SERVEIS – Xus Azor\nXus Azor Creatius Gràfics | Vilafranca del Penedès (BCN)\nGràfica publicitària i Comunicació\nPackaging i Imatge de producte\nDisseny per a particulars\nLa importància de la teva imatge.\nT’ajudem a crear i construir la teva marca o logotip per donar-li el valor que es mereix i ubicar-la en la ment del públic final.\nT’acompanyem en l’elecció del nom (naming), en el desenvolupament de la identitat corporativa, en el posicionament, en la lleialtat de marca i la seva arquitectura per a un bon ús. Tota marca explica una història i una experiència que acaba per transmetre una emoció.\nTens un logo però necessites un restyling? Estudiarem les possibilitats per donar-li un nou rumb perquè continuï vigent sense perdre l’adn.\nUn missatge correcte amb emocions.\nÉs la clau que ens permet potenciar l’efectivitat d’un missatge a través de l’ús correcte de símbols i signes gràfics que transmeten idees, emocions i fins i tot, sensacions.\nEl disseny publicitari és el mitjà i la finalitat de la comunicació visual. Desenvolupem els recursos més habituals: tanques, catàlegs, cartells, fulletons, guies, agendes, calendaris, banners, xarxes socials…\nRepresentacions visuals per comunicar.\nLes il•lustracions poden ser utilitzades per aclarir conceptes que en ocasions poden ser difícils de descriure textualment, o perquè el resultat final tingui un atractiu especial i personalitzat.\nLa presència en les xarxes, imprescindible.\nL’experiència del visitant ha de ser agradable amb una interactivitat, arquitectura de la informació, navegabilitat i utilització adequada per aconsenguir un major abast i visibilitat.\nMolt més que simples envasos!\nEl pack conté, protegeix, transporta, informa i ven. Tot això implica als envasos, envoltoris i etiquetats de qualsevol producte comercial.\nEstablim una estratègia amb l’objectiu de captar l’atenció del consumidor, ja que l’impacte visual serà la seva primera guia d’adquisició.\nEns encarreguem de la maquetació i composició de tot tipus de publicacions: llibres, revistes, diaris… El principal objectiu és crear un disseny atractiu i funcional per al lector i aconseguir una harmonia perfecta entre forma i contingut. En una publicació tot importa: des de la portada, la tipografia, els marges, els colors, la disposició de les imatge i els textos.\nPerquè el disseny és un dret per a tothom.\nTens quelcom a celebrar o comunicar? Realitzem el disseny i la producció personalitzada de les teves invitacions i peces gràfiques per a commemorar moments únics d’una manera ben especial: casaments, bateigs, comunions, aniversaris, esdeveniments… Fuig de l’estàndard i desmarca’t.\nDr. Fleming, 25-27, Local\nTel. 938 171 279\n©2022 Xus Azor Creatius Gràfics · Vilafranca del Penedès (BCN)


Eucaristia de pregària per les víctimes de la pandèmia - Bisbat Solsona\nDE LA DIÒCESI DE SOLSONA\nEl proper divendres dia 19 de juny, a les 11h del matí i des de la catedral de Solsona, tindrà lloc una eucaristia de pregària per les víctimes de la pandèmia de la nostra diòcesi de Solsona.\nNo tenim dades exactes, però calculem que, aproximadament, han mort a la nostra diòcesi unes 250 persones per causa del Covid-19\nAquesta eucaristia estarà presidida pel bisbe de Solsona, Mons. Xavier Novell, i concelebrada per una cinquantena de capellans del nostre bisbat, els quals renovaran també les promeses sacerdotals que no van poder renovar el passat Dilluns Sant. També es pregarà per dos capellans difunts que no van poder tenir funeral durant el confinament.\nAquesta celebració serà pública i tothom, respectant l’aforament permès d’un 50%, hi està convidat. Tot i així, per facilitar que els fidels de tota la diòcesi puguin participar-hi, retransmetrem la celebració pel canal youtube del Bisbat de Solsona https://youtu.be/V44q7iJvMu0. Aquesta retransmissió anirà a càrrec de l’empresa d’audiovisual “Totialcala” especialistes en retransmissions en directe per youtube.\nPublicat el dimecres 17-06-2020 dins de El Bisbe, Notícies


La melatonina podria ajudar a regular l'augment de pes | Consumer\nLa melatonina podria ajudar a regular l’augment de pes\nMilloraria el perfil lipídic en sang, en reduir els triglicèrids, augmentar el colesterol-HDL i disminuir el colesterol-LDL\nData de publicació: Diumenge, 05deDesembrede2010\nLa melatonina, una hormona natural que segrega el propi cos humà, podria ajudar a regular l’augment de pes, fins i tot sense reduir la ingesta d’aliments, i a prevenir les malalties cardiovasculars associades a l’obesitat, segons es desprèn d’un estudi realitzat per científics de la Universitat de Granada (UGR). Els resultats de l’informe indiquen que a més de controlar l’augment de pes, la melatonina millora el perfil lipídic en sang, en reduir els triglicèrids, augmentar el colesterol-HDL i disminuir el colesterol-LDL.\nLa melatonina es localitza en petites quantitats en algunes fruites i verdures com la mostassa, les Bayas del Goji, les ametlles i pipes de girasol, el cardamomo, el fonoll, el coriandre i les cireres, per la qual cosa el seu consum podria ajudar a controlar el pes, millorar el perfil lipídic en sang, en reduir els triglicèrids, augmentar el colesterol-HDL i disminuir el colesterol-LDL.\nEls investigadors, pertanyents a l’Institut de Neurociencias i al Departament de Farmacologia de la Facultat de Medicina de la UGR, van analitzar els efectes de la melatonina sobre l’obesitat, la dislipidemia i la hipertensió associada a l’obesitat en rates Zucker joves obeses diabètiques, un model experimental de la síndrome metabòlica. Atès que els beneficis derivats de l’administració de la melatonina es van produir en rates joves, abans de desenvolupar complicacions metabòliques i vasculars, els científics “creuen que la melatonina podria ajudar a prevenir les malalties cardiovasculars associades a l’obesitat i la dislipidemia”, va explicar la Universitat de Granada.\nSegons els autors de l’estudi -els professors Ahmad Agil, Miguel Navarro, Rosario Ruiz, Sausan Abuamada, Yehia El-Mir i Gumersindo Fernández-, si aquestes troballes es confirmen en humans, l’administració de melatonina i la ingesta d’aliments que la contenen “podrien ser una eina que ajudés a combatre l’obesitat i els factors de risc associats a la mateixa”.\nLa recerca es va realitzar en col·laboració amb el Servei d’Anàlisis Clíniques de l’Hospital Universitari Sant Cecilio de Granada, el Departament de Fisiologia i Farmacologia de la Universitat de Salamanca; el departament de Farmacologia de la Universitat de Jordània i el Servei d’Endocrinologia de l’Hospital Carlos III de Madrid. Els seus autors consideren que, a la llum dels seus resultats, és previsible aconseguir un descens de la incidència de malalties relacionades amb l’obesitat i diabetis (cardiovasculars, entre les principals) que disminueixen la qualitat i esperança de vida dels obesos. Part dels resultats de l’estudi apareixen publicats en la científica “Journal of Pineal Research”.\ncolesterol melatonina-ca obesidad-ca peso-ca triglicèrids


Text de l'Evangeli (Jn 6,60-69): Molts dels seus deixebles es van fer enrere i ja no anaven més amb Ell. Llavors Jesús digué als Dotze: «¿També vosaltres em voleu deixar?». Simó Pere li respongué: «Senyor, a qui aniríem? Tu tens paraules de vida eterna, i nosaltres creiem i sabem que tu ets el Sant de Déu». En aquell temps, molts que fins aleshores havien seguit Jesús digueren: «Aquest llenguatge és molt dur. ¿Qui és capaç d'acceptar-lo?». Jesús, sabent que els seus deixebles murmuraven de tot això, els digué: «Això us escandalitza? Doncs què direu quan veureu el Fill de l'home pujant on era abans? És l'Esperit qui dóna vida; la carn no serveix de res. Les paraules que jo us he dit són Esperit i són vida. Però entre vosaltres n'hi ha alguns que no creuen». Des del principi, Jesús sabia qui eren els qui no creien i qui l'havia de trair. I afegí: «Per això us he dit que ningú no pot venir a mi si no li ho concedeix el Pare».\nAvui, Simó Pere té un gest preciós amb Jesús. Gairebé tot aquell grup de jueus l’abandona perquè troben dures les seves paraules. El Senyor resta tot sol. Fins i tot pregunta als seus dotze Apòstols: «També vosaltres em voleu deixar?».\n—Amb Simó Pere li diem a Jesús: —Senyor, a mi a vegades em costa entendre les teves paraules, però jo confio en tu. Perquè, si no és a tu, ¿en qui m’hi puc confiar? Tu ets el Sant de Déu!


La Diputación de Ourense entrega a la Xunta el primer lote de material sanitario para apoyo a ayuntamientos de la provincia frente al coronavirus - Deputación Provincial de Ourense\nLa Diputación de Ourense entrega a la Xunta el primer lote de material sanitario para apoyo a ayuntamientos de la provincia frente al coronavirus\nMascarillas, guantes y gel desinfectante integran esta primera remesa -donada por la Diputación y por la empresa Adolfo Domínguez—, que fue entregada hoy por Manuel Baltar a la delegada de Xunta en Ourense, en las instalaciones que la Diputación tiene en el polígono de San Cibrao das Viñas.\nBaltar afirma que esta iniciativa "forma parte de la estrategia que desarrolla la Diputación, trabajando coordinadamente con la Xunta, e impulsando medidas como ayudas sociales y de planificación para la reactivación económica, "dirigidas a combatir los efectos de la pandemia del Covid-19".\nOurense, 1 de abril de 2020.- El presidente de la Diputación de Ourense, Manuel Baltar, entregó hoy la primera remesa del material sanitario adquirido por la institución provincial y otro lote donado por la empresa Adolfo Domínguez, para el reparto del mismo por parte de la Xunta de Galicia a los ayuntamientos de la provincia de Ourense, para cooperar en la superación de la pandemia del coronavirus (Covid-19). El acto de recepción tuvo lugar en la nave de maquinaria que la Diputación de Ourense tiene en el polígono industrial de San Cibrao das Viñas, con la participación del presidente del gobierno provincial y de la delegada de la Xunta en Ourense, Marisol Díaz Mouteira.\nEn este primer lote, el presidente Baltar hizo entrega de 1.000 mascarillas, 40.000 guantes y 450 litros de gel desinfectante, afirmando que esta iniciativa "forma parte de la estrategia que está desarrollando la Diputación de Ourense, trabajando coordinadamente con la Xunta de Galicia e impulsando medidas como ayudas sociales y de planificación para la reactivación económica, dirigidas a combatir los efectos que la crisis del Covid-19 está provocando en nuestra sociedad".\n"Es una acción de colaboración con el Puesto de Mando Avanzado que la Xunta de Galicia puso en marcha en la provincia de Ourense al entender -comenta Baltar- que debe haber una coordinación y ponernos a disposición de la Xunta desde el minuto uno con la constitución del Comité de seguimiento del Covid-19 en la Diputación, para que todas las decisiones sobre esta pandemia fuesen en el ámbito de la plena colaboración. Por esa razón, los ayuntamientos, que son los principales aliados de la Diputación, van a ver en los próximos días como se incrementa ese material y se colabora, como debe ser en momentos de crisis, visualizando esa alianza entre administraciones, en este caso entre los gobiernos autonómico y provincial", afirma Baltar.\nLa compra de material sanitario es una medida validada por el Comité de Seguimiento del Coronavirus de la Diputación, que también aprobó días pasados implementar medidas en teleasistencia, protección de emprendedores y cooperación social con los ayuntamientos, para seguir haciendo frente a la crisis del virus.


BORÉN, Sant Martí\nAgregat o lloc: Borén\nÈpoca: moderna amb testimonis del segle XII\nCoordenades: Longitud 01º 04’ 54’’ ; latitud 42º 39’ 40’’\nCoordenades UTM: 3429 47251\nEn el seu origen no fou una de les parròquies existents en el segle ix i citades a l’acta de consagració de Santa Maria de la Seu d’Urgell. La titutlaritat de Sant Martí ens permet de pensar que fou construïda després de la intervenció del comte Bigó de Tolosa (806-814). Sant Martí de Tours era el sant que cristianitzà les Gàlies i que tingué una gran devoció entre els francs.\nLa primera notícia documental del poble de Borén és de l’any 908, en la qual l’abat Godemir de Gerri intercanvia diferents propietats amb el comte Ramon I de Tolosa, entre les quals hi consta un bé situat a Boraehnne.\nEl comte de Pallars Sobirà, Artau II, otorga l’any 1090 un excusatum a «Asner, de Buren, cum filiis suis» vinculats al monestir de Gerri. Aquest document ens permet conèixer que aquesta població era comtal, per tal com el comte dóna al monestir de Gerri «villis Anabiensibus quae meae sunt».\nEl 19 de març de 1335, l’abat Ramon de Peramea (1307-1344) va atorgar a les viles d’Alòs Jussà, Borén i Isavarre l’afranquiment dels censos que pagaven al cenobi de Santa Maria de Gerri. Tal com apareix en diversos documents conservats al monestir de Gerri, durant els segles xiii i xiv, la vila de Borén sempre es relacionà amb les d’Isavarre i Alós Jussà. L’enfranquiment d’aquests tres pobles es ratifica en el pariatge de 1368 entre l’abat Berenguer d’Erill i el procurador del comte Hug Roger II, Roger de Besora, en què aquestes poblacions resten «solum et insolidum dicto domino comiti et suis in perpetuum cum omni iuridictione alta et bassa et in illo usu quo utuntur nunc dictus abbas et comes praedictus».\nL’any 1553 hi havia set focs. Desconeixem el procés de creixement, però Pascual Madoz, l’any 1845, informa que existien quinze cases, vint focs i cent-deu habitants, cosa que ens explicaria que s’hagués refet l’església en època moderna.\nMalgrat que aquesta església ha estat profusament transformada durant el segle xviii, en època altmedieval degué tenir una estructura d’una sola nau amb un absis semicircular capçat a llevant. Actualment és una església d’una àmplia nau, amb un campanar de torre quadrada, amb cos vuitavat i coberta piramidal, que respon a la tradició tipològica dels cloquers de la vall. De l’edificació romànica de Sant Martí de Borén, només es conserva la porta situada a la façana de ponent de l’actual edifici. En aquesta mateixa façana hom veu, situat en una fornícula, un relleu que representa sant Martí a cavall, que creiem d’època posterior.\nL’estructura de la portalada es configura en dos arcs de mig punt degradats ornats amb dos bossells a manera de dues arquivoltes llises. Perfila la porta un arc de mig punt dibuixat per una successió de dovelles, treballades en bisell, decorades amb el motiu de rosetes de sis pètals inscrites en cercles. La línia d’impostes, també treballada a bisell, que decora els arcs repeteix el mateix motiu per bé que, en aquesta ocasió, els cercles són tangencials.\nUna singularitat d’aquesta porta, la qual ornamentalment segueix les tipologies de Sant Joan d’Isil, Sant Lliser d’Alós d’Isil i Sant Llorenç d’Isavarre, és que no té capitells però sí tres carreus treballats en bossell a manera de semicolumnes, flanquejades per petites motllures, adossats en els muntants de la porta. Les bases, que usualment són de tipus àtic, s’han convertit en aquest cas en uns elements cúbics ornats a la part superior del cos amb uns elements rectangulars rebaixats en el sí de la matèria. Aquests, en lloc de descansar a nivell de la base de la porta, ho fan sobre sobre un podi ornat amb una successió de tres mitges canyes en relleu.\nPer bé que l’elaboració escultòrica d’aquesta porta segueix la tradició dels repertoris d’altres edificacions de la vall, la seva factura és més senzilla la qual cosa no treu, emperò, de situar-ne la cronologia a darreries del segle xii.\nEsglésia modificada. De l’època medieval només conserva la porta i les piques.


LES PROVES D'APOL·LO 4. LA TOMBA DEL TIRÀ. RIORDAN, RICK. 9788424665968 La Petita


Disposem d’un sistema d’impressió en alta qualitat sobre una gran varietat de superfícies, mides i suports com: foams, vinils, pvc, metacrilats, lones, catró ploma, papers, fustes i vidres, que permeten crear plataformes, expositors, roll-ups i cartells, entre d’altres.\nRealitzem preparació de presentacions, estands de fires, convencions i esdeveniments amb estructures modulars, de materials lleugers i de fàcil muntatge i transport amb tota classe d’accessoris.\nTecnologia làtex en bobina\nImpressora HP L 26500 amb tecnologia de tintes làtex, amb base d’aigua i 100% ecològica. No conté dissolvents ni emet gasos ni olors. Permet la impressió en una gran varietat de materials reciclables i altres materials com: paper, vinils, lones, pvc, llenç artístic, teles i wallpapers, entre d’altres. Utilització de tintes ecològiques i resistents a l’exterior sense necessitat de laminar. Possibilitat d’impressió de pancartes a doble cara.\nResolució: 1200x1200 ppp.\nAmple d’impressió: 1,55 metres i llarg indefinit.\nTecnologia UVI de taula plana\nImpressora HP FB500 de producció industrial en superfície plana amb tintes de curat UVI. Tintes 100% ecològiques, sense emissió de gasos ni olors. Tintes de gran flexibilitat i resistència als exteriors. Imprimeix sobre qualsevol tipus de material rígid: foam, forex, metacrilats, pvc, vidre, fusta i alumini, entre d’altres.\nResolució: 1200x600 ppp.\nAmple d’impressió: 165x305 cm d’ample amb materials rígids.\nMàxima alçada del material: 65 mm, fins a 68 kg.\nImpressora HP DesignJet Z6200 amb tecnologia d’injecció tèrmica, amb vuit tintes, amb base d’aigua i sense dissolvents. Disposa d’una velocitat màxima d’impressió de fins a 40 m2/hora que permet el tractament d’imatges en alta qualitat sense perdre temps. Genera perfils ICC personalitzats i aconsegueix precisió del color i regularitat amb l’espectrofotòmetre incorporat.\nResolució: Optimitzada fins a 2400x1200 ppp.\nAmple d’impressió: Fins a 1,52 metres.


El Girona apel·la a Fontajau - Diari de Girona\nEls socis del Girona, del GEiEG i del CN Banyoles, i els usuaris del Serveis Municipal d'Esports, tindran avantatges per assistir demà al duel contra el Juaristi en l'estrena del nou entrenador Àlex Formento\njordi roura 30.03.2019 | 00:47\nBerry en una acció del partit contra l'Estela. marc martí\nBerry en una acció del partit contra l'Estela.\nEl Bàsquet Girona apel·la al suport de l'afició, a Fontajau, per sortir de la mala ratxa de resultats i seguir aspirant a l'ascens a la LEB Or. Ahir el club que presideix Marc Gasol va anunciar que els socis del Girona FC, del GEiEG i del CN Banyoles, i els usuaris del Servei Municipal d'Esports de Girona, podran gaudir d'avantatges en la compra d'entrades pel partit de demà contra el Juaristi (19.00) tals com ofertes 2x1 i descomptes. L'objectiu és que el pavelló presenti la millor entrada de la temporada en un moment trascendental, perquè malgrat haver sumat només un triomf en cinc partits a la fase d'ascens, els llocs de play-off només estan a una victòria. L'entitat també ha contactat amb els membres de fundacions com Els Joncs, Oncolliga o Càritas, clubs de bàsquet i altres entitats esportives de tota la província, i el grup de comerços amics del Bàsquet Girona que són el Doll, Esports Parra, Wala, River Cafè, Girobowling, Euses, Llagurt i 24 segons, per aconseguir arribar al màxim de seguidors possible.\nHa sigut, com admetia ahir el nou entrenador Àlex Formento, una setmana «anímicament complicada». La mala ratxa va acabar dilluns a la nit amb l'etapa de Quim Costa a la banqueta i ara ha assumit el càrrec el fins ara director esportiu. El Girona va entrar a la fase d'ascens tercer amb un balanç de 6/4 i ara el té de 7/8 però és a només un triomf del cinquè. El missatge que es vol enviar des de Fontajau és que el tren de l'ascens encara es pot atrapar però el marge d'error és cada vegada menor. «Serà bàsic i fonamental el suport de l'afició. Ens cal que tothom que pugui vingui a Fontajau a ajudar-nos», assegurava Formento, que no es refia d'un Juaristi, cuer del grup d'ascens, «que ve de fer bons partits contra l'Alacant i el Villarrobledo».\nUna victòria demà podria equivaldre a acabar la jornada, almenys, amb els mateixos triomfs que el cinquè, l'últim equip que jugaria el play-off. El nou tècnic va dir que «confio en tots els jugadors i estic segur que arribarem al partit de diumenge de la millor manera».\nA més, en l'aspecte social, el club ha engegat amb els comerços amics un concurs: Troba la vamba del Bàsquet Girona. Entre tots els que es facin una foto amb la vamba que està situada a cada un d'aquests comerços i la pengin a les xarxes mencionant el comerç, el club i el segueixin, se sortejaran entrades i abonaments. L'equip jugarà quatre partits a casa fins acabar aquesta fase: Juaristi, Navarra, Zornotza i Zamora.


Sol·licitud de Document de Qualificació Artesana - Noticias CAMP DE TURIA\nEl servei Territorial de Comerç i Consum ofereix la possibilitat de sol·licitar i obtindre el Document de Qualificació Artesana.\nAquest és un document d’obtenció voluntària que acredita als artesans i empreses artesanes davant l’Administració Pública, i la possessió de la qual resulta indispensable per a poder acollir-se a qualsevol avantatge que, legal o administrativament, puga establir-se per aquesta per a les indústries artesanes de la Comunitat Valenciana, així com participar en les actuacions relatives al programa de promoció activa de l’artesania desenvolupat pel Centre d’Artesania de la Comunitat Valenciana.\nAquest document el poden sol·licitar artesans individuals i indústries artesanes durant tot l’any.\nAquesta acreditació es pot sol·licitar en els registres dels òrgans administratius al fet que es dirigisquen o davant qualsevol òrgan administratiu que pertanga a l’Administració General de l’Estat, a la qual qualsevol administració de les comunitats autònomes, o a la d’alguna de les entitats que formen l’Administració local si, en aquest últim cas, s’haguera subscrit l’oportú conveni. També en qualsevol oficina de correus:\nSERVEI TERRITORIAL DE COMERÇ I CONSUM . C/ Gregorio Gea, núm. 27 46009 (València)\nTelemàticament mitjançant el portal de la Generalitat Valenciana i també en el portal del Centre d’Artesania Comunitat Valenciana. http://www.centroartesaniacv.com/?acceso=publico&menu=actividades&submenu=actividades&idactividad=37\nTenint en consideració si és una sol·licitud d’inici per un artesà individual, indústria artesana o renovació, aquesta documentació a presentar serà diferent, podent tindre coneixement de la mateixa en l’enllaç següent: https://www.gva.es/es/inicio/procedimientos?id_proc=381\nLa renovació del Document de Qualificació d’Artesana es produirà als 4 anys de la seua expedició.\nL’obtenció del DQA (DCA en castellà) és beneficiosa per a l’obtenció dels avantatges que legal o administrativament puguen establir-se i, en concret, per a poder fer ús dels distintius que acrediten la qualitat artesanal i la seua identitat de procedència geogràfica.\nAixí mateix es duu a terme una alta voluntària en el directori d’indústries artesanes del Centre d’Artesania de la Comunitat Valenciana.\nQualsevol establiment que obtinga la qualificació artesana pot incloure una etiqueta en els seus productes on conste el nom de l’establiment i la qualificació.


El bloc d'en Ramon Bassas: de març 2012\namb aquell urc terminal d'atzavara,\nNarcís Comadira, fragment de "No dir-te'n res" a Lent, Ed. 62, Barcelona, 2012, p. 15.\nFoto: Albert Ferré\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/31/2012 08:57:00 p. m.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/30/2012 08:57:00 p. m.\nFalta menys d'un mes per Sant Jordi i ara, ja, tots els enamorats i enamorades m'hauríeu d'estar agraïts. Us acabo de solucionar la papeleta tot parlant-vos d'un llibret de poemes, el petit recull antològic 23 roses per Sant Jordi, a cura de Jaume Subirana, dins una col·lecció d'Ara Llibres amb propostes semblants que són una meravella. Als que ens agrada la poesia, per descomptat: o bé hi tornes a veure algun bell poema o bé n'hi descobreixes de nous (a mi m'ha passat en aquest cas amb la poetessa romàntica anglesa Elizabeth Barret Browning, que m'ha entusiasmat). Als que no els agrada massa, poden fer-ne un tastet ràpid: els poemes triats no són gens estranys i, almenys per alguna vegada, haurà tingut contacte amb aquest gran món de possibilitats i camins que és la poesia. Als que no sabien què fer per Sant Jordi, una idea. Als que estan enamorats, una invitació a llegir-ne un cada nit en veu alta, sense por a molestar els veïns (que, probablement ja hagin sentit altres expressions en veu alta altres nits d'amor). Als que no estan enamorats, per imaginar-s'ho, per invitar-los a enamorar-se, és a dir, a obrir el cor de bat a bat, cosa per la qual no cal haver trobat encara la persona amb qui compartir la vida. Ja veieu.\nHi ha força autors i molt diferents, tant catalans com que no ho són. Són més de vint i comprenen diversos segles. I inclou, com a pròleg, un breu text de Plató, el Discurs d'Agató, que parla de la superioritat de l'amor davant el que Freud diria la pulsió de mort o l'eròtica, amb un tros del qual acabo aquest sincer consell publicitari:\nI també, pel que fa al coratge, ni tan sols Ares pot competir amb l'Amor. Perquè no és pas Ares qui s'aprofita de l'Amor, sinó l'Amor d'Ares o, com diu la faula, l'Amor d'Afrodita; i el vencedor és superior al vençut. Si l'Amor domina, doncs aquell qui, a coratge, ningú no iguala, és que ell és més coratjós encara.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/29/2012 08:57:00 p. m.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/28/2012 08:54:00 p. m.\nQuien se interesa por las grandes teorías siente siempre un gran placer al aplicarlas a cualquier nadería.\nG.K. Chesterton, Los relatos del Padre Brown, trad. M. Temprano, Ed. Acantilado, Barcelona, 2008, p. 274.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/27/2012 08:52:00 p. m.\nRoyce era irlandés de nacimiento, y uno de esos católicos despreocupados que no se acuerdan de su religión hasta que se encuentran en un aprieto.\nG.K. Chesterton, Los relatos del Padre Brown, trad. M. Temprano, Ed. Acantilado, Barcelona, 2008, p. 252.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/25/2012 08:58:00 p. m.\nJaume Subirana, "Gorg", a Una pedra sura. Ed. 62, Barcelona, 2011, p. 52.\nFotografia: Nan Goldin. Guido surant (2004)\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/24/2012 08:58:00 p. m.\nDins el cicle a la Nau Gaudí va parlar-se de la despareguda galeria d'art Tertre, un lloc arriscat on s'hi podia veure art modern i bo en una ciutat com la nostra que, ja us ho podeu pensar, també usava l'art per diferenciar-se de la seva generació anterior, clàssica. La meva impressió és que\n1. Tenim un problema si ens posem nostàlgics. Una manera de posar-s'hi seria la de pensar que vivíem, en aquell temps, molt millor que ara, artísticament parlant. I no és així; ara hi ha també molt bons autors. Potser, però, no tanta curiositat pel que passa fora.\n2. Un dels elements més positius de l'etapa actual, crec, és la de la reconciliació de les generacions que convivien en el Mataró artístic diem-ne de la transició. Hi ha fet molt, potser simbòlicament, la recuperació de l'antiga casa dels germans Arenas, cedida a la ciutat, com a centre d'art on hi conviuen diferents disciplines i llenguatges. Òbviament, però, encara é molt poc. I -per cert- està gairebé sempre tancada. Un altre fet positiu és el centre de Can Xalant. M'empipa una mica que ambdues infrastructures hagin rebut més crítiques -no dic pas que immerescudes- que sensació d'orgull.\n3. I un altre dels problemes que tenim, sens dubte, és la manca d'inversió privada en el món de l'art. Sóc dels que creu fermament en la promoció pública de la cultura i, molt especialment, en els espais de creació i exhibició... però em pregunto també molt sovint si aio ofega altres iniciatives. Em consola pensar que -de fet- cap dels galeristes (seriosos) que hi ha hagut a la ciutat ho va veure com una bona inversió i hi jugaven molt fort una enorme il·lusió i compromís. A la ciutat n'hi ha. I també al món de l'art. Només seria qüestió de posar-s'hi.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/23/2012 08:56:00 p. m.\nLlegeixo avui a La Vanguardia un significatiu avenç científic que ha descobert l'origen de la calbície. Així, tothom, tant els que tenen la testa pelada com els que ja estan pensant en com forrar-se (més), estan esperant amb candeletes la comercialització del nou fàrmac basat en aquests avenços, descoberta a partir d'altres fàrmacs que tracten l'asma. Pel que es veu, el més interessant és que podria combatre's l'alopècia femenina, un veritable mal de cap, mai més ben dit, a qui li toca.\nSovint penso de quina manera podran influir els avenços científics en medicina, no estrictament lligats a la salut sempre, que s'albiren en aquesta primera meitat del segle XXI i que corregirien els trets menys canònics dels cossos humans, especialment a causa de les exigències dels nous consumidors als països avançats. Per descomoptat, començant pels grassos, cosa que s'acosta més a la medicina com a salut. La cirurgia estètica ha incrementat notablement les intervencions en aquests entit, encara que, en d'altres (retocs al pit, a la cara, als braços) també creixen. Som a prop, segur, de veure com nous fàrmacs podran modificar els greixos del menjar o el metabolisme dels que ho mengem. També crec que hi haurà avenços notables a la vista, amb intervencions més orgàniques i que -qui sap- podrien introduir a la llarga altres funcions als nostres ulls... com si fossin una pantalla. Ja no parlo dels allargaments de tot tipus, inclòs el de la vida, amb els seus problemes de sostenibilitat econòmica dels sistemes de pensions.\nSerà estrany, aleshores, o freak, o queer, (aquests anglicismes que utilitzem per designar el que és fora de la normalitat) tot allò que s'allunyi d'aquest canon cada vegada més homogeni de la bellesa humana. Podent ser alt, amb pèl fosc, prim i amb faccions poc acusades, ¿com és que algú (si n'hi haurà, que sí) optarà pel contrari? D'altra banda, ens obre un camí bo, diguem, i un altre de dolent. El bo, és clar, es refereix a les enormes probabilitats en persones amb problemes de salut, sí, que podrien aprofitar aquests avenços. El dolent seria l'anul·lació per motius d'intolerància de trets singulars, com la raça.\nEl que em porta tot això, també, és a pensar que, de fet, els canvis a l'estètica no ens fan menys 'autèntics', com sembla, sinó just al revés. Les persones, en general, sortim una mica del patró; una mica o força. Al patró alguns atribueixen un rol polític de discriminació social. El patró i la seva distància, a la que hem de designar d'aguna manera (políticament correcta o no). Per exemple: jo sóc negre davant el patró blanc. Jo sóc dona davant el patró mascle. Jo sóc gai davant el patró heterosexual. Jo sóc gitano davant els paios. Jo sóc pobre davant les classes mitjanes. I així fins a l'infinit. Sospito que els canvis estètics, que han estat sempre al servei d'un canon (i aquest, segur, d'un patró) contribuiran a 'aclarir' quin rol jugues tu davant el patró. Malgrat que les persones mai no ens acabarem de definir, mai som del tot una cosa i totes i cadascuna som el que compta, amb les nostres rareses incloses.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/22/2012 08:52:00 p. m.\nA Mataró sempre ens estem comparant, sobretot amb Barcelona, potser per treure'ns un immens complex d'inferioritat que la poca autoestima llaurada al llarg dels anys ens ha configurat tal com som. A banda de les qualitats habituals (proximitat amb el mar, esperit cívic, etc...) ens afegim a les competicions via "qui ho té més gran". D'aquesta manera, encara no diem prou que l'orgue més gran de Catalunya (i que necessita una restauració integral) és a la mil·lenària Basílica de Santa Maria, erigida damunt vestigis romans que fan pensar en la ubicació d'un temple romà. De la visita de portes obertes de fa un mes i mig en vaig treure aquesta dada i moltes més, de gran interès, amb les explicacions de l'organista Raúl Prieto, el més apassionat dels curadors d'aquest tresor. L'orgue actual de la Basílica, que acumula una tradició musical increïble (vegi'com a exemple la Missa de les Santes de Mossèn Blanch), les d'estètica musical romàntica, de mecanisme mecànic-pneumàtic-tubular i construït per Gaietà Estadella. Fou inaugurat el 25 de juliol de 1927, dos dies abans de la Festa Major i festivitat de Sant Jaume. El 1974 fou restaurat però, paradoxalment, aquesta intervenció va afegir-hi alguns dels actuals problemes de conservació.\nNo és l'únic que Mataró pot exhibir com a més gran en comparació a la resta del país. La ciutat de Nacho Vidal té l'orgue i l'òrgan més gran de Catalunya. Au.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/21/2012 08:59:00 p. m.\nWilliam Shakespeare, Sonet XVIII\n(«Els sonets de Shakespeare», versions de Salvador Oliva, Editorial Empúries, Barcelona, 2002).\nVídeo: Josep Porcar.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/20/2012 08:57:00 p. m.\nY es que, aunque sir Aaron era un flántropo y por tanto se relacionaba con el lado más oscuro de nuestra sociedad, siempre se enorgulleció de hacerlo de modo más brillante posible.\nG.K. Chesterton, Los relatos del Padre Brown, trad. M. Temprano, Ed. Acantilado, Barcelona, 2008, p. 250.\nFrancis Bacon, Estudi pel papa Innocenci X, 1953\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/19/2012 08:51:00 p. m.\nM'agrada la manera com es definia José María Valverde a si mateix: "especialista en generalidades".\nJordi Llovet a Adéu a la Universitat, Barcelona, 2011, Galàxia Gutenberg, p. 30.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/18/2012 08:50:00 p. m.\nI vivim les paraules\n(to u jo, que no, que sí)\nmentre salten i s'envolen\n(velles, tendres) aigua endins.\nJaume Subirana, fragment de "Primavera", a Una pedra sura. Ed. 62, Barcelona, 2011, p. 48.\nFoto: detall d'una escultura de Jaume Plensa tret d'aquest bloc.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/17/2012 08:51:00 p. m.\nRespecto tant la meva successora en el càrrec a la regidoria d'Urbanisme que, com podeu comprovar en aquest bloc, m'abstinc de comentar res. I, com bé sap ella, sóc a la seva disposició per tot el que cregui que li pugui ser útil, sincerament. Però avui m'ha sorprès que, en sortir al pas de les queixes del PSC sobre la mala actitud del govern municipal en no informar-los de la darrera sentència d'un recurs sobre l'afer de Can Fàbregas interposat per la Cup (que Joan A. Baron comenta aquí), hagi manifestat a Mataró Ràdio que se'm va notificar aquesta resolució, a mi, aquest dilluns.\nM'ha sorprès perquè jo no he rebut cap notificació de dilluns ençà. Ja m'agradaria. La sentència, que conec perfectament, parla de mi i ho fa en els termes contraris a la inculpació que la Cup i els seus aliats, de qui encara desconeixem com es finançaven, em volien imposar amb l'únic objectiu de retardar l'arribada d'El Corte Inglés per a desgast de l'anterior govern.\nM'ha sorprès perquè sí que, en canvi, vaig rebre una trucada informal el divendres anterior, trucada que agraeixo, i no pas del Govern -encara que aquest ho sap-, informant-me'n com a protagonista, no pas com a interlocutor polític. Jo no sóc ni regidor a l'ajuntament ni tinc cap altre càrrec polític, com és evident.\nM'ha sorprès perquè pel que veg els bons costums es perden ràpid. Quan jo era al Govern de Mataró, i per decisió de l'alcalde, vam acordar que qualsevol informació, sobretot judicial, que provingués d'aquest afer, significaria la convocatòria urgent dels portaveus dels grups municipals per informar-los abans que ningú. I això no ha estat així.\nNo em sorprèn tant, però, a tenor del que sembla que és la política comunicativa d'aquest nou Govern. Com se sap, l'actual alcalde estava en contra de la ubicació, del ritme (va dmanar vàries vegades aturar el procés) i de la magnitud del nou centre comercial (va dir que el volia més petit). Durant el procés judicial que van iniciar la Cup i els seus acòlits, ell mateix va intentar forçar dimissions i, com és obvi, no vaig sentir ni una sola paraula de solidaritat. Per tant, qualsevol notícia favorable a les tesis del Govern anterior s'ha de silenciar. O no va per aquí?\nEn tot cas, però; estic content. El jutge posa el seu lloc la Cup, creu que la judicialització del procés és negativa, avala a bastament (i com mai fins ara per cap altre estament judicial) el conjunt de l'operació per portar El Corte Inglés a la ciutat, en tots els seus extrems, i s'emporten unes quantes lliçons. Que no aprendran, és clar.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/15/2012 08:58:00 p. m.\nFrancesc Torralba i Vicenç Villatoro a Catalunya Ràdio\nUs recomano aquesta entrevista que Manuel Fuentes ha fet aquest matí a Catalunya Ràdio als dos autors d'Amb Déu o sense. Un bon assaig del que hi podeu trobar a dins, és a dir, el diàleg sobre les preguntes centrals de la vida des de la perspectiva d'un que creu en Déu i un que no, i tots dos carregats de saviesa [podeu clicar sobre la foto per sentir-la].\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/14/2012 08:52:00 p. m.\nEl dia de sant Esteve us vaig parlar de Teresa Losada, tot convidant-vos a veure un vídeo [aquí]. Si a algú li va passar per alt que hi torni, avui que ens ha deixat la Teresa Pàmies, una escriptora que recordo de ben petit perquè el meu avi -vivíem a la mateixa casa- es va llegir -crec- tots els seus llibres i jo me'n vaig empescar algun. Sentiu el que deia Losada i mireu d'aplicar-ho a la vida d'aquesta dona. A més, heu de saber que la generalitat ha decidit atorgar a Losada el II Memorial Cassià Just per la seva tasca a favor de les persones provinents del Magrib, amb especial atenció a infants, joves i dones.\nI Losada és monja, sí, això tan estrany i del que se'n riu tanta gent ignorant. És una de les meravelloses protagonistes entrevistades al llibre Monges / Monjas, de Laia de Ahumada, que casualment ara estem promocionant en la seva versió castellana. Plenes de vida i amb una història i una capacitat de servei que fan caure de cul. Un premi merescudíssim.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/13/2012 09:09:00 p. m.\n"El la ciència [en el sentit més generalitzat de "saber", Wissenschaft], com en l'art, allò particular només té valor quan abraça allò general i allò absolut (...). Per dedicar-se als mitjans i als procediments per sabers determinats, s'ha perdut el saber per ell mateix".\nFriedrich Schelling, Lecciones sobre el método de los estudios académicos , Buenos Aries, Losada, 2008, pp. 8-9 i 27. Citat per Jordi Llovet a Adéu a la Universitat, Barcelona, 2011, Galàxia Gutenberg, p. 27.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/12/2012 08:56:00 p. m.\nDues. ¿Què passaria si, enlloc de l'avortament, els bisbes parlessin de la guerra, de la pena de mort, de la pobresa? ¿També els faríem callar adduint que aquest no és un tema religiós? Un Govern que se'ls escoltés, ¿en seria un hostatge? Bé, doncs la llibertat d'expressió és justament per això, per respectar-la també quan no ens agrada. A mi, moltes de les coses que fan i diuen els bisbes espanyols no m'agrada gens (i, com a catòlic, no sempre em representen ni ho pretenen pas)... però per res del món els eliminaria del debat públic, del seu dret a intervenir en els afers de tots i a defensar amb raonaments les seves posicions.Exactament el que fa Belén Esteban cada dia sense que ningú es queixi.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/11/2012 08:54:00 p. m.\nJaume Subirana, "Evaporació", a Una pedra sura. Ed. 62, Barcelona, 2011, p. 47.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/10/2012 08:50:00 p. m.\nLa immersió? Cap problema. El que ens ha de preocupar és el nivell de català i castellà dels nostres nois. No són bons en cap de les dues llengües. Tant se val si comparativament estem millor o pitjor que no sé quina comunitat autònoma. Ens trobem per sota del que tenim el deure d'exigir-nos a nosaltres mateixos. El dia que ho aconseguim s'haurà acabat la Transició.\nAixí és com acaba un bon article de Gregorio Luri a l'Ara d'avui en què explica la seva pròpia experiència amb la llengua, després d'haver vingut a Catalunya i haver-se titulat en castellà sense cap problema. M'agrada perquè centra la qüestió de la immersió lingüística en els dos paràmetres que crec que cal fer-ho. Un, el que a Catalunya no volem dues comunitats segregades per la llengua. I que aprendre el català i el castellà amb el primer com a llengua vehicular ens fa més ciutadans. Dos, que el repte ja no és aquest, sinó el qualitatiu. El que cal és aprendre'l bé, el català. I el castellà. Almenys. Aquest i no cap altre és el patriotisme d'avui dia.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/09/2012 08:58:00 p. m.\nÉs la primera de les xerrades a la Nau Gaudí de Mataró sobre art. Parlant de Gaudí, del propi edifici on es troba, de "la línia que hi ha però no es veu" en un projecte vital en analogia a la Nau, una trobada entre la seva religiositat (que culminaria amb la Sda. Família), el seu enamorament (vscut i estroncat a Mataró) i la seva passió cooperativista (la Nau Gaudí com a integrant d'un inacabat falansteri).\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/08/2012 08:50:00 p. m.\nHe seguit una mica, poc, aquests dies la polèmica entre la Reial Acedèmia de la Llengua Espanyola (RAE) i algunes associacions feministes arran de l'informe que un grup d'experts, encarregat per la primera, ha fet sobre les aportacions que les segones havien fet per resoldre el que consideren una discriminació lingüíistica de gènere [vegeu aquest reportatge a El País i, al mateix diari, aquesta columna d'Elvira Lindo]. La queixa se centra sobretot en l'ús del plural, o del genèric, en paraules masculines quan existeix tambñé el femení. Així, proposen que enlloc de dir 'l'origen de l'home' diguem 'l'origen de la humanitat' o que enlloc de pregar que 'es sords hi sentin' ho facin les 'persones sordes'. Com en tot, hi ha partidaris de la rectitud lingüística dels acadèmics, n'hi ha que van molt més enllà (amb incorreccions lingüístiques que fan por, com anar repetint el femení -'companys i companyes'- o introduir una grafia impossible -en castellà 'tod@s'-) i n'hi ha que, bo i respectant l'ortodòxia gramàtica, pensem que un pèl de correcció política no fa cap mal. Un excés, crec que sí.\nCertament, d'una banda hi ha el que ahir en deia una minva del penis (simbòlic) que converteix en bo tot el que sona a políticament correcte i es refereix a la igualtat entre sexes. Per exemple: ningú es queixa que les alternatives (humanitat, persona) siguin mots exclusivament femenins. De l'altra, la tendència a resoldre problemes de fons amb l'ocultació del llenguatge (com explicava aquí jo mateix fa un mes) i relegant l'ús de paraules clares a aquells que només les volen per discriminar. D'una banda hi ha un optimisme antropològic que creu en el valor de les paraules per transformar el món i de l'altra hi ha qui creu que el primer problema és justament el 'desemparaulament' que la correció política efectua amb exageració.\nUna anècdota: recordo, ara ja fa uns anys (2000?) quan estàvem a punt de posar en marxa l'Oficina d'Atenció Ciutadana a l'Ajuntament. El nom que em proposaven era Oficina d'Atenció al Ciutadà. Jo mateix, a banda que odio la singularització d'aquests complements (servei de la dona enlloc de les dones, o oficina del soci enlloc dels socis), vaig proposar afegir l'adjectiu 'ciutadana', que és més curt, més clar ...i més correcte. Crec que vam fer servir, però, el sentit comú. I crec que hauria de ser aquest el millor camí.\nI una postil·la. Fins ara hem conegut l'opinió, un pèl tardana, de la màxima autoritat del castellà. No tinc constància de cap proposta de l'autoritat lingüística catalana. I m'agradaria conèixer-la.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/07/2012 08:53:00 p. m.\nA prop del Dia Internacional de les Dones ens ve una notícia que posa en primer pla simbòlic la disminució del rol masculí al món on som. Masculí, ja sabeu, és un adjectiu associat a la fortalesa i superioritat sexual sobre les dones. Doncs es veu, deia l'Ara ahir, que "la llargada mitjana del penis ha passat de 9,7 cm en repòs, el 1948, a 8,9 cm, el 2012, segons un un estudi italià realitzat per l'hospital universitari de Pàdua, que recull l'edició digital del setmanari francès 'L'Express', que cita una informació del 'Corriere della Sera', en l'edició del Vèneto. La disminució del 10% en seixanta anys estaria causada, sobretot, pels canvis ambientals que pertorben el sistema endocrí". Segons el professor Carlo Floresta "la hipòtesi recollida com a més probable és que els canvis en el nostre entorn influeixen en el sistema endocrí. Però també es fa referència a la influència del sobrepès, que afecta un 18% de la població estudiada. 'L'obesitat influeix negativament en la producció d'hormones durant l'adolescència', assegura Carlo Foresta."\nNo sé jo si els canvis del nostre entorn es refereixen a aquesta minva del rol masculí (i la seva posterior desorientació: per exemple, com és que es poden fer acudits discriminadors sobre homes i no sobre dones?), però és ben trobada la similitud simbòlica (encara que em temo que hi perd tothom...). Sí, però, que és propi del nostre temps, epidèmic, l'increment de l'obesitat. Ens hem de posar tots a dieta. Ja sabeu quina.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/06/2012 08:55:00 p. m.\nRespecte al projecte anomenat "Eurovegas", del que sabem poc, penso més o menys com va escriure fa pocs dies el mataroní Joan Majó (vegeu-ho) i -com ell- em temo que les posicions apriorístiques que no han entrat a reflexionar-hi, i el pim-pam-pum que generen, ens impediran als altres de fer-ho. Això no treu que sigui molt vàlida una reflexió que ens fa un "afectat", en Josep Lligadas, que viu a Viladecans que trobo encertadíssima. Diu, amb ironia, que "suposo que li posaran com a condició al tal Shelton Adelson que pinti les teulades de l’Eurovegas amb els colors de la bandera catalana perquè els avions quan aterrin al Prat tinguin clar que som un país la mar de patriòtic i amb grans anhels d’independència… Independència d’Espanya, evidentment, però no pas dels que realment tenen poder."\nEfectivament, el problema del debat independentista no és -crec jo- si la independència de Catalunya és un bon camí o no, o si en tenim dret, o si resol problemes importants. Jo, que no sóc independentista, reconec que tant me fa què hi digui al meu passaport i que en una Catalunya independent miraria d'encaixar-hi com fos. No em molesta, això. Jo sóc català diguin el que diguin els papers. El principal problema és projectar-hi les nostres frustracions, confiar-hi les nostres salvacions i, és clar, convertir-ho en idea hegemònica, de manera que els que no la vulguem siguem considerats antipatriotes, anticatalans o no sé què. Aleshores, grates una mica, i t'adones també del miratge de la independència. A veure, jo també vull pertànyer a un poble lliure, emancipat, sense jous. I Espanya i tot el seu estat em semblen -si ho són- jous de joquina comparats amb els que no ens deixen ser veritablement lliures. ¿Catalunya vol ser un país independent de les guerres, de les màfies, de la incultura, dels manguis (alguns molt nostrats), de la pobresa, de l'opressió, del desencís...? Doncs endavant, jo el primer. Però no, a l'imaginari 'sobiranista' no hi ha aquests conflictes, aquests "dolents"; només hi ha Espanya. I així ens va.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/05/2012 08:52:00 p. m.\nJa sé que falten dies, setmanes ...i mesos, però us recomano que us apunteu ja a una activitat en l'organització de la qual hi participo i que fa molt bona pinta, si em permeteu la immodèstia. S'organitza amb motiu del 5è aniversari del neixement de Fragmenta Editorial i permet el diàleg i el treball amb una bona colla d'autors, nòmina que inclou molt bons intel·lectuals del país, alhora que -segur- passar una bona estona. Ja veureu que el programa és d'allò més variat ...dins la temàtica editorial. Us deixo el programa. Ah, i ja us hi podeu inscriure aquí.\n10.00 Obertures. Breu recital d''Ushâq, grup de música de l'Institut d'Estudis Sufís de Barcelona, i presentació del Fòrum.\n10.30 Treball de grups\nIntroducció a la música i poesia sufís. Halil Bárcena i 'Ushâq, grup de música de l'Institut d'Estudis Sufís de Barcelona.\nEl treball detectivesc d'un biblista. Josep Rius-Camps\nTaula rodona: El sagrat, avui. Lluís Duch, Amador Vega, Carles Salazar i Dominique de Courcelles.\nL'escriptura de l'experiència. A propòsit del llibre Monges. Laia de Ahumada\n12.30 Treball de grups\nTaller de meditació zen. Raquel Bouso i Berta Meneses (s'aconsella dur roba còmoda)\nVeus espirituals del segle XX: Maragall, Weil, Eliade, Légaut i Grotowski. Ignasi Moreta, Josep Otón, Vicenç Mateu, Mercè Puig-Pey i Anna Caixach\nDiàleg amb Xavier Melloni al voltant de Vers un temps de síntesi\nEntre el cervell i la transcendència. Francesc-Xavier Marín, Ramon M. Nogués i Òscar Puigardeu\n16.00 Treball de grups\nSeminari de lectura d'El monjo i la psicoanalista de Marie Balmary. Andreu Trilla (s'aconsella dur un exemplar de l'obra, en català o en castellà)\nFragmenta per dins. Ignasi Moreta, Inês Castel-Branco, Julia Argemí i Ramon Bassas\nIntroducció a la lectura de Panikkar. Xavier Serra Narciso\nCom llegir els textos sagrats d'altres tradicions. Antoni Prevosti, Joan Ferrer, Jordi Sidera, Halil Bárcena, Manuel Forcano\n17.30 Acte conjunt Amb Déu o sense: Conversa entre Francesc Torralba i Vicenç Villatoro\nHi haurà servei opcional de dinar (suplement 10€) i guarderia. Inscripcions aquí.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/04/2012 08:56:00 p. m.\nBudell avall d'una vida\nheretada, bruta, buida.\nJaume Subirana, fragment d'"Europa", a Una pedra sura. Ed. 62, Barcelona, 2011, p. 46.\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/03/2012 08:54:00 p. m.\nÉs un esdeveniment per a la cultura catalana la traducció que Julia Argemí ha fet d'El sagrat i el profà. Per aquest motiu hem volgut destacar un fragment llarg del pròleg de Vicenç Mateu, que és una magnífica introducció a l'obra d'Eliade. (...)\nDavid Castillo, "Eliade, l'home i el cosmos" (fragment), El Punt Avui (1.3.2012), sobre El sagrat i el profà, de Mircea Eliade (Fragmenta 2012), que es presenta el proper dimarts dia 6 a Barcelona [vegeu aquí] i el dia 20 a Girona [vegeu aquí].\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/02/2012 08:53:00 p. m.\nEtiquetes de comentaris: antropologia, Fragmenta\nVaig conèixer Antonio Gutiérrez, de nom artístic De Antonio, fa pocs anys. Deixeble de Josep Novellas, la seva mort el va fer independitzar i ara, a més de pintar, dóna classes al loft on viu. Hi ha tres aspectes de la seva trajectòria que m’agradaria destacar. El primer és que després de deixar la Madrid natal en la seva ferma convicció d’esdevenir artista, i després de residir a Califòrnia, va anar a raure a Mataró, on ha trobat l’acolliment d’altres apassionats de l’art; ben bé que el cosmopolitisme, a vegades, consisteix en fugir del seu teòric centre. El segon rau en la seva ferma voluntat de dedicar-se al que el fa feliç i li dóna sentit, la seva disciplina en millorar tècnicament i artística, fins i tot deixant una feina estable. I el tercer, els evidents resultats en el seu treball cap a la recerca d’un llenguatge propi que, a banda d’explicar millor tot allò que l’artista vol dir-nos, assoleixi alhora el punt de misteri, de no-explicació, que li cal a tota obra per desenvolupar totes les seves capacitats expressives.\nEl camí, no us penseu, no ha estat fàcil, malgrat la seva bonhomia i optimisme. Costa moltíssim en aquest país viure de l’art. Però, sobretot, no ho ha estat ‘interiorment’, procés que l’artista ha comparat a una successió de batalles especialment contra la por. La por a no sortir-se’n, la por a encarar-se a un mateix, la por a l’acceptació social... Els retrats que aquests dies exposa en solitari a l’Ateneu de Caixa Laietana són, sobretot, l’acarament a la por. Per això aquests rostres, aquesta impossibilitat del retrat ‘pur’, aquesta convivència de màscares, aquesta disparitat de traços i aquesta sana obsessió amb la textura, és a dir, amb el tacte, amb els sentits. La por ho és, també, a descobrir la multiplicitat que guardem dins, la nostra ambigüitat, les nostres ‘pitjors cares’ i que aquestes ‘guanyin’, a la singular batalla, als nostres millors rostres, a aquells que exhibim amb més orgull. I entrellucar, de lluny potser, una complexa personalitat que malda per ser ‘ella mateixa’. El llenguatge artístic és dels pocs instruments, sinó l’únic, que té per fer-ho.\n* Article per a la revista Valors (febrer 2012)\n“Parlem de batalles”, de De Antonio, s’exposa a l’Ateneu Caixa Laietana (Bonaire 3, Mataró), del 9 de febrer al 25 de març de 2012\nPublicat per Ramon Bassas Segura a 3/01/2012 08:54:00 p. m.


Castelló dinamitza els grups del districte sud amb una nova edició de Barris del Sud | Castelló Extra\nCastelló dinamitza els grups del districte sud amb una nova edició de Barris del Sud\nLa campanya és una oportunitat “per a fomentar la convivència en aquesta zona de la ciutat”, segons la regidora Patricia Puerta\nFomentar la dinamització del districte sud i promoure la relació entre els diferents barris de Castelló. Aquests són dos dels objectius principals de Barris del Sud, una campanya amb activitats lúdiques per a tota la família que va arrancar en 2017 i que porta dos anys tractant de posar en valor aquests barris. Durant els dissabtes d’abril i maig, els grups de San Andrés, Roquetes, Santa Teresa, Lourdes, San Bernardo i Perpetuo Socorro acolliran tallers, concerts i altres esdeveniments d’oci. Així serà fins al 18 de maig, l’últim dia d’aquesta edició de Barris del Sud.\nLa campanya de dinamització arrencarà aquest dissabte 6 d’abril al grup San Andrés, concretament al carrer Benafigos. Allà hi haurà inflables, tallers per als més petits i personatges infantils entre les 16 i 19 h. A més, entre les 19:30 i les 21 h es celebrarà un concert cortesia de Grupo de Calle. El dissabte 13 d’abril i en el mateix horari serà el torn del grup Roquetes, quan la plaça del camí Roquetes gaudi d’aquestes activitats d’oci i de l’actuació en directe de La Paradita Flamenca. Barris del Sud tancarà el mes d’abril el dia 27 en el grup Santa Teresa. Els assistents a la plaça del carrer Ludiente també trobaran inflables i tallers, a més del concert de Cosita Buena per culminar la jornada.\nJa en el mes de maig, Barris del Sud visitarà el grup Lourdes el dissabte 4. Aquest dia, els veïns gaudiran de les activitats esmentades i, al final de la vesprada, de la música en directe de Grupo de Calle. Una setmana més tard, el dia 11, el grup San Bernardo i el Parc del Rosselló protagonitzaran aquesta iniciativa de dinamització i els seus habitants podran assistir al concert de Cosita Buena. Finalment, Barris del Sud s’acomiadarà del districte sud amb les activitats ubicades al grup Perpetuo Socorro, en concret a la plaça de la Verge. A més dels correspondents inflables i tallers, La Paradita Flamenca tocarà en l’última actuació de la campanya.\nEn anteriors edicions, la tinent d’alcaldia del districte sud, Patricia Puerta, ha reivindicat aquesta iniciativa que promou l’Ajuntament de Castelló com una oportunitat per “cohesionar la ciutat, teixir els barris i demostrar que Castelló és una ciutat millor si suma a tots els seus barris”.


El 75% dels contagis en l'entorn educatiu són de menors no vacunats segons el Govern\nPublicat 03/12/2021 15:44CET\nEls infants de menys de 12 anys no poden rebre les injeccions\nBARCELONA, 3 des. (EUROPA PRESS) -\nEl 75% dels contagis per covid-19 que s'han registrat en els entorns educatius catalans els darrers deu dies, tant de personal com d'alumnes, són de menors no vacunats, segons la Conselleria de Salut de la Generalitat.\nHo ha explicat la responsable dels programes intersectorials de Salut Pública en la infància i l'adolescència, Laia Asso, en una conferència de premsa aquest divendres, acompanyada de la secretària general de la Conselleria d'Educació, Patrícia Gomà.\nAsso ha recordat que els infants de menys de 12 anys no estan autoritzats a rebre la immunització i, per tant, segons les dades, suposen l'àmplia majoria d'aquests positius.\n"En certa manera, malgrat els maldecaps evidents que generen els casos en els nens, ens dona una bona notícia a favor de l'efectivitat de la vacunació", ha valorat.\nLes dues portaveus han enviat missatges de prudència i han demanat no abaixar la guàrdia davant la situació epidemiològica: "Els contagis s'incrementaran com un reflex del que passa fora", ha afirmat Gomà.\nAsso ha observat que, respecte al curs passat, el virus circula "amb més facilitat" a partir d'un primer contagi i ho ha atribuït a la presència de la variant delta, que provoca més càrregues virals i potencial transmissor i, per tant, brots més cridaners, en les seves paraules.\nNo obstant això, ha afirmat que en aquests moments el Govern no es planteja cap cribratge o mesura accessòria per localitzar positius abans de les festes de Nadal.\nVACUNES PER A INFANTS DE MENYS DE 12 ANYS\nAsso ha assegurat que no té "gaires dubtes" que el Ministeri de Sanitat aprovarà definitivament l'ús de la vacuna per als infants de menys de 12 anys després que l'Agència Europea de Medicaments ho autoritzés per a la franja de 5-12 anys.\nHa apuntat que el punt clau serà saber en quin volum i periodicitat arribaran les dosis per poder traçar l'estratègia de vaccinació amb la màxima agilitat possible.\nAixí mateix, ha explicat que encara no s'ha traçat una estratègia de vaccinació per a aquestes franges, per la qual cosa encara no ha pogut avançar si es faran servir les escoles com a centres de vacunació.


Món Esport | SCC retransmetrà en català els partits de la selecció espanyola durant el Mundial | Mundial 2018\nSCC retransmetrà en català els partits de la selecció espanyola durant el Mundial\nEl seu president ho ha confirmat en una roda de premsa celebrada aquest dimarts\nperE.P. 12/06/2018 13:01 | Actualitzat a 12/06/2018 13:09\nEl president de Societat Civil Catalana (SCC), José Rosiñol, ha anunciat aquest dimarts que l'entitat retransmetrà en català els partits que la selecció espanyola de futbol jugui en el Mundial de Rússia que comença aquesta setmana. En roda de premsa celebrada aquest dimarts, el president de SCC ha explicat que la iniciativa pretén acabar amb el fet que els partits de la selecció es narrin "bàsicament des de Madrid", per aportar una narració en català que doni suport a l'equip espanyol.\nPer fer-ho, SCC ha organitzat un equip de locutors joves que aprofitaran la infraestructura de Ràdio Horta-Guinardó per fer les retransmissions, que es podran seguir per 'streaming' a Internet i també des de les projeccions que Barcelona con la Selección farà en el Camp de l'Àliga, una instal·lació municipal al barri de Penitents.\nEls locutors seran tres estudiants seleccionats entre joves de SCC i de Barcelona con la Selección que s'han presentat voluntaris: "No són professionals perquè volíem fer un programa no perfectament estructurat, sinó espontani i fresc". El responsable d'Esdeveniments i Mobilització de SCC, Sixto Cadenas, ha assegurat que la retransmissió per Internet seguirà encara que Barcelona con la Seleccción no projecti algun dels partits, i ha justificat la iniciativa perquè els catalanoparlants que volen podran escoltar una narració dels partits en català i "amb un sentiment de pertinença i il·lusió".\n#Societat Civil Catalana #La roja #Selecció Espanyola de Futbol #Mundial de Rússia 2018\nVoldran dir en Catanyol.\nNo els hi raja més la neurona que tenen.\nSempre pensant en la cultura. Ningú els escoltarà, ni els seus que odien tot el que tingui a veure amb el català, ni els contraris a ells,és clar! Bé si, els escoltaran els familiars d'aquests voluntaris de Tabàrnia\nJo no els e só ni mirar ni sentir. Visca la Selecció Catalana.\nSi no va acompanyat d'imposicions, cops de porra, y penes de presó, la gent no ho entendrà...\nNo penso veura cap partit en cara que l´o adobin en catalá, ANEU A PASTAR FANG.\nSocietat Civil Catalana: No són ni societat ni civil ni catalana. Es pot parlar i escriure en castellà i ser català amb tota normalitat, perquè, afortunadament som una societat plural amb forta inclinació cap a la llibertat. Feixistes: encara que parleu en totes les llengues del món US CONEIXEM. I.............."AUNQUE LA MONA SE VISTA DE SEDA, MONA SE QUEDA".\nsera desde radio palangana?\nDoncs els "locutors" aquests segur que no seran dels que els seus pares (a demanda SCC i el gobierno español) han obligat a la generalitat a fer-los la escola exclusivament en castellà.\nSeria interessant, i graciós per no dir patètic, saber quants dels "possibles" oïents saben que vol dir streaming.\nDeveu voler dir en tabarnià, no?\nEs pensan que els demòcrates catalans escoltan-los veurem la llum.\nCap problema, tenen tot el dret a fer el que els hi sembli, la llibertat a de ser per a tots, però si creuen que retransmetre´n el partit amb Català la gent els hi farà mes cas, crec que s´equivoquen els que veuen la selecció de Ñ son castellans a Catalunya.


La velocitat de reproducció del virus baixa de l'1 al Bages, i el risc de rebrot també cau - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa velocitat de reproducció del virus baixa de l'1 al Bages, i el risc de rebrot també cau\npau brunet 30.09.2020 | 22:47\nLa velocitat de reproducció del virus baixa de l'1 al Bages, i el risc de rebrot també cau Regió7\nLa velocitat de transmissió de la covid-19 al Bages torna a ser inferior a 1 (0,99) després d'haver flirtejat durant uns dies amb els 2 punts (dilluns la taxa era d'1,91), segons l'última actualització dels indicadors de la pandèmia feta ahir pel departament de Salut i que té en compte els nous casos positius detectats entre el 20 i el 26 de setembre. Aquest índex, que per damunt d'1 indica que el coronavirus està en expansió, és d'1,85 al Berguedà (comarca que no acaba de trobar el camí descendent), d'1,76 a l'Alt Urgell, d'1,37 al Moianès i d'1,21 al Solsonès. En canvi, l'Anoia (0,87) i la Cerdanya (0,75) es troben en situació similar al Bages. La mitjana de Catalunya és de 0,90.\nSegons Salut, el risc de rebrot al Bages va experimentar un fort augment entre el 16 i el 23 de setembre. Aquest indicador va passar des dels 101 punts (el 100 obre la zona de risc alt) fins al 285,78 en tan sols set dies, una tendència que dimecres passat es va invertir: tres dies després, el 26 de setembre, la taxa ja era de 144,31 punts. Precisament aquesta dada és la que la Generalitat prenia ahir com a vigent (sempre hi ha un decalatge de quatre dies) i està calculada a partir dels nous casos detectats entre el 20 i el 26 de setembre: a la comarca, 134 (un més que en els set dies anteriors). En aquest període es van fer al Bages 3.113 proves PCR, de les quals el 4,32% va tenir un resultat positiu. A Catalunya, el risc de rebrot era ahir de 154,47 punts.\nEl Berguedà empitjora\nDe les comarques de l'àmbit de Regió7, el Berguedà és l'única que manté una tendència a l'alça. El risc de rebrot actual a la comarca és de 358,52, mentre que fa set dies era de 209,57 i, una setmana abans, de 150,09. Entre el 20 i el 26 de setembre s'hi van confirmar per PCR 45 nous positius i el 9,3% de tots els tests que es van fer van donar positiu. Són 14 nous casos més que entre el 13 i el 19 de setembre, quan el percentatge de positius va ser del 8,5%. Quant a la velocitat de transmissió, l'índex ha anat millorant i s'ha allunyat del 2,72 de fa quinze dies, però l'1,85 actual segueix essent alt.\nAl Solsonès, que va assolir els 642,72 punts el 17 de setembre, tenia aquest dimarts un risc de rebrot de 330,56. A la comarca s'han reduït els nous casos (10 en set dies, per 26 el període anterior) i també ha descendit de forma notable la velocitat de transmissió (d'un 3 fa tres setmanes a l'1,21 actual). Al Moianès, la taxa va oscil·lant entorn dels 250 punts (ahir 269), però deixa enrere els 450 de fa quinze dies. Quant a l' Alt Urgell, que va tenir un pic màxim el 17 d'agost (845,8), va experimentar un repunt a principi de setembre (338,51 el dia 10) i ara ja es troba a 220,86. I l' Anoia segueix en zona segura per segona setmana, ara amb un 67,74 punts.


Grafit literari pels 10 anys de la Fira del Llibre Ebrenc · Litterarum-Fira d'espectacles literaris\nGrafit literari pels 10 anys de la Fira del Llibre Ebrenc\nFIRA LLIBRE EBRENC\t 03-05-2013\nMóra d’Ebre commemora el desè aniversari de la Fira del Llibre Ebrenc amb un grafit literari de 50 metres quadrats a una paret de la plaça de la Cultura\nEnguany la Fira del Llibre Ebrenc de Móra d’Ebre arriba al seu desè aniversari i per commemora-ho, els organitzadors, el Centre d’Estudis de la Ribera d’Ebre, l’Ajuntament de Móra d’Ebre i l’Institut Ramon Muntaner, van convocar un concurs de grafit per crear un grafit literari que il·lustrés d’alguna manera la passió pel llibre i que a l’hora ajudés a captar l’interès cap a la fira d’altres públics.\n“La gent que fa grafits i els seus seguidors també tenen una sensibilitat i un interès especial per la cultura, i en aquest sentit creiem que el concurs de grafit ha sigut un bon altaveu per a la nostra fira”, argumenta el seu director, Albert Pujol.\nAl concurs s’hi han presentant set artistes: Albert Bonet (Riba-roja d’Ebre, 1996), Carles Oriol (Móra d’Ebre, 1990), Jordi Costa (Gandesa, 1986), Ramon Galup (Barcelona, 1975), Raquel Gómez (Barcelona, 1975) i Xavier Oliach, Gaser (Reus, 1985) i nou obres. Aquesta setmana el jurat integrat entre altres, pel director de la Fira, Albert Pujol, el director de Lo Pati-Centre d’Art de les Terres de l’Ebre, Blai Mesa, i la regidora de Cultural de l’Ajuntament de Móra d’Ebre, Montse Pineda, ha escollit com a guanyador Xavier Oliach, Gaser de Reus. La seua obra es diu Sediments literaris i escenifica un món imaginari on els llibres són els protagonistes. N’hi ha que volen com ocells, d’altres que s’apilen com una columna de coneixement i fins i tot un que representa l’aixopluc d’una tenda de campanya. També hi surten personatges llegint. A més el dibuix, molt ric en detalls, també incorpora una imatge de la façana fluvial de Móra d’Ebre amb el pont de les arcades. El jurat ha valorat la integració de la seua proposta a la plaça de la Cultura de Móra d’Ebre i el fet que sigui una obra per a totes les edats. “Transmet el missatge que volíem, el d’iniciar els joves a la lectura i consolidar els grans”, argumenta Pujol.\nL’autor, Gaser, té una llarga trajectòria en l’àmbit de l’art urbà i entre altres ha dissenyat i pintat la nova imatge del Mercat del Carrilet de Reus, també ha participat juntament amb sis artistes europeus més en la decoració de l’estació de ferrocarril Durlach al centre nostàlgic de la ciutat alemanya de Karlsruhe. L’any passat va ser un dels artistes seleccionats a la primera edició del Festival d’Art Urbà Fahr, impulsat per Lo Pati-Centre d’Art de les Terres de l’Ebre i va pintar l’espectacular mural de l’àvia que es pot veure a la travessia urbana de la N-340 al seu pas per l’Aldea.\nEl mural Sediments literaris de Gaser s’inaugurarà el proper divendres 24 de maig, en un acte públic en el qual també es farà un reconeixement especial a tots els xiquets de Móra d’Ebre nascuts el 2004, l’any que es va celebrar la primera edició de la Fira del Llibre Ebrenc.


Espanya atrapada en una ratera pel Catalangate / Eurogate – Avantguarda.cat\nOriol Domingo 23 d'abril de 2022 Uoctubre\nEl Catalangate o l’espionatge d’Espanya amb les seves clavegueres de l’estat contra Catalunya i el sobiranisme democràtic i pacífic internacionalitza l’afer català i es converteix en una ratera pel propi règim espanyol. (“Ratera: Parany per agafar rates”. Diccionari de la llengua catalana).\n2.- I és que el Catalangate és l’Eurogate perquè el règim monàrquic espanyol espia a ciutadans europeus, a eurodiputats catalans (Carles Puigdemont, Toni Comin, Clara Ponsati, Diana Riba), als seus col-laboradors i als seus advocats de la Unió Europea. El Catalangate / Eurogate és un afer europeu perquè atempta contra els drets i els principis de l’UE.\n3.- El Catalangate / Eurogate denigra encara més la poca qualitat de les institucions d’Espanya, començant per la crisi monàrquica protagonitzada pel fugitiu Juan Carlos I, imposat com a rei pel dictador Francisco Franco a qui va jurar fidelitat com a caudillo i al seu feixista Movimiento Nacional. També la postura i el silenci de la Zarzuela, la Moncloa, el Congrés, el Senat, l’aparell judicial i la fiscalia es lamentable i significatiu. Demostra que “alguna cosa fa olor de podrit” a Espanya com William Shakespeare diria segons va escriure en la seva obra sobre la tràgica història de Hamlet, príncep de Dinamarca.\nSant Jordi, allibereu-nos de la Rússia bèl·lica i de la Spian contra Catalunya


Saber més respecte al cognom Bradish és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Bradish sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Bradish.\nEl cognom Bradish en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Bradish, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Bradish és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Bradish\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Bradish en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Bradish, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Bradish que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Bradish, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Bradish. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Bradish és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Bradish del món\nEstats Units (1503)\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Bradish en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Bradish poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Bradish és un cognom més freqüent, i en quins països Bradish és un cognom insòlit o inexistent.


Jornada de Transparència o que ens agafi confessats - SOM Gramenet\nHome » Blog » Jornada de Transparència o que ens agafi confessats\nJornada de Transparència o que ens agafi confessats\n15 febr., 2016 in Blog / Opinió\nL’Ajuntament va organitzar una jornada de presentació i debat sobre la Llei 19/2014 de transparència, accés a la informació pública i bon govern, i el procés d’aplicació de la mateixa a l’administració municipal.\nAlbert Gerard Ventura\nMembre de SOM Gramenet\nCom a presagi del procés d’implantació de la llei, la jornada comença quaranta minuts tard doncs la primera ponent es troba en un embús. Així que en Rafael Jiménez Asensio, professor de la Facultat de Ciències Polítiques de la Universitat Pompeu Fabra, fa la seva ponència primer, cosa que es traduirà en una improvisada contraponència posterior. En Rafael introdueix la idea de ‘bona governança’ com a englobadora dels altres conceptes com la transparència i el bon govern. La bona governança inclou una mirada exterior al concepte de bon govern. La transparència s’ha d’entendre com una eina que garanteixi l’accés a la informació pública, faciliti la rendició de comptes, previngui la corrupció, augmenti la confiança ciutadana vers l’administració i ajudi al control democràtic del poder. La transparència té diverses dimensions com la publicitat activa, l’accés a la informació pública, la transparència col·laborativa o les dades obertes (‘open data’). Respecte a l’accés a la informació pública encara s’utilitza poc per part de la ciutadania i manca pedagogia respecte els drets i les responsabilitats de la mateixa vers la transparència i l’accés a la informació. La ciutadania pot sol·licitar tota i qualsevol tipus d’informació que vulgui sense al·legar motiu, encara que ja estigui publicada a la web, i l’entrega de la informació per part de l’administració ha de ser en un mes. Tot i l’expressat anteriorment, existeixen clàusules d’inadmissió d’accés a la informació pública per motius de dades personals, dades de menors, propietat intel·lectual i industrial, etc.\nExisteix el debat obert entre l’accés a la informació pública versus la protecció de dades. Tota la informació que es faci pública s’ha de filtrar per evitar publicar informació personal i s’haurà de dissociar la informació personal i justificar la inadmissió en els casos corresponents. Segons el criteri del ponent, la Llei disposa d’un bloc de responsabilitats i de sancions “massa dures” cap als alts càrrecs de l’administració: regidors, directius, etc. La Llei introdueix molts altres elements d’aplicació com el portal de transparència o el sistema de garanties. La transparència s’ha d’entendre com a eina i també com a objectiu. El grau de maduresa de la transparència es pot classificar en: mentidera, aparent, de compliment de la llei i efectiva. L’objectiu òptim és arribar a una transparència efectiva vinculada a la participació ciutadana i a la rendició de comptes.\nArribada la Gemma Calvet Barot, directora de Transparència de l’Àrea Metropolitana de Barcelona, la ponent introdueix que l’Estat espanyol és el darrer país europeu amb una Llei de transparència. La Llei prové d’una directiva europea i en certa part és realitat pels nombrosos casos de corrupció. La Llei catalana de transparència ha estat consensuada amb tots els grups polítics del Parlament. La transparència i la participació ciutadana s’han d’entendre com ens vinculats però diferents. Així, el Títol III de la Llei de consultes legisla aspectes de participació ciutadana. La transparència horitzontalitza l’administració. D’acord amb la ponent, el règim sancionador de la Llei de transparència vol prevenir la càrrega penal sobre l’Administració en certs casos i que es solucioni en un àmbit administratiu, matisant així el posicionament del ponent anterior sobre la duresa del bloc de responsabilitats i sancions de la Llei.\nLa sessió s’anima amb un intercanvi de visions entre la perspectiva d’un acadèmic i consultor que troba que la Llei li dóna un caràcter sancionador i matisos negatius a l’aplicació de la transparència enlloc de donar-li un caràcter positiu i d’oportunitats, i la perspectiva d’una directiva de l’administració que considera que la Llei estructura i articula l’aplicació de la transparència definint les obligacions i responsabilitats de cadascun dels actors. Encara de les pulles entre ambdós ponents, les ponències han estat prou espesses. En aquest moment arriba la pausa per prendre un cafè i unes pastetes.\nDesprés de la pausa, és el torn de la Marta Corcoy Rius, membre del Laboratori de Periodisme i Comunicació per a la Ciutadania Plural de la UAB. Aquesta institució avalua i reconeix la tasca de transparència i comunicació pública dels ajuntaments amb el segell Infoparticipa. Dins dels criteris d’aquest segell, Santa Coloma disposa d’una bona puntuació, mancant-li dos dels indicadors: la publicació de la relació de llocs de treball i les retribucions del personal laboral i funcionari de l’ajuntament, segons les categories, i la publicació al web la relació dels serveis que es presten (carta de serveis) i els compromisos davant la ciutadania. La ponent introdueix elements que des de SOM Gramenet hi estem d’acord i que, en molts casos, hem sol·licitat al govern municipal dur-ho a la pràctica. La informació publicada per l’administració ha de ser intel·ligible per la ciutadania. Per exemple, el pressupost municipal s’ha de penjar a la web en un llenguatge planer, una estructura entenedora i penjar-ne el seguiment periòdic del pressupost. També les actes dels Plens municipals han de ser públiques. I a més, al dia següent de cada Ple s’ha de publicar una crònica del mateix informant també dels posicionaments i la feina de l’oposició. Aquesta informació sobre els grups de l’oposició hauria d’incloure’s en les diferents comunicacions de l’ajuntament. La ponent considera que hi ha un abús de repositoris web: la web municipal, la seu electrònica, el portal de transparència, etc. S’hauria de simplificar i que la web municipal fos tota accessible, transparent i intel·ligible. La informació més demandada per la ciutadania general són sous dels regidors i els alts càrrecs, informació sobre els grans contractes i obres, i sobre les subvencions.\nFinalment, la Carme Borreguero Pinel, coordinadora del Programa de transparència i qualitat democràtica de l’Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet, presenta el pla de l’Ajuntament per aplicar la Llei de transparència i per avançar cap a un govern obert incloent aquest quatre branques: la participació, la col·laboració, la transparència i les dades obertes. L’Ajuntament disposa d’un Reglament municipal de participació i la transparència s’avalua mitjançant els indicadors de transparència dels organismes Transparència Internacional i Infoparticipa. Dins del programa de transparència s’engloben la publicitat activa, el dret d’accés a la informació publica, les mesures estructurals i organitzatives i les mesures transversals. Les actuacions concretes del programa de transparència inclouen les següents: la creació d’un Comitè tècnic de govern obert, l’elaboració d’un Codi ètic, l’avançament cap a l’administració electrònica, l’adhesió al servei de transparència del Consorci AOC, un pla de formació per als treballadors municipals, l’actualització de les cartes de serveis, la millora de la gestió documental, la simplificació dels procediments, la clarificació i la millora de l’accessibilitat de la web municipal, la definició d’uns indicadors de qualitat propis, etc. Sobre la informació i les dades públiques i obertes, s’ha de garantir el compliment del principi de veracitat i la revisió i l’actualització de les mateixes.\nEn termes generals totes les ponències, com també SOM Gramenet, consideren la transparència com un element clau i transversal per modernitzar l’administració pública, per millorar l’eficiència i l’eficàcia de la tasca desenvolupada per la mateixa i per facilitar la rendició de comptes i el control democràtic de les actuacions públiques. Però els ponents valoren que la Llei de transparència és força ambiciosa i difícil de complir en tots els aspectes, donada la situació pressupostaria i de personal actual de la majoria dels municipis. SOM Gramenet, com sempre, estarem atents als passos que faci el govern municipal i exigirem l’aplicació de totes les mesures que portin l’administració a ser plenament transparent i accessible. Entenent la transparència com una companya de viatge de la participació ciutadana deliberativa i decisòria, amb un gran valor pedagògic en si mateixa de coneixement i salvaguarda del bé comú.\nReferències introduïdes per les ponències:\n‘Llei 19/2013, de 9 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern’ del Govern d’Espanya:\n‘Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern’ de la Generalitat de Catalunya:\n‘Llei 10/2014, del 26 de setembre, de consultes populars no referendàries i d’altres formes de participació ciutadana’ de la Generalitat de Catalunya:\n‘Reglament de participació ciutadana i govern obert’ de l’Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet, 2015:\n‘La governança europea, un llibre blanc’ de la Unió Europea, 2001:\nConsell de Transparència i Bon Govern del Govern d’Espanya:\nServei de transparència del Consorci Administració Oberta de Catalunya:\nPortal de transparència de la Junta d’Extremadura:\nPortal de transparència i de dades obertes de la Diputació de Guipúscoa:\nEl govern del PSC de Santa Coloma, obligat a retirar propaganda encoberta


Del 23 al 29 de novembre | Buscaciència\nDel 23 al 29 de novembre\n22 nov. 2015 Buscaciència\nMalgrat que la Setmana de la Ciència finalitzà oficialment el 22 de novembre, Sant Joan Despí la celebra durant els propers dies. Sota el lema “Som ciència”, el municipi acull multitut d’activitats per a tots els públics entorn la física, l’astronomia, les matemàtiques i altres disciplines. Una d’aquestes activitats, per cert, consisteix en la creació d’un mapa de soroll de Sant Joan Despí a través de l’aplicació per a mòbil Noise Watch, tot un experiment de ciència ciutadana.\nLa setmana compta amb més activitats de cultura científica. Consulteu-les en aquests enllaços:


juliol 2020 - Salut360\nby volca_admin | jul. 30, 2020 | Notícies\nby volca_admin | jul. 24, 2020 | Notícies\nSabies que amb la quiropràctica augmentem el benestar general de les persones quan arriben a la tercera edat? Amb el pas del temps ens tornem més vulnerables però això no vol dir que envellir hagi de ser sinònim de dolor o malaltia, generalitzar-ho és un gran error....


#EliteNews: Palma le 'pone freno' a cop de KM i Antoni Gran i Marga Fullana són les paparres més ràpides\nBon cap de setmana per Mallorca ple de curses i esdeveniments amb molt bon ambient\nAntoni Gran Sánchez va ser ‘la paparra’ més ràpida, el corredor de l’Amistat-FisioPlanet va completar els 10KM en 35:46 per davant de Pedro Olmo del CA Fidipides (36:37) i de Houcine Fakrouni, del CA Manacor (36:43). En dones, la guanyadora va ser Marga Fullana Riera, del Club Esportiu Garden Hotels (40:53) seguida de Bel Durán Galletero, del Physio-Run Guiem Duran (42:58) així como Lidia Sánchez García, la seva companya d’equipo (43:51). Podeu consultar totes les classificacions aquí.\nEn el Mallorca Olympic el més ràpid va ser Miquel Riusech, del Duet Ciclisme Mallorca (1:48:11) per davant de Guillem Soler, del Xtrem Calvià Triatló (1:49:44) i d’Albert Gelabert Mira, del Grup Esportiu Caldentey (1:49:58), que va protagonitzar una gran remuntada després de sortir en la posició 60 de l’aigua i acabar el tram de ciclisme com el més ràpid. Increïble el paper de Emma Pallant, qui no només va guanyar en dones (1:50:53) sinó que va acabar en quinta posició general. La segona dona va ser Gemma Llabrés Busch, del AE Entrenamientogloglal.net (2:03:51) seguida d’Anna Wiese amb un temps de 2:04:36.\nA la Vall de Sóller, el més ràpid va ser Alejandro Forcades del Tirany – SM2 Tecnologia qui va recórrer els 14KM aproximadament que hi havia de recorregut amb un temps de 1:50:46 i va acabar per davant de Biel Gomila Puigserver, del Ermassets Esporles (1:52:14) i de Hamal Villar, del Món Aventura (1:56:32). En fèmines, la guanyadora va ser Bel Calero, de Mallorca Trail, amb un temps de 2:17:21, imposant-se a l’atleta de Sa Milanda, Angie Rigo (2:26:14) i a Joana Maria Cañellas, del Altura Lloseta Esports (2:29:05).\nA la cursa Ponle Freno, el més ràpid va ser Antonio Roldan, del Garden Hotels, qui va recórrer els 10KM en 34:31. El podi el van completar el campió del Món i d’Europa de marató, Martín Fiz, i Miquel Capó, que van compartir la segona plaça entrant amb un temps de 35:11. En dones, la més ràpida va ser Natalia Máñez (46:46) per davant de Maria dels Reis Carbonell, del Blue Tribe (47:53) i de Imogen Beazley, del Atletas del Planeta (48:58).


5 originals centres de taula pel teu casament – La Masía de Castelladral\nEls muntatges han estat creats per 3 grandíssims floristes: la Cristina de La Flor, la Mireia Abras i Lázaro Bosser. Gaudiu d’aquestes petites obres d’art:\nEs tracta d’un centre de taula amb un estil força barroc, amb roses antigues, llibres folrats amb papers de flors i testos de terracota (que donen un aire més rústic a la composició).\nSobre un tros de roba estampada i antiga trobem una base rodona. A sobre la base hi ha molsa i una tetera d’antiquari plena d’anemones i ranúnculs. Dos bonics canelobres acaben de donar el toc bohemi a la decoració.\nEs tracte d’una centre molt alegre i sense massa complicacions: flors de colors variades on predominen les tonalitats roses i liles acompanyades de verds.\nOutlander: Inspiració al bosc (Part 1)


EsquiUniversitario - Aragüells\nLOS TILOS S/N BENASQUE Situación en el mapa\nDescripción Aquest acollidor hotel és a Benasque. Localitzat just al centre de la ciutat, l'establiment permet accedir fàcilment a tot allò que ofereix aquesta destinació. Els hostes trobaran el camp de golf més proper a 2. 0 quilòmetre(s) de l'establiment. L'establiment es troba a 6. 0 quilòmetre(s) de les pistes d'esquí. L'hotel es troba a 300 metres de la platja més propera. L'allotjament disposa de 19 agradables habitacions. Aragüells es va sotmetre a una reforma el 2012. Els viatgers es mantindran al dia gràcies a la connexió a internet per cable i sense fils disponible en els espais públics. La recepció està oberta tot el dia. No s'admeten mascotes a les instal·lacions.\nServicios Alojamiento Trones Hotels esquí Internet Restaurant Aparcament Televisió Calefacció Platja: 300 Habitacions dobles: 12 NO Accessible en cadira de rodes Nombre de pisos (edifici principal): 3 Parada bus / metro més pròxima: 140000 Restaurant NO Habitacions comunicades Servei d'habitacions Bany Dutxa Camp de golf: 2000 Sala de jocs Any de construcció: 1991 Any de l'última reforma: 2012 Habitacions individuals: 2 NO Mascotes petites permeses (menys de 5 kg) Centre població: 0 Sala de televisió Pistes d'esquí: 6000 Nombre total d'habitacions: 19 Sala de jocs Cafeteria NO Aparcament MasterCard Visa 1: 2000 Anciles 2: 6000 Cerler, estación de esquí 3: 10000 Llanos del Hospital 4: 0 Benasque Servei de recepció 24 hores Guarda-roba Cobertura de telefonia mòbil Internet per cable Dinar a la carta Dinar de menú a elegir Sopar a la carta Sopar de menú a elegir Servei de recepció 24 hores NO Garatge Wi-Fi NO Mascotes grans permeses (més de 5 kg) Maestro Esmorzar bufet -\nServicios Habitación Dutxa Calefacció individual Accés a Internet Calefacció central Balcó Secador Telèfon de línia directa TV Bany Banyera


Arrimadas ja té relleu al Parlament La República\nArrimadas ja té relleu al Parlament\nCarlos Carrizosa serà el nou president del grup parlamentari de Ciutadans\nPocs dies abans de l’inici de la nova legislatura al Congrés dels Diputats, Inés Arrimadas s’acomiadarà aquest matí del Parlament. La líder de Ciutadans serà la mà dreta d’Albert Rivera a la cambra espanyola, però no deixarà orfe el partit taronja.\nCarlos Carrizosa ascendeix a president del grup taronja al Parlament, mentre que Lorena Roldán serà la nova portaveu. La política nascuda a Tarragona va protagonitzar una polèmica fa pocs mesos quan es va publicar una imatge seva a la Via Catalana.


Arriben les festes de Nadal, i amb elles, els menjars abundants i copiosos. Els plats mes tradicionals a casa nostra són l’escudella o sopa de galets pel dinar de Nadal, seguit d’algun rostit, normalment d’alguna au; d’aquí la cançó “ara ve Nadal, matarem el gall”. I per Sant Esteve sempre ha estat tradició fer canelons, originàriament pel sol fet d’aprofitar les restes del dinar de Nadal, tant del rostit com de l’escudella, sempre regat amb bons vins i caves, i amb els torrons i neules com a protagonistes de les postres.\nDes d’El Jardí de Sant Gervasi un volem proposar alguna recepta diferent, sempre amb ingredients de temporada i que també fan festa, i adequats per a qualsevol dia del mes.\nA més a més, en aquesta ocasió presentem uns postres en els quals podran participar en l’elaboració els més menuts de la casa, per la seva senzillesa, i amb un ingredient principal molt atractiu.\nFLAM DE CRANC REIAL\n5 potes de cranc reial\n40 cl nata liquida\n50gr de gruyère ratllat\n1 pessic de pebre negre i de sal\nBateu els ous amb la nata, a continuació afegiu-hi el formatge i el cibulet, a continuació afegiu la carn del cranc, el pebre i la sal, i ho poseu en els recipients individuals, i ja estaran a punt d’enfornar, a 180° durant 25 min. Deixeu refredar abans de servir.\nAMANIDA D’ESCAMARLANS I CEPS\n6 ceps mitjans\nSal, pebre blanc, vinagre de poma i una cullerada de cafè de mel\nNetegeu els bolets, lamineu-los i confiteu-los amb l’oli una mica calent; un cop cuits, escorreu-los i reserveu-los. Talleu els escamarlans a daus o al llarg, i coueu-los a la planxa amb un pessic de sal i un raig d’oli d’oliva. Per servir, posareu els enciams amanits amb la vinagreta, i a sobre els ceps i escamarlans amanits amb un raig d’oli.\n1 ceba de Figueres, 1 porro, 2 tomàquets, 3 grans d’all\n1 copa de porto, 1 copa de brandi\n2 litres de brou de vedella\n1 kg de salsifins\n½ litre de brou d’au, Oli d’oliva\nDaureu les galtes en una cassola i reserveu-les. Seguidament sofregiu la ceba, el porro i els alls, tot tallat a trossos. A continuació, el tomàquet triturat, les herbes, les copes de vi, i deixeu-ho reduir una mica. Després, hi afegiu el brou de vedella i les galtes, i deixar-ho coure durant 2 h a foc baix. Després coleu la salsa i reserveu-ho tot per separat. En una paella coueu durant 30 min els salsifins amb la mantega, tot seguit afegiui-hi el brou d’au, i coueu-ho durant 30 min més.\nPer lacar les galtes, barrejareu una mica de salsa amb la mel, suqueu les galtes amb la salsa resultant i coueu-les al forn a 170° fins que faci crosta. Per servir, emplateu uns salsifins, una galta i la salsa pel damunt.\nde Judit Casanova\nFotografia de Judit Casanova\n1 paquet de pa d’àngel (‘obleas’)\n2 pots de Nutella de 250 g\n1 paquet de crocant\nFerreros Rocher per decorar\nEscalfeu la Nutella al microones, un cop fosa, unteu un pa d’àngel, un rere l’altre fent capes, fins on es vulgui, i unteu tot l’exterior amb Nutella, per acabar en l’última capa escampeu el crocant i poseu-hi algun Ferrero Rocher. Es reservarà a la nevera fins que sigui ben fred.


L'assassí de Carrasco podria ser un tirador expert alliberat d'ETA\nLes forces de la lluita antiterrorista continuen recollint informació per intentar descobrir qui va assassinar l'exregidor socialista Isaías Carrasco, on es troben els assassins i poder, així, detenir-los. La investigació ha permès per ara certificar que les bales utilitzades en l'homicidi són del calibre 9 mil·límetres parabellum, la munició utilitzada habitualment per ETA. També s'apunta que l'autor material dels cinc trets que van acabar amb la vida de Carrasco era un bon tirador i expert. Els ho fa pensar els trets junts, precisos i sense disseminar-se. Per això pensen que es tracta d'un membre alliberat d'ETA, a sou de l'organització.\n09/03/2008 - 09.44 Actualitzat 09/03/2008 - 10.34\nEls membres alliberats d'ETA tenen més pràctica de tir i estan més acostumats a accions com la que va acabar amb la vida de l'exregidor socialista de Mondragón que no pas els etarres legals, no fitxats per la policia. És per aquest motiu que fonts de la lluita antiterrorista apunten que l'autor material del crim podria tractar-se d'un d'aquests membres a sou de l'organització.\nPer la trajectòria de les bales, a més, la policia creu que l'assassí es tracta d'un home alt, de més d'1,80 metres d'altura. Una altra persona l'estava esperant en un cotxe per fugir del lloc dels fets.\nDe moment els investigadors no han pogut determinar si els etarres que van cometre l'atemptat són els membres del comando Biscaia Jurdan Martitegi Lizaso i Arkaitz Goikoetxea Basabe, tots dos de gran estatura. No es descarta que l'acció terrorista l'hagi pogut perpetrar un comando arribat des de França que, potser, va tenir la cobertura d'activistes del País Basc.\nIsaías Carrasco va veure's sorprès pel seu assassí cap a dos quarts de dues del migdia, després d'entrar al cotxe per anar a treballar. Abans de poder arrencar, l'etarra va efectuar cinc trets a través del parabrisa a un metre i mig de distància que van impactar al cap de l'exregidor, al coll, dos cops a l'abdomen i al braç.\nLa víctima va poder sortir del cotxe, aparcat al carrer Navas de Tolosa, i arrossegar-se un tros fins al centre de la calçada, on va caure desplomat i on el van trobar la seva dona i filles, que havien sentit els trets des de casa.\nUn tirador experimentat amb les bales d'ETA


Art. No.: 00444849442000\nNumero dell’articolo 00444849442000


Puma Rebel Block Full Zip Hoody Verd, Dressinn\nPuma Rebel Block Full Zip Hoody\nDescripció Puma Rebel Block Full Zip Hoody\nRepetiu el gràfic PUMA al llarg de zip.\nImpressió gràfica gràfica elevada.\nBosses laterals Welt per a solucions d'emmagatzematge ,.\nDos punys amb nervi (cw: 03,06,23), punys de costella (cw: 01) ,.\nNo esperis més i compra Puma Rebel Block Full Zip Hoody. Si vols obtenir més informació sobre les característiques de Puma Rebel Block Full Zip Hoody, pots posar-te en contacte amb dressinn a través de la pàgina de contacte i t’assessorem. dressinn ofereix una col•lecció exclusiva en material de Roba home de moda i altres activitats esportives. De ben segur que amb tots els productes de Roba home disfrutaràs del teu esport favorit i el faran una mica més confortable gràcies als productes de Dessuadores.\nCaracterístiques Puma Rebel Block Full Zip Hoody\nTecnologias Puma Rebel Block Full Zip Hoody\nBona mida i bon producte\nJason - 18/06/2019\nCompleix la descripció i la qualitat molt bona al tacte, i es manté calenta. Vàlid\nConforme à la description et de tres bonne qualité au touché .Et il tient chaud . Je valide


Un mar de crancs i paradoxes - CATzona\nUn mar de crancs i paradoxes\nEl punt de partida de La fuga de l’home cranc és ambiciós: fer conviure una barreja de veus que es materialitzen en dues trames molt diferenciades que acabaran per confluir. L’una és una trama de tall realista i costumista, que avança cap a la irrealitat, l’onirisme i la comicitat, amb el Víctor, una mena d’home sense atributs ni iniciativa que va camí d’una transformació inusual. L’altra és una ciència-ficció desbocada i accelerada que transcorre en un món de bestioles similars als crancs, de rebels, robots i unes quantes tones de brutalitat. El contrast entre aquests dos fils argumentals ofereix moments curiosos, que Guillem Sala enfila a través de dosis d’intriga (els finals dels capítols contribueixen a aportar un ritme propi). Tant la quotidianitat del Víctor -en un marc urbà barceloní del qual mira de treure suc- com les giragonses del món dels crancs semblen voler estar al servei d’un seguit de reflexions i imatges simbòliques d’un cert to metafísic i també de crítica i sacsejada als funcionaments sistèmics que es donen per bons. Tanmateix, el pes i l’eficàcia de les dues trames és clarament desigual. Així com la fragilitat i els alts i baixos del Víctor -el deixa la nòvia, es troba desubicat, li costa superar la seva apatia…- i les insinuacions que suggereixen el seu viatge cap a la condició de cranc obtenen algunes estampes interessants i divertides, la via de la ciència-ficció s’embardissa a mesura que avança la novel·la fins al punt que a estones resulta confusa.\nEn la seva primera novel·la (Imagina un carrer, premi Documenta del 2006), Guillem Sala ja havia utilitzat recursos de la narrativa fantàstica per mirar d’estireganyar la realitat i fer aflorar algunes paradoxes del sistema. En aquell cas, l’avenç de la tecnologia confrontat amb la incomunicació creixent. Aquí aquesta voluntat, regada d’humor i fins i tot d’un to destraler, torna a fer-se evident, i en certs moments agafa un biaix existencial i en d’altres quasi de voler escrutar el cosmos sencer. Una multiplicitat d’afirmacions i sortides volen remar cap a aquesta direcció (les relacions de parella i amb els amics, les descripcions de la ciutat -n’hi ha de molt aconseguides-, el detall de la naturalesa dels crancs…), però fa l’efecte que n’hi ha que queden a mig camí. “El cranc no espera res. No fa projectes i es limita a avançar i a menjar”, s’afirma en plena mutació de l’home cranc. La idea de fugida que s’hi associa propicia un final de mala bava.\nEl temporal deixa l’afectació més greu dels últims 20 anys a la costa catalana