les absidioles també hi ha finestres i ulls de bou amb fines traceries (traceria). Igualment reben llum de finestres coronelles les capelles del sud, costat de l'evangeli. La façana principal, situada a ponent als peus de la nau, forma un gran panell coronat per un pinyó arquitectònic resseguit per una cornisa. Al bell mig hi ha la porta principal, situada en un cos sobresortit, formada per quatre arquivoltes apuntades protegides per un guardapols, les quals carreguen sobre mènsules i capitells decorats amb fulles d'acant. El finestral que hi ha al damunt de la porta és de millor factura que els altres, car és una coronella amb dos mainells. Hi ha dues altres portes situades simètricament al cinquè tram. La del nord que comunica amb el claustre i la del sud que dóna a una capella barroca del xviii i al carrer; sembla que, originàriament en aquest tram hi havia una capella gòtica.\nSant Francesc, absidiola del costat del claustre, 2005.\nEl temple de Sant Francesc de Montblanc té les característiques de pobresa i austeritat de l'església franciscana que s'aconsellava al capítol de l'orde, celebrat a Narbona l'any 1279: «Les esglésies, de cap manera es cobreixin amb voltes amb excepció de la capella major. I mai no es faci el campanar de l'església com si fos una torre».« Tampoc no siguin fetes finestres amb vitralls historiats o pintats, amb excepció del vitrall principal darrere de l'altar major on poden haver-hi les imatges de Crucifix, de la Verge, de sant Francesc i de sant Antoni. I si es donés el cas que ja estan fetes, que els visitadors les treguin». L'església franciscana de Montblanc, amb la nau coberta de fusta i el presbiteri voltat de pedra; és a dir, l'espai destinat al poble senzill i l'espai destinat al Senyor magnificat, reflectia amb claredat el model indicat a les constitucions de l'orde. S'ha dit que aquesta església inicialment hauria estat rectangular, i que les capelles i l'absis correspondrien a etapes posteriors del segle xiv. Però, si bé és clar que les capelles són més tardanes, pensem que la nau i l'absis foren construïts al mateix temps, probablement al darrer quart del segle xiii. En primer lloc, pels motius exposats relatius a les prescripcions de l'orde, i en segon lloc per alguns detalls arquitectònics observables com són les motllures dels arcs diafragma i de les ogives de la capella presbiteral. Si s'observa la secció d'aquestes motllures es pot constatar que les de la nau i les de l'absis són exactament iguals. En conjunt, el temple de Sant Francesc de Montblanc presenta una unitat arquitectònica pròpia d'una construcció «ex novo». És per això, que només acceptaríem que l'absis fos del XIV en el cas que les ogives haguessin copiat la morfologia dels arcs diafragma de la nau construïts el darrer quart del segle anterior. Per tant, l'església de Sant Francesc de Montblanc, tal com la veiem avui, però sense les capelles dels contraforts, ja devia estar construïda el 1307 i fou la mateixa que aquest any aixoplugà un capítol provincial de l'orde del Temple i la recepció del frare cavaller Ramon d'Anglesola.\nEl claustre, adossat al costat de l'epístola de l'església i amb comunicació a aquesta, tenia planta quadrada i estava format per dos nivells: en l'inferior hi havia finestres apuntades amb arcs trilobulats, recolzats en columnes de secció tetralobada que tenien capitells decorats amb motius vegetals molt esquemàtics, i en el pis superior s'obrien finestres de mig punt de factura posterior.\nPlafó heràldic (probablement dels Marçal, benefactors de S. Francesc), al costat dret de la porta principal.\nRestitució de l'espai claustral (2014)\nLa restitució que s'acaba de fer (any 2014) de la volumetria del conjunt de Sant Francesc, si bé ha recuperat els espais claustrals, ha tingut cura de no sobrepassar l'altura d'un primer nivell per tal de donar l'èmfasi que mereix a l'església, únic edifici original conservat.\nEl teginat del sostre de Sant FrancescModifica\nSant Francesc, com Sant Miquel de Montblanc, té la coberta de fusta policromada que descansa sobre arcs diafragma transversals. Com el de Sant Miquel, el sostre se salvà en ser tapat el s. XVII per una volta de maó de pla quan el temple fou «barroquitzat» volent imitar la volta de canó del temple jesuític romà. Gràcies a aquest fenomen molts teginats se salvaren i foren redescoberts el segle xx. L'armadura de fusta que cobreix la nau és una estructura de secció angular composta de bigues, cabirons, empostissats de taulons i tapajunts (bogets i llistons) sobre els quals descansa la teulada de l'edifici. Les bigues són paral·leles a l'eix de la nau i carreguen en mènsules de fusta (a vegades són de pedra) que travessen els arcs diafragma; n'hi ha nou a cada diafragma, quatre a cada vessant i la carenera. Estan tallades en forma de caps humans. Sobre les bigues reposen els cabirons en direcció perpendicular, seguint el pendent de la coberta. Damunt dels cabirons hi van els taulons, disposats a tocar per formar l'empostissat on s'assenten les teules. Finalment, les escletxes produïdes en el contacte entre empostissat, cabirons i bigues, són tapades amb bogets i llistons tapajunts. Les mènsules són tallades i pintades imitant caps humans amb trets exagerats. Tenen els laterals i les bases decorades amb elements florals i/o geomètrics. Les bigues van pintades de llarg a llarg amb faixes vermelles i grogues que imiten la bandera catalana. Entremig de les faixes, s'hi van intercalant escuts de Catalunya, Montblanc i de la família Marçal (benefactora de la casa), que s'inscriuen en marcs de geometria complexa. Malgrat les vicissituds passades, el teginat s'ha conservat in situ, si bé incomplet. Se salvaren la major part mènsules i bigues, però es van anar perdent tots els cabirons, els empostissats i els tapajunts (bogets i llistons). Esperem que una futura restauració permeti estudiar amb més precisió l'estructura, la conservació, la iconografia i la tècnica pictòrica del teginat.\nEstructura i elements del teginat de S. Francesc de Montblanc\nHeràldica que decora les bigues del teginat\nElements del teginat de S. Miquel (i S. Francesc), s/. Martinell, 1918\nSant Francesc de Montblanc, mènsula del teginat (2012)\nSant Francesc de Montblanc, detall d'un tram del teginat, 2012\n↑ 1,0 1,1 Conejo, 2008, p. 152-157\n↑ Fuguet, 2009, p. 21-26\n↑ Giné, 1989, p. 125-143.\n↑ Palau, 1931, p.104.\n↑ Palau, 1931, p. 104.\n↑ Finke, 1907, doc. 157\n↑ Sans, 2008, apèndix 3\n↑ citat per Forey, 2001, p. 76; i per Sans, 2008, p. 201-215 i 284 n. 30.\n↑ Fuguet, 2009a, p. 20-22.\n↑ de Dalmases / José i Pitarch, p. 120; Conejo, 2008, p. 152-157.\n↑ Sobre els convents franciscans i llurs dependències, vegeu, Cuadrado, 1991\n↑ Webster, Jill Rosemary. Els franciscans catalans a l'edat mitjana: els primers menorets i menoretes a la Corona d'Aragó. Pagès Editors, 2000, p. 197. ISBN 8479357266.\n↑ Fuguet, 2009b.\n↑ Bhil, 1941, p. 44-55\n↑ Conejo, 2008, p. 154-156\n↑ Fuguet, 2009b\n↑ Aquests bogets fan uns 30 cm de llarg per 10 cm d'ample i solen anar decorats amb temàtica diversa. El llistó, que té uns 6 cm d'ample i la mateixa llargada que els cabirons i els taulons de l'empostissat, va pintat en blanc i negre fent ziga-zagues.\n↑ Fuguet/Mirambell, 2013, p. 119-123\nFinke, Heinrich, Papsttum und Untergang des Templerordens, II Band: Quellen, Münster, 1907, doc. 157.\nP. Michael BHIL, «Statuta generalia ordinis. Edita in Capitulis Generalibus celebratis Narbonae An. 1260, Assissi An. 1279 atque Parisiis An. 1292 (Editio critica et synoptica)», a Archivum Franciscanum Historicum, annus XXXIV, ad Claras Aquas, Florentiae (Firenze), 1941, pp. 44-55.\nde Dalmases, Núria / José i Pitarch, Antoni, L'època del Cister s. XIII, dins Història de l'Art Català, Volum II. Barcelona: Edicions 62, 1985.\nGiné Torres, Anna M., «Establiments franciscans a Catalunya. Arquitectura franciscana», Acta historica et archeologica mediaevalia, 10, Barcelona, 1989, p. 125-143.\nCuadrado Sánchez, Marta, «Arquitectura franciscana en España (s. XIII-XIV)», Archivo Ibero-Americano, 202 i 203-204, p. 15-71 i 479-552. (Madrid, 1991).\nPuig Sanchis, Isidre. El retaule dels Sants Joans del convent de Sant Francesc de Montblanc. Noves consideracions sobre el pintor Pere Teixidor. Aplec de Treballs, 17 (1999), pp. 91-108.\nForey, Alan, The Fall of the Templars in the Crown of Aragon. Aldershot – Burlington: Ashgate Publishing Ld., 2001.\nConejo da Pena, Antoni, «Convents de Montblanc. Sant Francesc», dins, Joan Fuguet / Carme Plaza (coord.), Història de la Conca. Història de l'Art, Consell Comarcal / Cossetània Ed., Valls, 2008, pp. 152-157.\nSans i Travé, Josep M., La fi dels templers catalans, Pagès Ed., Lleida, 2008.\nFuguet Sans, Joan, «Any 1307, un capítol provincial dels templers catalanoaragonesos a Sant Francesc de Montblanc», El Foradot, 52, Montblanc, 2009a, pp. 20-22.\nFuguet Sans, Joan, «El convent de Sant Francesc de Montblanc. Notes sobre l'arquitectura de l'església», dins Carme Plaza Arqué (ed.), Anselm Turmeda, Abdallah al-Tarjumàn. Entre dues cultures, Institut Europeu de la Mediterrània / Associació Per Montblanc i la Conca, Montblanc, 2009b, p. 21-26.\nFelip Sánchez, Jaume, «El convent de Sant Francesc de Montblanc. Història», dins Carme Plaza Arqué (ed.), Anselm Turmeda, Abdallah al-Tarjumàn. Entre dues cultures, Institut Europeu de la Mediterrània / Associació Per Montblanc i la Conca, Montblanc, 2009, pp.16-19.\nFuguet, Joan / Mirambell, Miquel, «Els sostres teginats policroms dels segles xiii i xiv a la Conca de Barberà i a la baixa Segarra»", Quaderns del Museu Episcopal de Vic, VI, 2013, p. 119-137.\nContijoch Miquel, Eduard. Brevíssima relació de la destrucció del convent de Sant Francesc. El Foradot, núm. 79, p. 5-20\nBarraquer y Roviralta, Cayetano. «Capítulo séptimo. Franciscos. Artículo vigesimosegundo. San Francisco de Asís, de Montblanch». A: Las Casas de religiosos en Cataluña durante el primer tercio del siglo XIX (en castellà). Barcelona: Impr. de F.J. Altés y Alabart, 1906, p. 530 - 532 [Consulta: 3 agost 2015].\nDescripció del monument. Montblanc Medieval: Web turística de Montblanc.\nEls monestirs de Catalunya. Descripció del monument\nDescripció del monument. Art Medieval.\n«Dades documentals sobre els orgues de l'església del convent franciscà de Montblanc (1685)».\nLlobet i Portella, Josep Maria «Dades documentals sobre els orgues de l'església del convent franciscà de Montblanc (1685)». Aplec de Treballs. 2011. Núm 29, 2011.\nMenchon i Bes, Joan «Excavacions arqueològiques a la necròpoli medieval de Sant Francesc de Montblanc». Aplec de Treballs. 1996, núm. 14, 1996.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Convent_de_Sant_Francesc_de_Montblanc&oldid=26422519»


InicioLa Canal de NavarrésBolbaite\nHasta 154 obras han impulsado y ejecutado los ayuntamientos de La Costera, La Canal de Navarrés y La Vall d’Albaida en el marco del primer Plan de Inversiones Financieramente Sostenibles (PIFS). Obras a las que […]\nPara conmemorar los cinco primeros años de vida de esta Fundación se han organizado, entre otros actos, un ciclo de encuentros denominado “Nuestra Comarca en Femenino” en el que participarán mujeres de referencia para reflexionar […]\nLa comarca de La Canal de Navarrés ha recibido un total de 486.884 euros de la segunda fase del Plan de Inversiones Financieramente Sostenibles (PIFS) de la Diputación de Valencia, dirigido a los municipios de […]\nLa comarca de La Canal de Navarrés recibirá 481.330 euros de la Diputación de Valencia a través del Plan de Caminos y Viales 2016-2017 (PVC), un programa bianual con una dotación total de 12 millones […]\n24 julio, 2016 administrador 0\nQuesa, Bolbaite y Burjassot promocionan sus atractivos turísticos esta semana en la Oficina de Promoció Provincial que el Patronat de Turisme de València-València Turisme pone a disposición de los pueblos y comarcas valencianos. La diputada […]\nPuig es reunirà amb els alcaldes dels municipis afectats pels incendis per “plantejar ajudes”\nEl President de la Generalitat, Ximo Puig, ha anunciat que el dimecres dia 22 de juny es produirà una reunió amb els alcaldes de tots els municipis afectats pels incendis, a més de la Diputació […]\nDivalterra, empresa pública de la Diputación de Valencia, ha participado en la extinción de los incendios declarados la semana pasada en Carcaixent, Bolbaite, Benifairó de les Valls y Terrateig con un total de 186 brigadas […]\nPuig destaca que quedan “horas complicadas” en Carcaixent y reconoce la labor de fuerzas de seguridad y administraciones\nEl President de la Generalitat, Ximo Puig, ha destacado que quedan “horas complicadas” durante las labores de extinción del incendio de Carcaixent, tras visitar, por segunda vez en 24 horas, el puesto de mando avanzado […]


Curs de formació contínua Sistemes de Mesura de Qualitat de la Imatge | UPC School - 127\nInici > Màsters i postgraus\t> Formació\t> Curs de formació contínua en Sistemes de Mesura de Qualitat de la Imatge\nAprendràs a caracteritzar teu equip fotogràfic per conèixer les seves capacitats i obtenir el màxim rendiment pel que fa a qualitat d'imatge.\n1.000€ 900€ (10% de descompte si et matricules abans del 31 de Juliol)\nData d'inici: abril 2021\nData de fi: juliol 2021\nEl mesurament de la qualitat de les imatges fotogràfiques és una cosa necessària en tots aquells projectes en què les imatges han de complir amb determinats requeriments tècnics específics i rigorosos. Aquests són, per exemple, els processos de digitalització d'imatges amb fins de preservació, o tots aquells projectes que utilitzen imatges amb fins tècnic-científiques.\nAquesta proposta de formació contínua és un curs que forma part d'un programa de Postgrau més complet, sent una de les matèries que el componen. La matèria està dirigida a qualsevol perfil professional que necessiti aplicar sistemes de mesurament de qualitat de la imatge en els seus processos de treball; aquí s'inclouen tant els professionals que treballen en projectes de digitalització d'imatges i documents, com tots aquells fotògrafs o tècnics d'imatge especialitzats àmbits tècnic-científics. Per tant, les competències es centren en abordar en profunditat les eines i processos més utilitzats per realitzar mesuraments de qualitat d'imatge i caracteritzar equipaments de captació.\nAnalitzar diferents sistemes de captació d’imatge i les seves característiques.\nEstablir els requeriments tècnics i de qualitat de les imatges digitals per diferents aplicacions.\nCaracteritzar equipaments i mesurar la qualitat de les imatges per poder establir les condicions de digitalització òptimes per assolir la màxima qualitat que l’equip pot proporcionar.\nProfessionals que dirigeixen o participen en projectes de digitalització de col·leccions en biblioteques, museus i arxius\nFotògrafs, investigadors, estudiants i altres professionals dedicats a la preservació i difusió del patrimoni interessats a aprendre processos de digitalització i sistemes de mesura de qualitat d'imatge.\nFotògrafs, investigadors, estudiants i altres professionals dedicats al camp de la fotografia tècnic-científica.\n1. Introducció a la qualitat d'imatge - característiques de la imatge digital\n2. Atributs de qualitat d'imatge\n3. Factors que influeixen en la pèrdua de qualitat d'imatge\n- La font de llum\n- Sistemes òptics - aberracions i difracció\n- El sensor - resolució, aliasing\n- Alteracions de la imatge durant el processament\n- Formats d'imatge\n4. Sistemes de mesura de la reproducció del to\n- Interpretació de l'histograma\n- Funció de Conversió Optoelectrònica\n5. Sistemes de mesura de la reproducció del color\n- Càlcul de diferència de color: ΔE\n- Perfils ICC\n6. Sistemes de mesura de resolució i nitidesa\n- Concepte de PSF\n- Límit de resolució del sistema\n- Mesura de la Funció de Transferència de la Modulació (MTF)\n- Exemples d'aplicació: diafragma òptim, USM, comparació objectius,...\n7. Sistemes de mesura del soroll i detecció d'artefactes\n- Mean Square Error\n8. Exemples d'interpretació d'informació tècnica d'equipaments\n9. Interpretació tècnica de guies de digitalització: FARGI i Metamorfoze\n10. Interpretació tècnica de normatives industrials de qualitat d'imatge