Paiporta | BLOC de Paiporta\nArchive for the ‘Paiporta’ Category\nPROPOSEM UNA MILLORA PER AL VIANANTS EN LA ZONA DE L’ESTACIÓ DE METRO\nPosted in 2011, BLOC de Paiporta, Coalició compromís, Metro, METRO VALENCIA, Paiporta on Setembre 19, 2011| Leave a Comment »\nDes de les últimes adequacions per part de Metro-València en l’estació de Paiporta, els viatgers que provenen de València, estan obligats a passar per les vies i accedir a la població per l’avinguda Francesc Ciscar.\nPerò en la pràctica molts vianants travessen l’avinguda uns metres abans del semàfor, amb el perill que això suposa.\nÉs per això que, Compromís per Paiporta, hem demanat a l’Ajuntament mitjançant una moció que es trasllade el semàfor en direcció València i que s’augmente el pas de vianants tots els metres que ocupa l’estació del metro, donant així solució al greu perill d’accident al qual s’enfronten els vianants tots els dies. SEO Valencia\nARTICLE AL BIM\nPosted in 2011, BIM, BIM Paiporta, BLOC de Paiporta, Paiporta, Uncategorized on Agost 8, 2011| Leave a Comment »\nHàbits democràtics de Compromís per Paiporta\nCompromís és una força política que va nàixer ara fa uns anys de la unió d’objectius comuns, de transformar la diferència en riquesa democràtica i, sobretot, de la necessitat comuna de creure en una democràcia real de país.\nDesprés de les últimes eleccions municipals i autonòmiques del 22 de maig s’ha donat un canvi significatiu en el panorama polític de Paiporta i del País Valencià. La nostra coalició Compromís és ja la tercera força política a Paiporta i també al parlament valencià. Així, amb el nostre projecte hem aconseguit il•lusionar a molts paiportins i paiportines, que han confiat en nosaltres a les urnes. Aquesta nova espenta de vots i regidors genera un compromís clar, que compartim moltes persones: les que ja estem fartes d’haver de suportar cada dia que els governants es dediquen a jugar amb el nostre futur sense importar-los el més mínim la nostra opinió. Volem ja hàbits democràtics!\nA Paiporta, la coalició Compromís no es quedarem estancats ni en caiguda lliure com altres forces polítiques. Nosaltres estem en política perquè volem millorar el teixit social del poble. El missatge que hem rebut de les persones que ens han votat és de continuar fent una oposició ferma i valenta. Així serà. Al mateix temps farem totes les propostes “en positiu” perquè l’objectiu no és emprenyar al poder sinó que la ciutadania i el poble de Paiporta visquen millor cada dia.\nÉs costós trencar la dinàmica dels partits tradicionals, acomodats en velles postures: per què els costa tant adaptar-se a les circumstàncies? Per què semblen sords a les reclamacions cada volta més clares de salut democràtica de la societat? Compromís no volem ser un partit polític convencional. Volem servir de veu als moviments socials que canviaran les coses. Compromís és una forma diferent de fer política, més enllà de la política de despatx. La nostra base són les persones compromeses i, fidels a este compromís, concretarem una pràctica política basada en la participació dels col•lectius i de les demandes ciutadanes. Ens plantegem que la classe política ha de recuperar la confiança de la població en l’acció política i, per damunt de tot, ha d’abanderar propostes sòlides i noves dirigides a la consecució de la justícia social i de regeneració del territori. Hem d’aconseguir que l’Ajuntament faça un ajust pressupostari sense que els serveis socials disminuïsquen. Cal estaviar, això sí, les despeses prescindibles. Cal millorar la gestió municipal i s’han d’optimitzar els recursos que tenim.\nCompromís per Paiporta en fi, ens proposem recuperar el sentit de la política com un instrument de transformació i gestió pública col•lectiva, la qual cosa donarà resposta a les necessitats més pròximes i a les grans aspiracions de les persones i de la societat civil a les quals representem. No defraudarem.\nCOMPROMÍS PER PAIPORTA DENUNCIA QUE L’AJUNTAMENT REDUIRÀ DRÀSTICAMENT L’AJUDA PER A LLIBRES I MATERIAL ESCOLAR\nPosted in 2011, Ajuda llibres Paiporta, Ajuntament, BLOC de Paiporta, Paiporta on Juliol 23, 2011| Leave a Comment »\nL’Ajuntament de Paiporta reduirà substancialment aquest curs el bo d’ajut per a llibres de text que des de fa anys s’entrega a les famílies del poble a començament de curs.\nCompromís per Paiporta ha denunciat que l’Ajuntament de Paiporta té intenció de reduir l’ajuda que des de fa anys entrega a les famílies de xiquets d’educació infantil i educació secundària de la localitat per a llibres de text.\nFins ara, la partida pressupostària per ajudes de llibres era de 90.000€, però amb la modificació que proposa l’equip de govern, l’ajuda quedaria al voltant dels 15.000€.\nEn una situació econòmica com l’actual, Compromís per Paiporta considera imprescindible la continuïtat del bo escolar per tal de garantir l’accés de tots els xiquets i xiquetes de la localitat als llibres de text i per tant a una educació en igualtat d’oportunitats.\nSegons el regidor de Compromís Pep Val “Aquesta ajuda representa a més un fort impuls per al comerç local, ja que l’ajuda és vàlida únicament a les llibreries i papereries de Paiporta, que des de fa anys pateixen la competència de les grans superfícies“.\nLa retirada del bo escolar a bona part de la població escolar suposa un incompliment del programa electoral amb que el PP va accedir fa sols uns mesos a l’alcaldia de Paiporta, i que en el punt 77 es comprometia a mantindre l’ajuda per a llibres i material escolar, així com a la creació d’un banc de llibres, del que res no se’n sap. Pep Val afegeix que: “És greu que el PP de Paiporta en el mateix any de les eleccions enganye els seus electors i faça tot el contrari del que es comprometia en el seu programa electoral”\nCompromis per Paiporta, demana que l’Ajuntament de Paiporta treballe per aconseguir una educació pública de qualitat i la igualtat d’oportunitats per a tots els xiquets i xiquetes del poble i restablisca l’ajuda per a libres i material escolar.\nVOLEM GENERAR TREBALL, NO DESTRUIR-LO\nPosted in 2011, Ajuntament, BLOC de Paiporta, Coalició compromís, Isabel Martín, Paiporta, Pep Val, Vicente Ibor on Juliol 21, 2011| Leave a Comment »\nDavant l’anunci en premsa (edició de 8 de juliol del diari Levante) de l’alcalde Ibor de fer retalls en la plantilla municipal després de l’estiu, el grup municipal Compromís ha demanat una comissió urgent de l’àrea d’hisenda i administració general (que és la responsable dels temes de personal) per tal de conèixer els plans de l’equip de govern popular i prendre mesures al respecte.\nAl mateix temps, el grup Compromís ha convocat a les seccions sindicals de\nl’Ajuntament de Paiporta a una reunió per al proper dimecres per tal d’intercanviar impressions i donar-los a conèixer les accions que van a prendre, així com traslladar-los la seua preocupació per l’anunci del mandatari.\nI és que l’alcalde ha anunciat un retall de personal al voltant de 15 persones, el que estaria molt a prop del 10% que marquen els ERE’s. Per la qual cosa Compromís demanaran els informes de personal i econòmics en què es basen el seu anunci, tot i que sospiten que no n’hi ha cap, ja que “el mateix secretari municipal desconeixia hui mateix la notícia i els plans d’Ibor”.\nPer a Compromís “l’anunci de l’alcalde d’acomiadar a una quinzena de treballadors i treballadores de l’Ajuntament una setmana després de ficar-se ell i els seus regidors sous desorbitats, és tot un insult”.\nTambé des de Compromís qualifiquen aquestes declaracions d’Ibor “d’una gran irresponsabilitat”, ja que “amb elles l’únic que ha fet és crear un clima d’intranquil•litat i preocupació dins del cos de treballadors, més encara a quatre dies de les vacances. Quins treballadors trobaran el seu finiquit damunt la taula en tornar en setembre?”, ha manifestat la portaveu del grup, Isabel Martín.\nMartín, ha asegurat a més que “les amenaces d’Ibor cap als treballadors eventuals responen més a comportaments caciquils que a bons gestors, ja que sembla que vullga tindre al personal atemorit”.\nPer tot açò, des de Compromís declaren que “Ibor i els seus s’han llevat la careta que es ficaren durant la campanya electoral” i pensen que “ara comencen a eixir tots els plans de retalls del PP i prompte vorem com desapareixen serveis bàsics i ajudes”.\nCessament interventora municipal\nPer altra banda, en la reunió que ha sol•licitat Compromís amb la regidora de personal,també demanaran explicacions de per què la interventora municipal, que ocupava la plaça des de fa cinc anys, ha abandonat de manera precipitada el seu lloc de treball,tot i haver un decret d’alcaldia que li prorrogava la comissió de serveis a Paiporta.\nMartín sospita que pot haver darrere alguna discrepància amb l’equip de govern del PP, ja que la interventora havia manifestat la seua intenció de continuar al municipi de Paiporta.\nA més, des de Compromís, volen saber quina solució es va a prendre, ja que en aquests moments no hi ha ningú que estiga fent-se càrrec de les tasques d’intervenció, tot i la situació econòmica i les pretensions de retalls per part de l’alcalde.\nA PAIPORTA ESCOLETES PÚBLIQUES DE 0 A 3 ANYS\nPosted in 2010, BLOC de Paiporta, Paiporta, Uncategorized, tagged 2010, AUDITORI DE PAIPORTA, BLOC de Paiporta, Compromís per Paiporta, Educació, ESCOLETES DE 0 A 3 ANYS, ILP educació pública de 0 a 3 anys, Paiporta on Desembre 1, 2010| Leave a Comment »\nA PAIPORTA TAMBÉ VOLEM EDUCACIÓ PÚBLICA DE 0 A 3 ANYS\nPosted in 2010, BLOC de Paiporta, Educació, Paiporta, tagged 2010, BLOC de Paiporta, Compromís per Paiporta, Educació, educació pública de 0 a 3 anys, Iniciativa legislativa popular on Novembre 28, 2010| Leave a Comment »\nLes xiquetes i els xiquets de 0 a 3 anys són persones amb drets socials, entre ells el dret a l’educació, un dret que ha de ser garantit pels poders públics, i amb drets civils que han de ser respectats d’acord amb els principis establits per la Convenció dels Drets del Xiquet.\nUna educació infantil coherent suposa assentar els fonaments de la resta del sistema educatiu. La inversió generosa en aquestes primeres edats pot ajudar a prevenir problemes posteriors, en moments en què és més difícil intervenir i sens dubte més costós, tant social com econòmicament i són un termòmetre de la visió de futur d’una societat.\nDes de la Xarxa d’Atenció a la Infància de la Comissió Europea es recomana a les administracions que tenen encomanada la responsabilitat educativa l’elaboració de normes que establisquen el concepte d’educació en l’escola infantil, els requisits mínims que han de complir els centres i els programes, el calendari d’aplicació de la norma, el finançament de la mateixa i el control de la seua aplicació.\nNo obstant això, al País Valencià, la realitat és que l’educació infantil continua sent més un desig que una realitat i els grans objectius, les grans paraules i els beneficis que portaria la creació d’una xarxa de centres d’educació de 0 a 3 anys queden en paper mullat.\nAquesta Iniciativa Legislativa Popular que promou la Coalició Compromís és fruit de la preocupació i el compromís actiu amb la societat valenciana per l’educació dels seus menors, pretén ser un primer pas cap a una oferta pública ajustada a la demanda real, respondre a una reclamació cada vegada més generalitzada entre la població i apostar pel futur de la nostra societat.\nEl fonament bàsic d’aquesta iniciativa és l’aposta inequívocament per l’educació des de la primera infància, considerant una regressió inadmissible la nova orientació que li ha donat el PP a aquesta etapa educativa que considera l’atenció als xiquets i a les xiquetes de 0-3 anys des de la perspectiva merament assistencial.\nLa coincidència amb la concepció definida per la legislació educativa de la consideració de l’Educació Infantil com a etapa educativa, és total. Per això és important realitzar l’esforç inversor necessari per a, per un costat consolidar la xarxa existent insistint en el caràcter educatiu de la mateixa, i, d’un altre, ampliar la mateixa fins a cobrir el 100% de la demanda potencial existent en l’àmbit de la Comunitat.\nPer tot això el Bloc de Paiporta es compromet a participar de manera activa en l’arreplega de signatures per a la I.L.P. i a incorporar, una volta més, en el seu programa la creació d’escoletes públiques infantils a Paiporta.\nCOMPROMÍS PER PAIPORTA DENUNCIA L’ESTAT EN QUÈ HA QUEDAT EL BARRANC DESPRÉS DE LES OBRES DE LA CARRETERA BENETÚSSER\nPosted in 2010, BLOC de Paiporta, Coalició compromís, Isabel Martín, Paiporta, tagged 2010, BLOC de Paiporta, Compromís per Paiporta, EL BARRANC DE PAIPORTA, Paiporta, Premsa on Novembre 17, 2010| Leave a Comment »\nEXIGIM LA IMMEDIATA NETEJA DEL BARRANC I LA RETIRADA D’ESCOMBRARIES I ENDERROCS\nCompromís per Paiporta ha denunciat l’estat en què ha quedat el llit del barranc al seu pas per Paiporta després de les obres d’adequació i ampliació de la vorera de la carretera Benetússer (entre el Pont Nou i la Passarel·la) que ha dut a terme l’Ajuntament del municipi a través de l’empresa GRUPISA INFRAESTRUCTURES S.A. i que ha costat 250.000€.\nAixí des del grup municipal denuncien que “l’empresa que ha efectuat les obres de la nova vorera no ha tingut gens de cura i ha empitjorat l’estat del Barranc llançant en ell desfets i enderrocs, a més no han estat capaços ni de reciclar els cartrons rebutjats”. Com pot veure’s en les imatges el propi barranc ha quedat ple de ferros, cartrons, plàstics, cordes, enderrocs i fins i tot sacs de ciment.\nIsabel Martín, regidora de Compromís Per Paiporta, recorda que “el manteniment del medi ambient és necessari i imprescindible per a la salut i la seguretat de totes les persones” i ha afegit “el Barranc és el major espai verd i natural que tenim en el municipi i ha de mantenir-se en òptimes condicions, sobretot considerant que desemboca en l’Albufera i que qualsevol deixalla anirà a parar a aquest espai natural”.\nCompromís exigeix al govern del PP que “mantinga en perfectes condicions el Barranc” i afirma que “això no és un tema que necessite de signatures, o on es puga dubtar de realitzar, és una obligació, amb el medi ambient i amb el benestar dels veïns”. A més, des del grup insten a Isabel Chisbert, regidora d’Urbanisme i Medi ambient, a assumir responsabilitats ”com a responsable d’Obres i Serveis ha de vigilar que aquest tipus de coses no ocórreguen, però sembla que està més preocupada a sortir en les fotos portant pancartes”, ha manifestat Martín.\nD’altra banda, els veïns del barri qualifiquen l’estat del barranc de “vergonyós”. Al mateix temps, critiquen el nou carrer per la “mala utilització de l’espai emprat” qualificant el projecte d’urbanisme “d’ineficaç” atès que han reduït les places d’aparcament sense un pla alternatiu.


La COP25 tanca dos dies tard amb un acord de mínims que mira de pal·liar el seu fracàs | Sostenible\nLa COP25 tanca dos dies tard amb un acord de mínims que mira de pal·liar el seu fracàs\nFont: A.S Mon Planeta\nLa cimera aprova un document final on, malgrat les expectatives de les darreres setmanes, només es reclama als països "més ambició" per reduir les emissions de gasos d'efecte hivernacle\nLa cimera climàtica COP25 de Madrid ha evitat en el carrer moment cloure amb un fracàs absolut i, després d'allargar-se dos dies més del que estava previst inicialment, ha tancat un acord de mínims per mirar de salvar la situació després de setmanes on les expectatives posades en aquesta gran trobada havien estat altíssimes.\nAixí, la COP25 ha aprovat un document final on només es reclama als països "més ambició climàtica" per reduir els gasos d'efecte hivernacle a partir del 2020, endarrerint un cop més l'establiment de compromisos ferms i concrets per avançar amb fermesa cap a la descarbonització i el descens de les emissions de CO2, un procés imprescindible si es vol evitar que el clima de la Terra canviï encara més i hi hagi conseqüències gravíssimes per a tots els organismes que l'habiten, inclosos els humans.\nGràcies a la vaguedat del seu redactat, aquest pacte 'light' fa la sensació que salva els compromisos a què s'havia arribat als Acords de París de 2015 però queda molt lluny de les expectatives que s'havien generat durant aquestes dues setmanes de conferències, que es creia que clourien amb un document que concretés més quins són els passos a seguir en un moment en què la descarbonització ja és, segons els experts, una qüestió de vida o mort i en què el temps s'està esgotant molt més ràpidament que no ens pensem.\nEl quòrum final dels 200 països participants ha quedat molt lluny de les peticions que havien fet tant la ciutadania com la comunitat científica i alguns dels països més afectats pel canvi climàtic. "La COP25 respon amb apatia el clamor mundial per mesures urgents", afirma Oxfam Internacional. "És inadmissible que les empreses contaminants hagin imposat el seus interessos a la COP de Madrid", ha lamentat Greenpeace.


Oleo Interactive és un estudi creatiu digital nascut a Barcelona que va néixer el 2007 amb un objectiu clar: plasmar contingut, tecnologia i art en format web. Combinem creativitat i tecnologia per crear experiències d'usuari personalitzades en l'entorn digital, tant en comerç electrònic com en webs corporatives.\nInvertim els nostres esforços a millorar amb cada projecte, innovant en el terreny tecnològic i arriscant en el procés creatiu, sempre orientats i actualitzats per aconseguir la màxima satisfacció dels nostres clients.\nOleo Interactive és la teva oportunitat per crear una nova experiència interactiva, innovadora i eficaç.\nCada nou projecte és un repte més per a nosaltres, una nova oportunitat de crear un entorn interactiu cada vegada millor. Gaudim amb el nostre treball i aquest esforç és el que ens manté en constant evolució dia rere dia.\nSom especialistes en oferir solucions d'Internet per al comerç electrònic, tant per a PC i Mac com per a dispositius mòbils i tauletes, orientats a donar resposta a la creixent necessitat que la petita i mitjana empresa té actualment.


48° 34′ 18″ N, 39° 17′ 50″ E / 48.5717084°N,39.2973153°E / 48.5717084; 39.2973153Coord.: 48° 34′ 18″ N, 39° 17′ 50″ E / 48.5717084°N,39.2973153°E / 48.5717084; 39.2973153\ncommunauté urbaine de Louhansk (fr)\nEl 5 de novembre de 1935, Luhansk esdevingué Voroixílovgrad (en rus i en ucraïnès: Ворошиловград) en honor del comandant de l'Exèrcit Roig i polític Kliment Voroixílov, originari de la zona de Luhansk. Però el 5 de març de 1958, la ciutat retrobà el seu antic nom, en aplicació d'una nova llei que prohibia utilitzar els noms de persones vives. El 5 de gener de 1970, després de la defunció de Voroixílov, Luhansk va tornar a ser Voroixílovgrad. Finalment, el 4 de maig de 1990, un decret del Soviet suprem de la RSS d'Ucraïna li va retornar el seu nom d'origen.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Luhansk&oldid=30125191»\nDarrera modificació: 30 abr 2022 a les 17:31\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 abr 2022 a les 17:31.


Nou Servei de Prevenció de Riscos Laborals (PRL) | PIMEC\nAra, després d’aquests dies de confinament i aturada de les feines, les empreses començarem de forma progressiva a reiniciar activitats.\nLa represa de les activitats s’han de fer de forma segura. S’ha de fer de manera que puguem garantir la seguretat i la salut de les persones treballadores i, per descomptat, de tota la societat, i no tornem enrere.\nNo fer les coses ben fetes i no controlar el possible risc de contagi pot comportar –a més– responsabilitats per a les empreses, a banda de tenir efectes econòmics i de salut en les persones.\nUn bon PLA DE CONTINGÈNCIA i REPRESA DE L’ACTIVITAT ens ajudarà a dur a terme les mesures per fer una tornada, o continuïtat, de la feina amb un alt grau de seguretat. Des de PIMEC us proposem dissenyar aquest pla d’una forma àgil, ràpida i econòmica, amb què de forma global et donarem les directrius a seguir per fer de la teva empresa un lloc segur.\n>> Per conèixer el grau de compliment de la normativa en matèria de prevenció, realitza aquest test (clica aquí).\nObligacions i protocol de prevenció de riscos laborals davant la Covid19\nDiagnosi de prevenció de riscos laborals a les empreses davant la Covid19


10 coses que no sabeu sobre la teledildònica - Joguines Sexuals | Gener 2021\nEmportar: Per últim, les noves joguines i tecnologies han fet que el sexe virtual sigui completament possible, i això sí, plaent.\nAlguna vegada heu mirat enrere el que les generacions passades creien que seria el nostre món al segle XXI '> quelcom que s'assembla a un hoverboard. També disposem de telecomunicacions avançades, dispositius de mà que ens connecten a qualsevol, en qualsevol moment i més joguines del que pugueu imaginar. Tantes joguines!\nPer descomptat, amb tots els grans avenços tecnològics, el sexe entra ràpidament en l’equació i això ha portat a la invenció d’una nova raça de productes sexuals: teledildònica o joguines sexuals que es controlen electrònicament a través de distància i potencialment per internet. El seu atractiu futurista i el seu potencial actual són molt calorosos ara mateix.\nNo obstant això, com que la teledildònica és encara relativament nova, hi ha certa confusió sobre el que aquestes joguines són capaços d’aportar a vosaltres i als vostres socis. Aquí teniu 10 coses interessants que potser no sabreu.\nLes joguines cada vegada són menys sexes\nDurant anys, el mercat de productes sexuals va estar dominat per joguines destinades a estimular les vulvas i les vagines, amb un biaix molt heterosexual. Els consoladors i vibradors presentaven freqüentment formes fàl·liques que no apel·len a tots els que desitgin gaudir-ne. Més recentment, hi ha hagut un augment del nombre de joguines que pene el plaer, però, existeix aquí el mateix tipus de problema, ja que sovint aquests aparells es feien per semblar vulvas i vagines.\nAl costat de l'augment de joguines més modernes, no obstant això, el disseny també s'ha orientat cap a joguines sexuals d'aspecte omnisexual. Teledildonics ha adoptat aquest estil. Onyx i Pearl de Kiiroo & rsquo; s, per exemple, esbudellen les joguines tradicionals de sexe per favor d’un disseny elegant i elegant que parla més de la creixent sofisticació del plaer sexual.\nLa premissa ha estat al voltant des dels anys 70\nPot semblar que la teledildònica acaba d’aparèixer a l’escena de les joguines sexuals. De fet, la premissa, juntament amb nombrosos intents de disseny, ha estat durant dècades. Als anys setanta, el doctor Ted Nelson va imaginar una joguina sexual que feia servir ones de ràdio per enviar senyals entre dispositius. En els seus escrits, 'Computer Lib / Dream Machines', va inventar el terme & ldquo; dildonics. & Rdquo;Roca que roda fins i tot va presentar aquesta idea!\nMalauradament, van trigar anys perquè es van produir altres novetats. Mentre que els ordinadors van avançar de forma espectacular durant les dècades següents, els programadors es van centrar més en l’avançament del porno interactiu en els playthings. No va ser així fins que les possibilitats de realitat virtual van començar a agafar vapor que va tornar a aparèixer la teledildònica, aquesta vegada amb la tecnologia per convertir-la en realitat.\nLa primera joguina que utilitza Teledildonics va ser per ... Playstation?\nEls jocs i els teledildònics van de la mà (tants cops de puny destinats). Moltes de les tecnologies són les mateixes i hi ha alguna coincidència. Així que potser no serà una sorpresa aprendre que la que podria ser la primera joguina teledildònica va ser realment presentada per Playstation per acompanyar el joc Rez. El vibrador Trance va reaccionar al so de la música del joc amb una forta vibració. El jugador un controlaria l’acció ... de més maneres que un.\nEs poden connectar directament a l’acció de càmeres porno i de càmera\nQuan ens assabenten d’apassionants avenços teledildònics, sovint s’inclouen en què seran beneficiosos els productes per a les parelles, en particular per a aquells que estan separats per distància. Però, tot i que és sens dubte mantenir-se en contacte amb la seva parella mentre visiten els socis o se’n van per negoci, també hi ha una connexió diferent. Teledildonics us permet connectar-vos a alguns dels seus porno preferits, de manera que l’acció de la pantalla es faci just al vostre colo. Els vídeos amb un codi especial, combinats amb un auricular VR, es sincronitzaran amb la vostra joguina per apropar-vos tan a l’acció que creureu que realment esteu lliurant una pizza de carn addicional.\nLes joguines teledildòniques són excel·lents per a situacions d’intercanvi d’energia\nUna de les possibilitats més intrigants que tindreu a l’abast dels teledildònics és l’oportunitat d’explorar l’intercanvi de potència amb la vostra parella, particularment amb retard de l’orgasme i la negació de l’orgasme. Com que les seves joguines estan connectades o una persona manté el comandament a distància, algú pot prendre el lideratge i guiar l’altra cap a altures properes al plaer ... i, a continuació, s’atura. Podríeu explorar situacions ocasionals i divertides o establir una escena dominant / submisa diferent que incorpora càstigs, humiliacions i molt més. La clau aquí és el control i la manera com tu o la teva parella decideixis utilitzar-lo.\nestimulació de la glàndula de l’esfera\nEl sexe virtual és sexe molt segur\nQualsevol producte serà difícil substituir la sensació de tacte humà íntim, però hi ha alguns avantatges reals per aconseguir que es connecti amb WiFi. Els teledildònics poden reunir-vos amb vosaltres i amb la vostra parella i proporcionar sensació i estimulació fantàstiques, amb gairebé tant de risc que no fer relacions sexuals. Si us plau, assegureu-vos de proporcionar una neteja completa a la vostra joguina després d’utilitzar-la, segons les instruccions del fabricant & rsquo; s.\nPrecisa una videotrucada atractiva\nUn dels aparells més naturals de tecnologia i sexe és l’acoblament de videoconferències i joguines sexuals. A la gent li encanta veure amb qui tenen relacions sexuals, fins i tot si aquesta persona es troba a milers de quilòmetres. I, tot i que els seus objectius podrien haver estat grans objectius de la connexió de teleconferència de negocis i famílies de connexió de Skype, només podem suposar que algú va trigar uns minuts a despullar-se un cop fet aquest tipus de connexió. Ara que els teledildònics poden connectar les persones encara més íntimament mentre gaudeixen de forma presencial, aquestes connexions són encara més personals. I perquè la tecnologia i el maquinari de connexió de vídeo ara estan tan avançats, algunes empreses ofereixen els seus propis reproductors de vídeo amb les seves joguines.\nPodeu jugar al paper junts ... a part\nUn altre atractiu potencial de la teledildònica és l’oportunitat d’explorar el joc de rol amb la vostra parella, amb l’ajut de la tecnologia. Per a alguns, el joc de rol pot ser parlar de grans històries. Altres persones incorporen roba, joguines sexuals i accessoris encara més elaborats. Per portar-lo al següent nivell, afegiu-hi algunes joguines interactives a la barreja i el vostre joc de rol es pot convertir en una autèntica aventura, particularment quan esteu jugant de lluny. Per obtenir idees, prova de llegir eròtica a la teva parella mentre controla simultàniament la seva estimulació. Pinta aquesta imatge amb les teves paraules i deixa que les joguines es juguin.\nPodeu combinar joguines sexuals interactives amb realitat virtual\nEl camí clar per a avançar en la teledildònica és millorar i millorar el potencial de la tecnologia i tant amb contingut d’entreteniment per a adults sincronitzat com en connexió en temps real amb un soci a distància. Per descomptat, hi ha tres factors en joc perquè la teledildònica sigui genial: tecnologia de telecomunicacions, tecnologia de joguines i tecnologia de continguts. I la bona notícia és que els tres estan assolint nivells avançats que permetran finalment que aquest tipus de sexe extraordinari passi de útil a fantàstic. Vam haver de jugar un joc d’espera per a tots aquests factors en diferents moments, però ara s’han reunit per fer que la teledildònica sigui viable i acollidora. (Podeu consultar diversos llocs de VR i jocs en 3D a feelme.com.)


Una manifestació només de dones omple Barcelona de lluita Una manifestació només de dones omple Barcelona de lluita\nAl voltant d’unes 300 dones es vanmanifestar ahir a la nit, 7 de març, pels carrers de Sant Andreu. La protesta va començar a les vuit del vespre a la plaça d’Orfila i va finalitzar cap a dos quarts d’onze a la plaça de Virrei Amat. Lamanifestació era exclusiva per a dones, lesbianes i trans, amb la reivindicació que els carrers han de ser també de les dones, sota la consigna “la nit és nostra”.Aquesta és la sisena manifestació nocturna feminista que s’organitza a Barcelona.\nLectura del manifest al final de la manifestació\nEs va llegir un manifest i es va fer homenatge a Berta Cáceres, l’activista pel medi ambient d’Hondures que va ser assassinada el passat dijous, a les dues viatgeres assassinades a Equador, que segons els mitjans de comunicació “viatjaven soles”, i es van mencionar també a les preses anarquistes.\nLa manifestació tenia un clar caire combatiu i s’hi van poder veure moltestorxes, bengales i cares tapades. Durant la marxa es van penjar cartells feministes i també es van fer pintades. En especial es van atacar bancs que es consideren representants del capitalisme que oprimeix les dones. En un punt del recorregut es va tallar la meridiana i es va fer una pintada reivindicativa que deia “ni una menys”, per totes les dones assassinades i víctimes de la violència masclista.\nLa protesta precedeix el 8 de març, dia de la dona treballadora, en el qual es farà una manifestació unitària a les 7 del vespre a Plaça Universitat


«Reds»: la història de John Reed i la Revolució Russa - Ab Origine Magazine\nVives Faig, Jordi (2017) "«Reds»: la història de John Reed i la Revolució Russa", Ab Origine Magazine, Deformant la història(07 Gener) [en línia].\nEstats Units d'Amèrica, Història contemporània, John Reed, Reds, Revolució Russa\n“Y comprendí de pronto que el devoto pueblo ruso no necesitaba ya sacerdotes que le ayudasen a impetrar el reino de los cielos. Este pueblo estaba construyendo en la Tierra un reino tan esplendoroso como no hay en ningún otro cielo, reino por el cual era una dicha morir […]” John Reed. Deu dies que sacsejaren el món.\nAquesta era una de les conclusions a les quals arribà John Reed, després de presenciar en primera persona la Revolució Russa. Als EUA la major part de la població va considerar aquesta primera experiència estratègica, que qüestionava l’ordre capitalista que s’havia anat consolidant al segle XIX, com un fet de segon ordre o hi van girar l’esquena. La seva experiència com a estranger i com a nord-americà, és una peça, d’entrada, doncs, a tenir en compte, per entendre més bé aquest fenomen.\nFotografia de John Reed el 1914. Font: New York Historical Society\nReds és una pel·lícula de culte del cinema polític que entra de ple en aquest univers. A través de la reconstrucció de la vida del periodista John Reed, el qual ha passat a la història per la seva obra Deu dies que sacsejaren el món i per ser l’únic nord-americà enterrat al Kremlin, intenta retratar d’una forma poc habitual la societat del moment. El film se centra en els darrers anys de la seva vida, des de 1915 a 1920, i la relació que va tenir amb l’escriptora feminista Louis Bryant, així com els cercles socials i polítics en els quals va pivotar. Els escenaris que presenta van molt lligats a aquests cercles: la Portland petit burgesa on va créixer, on tenia la família i conegué Louis; la Nova York radical i bohèmia on tenia el cercle d’amistats, professional, polític, sindicalista i intel·lectual, i finalment la Rússia soviètica on es dugué a terme la revolució.\nCaràtula de la segona part de Campanadas Rojas també coneguda com Rúsia 1917. Font: Wikipedia\nEl pas pel cinema de la figura de John Reed és més que destacable i va més enllà d’aquest film. Els populars cineastes Sergei Eisenstein, l’any 1928, amb l’obra Octubre, i també Sergei Vasyliev el 1958 a En los días de octubre, van utilitzar com a guia la famosa obra de Reed. Una altra producció elaborada als anys 70 es titulava Reed, Mexico Insurgente. Aquesta pel·lícula era inspirada en l’obra que havia escrit també el mateix Reed i que portava el mateix nom. Segurament, aquesta va influir en l’elecció de Warren Beatty com a director de Reds. A més, paral·lelament a Reds, també es va estrenar Campanas Rojas de Valentin Yezhov, que es basava en la vida de John Reed, i una segona part anomenada Rusia 1917, que tracta la vida del personatge durant la seva estada a Rússia. La darrera pel·lícula es troba en pugna amb Reds, ja que el fil argumental és molt semblant. La versió americana és considerada per alguns com la més romàntica en el sentit clàssic de l’expressió, mentre que la russa és criticada per ortodoxa pels altres.\nTornem a Reds. Si ens posem en situació i veiem que parlem d’una pel·lícula americana que tracta de comunistes, més d’un apuntaria ràpidament quina podria ser la naturalesa del llargmetratge. Si a això hi afegim nombrosíssims premis, entre ells 3 Oscars, a Diane Keaton (la filla del conegut Keaton, l’actor de cinema mut) i a Jack Nicholson en el repartiment, a més d’una bona fotografia i un bon pressupost, ja ben pocs en tindrien cap dubte. Però això no va ser del tot així. El protagonista i també director del film, Warren Beatty, s’havia fet un nom pocs anys abans en el món del cinema amb El cel pot esperar. Aquesta li va proporcionar el prestigi i el capital que necessitava per produir Reds, la qual va resultar una veritable sorpresa pel públic nord-americà. N’és una prova la divisió de la crítica poc després de l’estrena.\nMés enllà de les possibles vicissituds sobre si el film és totalment fidedigne, o si oblida certs trets biogràfics o a quins fa més èmfasi, s’ha de destacar que és segurament el primer film nord-americà que presenta un comunista com a protagonista i el mostra com una persona decent, com certifica Robert. A. Rosenstone l’assessor històric de la pel·lícula. Aquí és necessari fer dos matisos: un per entendre l’acceptació del personatge tot i ser comunista i l’altre per posar en relleu de totes maneres el seu atreviment. Per una banda, que es presenta un americà que s’ha fet a si mateix, que és capaç d’aconseguir un avet i adornar-lo a Sant Petersburg en plena Revolució Russa. Aquest fet, doncs, facilita que el públic occidental simpatitzi amb el protagonista. Per altra banda, que aquest film es quedaria en una anècdota si no fóssim conscients que es troba encara en un context de guerra freda.\nAlguns cineastes com Beatty varen desafiar la forma d’encarar la seva professió durant l’època de Carter. Això no vol dir que sigui devota de la Revolució Russa. Simplement sobrevola l’atmosfera anticomunista dels EUA de l’època per atendre més als mateixos fets històrics. Per trobar-nos pel·lícules d’aquest estil hauríem de remetre’ns a la IIGM amb Mission to Moscow, de l’any 1943, per exemple, quan l’URSS i els EUA eren aliats. En aquest sentit, una escena que podríem considerar excepcional en la història del cinema americà, és la dels dos protagonistes (americans!) sent partícips de la presa del poder per part dels soviets, la qual fineix amb un clàssic preludi de retrobament amorós. I tot plegat amb la Internacional de fons.\nBeatty, tot i disposar un film amb un alt índex de contingut polític, va introduir i va donar força a altres personatges de l’entorn; posant l’accent molts cops al vessant personal per davant d’altres aspectes polítics com seria ometre el contacte amb el mateix Lenin, el qual entrevistaria i més endavant editaria el prefaci del seu llibre abans esmentat. Això és un símptoma que presenta de forma positiva els valors revolucionaris però sense aportar complexitat al procés revolucionari.\nAquest fet portarà a tergiversar la història real en certs moments, normalment en relació amb la figura de la seva dona, Louis Bryant. No va viatjar el 1917 a França per trobar-se amb ella, ja que en plena Primera Guerra Mundial era impossible arribar amb tren de França a Rússia. Ho van fer a través de vaixell fent escala a Noruega. Un altre exemple és que tampoc es trobaven junts en els darrers instants de la vida de John Reed com mostra el final de la pel·lícula. Ara bé, al llargmetratge s’afegeix un ingredient molt interessant. Es tracta de l’amor lliure com a expressió de les noves possibilitats en les relacions que s’estaven començant a tenir a l’època. A més gaudim d’un personatge que no és tan monolític com John Reed, ja que experimenta una evolució al llarg del film a partir de la lluita per emancipar-se i esdevenir una escriptora reconeguda, i fins i tot en cert moment explica al mateix Reed com a protagonista.\nTanmateix, tornant a les possibles tergiversacions, cal dir que es segueix de forma fidedigna, pràcticament, la resta d’intervencions històriques directes en les quals apareix, més enllà de les omissions. En són exemples la seva activitat com a activista en tornar als EUA després de presenciar la Revolució Russa, la problemàtica del Partit Comunista dels Estats Units d’Amèrica per entrar al Komintern i les tensions amb Zinoviev, el qual n’era el primer president, en l’última part del llargmetratge. Se segueix doncs, de forma més o menys fidedigna, malgrat que no es faci esment de la seva relació amb Trotski (amb el qual tenia més relació), la temptativa d’actuar com a cònsol dels bolxevics als EUA, els múltiples serveis com a traductor, així com de passada la funció utilitarista que en volia fer el govern com a propagandista. A banda de tot això, però, el fet d’introduir les explicacions de persones de forma intercalada, li confereix més veracitat i autenticitat, ja que es presenta una àmplia gamma d’opinions, tot i ser sovint contradictòries o errònies.\nEdició de juny de 1914 de la revista The Masses, la qual dirigia John Reed. Apareix un reportatge seu titulat “Què passa amb Mèxic?” En aquest es constata la cobertura que havia fet de la Revolució Mexicana. El mateix any publicaria l’altra obra seva de referència, Mexico Insurgente. Font: Wikimedia Commons.\nUn aspecte que passa bastant de llarg i que mostra de forma implícita el film és la vida prèvia de John Reed, el 1915. Ell havia nascut en el si d’una família acomodada i va estudiar a Harvard, on va començar a brillar per les seves aptituds i la dissidència ideològica. Va heretar la posició aguda i crítica del seu pare davant la resta de companys de negocis, que creaven monopolis a expenses de l’estat i el poble nord-americà. A part d’aquest passat, també és important destacar que ja era conegut pel seu bagatge com a periodista amb una publicació de referència com la ja esmentada Mexico Insurgente, i havia participat també de la revolució capitanejada per Emiliano Zapata. Es trobava, doncs, en l’apogeu de la seva carrera professional.\nLa situació històrica que presenta és un dels trets més interessants. Com a resultat, segurament, de què els EUA fossin els guanyadors de la guerra freda ha quedat esbiaixada la imatge del moviment obrer americà. Beatty fa una fotografia esplèndida que Hollywood no acostumava a presentar, sobre la situació en la qual es trobava els EUA al començament del segle XX. En plena eclosió del fordisme contemplem una classe treballadora americana en ple procés de conscienciació i treu a relluir l’històric Labour Union of the United States, el sindicat més important dels EUA. Una escena al principi de la pel·lícula que mostra la lluita entre treballadors reunits en un cobert, que en prou feines tenen garantit el dret a reunir-se, i la patronal combatent l’organització sindical amb la policia i sicaris, il·lustra excel·lentment aquesta conjuntura.\nApareixien també intel·lectuals de gran renom, com és el cas d’Emma Goldman, radicals i bohemis de Nova York i es fa referència constant a la seva revista transgressora The Masses i com havia de guanyar diners a través del conegut Metropolitan Magazine. En aquests cercles, tot i existir una relació real, els diàlegs són utilitzats a conveniència del director. Això sí, la majoria de cops aquests estan carregats de contingut i més que probables, com és en el debat sobre l’entrada a la Primera Guerra Mundial. Es viu de primera mà la campanya a favor de Wilson, el qual al principi tenia un posicionament contrari a participar de la contesa, i finalment es viu la desesperació de què hi acabi abocant el país.\nEn la segona part del film es veuen les continues disputes que trenquen la unitat del Partit Socialista d’Amèrica, pel que es produeixen fins i tot intervencions de la policia. Font: todocine.com\nD’aquí en derivarà una tesi que presenta el protagonista fins al final del film i que va molt lligada a la qual plasma realment en el seu llibre. La Revolució Russa havia de suposar una demostració al proletariat nord-americà que la guerra no era beneficiosa pel poble i que les lluites del moviment obrer podien cristal·litzar amb la presa del poder com a resposta a l’acció errònia de fer entrar el país en guerra. Les condicions específiques eren diferents, però tot i que els EUA no es considerava un país tan industrialitzat com Gran Bretanya o Alemanya, estava notablement més industrialitzat que Rússia i es creia que allà la revolució, per aquestes condicions objectives, també podia triomfar. Encara que com ja sabem, no va acabar de ser així. Entre la primera i la segona estada a Rússia de John Reed, es veurà com el Partit Socialista d’Amèrica advoca per donar suport al govern en la seva participació en la Primera Guerra Mundial i es creen divisions internes entre els futurs partits comunistes. Aquestes causes impossibilitaran que hi hagi un procés revolucionari als EUA.\nUn altre element interessant, que apareix en la darrera part del film, i que és extrapolable a un debat que acompanyarà l’URSS des de la seva formació fins a la seva fi, és la divisió d’opinions entre els resultats i l’evolució d’aquesta. John Reed encarna la postura dels que defensaven que, malgrat els seus errors, s’havia de donar suport a la Revolució Russa, mentre que Emma Goldman fa una forta crítica al fet que les mesures que s’havien pres i s’estaven prenent no eren revolucionàries, sinó més aviat autoritàries.\nFinalment, m’agradaria recuperar de nou la rellevància de John Reed com a testimoni de la Revolució Russa. Tot i que hi havia delegacions de diferents països durant l’etapa final de la Primera Guerra Mundial a Rússia, són molt pocs els que van contemplar a primera línia els successos; esdevenint observador com a corresponsal i part implicada com a comunista alhora. El filòsof francès Pierre Pascal o el també periodista Albert Rhys Williams, el qual escriuria una petita biografia sobre Reed, són també alguns dels pocs exemples. Ara bé, el seu complet seguiment assistint a les grans mobilitzacions, al II Congrés dels Soviets (fins i tot més tard intervenint en el tercer), a la presa del Palau d’Hivern, entrevistant els grans líders, etc. que culminaria finalment amb la seva activitat revolucionària durant els anys següents a Amèrica, les funcions governamentals pels bolxevics i l’obra Deu dies que sacsejaren el món l’erigeixen la seva veu en una font de primer ordre per entendre la Revolució Russa.\nFuneral de John Reed el 1920 a Moscou amb la Guàrdia Roja rendint-li honors. Font: Wikimedia Commons.\nNo es podria entendre que en morir fóra enterrat, juntament amb altres líders revolucionaris, al Kremlin, si no tenim en compte tot això. Lenin, que redactaria el prefaci de l’obra de Reed, hi diria el següent:\n“Después de haber leído, con inmenso interés e inalterable atención hasta el fin, el libro de John Reed […], desde el fondo de mi corazón lo recomiendo a los obreros de todos los países. Quisiera que ate libro fuese distribuido por millones de ejemplares y traducido a todas las lenguas, ya que ofrece una exposición veraz y extraordinariamente útil de los acontecimientos que tan grande importancia tienen para comprender lo que. es la revolución proletaria […]”\nAra ja sols us falta mirar-la o tornar-la a mirar. A gaudir d’aquesta obra mestra.


Quatre detinguts per furt a Castell-Platja d'Aro - El Gerió Digital\nQuatre detinguts per furt a Castell-Platja d'Aro\nSegons la Policia Local avien sostret una tauleta, telèfons intel·ligents, ulleres de sol i targetes de crèdit\nDivendres, 11 de juliol de 2014 23:01h\nArtimidoro Nelson M. S., súbdit peruà de 27 anys; Maria C. S., cubana de 38; Maria G. R., també cubana i de 45 anys, i Beatriz G. G., cubana de 38, han estat detinguts per la Policia Local de Castell-Platja d'Aro acusats de diversos furts.\nEls quatre són veïns de l'Hospitalet de Llobregat i de Barcelona. Els fets van tenir lloc el 5 de juliol, quan cap a les 21.00 h un ciutadà va informar de moviments sospitosos dels quatre individus en un carrer del municipi. Els agents s'hi van adreçar i van comprovar el que denunciava el ciutadà. Els van aturar quan marxaven de l'indret en cotxe i van observar com amagaven objectes.\nEn escorcollar el vehicle van trobar el presumpte material furtat. Concretament es va trobar una tauleta electrònica, diversos telèfons mòbils, ulleres de sol de marques reconegudes i diverses targetes de crèdit. També hi havia algunes eines que presumptament haurien servit per cometre els furts, com ara bastons extensibles, paper de film adhesiu i un arpó.\nLa majoria d'objectes havien estat denunciats com a sostrets per una mateixa persona, que els va reconèixer. Davant d'aquest fet, els quatre individus va ser detinguts per un presumpte delicte de furt.\nSe sospita que els detinguts es desplaçaven des dels seus municipis a altres per cometre aquest tipus de delicte. Tenen antecedents policials i a una de les detingudes li constava una ordre de crida i cerca.


El Consell de la Conca estrena el seu portal de transparència | TINET - Tarragona Internet\nRedacció TINET. El Consell Comarcal de la Conca de Barberà ha posat en marxa el seu Portal de Transparència, amb la voluntat de difondre les dades relatives a les polítiques i actuacions públiques. La nova eina respon al compromís de facilitar a la ciutadania l'accés a les dades de forma senzilla i transparent. Al nou espai web s'hi pot accedir a través del portal web institucional.\nEl Consell Comarcal ha estat utilitzant l'Índex de Transparència Internacional (ITA) com a mesura de transparència i, a més, publica al web els enllaços a la informació dels indicadors amb l'objectiu que qualsevol ciutadà pugui consultar-los, i s'utilitza com a eina d'autoavaluació permanent.\nEl Portal de Transparència del Consell Comarcal de la Conca de Barberà ofereix informació sobre els càrrecs electes i les seves retribucions, sobre l'organització i el patrimoni, sobre l'estructura del Consell Comarcal i la comarca, sobre dades comptables i informació pressupostària, sobre els procediments de contractació i sobre les normes i institucions comarcals.\nActualment, i davant d’aquests 80 indicadors, el Consell Comarcal està duent a terme la labor d’implantació corresponent, efectuant la recollida de dades que en cada cas pertoca, i en aquests moments ja es troben publicats 54 del 80 indicadors al web institucional.\nPortal de la Transparència del Consell Comarcal de la Conca de Barberà


Mor la doctora M. del Carmen de la Torre Boronat, fundadora i primera pressidenta de l'ACCA - ACCA\nMor la doctora M. del Carmen de la Torre Boronat, fundadora i primera pressidenta de l’ACCA\nM.Carmen de la Torre Boronat fotografia IEC\nLa nostra estimada fundadora i primera presidenta de l’ACCA, la doctora M. del Carmen de la Torre Boronat ens va deixar ahir, als 89 anys\nDona pionera i excel·lent professora d’anàlisis Clínics Bromatologia i Toxicologia en la Facultat de Farmàcia de la Universitat de Barcelona. Fins als seus darrers dies va seguir les notícies i activitats de la nostra Associació amb una ment extraordinàriament lúcida.\nEl passat 23 d’abril vam lliurar el premi de l’ACCA que porta el seu nom. Fa poc més d’un mes li vaig fer entrega del diploma acreditatiu com a sòcia d’honor amb molta gratitud i emoció. Dona model de força i perseverança. Reconeguda internacionalment, un orgull per la ciència catalana.\nUna gran professional, un exemple d’implicació, i sempre un estímul per a moltes de nosaltres.\nUna gran tristesa. Que en pau descansi.\nMontserrat Rivero Urgell Presidenta d’ACCA\nPreviousPrevious post:Entrada següentNextNext post:Seminari web: Dieta mediterrània en temps de pandèmia, 28 de maig


Reforma y Remonta de la Casa Thomas - Arquitectura Catalana .Cat\nL’any 1912 la Casa Thomas fou ampliada, tal com és ara, pel gendre de Doménech, Francesc Guàrdia i Vial, el qual traslladà els dos cossos del coronament al nou terrat, va construir dues tribunes al pis antic i va projectar una façana que lliga d’una manera textual amb l’obra primitiva. Les dues plantes inferiors de l’edifici es conserven encara tal i com les va projectar Lluís Doménech i Montaner.\nBotiga BD Ediciones de Diseño en la Casa Thomas


1r Archives - Pàgina 2 de 14 - Escola Lloret\nEscrivim i enviem una carta a la Nasa – 1r –\n1r, Diari Escolar\nBy Marta|2018-12-19T15:50:42+01:00desembre 19th, 2018|1r, Diari Escolar|\nEls infants de Primer, acabant el Projecte “Els Planetes”, hem escrit una carta felicitant als treballadors de la Nasa arrel de l’arribada del robot In-Sight a Mart. Hem anat a Correus a comprar segells i després hem llençat el sobre a la bústia que està [...]\nLa gimnàstica fa per tu! 1r\nBy Marta|2018-11-22T15:15:19+01:00novembre 22nd, 2018|1r, Diari Escolar|\nDimarts 20 de novembre, els nens i nenes de 1r, hem anat al Club de Gimnàs Barcelona. Allà, hem après ha desenvolupar les tècniques bàsiques de la gimnàstica: equilibri, desplaçament, girs i salts. També hem experimentat un esport poc habitual per nosaltres, la gimnàstica artística. [...]\nHort urbà – 1r i 2n –\n1r, 2n, Diari Escolar\nBy Marta|2018-11-15T10:55:38+01:00novembre 15th, 2018|1r, 2n, Diari Escolar|\nAquest curs, el cicle inicial, tot aprofitant el nostre pati hem fet un hort urbà. Cada nen ha portat una planta o una verdura per treure-hi les llavors. Amb l'ajuda de les nostres pales i amb terra bona hem omplert les jardineres i els testos [...]


El CF Parets buscarà la primera victòria a Vic - somParets\nEl CF Parets buscarà la primera victòria a Vic\nEl duel tindrà lloc dissabte al camp osonenc (16h)\nDivendres, 13 de setembre de 2019 | 16:00h\nEl CF Parets buscarà la primera victòria a Vic | Facebook CF Parets\nEl CF Parets vol la seva primera victòria de la temporada 2019-2020 a la segona jornada de la Primera Catalana. El conjunt baixvallesà va deixar escapar la victòria al tram final per empatar contra l'Escola de Futbol Mataró, 2 a 2.\nEl CF Parets visitarà el camp del Vic amb el seu primer punt a la Primera Catalana a la seva casella. A la primera jornada el Vic va guanyar a domicili contra el Tona, per 0 a 2, i el conjunt osonenc estpa cridat a ser un dels aspirants a l'ascens, amb exjugadors vallesans, com ara Héctor Miguel o Àlex Gil.\nEl duel es disputarà al camp osonenc dissabte a les 16 h.


Atlàntida: Al fill de la "Carta al pare", de Franz Kafka\nAl fill de la "Carta al pare", de Franz Kafka\nMolt estimat Franz\nAra que torna a sortir –en traducció meva– la teva Carta al pare, tornes a preguntar-me per què dic que em fas por. Com sempre d’ençà que vaig traduir-la no sé gaire què contestar-te; d’una banda precisament perquè em fas por i de l’altra perquè en l’explicació d’aquesta por hi entren tants factors que no podria, en poques paraules, raonar-la amb una coherència passable.\nLa cosa, a tu, et pot semblar molt senzilla: «jo, no pas tu, sóc el fill, el fill que escriu al pare, mentre que tu no ets sinó el traductor, l’escrivent que es limita a posar damunt del paper en català el que jo he escrit en alemany. No entenc, doncs, quina por et puc fer. De fet estem a la mateixa banda del món, la dels fills. Al capdavall un traductor més o un traductor menys cau en la més absoluta indiferència. Solidaritat, empatia, en comptes de por, és el que hauries de sentir amb mi davant del pare autor que ens esclafa tots dos amb la seva autoritat omnipresent, omniscient, omnitot. Jo escric el que escric sota la pressió de l’autor igual com tu tradueixes el que tradueixes sota la meva».\nAquesta visió de les coses, la considero encertada en un sol aspecte: jo també crec que estàs sota la sabata del pare autor intentant com un cuc de sortir-ne de biaix. El cas és, però, que jo també sóc com aquest cuc, amb la diferència que tu tens opcions diferents d’alliberar-te’n, mentre que la meva única opció és la dictada per tu. Tu pots rebel·lar-te i desafiar el teu pare, mentre que jo, presoner del text A, no disposo de cap possibilitat ni pràctica ni teòrica de construir el text B. En tot cas, però, confesso amb gratitud la teva comprensió d’autor pare no desitjada, mentre que la meva condició de fill sóc jo qui la va triar «el dia llunyà de ma joventut» de la teva-meva traducció.\nLa vida, dius, és més que no un joc de paciència. La traducció, hi afegeixo, és més que un joc de passaparaules. És literatura. Tant com ho és la teva carta. Si m’acceptes això, faràs que la vida i la mort ens siguin més lleus als escriptors i als traductors.\nFes un cop d'ull al llibre.


Una usuària del CAP de Tàrrega: ”Recolzo la vaga al 100%, la llista d’espera és molt llarga i els metges no poden” | Tàrrega Televisió\nPla mitjà on es pot veure gent fent cua per accedir al taulell de recepció del CAP de Tàrrega el 26 de novembre de 2018. (Horitzontal)\nMenys afluència de pacients i activitat al centre de la capital de l’Urgell on en dies normals un metge pot tenir programades fins a 40 visites\nACN Tàrrega .- ”Recolzo la vaga de metges al 100%, reconec que no poden i tenen llistes d’espera impressionants”; així s’ha manifestat la Montserrat Martí, una usuària del CAP de Tàrrega que aquest dilluns al matí estava a les portes del centre perquè s’havia de fer una prova mèdica. L’activitat i el nombre de pacients ha estat inferior al d’un dia habitual segons fonts del centre que estaven en serveis mínims però tot i així les sales d’espera d’Urgències o pediatria estaven plenes de persones esperant. Igualment a recepció també s’han format cues però menys del normal. Al CAP de la capital de l’Urgell hi ha metges que tenen fins a 40 visites programades al dia, segons els mateixos usuaris consultats.\nA la Montserrat Martínez la vaga de metges no l’ha afectat directament perquè la prova que s’havia de fer aquest dilluns es portava a terme en una unitat externa de l’equipament. Tot i això, si que ha dit que està preocupada per si li canvien una visita que té programada amb un especialista ja que la llista d’espera és de ”sis o set mesos”.\nAixò no obstant, s’ha mostrat plenament a favor de les reivindicacions del col·lectiu ja que ”tenim una llista d’espera molt llarga i els metges no poden, és impressionant”. Ha afegit que l’altre dia, la seva metgessa li va mostrar la llista de visites programades en un dia i que era de més de 40 persones. ”No pot ser, no poden treballar per tu”, ha lamentat la Montserrat, que també ha remarcat que el que un vol quan va al metge és que li facin una ”visita bonica que duri més de deu minuts però a vegades només et poden receptar un Frenadol perquè et veuen constipat”.\nUn altre dels usuaris del CAP, l’Antonio Martínez, s’ha anat a visitar amb la seva dona i no sabia que hi havia vaga. Ha assegurat que els han agafat a l’hora programada i que l’atenció de la metgessa ha estat ”perfectament bé”. L’Antonio ha lamentat l’afectació que pugui tenir la vaga per altres pacients que no han pogut ser atesos però ha reconegut que si es fa ”per alguna cosa serà”.\nEtiquetes CAP Tàrregapacientsvaga de metges\nSense resposta per “Una usuària del CAP de Tàrrega: ”Recolzo la vaga al 100%, la llista d’espera és molt llarga i els metges no poden””


Mingote acaba l’Olympic Route coronant el Mont Olimp | A.C | BARCELONA | Més esport | L'Esportiu de Catalunya\nMingote acaba l’Olympic Route coronant el Mont Olimp Mingote acaba l’Olympic Route coronant el Mont Olimp Mingote acaba l’Olympic Route coronant el Mont Olimp Mingote acaba l’Olympic Route coronant el Mont Olimp + Mingote acaba l’Olympic Route coronant el Mont Olimp E-mail\nBARCELONA - 8 agost 2020 18.59 h\nMingote acaba l’Olympic Route coronant el Mont Olimp\nAlpinisme. Ha finalitzat el seu recorregut europeu en bicicleta i pujant els cims més destacat que es va iniciar el 22 de juny a l’Estadi Olímpic de Barcelona\nMingote al cim del Mont Olimp mostrant el banderí de la candidatura dels Jocs Olímpics d’hivern Pirineus-Barcelona 2030.\nMingote acaba l’Olympic Route coronant el Mont Olimp Mingote acaba l’Olympic Route coronant el Mont Olimp Mingote acaba l’Olympic Route coronant el Mont Olimp Mingote acaba l’Olympic Route coronant el Mont Olimp Mingote acaba l’Olympic Route coronant el Mont Olimp E-mail\nSergi Mingote ha finalitzat la seva aventura europea en bicicleta i pujant els cims més emblemàtics al cim del Mont Olimp (2.918 m), la muntanya més alta de Grècia. Han passat 48 dies des que va sortir el 22 de juny de l’estadi Olímpic de Barcelona en els quals ha fet 7.068 quilòmetres en bicicleta i ha pujat a 19 cims europeus per promocionar la candidatura olímpica Pirineus-Barcelona 2030 pels jocs d’hivern. Aquesta darrera ascensió estava prevista pel 10 de juny però les males previsions meteorològiques l’han decidit a avançar l’ascensió.\nEn aquest llarg camí Sergi Mingote ha fet 19 ascensions, acompanyat d’altres alpinistes, a cims emblemàtics com el Colle San Carlo, a la regió d’Aosta; el Sant Gotard, a Suïssa; el Pas Tre Croci, a les Dolomites, i el duríssim Zoncolan, a la regió de Venècia. En la part final del recorregut de l’Olympic Route ha hagut de modificat el recorregut per culpa de les restriccions sanitàries provocades pel coronavirus. Per arribar a Grècia per Albània havia de passar una quarantena de dues setmanes, i ha buscat un altre camí. Ha tornat enrere i ha fet un recorregut per Itàlia on ha pujat dos dels volcans més coneguts, l’Etna i el Vesuvi.\nPossiblement el dilluns 10 de agost Sergi Mingote tornarà a Barcelona per descansar amb la família. . Inicialment el 7 de setembre té previst volar a Katmandú per pujar al Makalu, el seu vuitè vuit mil del Catalonia 14x8.000, que va aparcar per la pandèmia del Covid-19.


Gull Cottage Littleham Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Gull Cottage\nLittleham, Littleham, Regne Unit - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Gull Cottage està situat idealment a Bideford; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Gull Cottage, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos instal.lacions per a minusvàl.lids, instal.lacions de barbacoa.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, calefacció, videojocs a l'habitació, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Gull Cottage és una selecció idònia per a la vostra estada a Bideford.


Noticias de Almenara: Almenara polvoritza els espais públics per combatre una plaga de caparres\nLa Plana al Dia | Almenara | General | 30-05-2020\nLa brigada d'obres i serveis de l'Ajuntament d'Almenara ha iniciat una polvorització dels espais públics de la localitat amb l'objectiu de mitigar la presència de caparres detectada en algunes zones que enguany és superior a l'habitual, tal com ha explicat el regidor d'Agricultura, Lorenzo Vicent.\nNo obstant això, a més de l'actuació de la polvorització, també es demana des de l'Ajuntament d'Almenara als propietaris dels solars i horts que no estiguen nets que s'encarreguen de mantindre les seues propietats en condicions perquè “són focus de tota mena d'insectes com en aquest cas, les caparres, d'animals, així com també unes zones que suposen un alt risc d'incendi”.\nPer això, des de la Policia Local, s'està procedint a enviar una sèrie de cartes demanant als propietaris dels solars en sòl urbà i rústic la seua neteja, a més d'advertir que en cas de no realitzar-se s'obrirà el pertinent expedient sancionador. D'altra banda cal recordar que per a incentivar la neteja dels solars, l'Ajuntament d'Almenara, ha creat una bonificació de la taxa agrícola per a afavorir a qui tinga els camps nets.


Els alumnes del mòdul de mecanització de la branca d’automoció , amb la col·laboració del professor Jaume Ginard, varen dissenyar i soldar el nou aparcabicis del centre , que es va muntar devora la cantina . L’objectiu de tenir un nou aparcabicis és incentivar...\nMes aparcabicis a l’IES Manacor\nautomoció, medi ambient\nEls alumnes del mòdul de mecanització de la branca d’automoció , amb la col·laboració del professor Jaume Ginard, varen dissenyar i soldar el nou aparcabicis del centre , que es va muntar devora la cantina .\nL’objectiu de tenir un nou aparcabicis és incentivar a l’alumnat i al professorat de venir al centre en bicicleta i poder fermar-la sense problemes.\nAquí teniu la pel·licula que realitzaran els nostres alumnes de 1r d’ESO del curs 2019/2020 i que varen estrenar el passsat dia 13 de gener a l’Auditori de Manacor\nMuntatge i manteniment d’Infraestructures de telecomunicacions en edificis (Nivell 2). Curs SOIB\nEl dia 13 de gener de 2021 a les 19.00 farem la premiére de la pel.lícula que vàrem gravar el curs passat amb els de 1r d’ESO (que ara fan 2n). Normalment feim l’estrena al juny, però enguany, com tots sabem, ha estat...\nEstrena Teen Beach Movie 2020\n1r ESO, audiovisuals, general, llengües estrangeres\nEl dia 13 de gener de 2021 a les 19.00 farem la premiére de la pel.lícula que vàrem gravar el curs passat amb els de 1r d’ESO (que ara fan 2n).\nNormalment feim l’estrena al juny, però enguany, com tots sabem, ha estat un any diferent que mos ha trencat els esquemes.\nAixí i tot, vàrem aconseguir acabar de gravar la pel.lícula i ara per fi la podrem estrenar.\nVenta d’entrades: ( a partir de dia 7 de gener)\non line a la web del teatre de Manacor\nAquí teniu el trailer. Esperam que vos agradi!!\nCom cada mes, els alumnes de l’aula UEECO han fet un diari amb el més destacat del que han fet, i ho volen compartir amb tots nosaltres. Molt bona feina d’alumnes i professors!!\nCom cada mes, els alumnes de l’aula UEECO han fet un diari amb el més destacat del que han fet, i ho volen compartir amb tots nosaltres.\nL’alumnat AAA juntament amb els alumnes de l’aula UEECO ENNADALA el HALL . Enguany tot l’alumnat de primer i de segon d’ESO, així com l’alumnat de l’aula UEECO, a través del programa de convivència AAA han estat els encarregats i les encarregades de decorar...\nArbre de Nadal a l’IES\nL’alumnat AAA juntament amb els alumnes de l’aula UEECO ENNADALA el HALL .\nEnguany tot l’alumnat de primer i de segon d’ESO, així com l’alumnat de l’aula UEECO, a través del programa de convivència AAA han estat els encarregats i les encarregades de decorar l’arbre de Nadal que hi ha a l’entrada de l’institut.\nPer a la seva decoració s’han fet boles en forma de mans que simbolitzen la unitat. S’han elaborat recobrint guants inflats amb pasta de paper i a continuació, s’han penjat targetes amb missatges nadalencs.\nFinalment, s’ha construït de forma cooperativa un preciós arbre de mans amb els desitjos de tots i totes.\nHa estat una activitat gratificant perquè ha permès als participants conèixer-se més, gaudir en la producció de la manualitat i treballar en equip en un bon clima de convivència.


Primera victòria a casa del sènior del Club Deportivo la Concòrdia | La Llagosta informa\nPrimera victòria a casa del sènior del Club Deportivo la Concòrdia\nEl sènior del Club Deportivo la Concòrdia va guanyar dissabte el Castelló per 2 a 0 i va sumar la primera victòria a casa i la tercera de la temporada. El partit va ser força disputat. Les de la nostra localitat van dominar, però es van trobar davant un conjunt que defensava molt bé.\nAl descans, el resultat era d’empat a zero. A la segona part, les de la Llagosta van mantenir el domini, però els gols no van arribar fins al tram final. Laia, de penal, va marcar l’1 a 0 al minut 37 i Sandra Torres va fer el 2 a 0 al minut 40.\nLa Concòrdia es manté en segona posició amb 9 punts, a tres del líder, el San Isidro. El proper cap de setmana, el conjunt llagostenc jugarà a la pista del Joventut Elx, que ve de guanyar el Santa Rosa i que és el tercer classificat amb 7 punts.


taillon per sarradets - Ricard\nEstas en » Weblog de Montaña » Archivo de Relatos » August 2007 » Taillon Per Sarradets\nTuesday 28 de August de 2007, 00:00:00\ntaillon per sarradets\nTipo de Entrada: RELATO | 7339 visitas\nascension facil, preciosa i molt molt edificant\nData : 8-9 juny 2007\nSortim divendres dia 8 de Sant Boi a les 08:00. Parada tècnica a esmorçar. La majoria dels integrants es foten uns “callos”. Comencem be.\nSense aturador, ens dirigim cap el tunel de Vielha, per passar a França. La carretera esta en obres, i el viatge, ja de per si llarg, es torna una mica desesperant per les continues parades de pas alternatiu. Una agonia.\nAl final passem a França. Cada cop veiem que tindrem que dinar qualsevol cosa depressa i corrents degut a la llargada del viatge. Com no ho tenim gaire clar, acabem parant a comprar un mapa de la zona.\nQuant estem segurs de que anem pel cami correcte, a l’ entrada d’un poble estampem la roda delantera contra una vorera. Rapid canvi de roda, i continuem sense cap mes incident… Lourdes, Gavarnie i finalment per una pista asfaltada pujem fins on ens deixen, que es al Coll de Tentes, a un parell de Km del coll de Bujaruelo o Bucharo.\nDinem uns bocates de tonyina amb anxoves, i ja veiem perfectament per on va el cami. L’ espectacle es monumental, tenim al devant la cara nord del Taillon, i els dos Gavietous, de fet el cami passa per sota d’ aquestes moles de pedres.\nUn cop dinats, comencem a caminar. Al quart d’ hora, ja estem trepitjant neu. El cami fins al refugi de Serradets o de la Breche de Roland comenta molt suau, i es gairebe pla fins al final, on puja de manera directe uns 350 m. per una pala de neu.\nQuant arribem al refugi, en 1.30 hores, l’ espectacle es encara mes impressionant. Des d’ aquí es veu la cascada del Gavarnie, les tres Sorores per darrera, i gairebe onmipresent, la Breche de Roland, que esta directament a uns 300/400 metres per sobre nostre despres d’ una pala de neu.\nEns treiem les botes i el guarda del refugi, no gaire simpatic, ens allotja en una de les habitacions. Tenim sort i dormirme solets a una habitacio de 25 o 30. El refugi es molt semblant al de Goriz, petit, de 57 places, molt vell, pero te l’ encant de la seva ubicacio, inmillorable, i de l’ autenticitat. Estufa de llenya, lliteres de fusta, poques comoditats i ambient de muntanya de veritat.\nAl refugi coincidim amb dos nois de Madrid i un grup de queatre de San Sebastián. Bona gent.\nSopar infame a base de sopa de tomaquet, i Cous Cous de Xai. El cous cous esta espectacularment foro de sabor. Formatge (estem a França!!) i un postre de xocolata una mica sec. No ens donem ni aigua, diuen que no esta tractada, jo estic els dos dies bebent aigua sense tractar i no em passa absolutament res.\nDespres de sopar, sortim i ens fotem l’ ampolla de whisky que duem, mentre contemplem l’ espectacle del circ de gavarnie. El cami que tenim que seguir dema es facil. I es veu des d’ aquí.\nA l´endema. Sortim molt dora. Hi ha neu des del refugi, pero els grampons no son necessaris. L’ ascensió la fem en menys de 2,30 hores. Espectacle des de dalt. Fa un dia precios i les vistes son espectaculars.\nDe tornada, recollim les coses al refugi i anem al cotxe. Ens queda un llarg cami fins al poble on dormim, pasta el tunel de Bielsa. La tornada la fem per aquí per veure que tal. El Luis esta emocionat dgut a que passem pel Tourmalet, Huatacam i la Plagne, mitics ports del Tour. Al Torumalet hem de parar a fer-li una foto i tot…\nArribem a la casa rural bastant cansadets. Esta molt be. Dutxa i cap a Ainsa a sopar. Sopem molt be a la mateixa plaça d’ Ainsa, i cap al llit. Avui el Barça ha perdut la lliga a casa del sperikus. Sense comentaris, m´ agrada la muntanya, si no no estaria aqui. Pero em posa de mala llet.Des de la finestra de la casa es veuen les tres sorores… I el Taillon.


Barcelona 2017 - Antoni Gaudi - Barcelonas famous ...\n3. Modernistic masterpiece Casa Batllo Barcelona-Home\n4. Casa Batlla in Barcelona Pushing Time\n5. Barcelona, Spain Day 2 A & Ces Travels\n6. Focus on Casa Batlló Barcelona Connect\n7. Casa Batllo - Barcelona by Luciano Mortula\n9. roses adorn antoni gaudís casa batlló for blood ...\n10. Barcelona, the Casa Batlló: a piece of fairytale\n11. Barcelona Surroundings: Exploring Gaudí’s Casa Batlló\n12. SightsWithin.com - Antoni Gaudi\n13. Casa Batllo, Barcelona, Spain Archtecture of the World ...\n14. File:CASA BATLLÓ BARCELONA.JPG - Wikimedia Commons\n15. Casa Batllo in Barcelona, Expedia\n16. Casa Batlló, Barcelona Photos Mart\n17. Casa Batlló was designed by Antoni Gaudí & built in Barcelona\n18. Gaudís Casa Batlló - Barcelona Photo Gallery\n19. Casa Batlló Barcelona – A Gaudí Masterpiece You Cannot Miss\n20. Casa Batlló – A Magical House in Barcelona Places To See ...\n21. Casa Batlló ArchiTravel\n22. File:Casa Batlló (Barcelona) - 4.jpg - Wikimedia Commons\n23. Casa-Batllo-Barcelona-Spain - Travel Addicts\n24. Casa Batllo, Antoni Gaudi, illuminated cladding, Spain ...\n25. Casa Batlló – A Magical House in Barcelona Places To See ...\n26. Barcelona Surroundings: Exploring Gaudí’s Casa Batlló\n27. Casa Batllo in Barcelona, Expedia\n28. 1906 - Casa Batlló, Barcelona - Architecture of Catalunya ...\n29. The Iconic Casa Batllo by Antoni Gaudi «TwistedSifter\n30. Casa Batlló - Gaudi Casa Batlló, built between 1904 and ...\n31. art: Casa Batlló by Antoni Gaudí\n32. [ARCHITECTURE] Casa Batlló, Antoni Gaudi, Barcelona, Spain ...\n33. Under the Gaudi spell: Gaudis Casa Batllo\n34. Barcelona 2017 - Pictures Casa Batllo\n35. Casa Batlló - Antoni Gaudí\n36. The brand Casa Batlló\n37. Casa Batlló - Public Building in Barcelona - Thousand Wonders\n38. Casa Batlló Gaudí Barcelona Connect\n39. File:Casa Batllo.jpg - Wikimedia Commons\n40. Casa Batlló - Antoni Gaudí\n41. Casa Batllo Barcelona Sookie by sookiesooker on DeviantArt\n42. Panoramio - Photo of Casa Batllo, Barcelona\n43. Casa Batlló, Barcelona, Spain Bored Panda\n44. Gaudi Casa Batllo in Barcelona, Catalunya, Spain\n45. Gaudís masterpiece Casa Batllo inspired scarves\n46. Casa Batlló Barcelona Spain Spain Pinterest\n47. The Iconic Casa Batllo by Antoni Gaudi «TwistedSifter\n48. Barcelona State Of Mind Creating New Culture\n49. The Gaudí Tour BarcelonaGuideBureau\n50. VANISHED EMPIRES: 2014-08-31\n富山キラリ ガラス美術館に併設された図書館吹き抜けの様子 - Picture of Toyama Glass Art Museum, Toyama - T...\nReal Alcázar de Sevilla Séville Photos Galerie Photos Séville\nLovely weekend getaways near Athens protothemanews.com\nPuerta de Bisagra Nueva in Toledo - Advisor.Travel\nDelphi Archaeological Site Museum Town Apollo Oracle ...\nTurkey: Bodrum, Museum of Underwater Archaeology Clifton ...\nThe Dragon - brilliant - Picture of Adeje, Tenerife - TripAdvisor\nNo Photos Allowed - Museum of the Royal Tombs of Aigai ...\nMimar Sinan - Sinana Saygı - Ottoman Architect Sinan ...\nwhich is the best city square in the wold ? - SkyscraperCity\nFeelMadrid.com - The Castle of Manzanares el Real\nphoto7.jpg - Picture of Askos Stone Park, Volimes ...\nPanoramio - Photo of Museu Cau Ferrat


Quiche vegana de col llombarda i porros - Recepta de myTaste\nIngredients Per a la pasta brisa: 200 g de farina integral 100 ml d’aigua 50 ml d’oli d’oliva Per al farcit: 2 porros 1/2 col llombarda 2 grans d’all 400 g de tofu 300 g de cigrons 100 ml de llet de soja oli d’oliva sal i pebre\nLa segona, aquesta quichedecolors, textura i sabors extraordinaris que ens va sorprendre i ens va entusiasmar\nQuan vegem que comencen a baratar el color apagam el foc. De ben segur que heu menjat moltes vegadesi feta de moltes maneres una quiche\nLlavors els podem en una paella i els fregim amb una micad’olifins que estiguin tous icanviïndecolor\nDeixemdescongelar les gambes en un colador perquè eliminin tota l'aigua. Greixem un motlle per quiche amb olid'oliva, o bé el cobrim amb paper de forn\nA continuació es posa a coure al forn, a mitja temperatura, només fins que canviidecolor, ja que després s'acabara de coure\nS'agafa la base de massa brisai es col·locadins un motlle de tarta prèviament untat amb un xicd'oli\nQuichedecol kale. M'encanten les quiches perque amb pocs ingredientsaconsegueixes un plat deliciósi que a tothom li encanta, a més admet tot tipùsd'ingredientsaixí que és una preparacióideal per fer menjar als nens les verdures que menys els agraden com aquesta quiched'espinacsi carbassó , aquesta quichede tomates i formatge de cabra o aquesta quiche amb salsitxes, amb la crema d'ou i el formatge les verdures es transformen en una delícia que els tornarà bojos\nLa pasta ha de quedar cuita perÃ² sense agafar gens decolor. › Quichedeporrosi carxofes. Sempre podeutenir la quiche preparada i reescalfar-la a lâ€™Ãºltim moment\nM'entres tantNetejar i tallar els porros, ficar-los amb una paella amb olii coure, quan agaficolortirar el bacallà esqueixatipicatpetit\nquichede patates, quichedebròquil, quichede bolets amb salsa depiquillo o quichede carbassó. Jo no diria tant però sí que és veritat que sóc molt aficiionada a les quiches\ndevinagre. decolllombarda. de panses. Trossegeu la col al vostre gust iamaniu-la amb el sucre i el vinagre\nFer la ceba caramel·litzada posant la ceba amb una micade sal en una paella, sense grassa, un cop es comenci a enganxar ihagicanviatdecolor, afegir el sucre al gust ideixar-hocaramel·litzar una bona estona\nAquesta recepta va ser improvisada amb menjar que tenia per casa, ja que haviad'utilitzar una llombarda que anava a la caixade verdura ecològica\nAmb la calor, comencen a apetir-nos les amanidesi com més variadesmillor, la que avui us proposo entra molt be, tant pels ulls com per la boca\nPer això hem començat a fer invents… El primer, una manera diferentde menjar la colllombarda a l’amanida\nAcabau de coure el conjunt i posau-lo a degotardins un coladorfi per eliminar l’excés d’oli. netejau les albergínies, l’herba-sana i els porros


Recorregut "dins fora dins lluny" de Quim Bigas | Viu Montjuïc\nRecorregut "dins fora dins lluny" de Quim Bigas\nPunt d'inici: Mercat de les Flors\nCoreografia a càrrec de Quim Bigas i sis artistes que consta en una sèrie d'accions basades en el projecte Dancing Museums: The Democracy of Beings, desenvolupades anteriorment i transmeses a les artistes.\nLes artistes establiran una connexió orgànica entre el Mercat de les Flors i la Fundació Joan Miró, amb el rerefons del paisatge que alhora les envolta i que les separa. Hi haurà accions a dins i a fora de les dues institucions i també en diferents punts d'un extens espai intermedi. L'activitat global contempla un procés bidireccional, d'un equipament cultural a l'altre, i viceversa. Aquesta reciprocitat és representativa d'un diàleg sostingut entre ambdues institucions en el curs del projecte Dancing Museums, però també de la fluïdesa dels processos, amb un inici i un final sovint imprecisos, com ara les línies de Joan Miró que recorren l'espai o les obres.\nTot i que aquestes accions es podrien cartografiar, no constitueixen exactament un itinerari lineal. Les actuacions o intervencions en els espais són com fars o detonants que apel·len la gent, els i les espectadores que deambulen d'un lloc a l'altre atrets per aquestes guspires. Tanmateix, aquestes accions són, en certa manera, miratges. D'una banda, l'artista inaugura la possibilitat d'una relació amb el públic, per bé que a mesura que el públic s'hi apropa el miratge s'esvaeix, i el públic no l'arriba a atènyer del tot. El públic és part activa d'una coreografia que es construeix amb el procés mateix. Les accions passen fugaçment, com una mena de "dansa fantasma"; són efímeres: «L'art pot morir, allò que compta és que hagi escampat gèrmens en la terra.» (Yvon Taillandier, "Miró : Je travaille comme un jardinier", XXe siècle, 15 febrer 1959).


El ciberassetjament diari - Disseny web, SEM i SEO, marketing online\ndrets, xarxes socials\nNo és un fenomen nou, pera lamentablement són cada més més nombrosos i els seus finals, com aquests últims casos, són tràgics. El ciberassetjament és un realitat sinistra que s’ha colat entre totes les increïbles avantatges d’aquesta nostra nova societat interconnectada, i que les autoritats d’aquest costat del món no saben com aturar.\nTim Ribberink, el noi holandès de 20 anys que es va suïcidar la setmana passada patia en carn pròpia el malson: ser gai i tímid li van valer anys i anys d’humiliacions, però internet i les xarxes socials van donar als covards atacants d’en Tim un avantatge més: l’anonimat.\nNo és difícil: només cal envair tots els espais “virtuals” d’una persona, una cosa que resulta fàcil si la víctima no coneix el canal en profunditat, i la seva vida es transforma en un malson. No hi ha lloc on escapar, amb l’agreujant en el cas d’Holanda que aquests delictes poden investigar-se només si la víctima els denúncia, i Tim Ribberink no estava disposat a sortir de l’armari, i d’allí el tràgic desenllaç.\nEl cas d’Amanda Todd, l’adolescent de 15 anys canadenc que es va suïcidar poc temps abans, demostra com un acte poc meditat pot desembocar en una tragèdia. Als 12 anys un estrany va convèncer l’Amanda de fer un flashing (argot que significa pujar-se la samarreta ràpidament i mostrar els pits), moment en què aquest li va fotografiar i va començar a assetjar-la, al punt tal d’advertir-la que si no es despullava per a ell en càmera enviaria aquella foto a professors, amics i familiars, i complir l’amenaça. La resta és història: no van servir ni canvis de col·legi ni de ciutat, el ciberassetjament sumat a la fràgil personalitat de l’Amanda va empenyar-la a acabar amb la seva curta vida, qui va deixar el seu esgarrifós testimoni audiovisual a YouTube, amb milions de visualitzacions al dia d’avui que donen nota de l’actualitat i l’abast del trist fenomen.\nMegan Meier, Phobee Prince, Ryan Halligan i altres tants noms que no coneixem han acabat suïcidats, mentre altres centenars i milers són dia a dia torturats les 24 hores de dia, a Andorra i arreu, d’una manera que no entenen ni poden controlar. Les legislacions a tot el món estan fent passos per intentar solucionar el problema, protegint la víctima, alhora que dia a dia surten noves solucions informàtiques de monitorització per a pares, però res és suficient: quan el delinqüent no té cara ni nom tot és més difícil i més costós.\nDe tota manera per al ciberassetjament, arreu del món, hi ha una bona vacuna, tan antiga com l’home mateix, i és l’educació. I aquesta educació, online i offline, serà la major garantia que poden tenir els menors.


Notícies - LYNE Group\nAleix2022-05-25T11:13:43+00:0025 de mayo de 2022|0 Comments\nErasmus per a joves emprenedors és un programa que ajuda a proporcionar als aspirants a emprenedors europeus les habilitats necessàries per iniciar i/o dirigir amb èxit una petita empresa a Europa. Els nous emprenedors [...]\nEl lideratge com a eina de canvi en el món laboral i empresarial\nAleix2022-05-03T11:09:16+00:003 de mayo de 2022|0 Comments\n"Un líder és com un pastor. Es queda darrere del remat deixant que els animals més hàbils caminin endavant mentre tots els altres els segueixen sense adonar-se'n que en realitat estan essent dirigits des de [...]\nGood vibes only; el bon ambient laboral, clau per les empreses\nAleix2022-03-29T08:20:03+00:0029 de marzo de 2022|0 Comments\nLa celebració del tercer afterwork de LYNE Group al restaurant Navium no podia presentar un escenari millor. Divendres, 18:30h de la tarda i la sala plena de gom a gom, on les persones que van assistir [...]\n«Si voleu arribar ràpid aneu sols; si voleu arribar lluny aneu acompanyats»\nAleix2022-03-01T11:23:22+00:001 de marzo de 2022|0 Comments\nEl divendres 25 de febrer LYNE Group va organitzar el primer afterwork d'aquest any 2022 amb l'assistència d'una cinquantena de persones. L'acte, d'una finalitat lúdic-formativa, va tenir de teloner el Víctor Sánchez, empresari del món [...]\nLa gestió de la inversió del capital en els joves\nAleix2022-02-15T11:34:34+00:0015 de febrero de 2022|0 Comments\nLYNE Group va organitzar el passat dijous 10 de febrer un Workshop sobre la inversió de la gestió de capital per a joves. L’acte es va desenvolupar amb un format híbrid entre presencial i online, [...]\nWORKSHOP: Invertir o invertir, aquesta és la introducció\nlynegroup2022-02-07T09:04:25+00:0031 de enero de 2022|0 Comments\nEt consideres un dummy de les finances? T'agradaria aprendre a treure rendiment dels teus diners? Et sembla interessant el món emergent de les criptomonedes? 💸 El proper dia 10 de febrer a les 18.30h, [...]\nLa nova futura llei d’Startups\nAleix2022-01-17T08:51:39+00:0014 de enero de 2022|0 Comments\nEl passat 10 de desembre es va aprovar l'avantprojecte de la Llei d'Startups, que està prevista entri en vigor abans de l'estiu del 2022. Aquesta nova mesura pretén crear un ecosistema que incentivi la creació [...]\nConveni amb Gladtolink\nlynegroup2022-01-27T12:01:08+00:0013 de enero de 2022|0 Comments\nLYNE Group ha signat un conveni de col·laboració amb gladtolink 📝 que passarà a ser un dels SPONSOR OFICIAL de l'associació de joves talents ⭐ L'empresa Gladtolink és experta en #TransformacióDigital. Han desenvolupat una plataforma [...]\nMés de 50 joves gaudeixen del primer Afterwork de LYNE Group\nlynegroup2021-11-29T13:56:33+00:0029 de noviembre de 2021|0 Comments\nEl passat divendres 26 de novembre es va dur a terme el primer Afterwork de LYNE Group. Més d’una cinquantena de joves talents van poder escoltar de primera mà la ponència “Somriu, és dilluns” per [...]\nEntrevista a Eduard Compte, president de LYNE\nlynegroup2021-11-11T08:07:07+00:0011 de noviembre de 2021|0 Comments\nEntrevistem a l’Eduard Compte, president de LYNE Group. Tot seguit podreu descobrir què promou l’associació, qui són els integrants, com treballen els joves i quins són els objectius. El que està clar és que [...]\nLYNE Group ja és una realitat\nlynegroup2021-11-10T08:04:39+00:0018 de octubre de 2021|0 Comments\nEl passat divendres 15 d'octubre, LYNE Group es va presentar oficialment a un acte celebrat a l'Hotel Augusta Barcelona Vallès de Vilanova del Vallès. A l'acte van assistir 130 persones entre joves i empresaris [...]\nPresentació oficial LYNE Group\nlynegroup2021-11-10T08:05:48+00:0030 de septiembre de 2021|0 Comments\nFa temps que de la mà de la Unió Empresarial, vam començar a treballar en aquest projecte per acostar els joves i el talent a l'empresariat. És per això, que el proper 15 d'octubre [...]


Protocols de seguretat amb terceres parts: el problema de la confiança i la propietat de verificabilitat\nUse this identifier to quote or link this thesis: http://hdl.handle.net/10803/9410\nDirector: Ferrer Gomila, Josep Lluís\nKeywords: Criptography; Criptografía; Criptografia; Trusted Thrid Parties; Terceras Partes de Confianza; Terceres Parts de Confiança; Security Protocols; Protocolos de Seguridad; Protocols de Seguretat\nSubject(s): Enginyeria Telemàtica\nLes solucions proposades en els articles científics sobre els intercanvis electrònics entre dues parts sovint involucren terceres parts (TTPs) per resoldre i simplificar el problema, però els usuaris hi han de dipositar una certa confiança. Ara bé, la confiança no és garantia ferma del compliment dels requisits de seguretat. Per això, molts usuaris són reticents a dipositar confiança en entitats remotes, fet que en dificulta l'ús. Aquí mostram com, a partir d'un determinat protocol de seguretat, podem aconseguir que la TTP involucrada sigui verificable. Construïm un entorn de confiança dins del protocol per mitjà del subministrament d'evidències sobre cada una de les operacions de la TTP (definim i introduïm la verificabilitat on-line de la TTP). Aconseguim això gràcies a la detecció, l'anàlisi i la classificació de cada una de les accions de la TTP. Aportam unes orientacions de disseny que faciliten la introducció de TTPs verificables dins dels protocols.


JASIPREN: Presentació d'EPHEMERA, de Pere Bessó Gonzàlez, a Mislata\nPresentació d'EPHEMERA, de Pere Bessó Gonzàlez, a Mislata\nEPHEMERA, Pere Bessó Gonzàlez, Ed Germania 2013\nLa poesia es nodreix del passat,\nperò de vegades endevina el futur.\nPere Bessó, València 1951, és llicenciat en Filologia moderna, catedràtic de llengua i literatura castellanes d’Ensenyament Mitjà, Ex-professor de llengua i literatura a L’IES La Moreria de Mislata, Escriptor, poeta i durant molt anys animador de tertúlies literàries a la Ciutat de València, a més de polític compromés durant més de vint anys en aquesta ciutat de Mislata. Ara feliçment jubilat de professor però amb ganes de treballar, si més no en la literatura.\nParticipà activament en la poesia des del 70 al 80 i 90, que és quan tan ell com d’altres escriptors valencians, catalanoparlants i castellanoparlants, que havien estat educats en l’única llengua pública permesa durant el franquisme: el castellà, comencen a interessar-se amb més o menys èxit i eficàcia en la nostra llengua i literatura. Mentrestant treballava en la docència i s’embolicava en projectes literaris.\n- dirigí la revista de poesia "Múrice" i animà amb altres les tertúlies de cafè-bar en "Almirante", "San Patricio", o "Ascot"\n- Co-dirigí la col·lecció de poesia "Lindes" amb professors universitaris com Ricardo Arias i Ricardo BelIveser, i Co-dirigí també "Fuentearnera" amb el professor, editor i poeta Amós Belinchón.\n-Tres paisajes, siete círculos y un suicidio” que no va acabar d’aparèixer publicat i la traducció “El gat” de Pierre Ronsard, ed Lindes, quaderns de poesia 1979, que sembla ser la primera edició de Pere en català, junt amb la miniplaquet “herbolari de silencis” ed. Miniatures de Lindes, 1978. Després vindria una extensa producció en català.\nLa primera vegada que apareix Pere en una antologia és a Un siglo de poesia en valencia, de Ricardo Bellveser, 1975 on apareixen 7 poemes en castellà i on es diu que és “Fundador de tertulias como “Vertice” aula de poesia del Colegio salesiano don Bosco, fundador de Múrice, colaborador de las mas importantes revistas españolas y sudamericanas.\nA “Última poesía en Valencia”, Jose Luís falcó i José Vicente selma, 1985, parlen de la “Incorporación de nuevas voces de Múrice i Prois: Carmen soto, marcos granell, pedro besó…” i d’altres col·laboradors de la revista Múrice: “Pepe Piera, Jose María Ribelles, Eduard Vercher” que, junt a Pere Bessó anuncien en les seues pàgines que “se pasaran al catalan”… Sembla que Falcó ja ho havia sentit comentar pels protagonistes i deixava bastant clar el pas a la poesia valenciana feta en català.\nA l’antologia de poesia valenciana en català “Brossa Nova”, (1981) En la introducció, Jaume Pérez Montaner, parla dels nous poetes que apareixen en la dècada dels 70 i que signifiquen inicialment el trencament dràstic i necessari amb la tradició poètica anterior i molt especialment amb el frustrat “realisme històric” de la dècada dels seixanta. Una sensibilitat oberta a les més diverses manifestacions literàries. Caracteritzada per:\n- - Una Completa independència del creador\n- - La No-subjecció a les normes imposades ni a falses dicotomies.\n- - I que Suposa un Principi de normalització literària al País Valencià.\nLa generació valenciana del 70\nEls poetes d’aquesta generació del 70 a la qual comença a pertànyer Bessó de ple dret s’entusiasmen amb els simbolistes europeus, amb els surrealistes, amb alguns poetes castellans de la generació del 27 o amb Ferrater, Foix o el Gimferrer tant en castellà com en català. La seua actitud la podem resumir en un:\n- Reflexió sobre el fet d’escriure. És a dir, meta poesia.\nTambé parlen de la pertinença de Pere Bessó a aquesta generació del 70 i de les característiques d’aquesta generació totes les posteriors antologies aparegudes sobre la poesia catalana al País Valencià, com ara “Camp de Mines” de Francesc Calafat, edicions de la guerra 1991, a La vella pell de l'alba (Poesia catalana al País Valencià, 1973-1985) d’Antònia Cabanilles, «L'ham», València, i a “Bengales en la fosca”, Josep Palomero, Bromera 1997\nPere Bessó també ha participat en nombroses iniciatives editorials, tertúlies literàries, premis, etc. Us citaré només a tall d’exemple la tasca feta al front de La Forest d’Arana durant més de 10 anys de 1986 a 1996, època en la qual el referent de la poesia feta al País valencià en valencià era aquesta tertúlia poètica dels dimarts, al front de la qual va editar més de 60 plaquets, 4 llibres d’homenatge a poetes com Valls, Brossa i Estellés, que encara vivia, i on es van donar a conèixer gairebé totes les iniciatives poètiques de la dècada dels 80 i dels 90.\nL'Obra en català de Pere Bessó és a hores d’ara ja realment abundosa. Comença amb la publicació d’ “herbolari de silencis” ed. Miniatures de Lindes, 1978 i d’una traducció “El gat” de Pierre Ronsard, en Ediciones Lindes, quaderns de poesia 1979. Després, n’han seguit quasi una vintena més:\n1.- "Herbolari de silencis" (Miniatures de Bogues, 1978). ISBN 10: 8473720350. ISBN 13: 9788473720359.\n2.- "Mediterrània" ( Premi Pasqual Assins i Lerma, ed. Vila de Catarroja, 1979)\n3.- "L'Alter ego" (Ed. Fernando Torres, 1980). ISBN 10: 8473661273. ISBN 13: 9788473661270.\n4.- "Una Estança a Alessandria" (Premi Ausiàs March-Senyoriu de Beniarjó, 1982, Ed. El Cingle, 1983). ISBN 10: 8430090827. ISBN 13: 9788430090822.\n5.- "Prims Homenatges" (Iº Accèssit del "Vicent Andrés Estellés", 1979. Ed. 3i4, 1984).\nISBN 10: 8475021085. ISBN 13: 9788475021089.\n6.- "Les llimes de la Vosgiana" (Ed. de la Guerra, 1987). ISBN 10: 8440404158.\nISBN 13: 9788440404152.\n7.- "Pagaràs els ous de cugul" (Premi Ausiàs March-Aj. de Gandia, 1987. Ed. 62, 1988). ISBN 10: 8429727701. ISBN 13: 9788429727708.\n8.- "La Terra Promesa" (Ed. Bromera, 1989). ISBN: 978-84-7660-023-8\n9.- “Planetari” (Ed. La Forest d´Arana”, nº 25, València, 1992). ISBN 10: 8460410781. ISBN 13: 9788460410782.\n10.- “Iteràncies, interferències i grafitis (1993-1994)” (2on Premi II Certamen de Poesia Vicent Andrés Estellés”, Burjassot 1995, Ed. Bromera, 1997). ISBN: 978-84-7660-333-8\n11.- “Minimals” (Premi IX edició dels Premis de Literatura Breu, Vila de Mislata, ed. Ajuntament de Mislata, 1999). ISBN 10: 8492382163. ISBN 13: 97788492382163.\n12.- “Narcís de la memòria” [Premi Vicent Andrés Estellés XXIX Premis Octubre, 2000, ed. Eliseu Climent , col. Poesia 3i4, nº 104, 2000], Premi de la Critica de l’IIFV [Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana] (2000). ISBN: 978-84-7502-618-3\n13.- “El pou de la set que no assacia” (Russafes Nº 1, Rialla Ed, 2005).\nISBN 10: 84-95521-28-8. ISBN 13: 978-84-95521-28-6\n14.- “El Quadern de Malta” edició bilingüe castellà-català (Ed. Llibres d'Alexandria, Buenos Aires, 2006). ISBN: 978-987-9359-11-2\n15.- “Només per a dones” (Premi Josep Maria Ribelles-Aj. de Puçol, Ed. Brosquil, 2009). ISBN: 978-84-9795-509-6\n16.- “Ephemera” (Ed. Germania, 2013)\n17.- “Les Roses de Lancelot” (Ed. Alupa, 2012). ISBN: 978-84-939609-2-6\n18. En premsa: “La mort del clown” (Ed. Alkayd).\nLa poètica de Pere Bessó\nLes obres de Pere Bessó, que fins al 1999 s’havien presentat en formats mitjans de 30 o 40 poemes, en tot cas no més de 60 pàgines, a partir d’aquesta data i amb els libres “minimals” i Narcís de la Memòria van agafant gruix i densitat. En aquest darrer (Narcís de la memòria, dedicat a la seua esposa) ja es comença a copsar una tendència de reflexió vital i anàlisi existencial sobretot respecte de les relacions amb les dones. Ara les obres sobrepassen els 60 poemes i se’n pugen a 130 o 150 pàgines. Són llibres densos sense una estructura per apartats. Això sí, els poemes tenen títols i profusió de citacions. Aquests volums més grossos han perdut una certa unitat que tenien els llibrets de poemes anteriors, però han guanyat en referents i citacions. Els poemes ara semblen completament independents i funcionen en qualsevol ordre de lectura. Ara, Pere Bessó, sovint publica els seus llibres amb doble versió català i castellà. Val a dir que els poemes no són solament traduccions, sinó molt sovint versions absolutament independents del mateix poema.\nÉs més diria que els darrers 4 llibres de Pere Bessó presenten unes concomitàncies que els fan participar d’una mena de saga o unitat discursiva.\nDic que Els llibres de Pere Bessó: Només per a dones, Ephemera, Les Roses de Lancelot i La mort del Clown presenten unes característiques comunes que els fan tenir una mateixa unitat expressiva fins al punt que el que prediquem d’un dels llibres ho podrem dir de qualsevol dels altres pel tipus de poesia en l’estructura i la factura, però també en els temes i la varietat de recursos. Sembla que l’opció poètica de Pere en els darrers 6 o 7 anys parteix d’un semblant modus operandi i un posicionament ètic i estètic similar. Pere Bessó va optar ja fa anys per un formalisme referencialista extrem i una meta poètica desbordant fins al punt que el lector troba sovint certa incertesa en la ubicació no tant de la veu poètica com dels referents literaris, botànics, mitològics o musicals i de tota índole que se li ofereixen en el gran ventall de significants abocats al poema.\nÉs clar, estem parlant d’una poesia que busca l’expressió en un camp massa sovint carregat de meta literatura i meta poesia. Bé, això és una exigència per a l’autor i de retruc per al lector i així és com ens trobem davant dels seus poemes: sovint desbordats i sorpresos, astorats i immersos en unes línies del pensament que a la fi tenim la impressió de no ser prou capaços d’abastar amb tota plenitud. La capacitat lectora sovint es disloca i s’enterboleix en aquest bosc de missatges que s’entrellacen i viatgen del mite grec al renaixement espanyol, del feminisme americà al minimalisme zen, del simbolisme francès a la mística sufí, de l’experiència casolana al surrealisme, del barroc al rock, de la paròdia a la sublimitat de la contemplació de la natura. Estem davant d’un home que ha dedicat la meitat de la seua vida a ensenyar literatura i analitzar-ne els recursos, la historiografia, les escoles, les tendències, els representants i els cànons. I això evidentment crea un cert desassossec en el lector que no se sent capaç sovint de situar-se i de fer seu aquell món recreat al qual es lliura en la lectura.\nNo és la meua intenció d’alçar barreres ara i ací entre l’autor i els lectors, però em trobe en l’obligació d’advertir d’aquesta circumstància ni que només siga per solidaritzar-me amb el lector i d’oferir-li la meua més sincera complicitat. Davant l’obra de Pere, el lector crec jo que només s’ha de comportar ni més ni menys que com ens disposem a gaudir d’una obra d’art actual –pensem en una exposició de pintura que molt sovint se’ns presenta sense elements figuratius als quals aferrar-nos- La lectura dels poemes de Pere Bessó ha d’oferir-nos l’autonomia de la contemplació estètica que ens ofereix qualsevol altra experiència estètica davant l’obra d’art. Al capdavall, deixar-nos envair per la paraula com ens deixem atrapar per les formes i els colors... i no tractar d’abastar el gruix de concomitants significatives amb què treballa l’escriptor la seua obra.\nEn aquest Ephemera trobem una variada temàtica. Escrits que de primer ens semblen circumstancials de cop es converteixen en pedra roseta. Cançons de disbauxa acaben travessant l’espai sagrat de la tradició poètica. Una paròdia de desamor ens emociona per la seua pietat. Una cançó de Leonard Cohen es transforma en una invitació d’abandonar els somnis amatoris i retre’s a la més baixa passió del sexe.\nHi ha molta reflexió sobre la situació vital de la maduresa, el moment del record d’aquella adolescència desbaratada i portentosa. La saviesa de la impossibilitat del retorn a l’origen. La contemplació de la bellesa en la decadència valorada. La mort esclafada estúpidament i tossuda contra el cristall que no veiem i que ens confon la perspectiva. El temps que passa precisament sense avisar que ho fa i ens desespera. La recerca de l’imaginari planetari femení del qual s’està tan a prop i tan sovint no som capaços d’imaginar-ne els confins ni els seus dubtes. Cortesia en les paraules, fornicació en el desamor, melangia dels amors del passat que poblen els records com una incomoditat. Aparicions arcangèliques del dissortat impotent que gargoteja sanglots i que il·lumina el poema. La seducció en moltes diverses maneres. La soledat, l’infern de la solitud i la solitud creadora. Luci in the sky with diamonds dels Beatles i l’al·legoria del plagi ens fan analitzar la necessitat de la poesia per al poeta escriptor. La lluita entre la metafísica i l’experiència qüestionen l’arribada de l’àngel del desig: I ens fa pensar si són les mans o les tisores que cometen l’error en el tall.\nHi ha, de tant en tant entre molta "literaturicitat", una veu sincera, quasi infantil i innocent que declara les petites foscors i que reconeix la precarietat de l’expressió poètica com a substitutòria de la vida a compartir. L’ofici de la poesia i del coneixement al servici de l’experiència. I l’experiència al servici de la vida i de la poesia. La nuesa, la bellesa, el somni, el desig i la dona. Sempre la dona com a correlat de l’expressió poètica. I la voluptat o el desig es converteixen en dèria i arravatat i dolç fornici.\nAl capdavall m’agradaria resumir aquesta intervenció afegint, per si no m’he sabut explicar amb la claredat desitjada, que Bessó és un avantatjat seguidor de la poètica suprematista de Pere Gimferrer. Per això mateix comprovareu que no és gratuïta la citació d’aquest autor en el tancament del llibre. Preocupat com ell sobretot per la supremacia de la paraula. El seu formalisme rau en el tractament fastuós de la llengua amb la qual, tant Gimferrer com ell mateix, volen recrear sensacions i emocions. Dominant en l’expressió el constant distanciament culturalista i l’abundant reflexió meta poètica.\nExemple de distanciament culturalista: El nu demanat, p 101\nExemple de la veu poètica que vol recrear sensacions: ull de l’agulla 102\nExemple de reflexió meta poètica en trobareu uns quants Llúcia al cel amb els diamants, p.78. la poesia naix de la necessitat del poeta: 1 com efusió del deliri, 2 com ètica del subjecte poètic, i 3 com a solució al joc de l’escriptura.\nPublicat per FRANCESC COLLADO SOLER-BELDA a 3:30\nEtiquetes de comentaris: ASSAIG, CRÍTICA POÈTICA, RESSENYES, sobre altres autors