B&Co. Limoges Arts & Crafts Candlestick Pair (Signed "Maude : Dark Flowers Antiques | Ruby Lane\nFavorite Shop 1,684\nOffered for purchase is a beautiful Bernardaud & Co. (B&Co.) Limoges Arts & Crafts Candlestick Pair (Signed "Maude Rissinger"/c.1900-1914) hand decorated in the US or Canada during the Arts & Crafts period. The candlesticks are in excellent condition... no chips, cracks or repairs, although there are some surface scratches and wear from age and use. Each candlestick is approximately 9 inches tall, 5.25 inches in diameter across the base, and 1 inch in diameter opening for the candle. The bottom is marked as indicated in the pictures.\nItem ID: M-0435\nB&Co. Limoges Arts & Crafts Candlestick Pair (Signed "Maude Rissinger"/c.1900-1914)\nSee All 1,684 Items


Captivate Dental: HealthInForum.org | Page 1 : Captivate Dental, Captivate Dental, ...\nResult: Captivate Dental\nLocation: Victoria - Moorabbin - Australia\nCaptivate Dental located in Moorabbin near Brighton,is dedicated to providing the finest quality of care and enabling patients to make informed choices. Our comprehensive approach to oral health and the diversity of services we provide, ensures our patients have complete ...\nRelated: Medical Dental Cross Coding - Free Dental - Dental Animations - Dental Lab Technician - Pleasant Dental Com - Solana Dental


Alegria en va de PPC i C’s per la sentència sobre el català al funcionariat ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dimarts, 22 de juny de 2021 07:14 h\nPolítica Última actualització Divendres, 26 de febrer de 2016 19:45 h\nMundó diu que el TSJC anul·la parcialment un protocol però que la Llei de Política Lingüística "mai ha estat impugnada"\nLa guerra de sempre: Rodríguez i Carrizosa carreguen contra el Govern de la Generalitat per haver volgut “exigir” l’ús d’una de les llengües cooficials i “discriminar” el castellà però a la vegada, el conseller de Justícia, Carles Mundó, lamenta que "hi hagi qui a partir de qualsevol pretext vulgui fer de la llengua un conflicte". El més important de tot plegat: la Llei de Política Lingüística "mai ha estat impugnada".\ncarles mundo, catala, ciudadanos, institucions, llengua, partitpopular\nACN Barcelona.-El conseller de Justícia, Carles Mundó, ha subratllat que la sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) anul·la parcialment el 'Protocol d'usos lingüístics de la Generalitat i el sector públic que en depèn', però que la Llei de Política Lingüística de 1978 continua "perfectament vigent" i "mai ha estat impugnada". Mundó ha puntualitzat que el protocol , "no és una norma imperativa" i "té una consideració de recomanacions" i que la llei és "el punt de referència" d'"on deriven les obligacions i drets". El conseller considera que "el que no és acceptable és que hi hagi qui a partir de qualsevol pretext vulgui fer de la llengua un conflicte". "Seria un error pensar que el conflicte lingüístic que no existeix al carrer s'ha d'alimentar d'alguna banda", ha reblat.\nAlegria en va de PP i C's\nLa sentència del TSJC que anul·la parcialment un protocol d'usos lingüístics del sector públic de la Generalitat per prioritzar el català ha estat amplament celebrada per PPC i C’s. El portaveu adjunt dels populars, Santi Rodríguez, i el portaveu parlamentari de Ciutadans, Carlos Carrizosa, han volgut manifestar la seva satisfacció al respecte i han carregat aquest divendres contra el Govern per voler “exigir” i “obligar” a l’ús del català i “discriminar” el castellà amb la normativa recorreguda. Tots dos han coincidit que la sentència és un element “en favor de la llibertat i dels drets” lingüístics de les persones que treballen al sector públic.\nUna regidora de Calp del PP diu que amb Franco es vivia de "meravella" 26.02.2016.\n27 de febrer de 2016, 18.54 h\nEsta gente de c,s solo se pueden definir de una manera, son malos pero malos de cullons,una buena persona jamás votaria a estos hijos de.........Franco jejeje...y que me deciis de los sociatas otros hijos de........Franco tots a la merda te enteras izetas VISCA CATALUNYA LLIURE\n27 de febrer de 2016, 13.22 h\n27 de febrer de 2016, 13.15 h\nÉs conegut per tots que el C's no es precisament un partit que defensa la cultura catalana, i per això s'alegren quan hi ha qualsevol atac i restricció de la llengua. Ells voldrien suprimir-la totalment i que es parlés una sola en tot Espanya, tal com volia el gran Dictador i Cia. "Una grande y libre". No els importa que hi hagin 6 milions que la parlin i l'estimin, limitan-la i privan-los a usar-la vehicularment en el dia a dia en el seu país. No han llegit als professionals (també a W... Llegir més\n27 de febrer de 2016, 13.12 h\n#11 Lo que és nazi, a banda de ser imbècil i dir papanatades que ofenen a tot un poble que no té estat propi, ès voler seguir anorreant el català després de tants segles de perjudicar-lo i prohibir-lo.\nNomés uns fills d eporca hereus del franquisme com tu poden aplaudir una mariconada com aquesta, O rei das cagaradas !\n27 de febrer de 2016, 12.34 h\nEra una norma nazi, seamos serios, se pasaron tres pueblos.\n27 de febrer de 2016, 12.08 h\nÉs trist que tinguem que aguantar (i pagar el sou) de personatges tan llastimosos, plens d'odi, patètics i retrògrads.\n27 de febrer de 2016, 11.27 h\nSER CATALÀ ES PARLAR EN CATALÀ.. i volguer Ser Català ningu a de Ser Català a la Força con si son ESPANYOLS A LA FORÇA Ja que no ens volem deixar SER CATALANS LLIURES DE ESPANYA i el seu control sobre Catalunya ESPAÑA ENS ROBA Els Espanyols ens Roben SER ESPANYOL ES UNA VERGONYA SER CATALÀ ES UN ORGULL ... La LLengua Catalana ens fa Diferents a la Resta de España NI ROJA NI RIOJA ..... VISCA CATALUNYA LLIURE I CATALANA MAI MES ESPANYOLA NI CASTELLA... Llegir més\n27 de febrer de 2016, 10.39 h\nllegeixes poc, i el poc que llegeixes tampoc ho entens.\n27 de febrer de 2016, 10.28 h\n27 de febrer de 2016, 09.46 h\nQue sabran els ANIMALOTS si tot el que se'ls posa al plat s'ho mengen. No tenen ni gust ni olfacte, només tenen ganes de protagonisme desbarrat. A CAGÀ A LA VIA, AQUÏ FAN PUDOR DE FEMTA...


Empúries i els clàssics - Museu d'Arqueologia de Catalunya - Seu Empúries\nEmpúries i els clàssics\nItinerari guiat pel jaciment per tal de conèixer els espais més destacats de les ciutats grega i romana i endinsar-nos en la cultura clàssica per descobrir els trets principals de la literatura grega i llatina. Durant la visita llegirem fragments de textos d’autors clàssics mentre passegem pels carrers, places, espais domèstics i sagrats d’Empúries.\nDia: Dissabte 23 de febrer a les 11,30h


27 de setembre de 2021 - El triangle\n27 de setembre de 2021 per xavier\nEl govern espanyol, els sindicats i les patronals han arribat a un acord per prorrogar els ERTO fins al febrer de l’any que ve. Un dels principals punts d’aquesta negociació ha estat la formació que les empreses ofereixen als treballadors que tenen en un expedient de regulació temporal. Ara es milloraran les exoneracions a la … Llegiu més\nCategories Actualitat, Economia, Poders Etiquetes covid-19 Deixa un comentari\nEl Consell de Ministres del govern espanyol aprovarà aquest dimarts, tal com estava previst, el nou pla aeroportuari espanyol per als pròxims cinc anys i ho farà sense l’ampliació de l’aeroport del Prat, segons han confirmat fonts de la Moncloa. El Document d’Ordenació i Regulació Aeroportuària (Dora) marca les inversions que l’Estat preveu fer a … Llegiu més\nCategories Actualitat, Economia, Poders Etiquetes aeropuerto Deixa un comentari\nL’expresident Quim Torra tornarà demà al Parlament per reunir-se amb la presidenta de la cambra, Laura Borràs, en el primer aniversari de la seva inhabilitació per part del Tribunal Suprem. Borràs el rebrà a la porta del Parlament i l’acompanyarà al despatx d’audiències, on l’esperaran el president del Govern, Pere Aragonès, el vicepresident, Jordi Puigneró … Llegiu més\nEl president Pere Aragonès tornarà a plantar el rei Felip VI i també el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, a la inauguració del Saló de l’Automòbil a Barcelona, prevista per dijous vinent. Ja ho va fer mesos enrere, quan va plantar el monarca en un acte de Seat. I més recentment, va intentar evitar … Llegiu més\nCategories Actualitat, Poders Etiquetes Felip VI, Pedro Sánchez, Pere Aragonès Deixa un comentari\n27 de setembre de 2021 per Jaume Reixach\nLa unificació d’Itàlia -un projecte modernitzador, liberal i maçònic- es va aconseguir l’any 1870, després d’una llarga guerra i molta sang vessada. Des d’aleshores, l’Estat italià ha afrontat alguns intents de secessió interna (el Vènet, la Padània, Sardenya, Sicília, l’Alt Adige/Tirol del Sud…) que han estat bloquejats constitucionalment i, en alguna ocasió, reprimits judicialment. Per … Llegiu més\n27 de setembre de 2021 per Angel\n27 de setembre de 2021 per david\nAlbert Batlle, el cinquè tinent d’alcaldia de Barcelona i responsable de prevenció i seguretat del govern municipal d’Ada Colau, ha relacionat la proliferació d’actes incívics i aldarulls als carrers amb el comportament de destacades figures de Junts com l’expresident de la Generalitat Quim Torra i l’actual presidenta del Parlament de Catalunya, Laura Borràs. En una … Llegiu més\nCategories Actualitat, Al Carrer, Obertura, Poders Etiquetes Albert Batlle, Laura Borràs, Quim Torra Deixa un comentari\n27 de setembre de 2021 27 de setembre de 2021 per Oscar Ramos\nEl president del grup del PSC al Parlament de Catalunya, Salvador Illa, ha afirmat que el president de la Generalitat, Pere Aragonès, no actua com a representant de la totalitat de la societat catalana en el moment no que convoca una taula de diàleg entre les forces polítiques representades a la cambra catalana. En declaracions … Llegiu més\nL’altre front estatutari en el qual Joan Laporta pretén donar un gir absolut es refereix a la seva intenció manifesta i inequívoca de reduir al no-res la Confederació Mundial de Penyes, esborrar per sempre el seu reconeixement estatuari, vigent, i el de la seva actual organització autònoma i democràtica, o sigui, la defunció i desaparició … Llegiu més\nEl president de la Generalitat, Pere Aragonès, ha evitat culpar el president del govern d’Espanya, Pedro Sánchez, de la detenció de l’expresident català Carles Puigdemont, després que figures de l’independentisme com el president d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, consideressin una vergonya per al govern de Sánchez que Puigdemont quedés en llibertat després de ser detingut a … Llegiu més\nLaporta admet no ser capaç d’aixecar la situació econòmica del club\nL’excandidat a la presidència del FC Barcelona, Toni Freixa, va ser qui va resumir més ràpid i amb més precisió en un tuit la reacció assenyada i preocupant davant les propostes de modificació dels estatuts que Joan Laporta va donar a conèixer ahir, al límit del termini que marquen els estatuts: “Suspendre l’aplicació de l’article … Llegiu més\n28 de setembre de 2021 27 de setembre de 2021 per Siscu Baiges\nNo m’agrada l’expressió “un dels nostres”. Demostra una complicitat ambigua, on hi sol cabre gent amb idees diferents però a les quals uneix un motiu o un tarannà sovint fanàtic i excloent. Si hi ha algú amb qui hi tinc una sintonia especial, l’etiqueto com “un dels meus” sense que això comporti que, alhora, ell … Llegiu més\n27 de setembre de 2021 27 de setembre de 2021 per siscu\nClara Ponsatí va penjar a Twitter, el 31 d’agost, un comunicat en el qual anunciava que des del 23 de desembre de 2020 “no participo en les deliberacions del Consell per la República Catalana ni estic implicada en cap de les decisions i tasques del seu govern”. Deia també que “vaig renunciar a participar activament … Llegiu més\n27 de setembre de 2021 per siscu\nToni Soler. L’amo de Minoria Absoluta, productora dels programes Polònia i Està passant, del qual n’és director i presentador, va participar en la campanya d’estiu de l’entitat promotora de l’independentisme: “Òmnium en ruta. Fem-nos lliures”. Soler va intervenir en l’acte que l’entitat que presideix Jordi Cuixart va organitzar a Besalú, el passat 26 d’agost. No … Llegiu més


Seguim a mercè d’un entorn oportunista, evolutiu, caduc i cada cop menys humà\nActualitzada 12/08/2020 a les 06:33\nEn el moment de voler determinar qualsevol guariment mèdic o valorar el conjunt de produccions alimentàries, inclús les emissions d’estructurats financers i tants d’altres, les conclusions arriben a extrems inquietants per les incerteses de la veracitat de llurs components, i per damunt de tot, per les tergiversacions de la informació percebuda.\nJa no sabem on cercar la veritat amb tanta generació d’escepticisme que ens han creat, depenent de la voluntat dels nostres sentits, la decisió d’escollir de vegades, no a tostemps, un hipotètic resultat esdevingut del fruit de falsos coneixements, i que durant aquest llarg període de restriccions de llibertats, degut a les conseqüències de la malanança per la irrupció del coronavirus, ho hem pogut evidenciar de manera molt activa, constatant de dia en dia un dividit món entre científics i metges, contradient-se l’un i l’altre per la novetat dels símptomes causats pel SARS-CoV-2, deixant-nos amb el dubte d’acceptar les prescripcions predisposades per resoldre la malaltia. Així mateix, un món empresarial-polític davant el repte de prioritzar primer l’emparament de l’economia o de la salut de les persones. Un altre, només polític, que no ha sabut imposar apressadament criteris individualitzats d’efectivitat per a la seva particular globalització i, per últim, el d’una població granment espaterrant, sortint en massa després d’uns 79 dies de reclusió amb una aparença de no haver assimilat gaire la gravetat del mal tràngol proppassat. I què podem esperar a partir de l’endemà, quan les autoritats ja adverteixen d’una tardor altament factible d’aparèixer nous brots infecciosos pitjors que el d’aquesta primavera passada, o sia que probablement reviurem idèntiques contradiccions hagudes entre la medicina natural i la indústria farmacèutica i els seus derivats. Això suposant que no s’hagi mèdicament avançat de manera positiva en alguns dels remeis, origen de l’especulació, o en la troballa d’un antídot millor i efectiu.\nEl rebuig del nostre subconscient a la realitat desigual de la vida és present fins ben entrada la tardor de l’existència de cada persona. Després d’haver transcorregut amb benastrugança per una primavera on tot creix i floreig i un breu, massa breu, estiu on tota cuca viu, ens arriba la tardor, una estació on es comencen a mostrar signes de canvis significants per, tot d’un plegat, en un tancar i obrir d’ulls, l’hivern se’ns ve al damunt. Sabíem que existia però enganyosament el teníem oblidat. El demà ja és avui. Quasi tot és distint. Els passatemps són el treball diari. El repòs les remembrances. Fem de putxinel·lis igualment però diguem pel seu nom el que veiem i creiem. Continuem seguint estant a mercè d’un entorn oportunista, evolutiu, caduc, cada cop menys honest i menys humà, i no tenim res segur. Ni protegida la pensió. Solament ens manca que els organismes competents vagin suggerint d’alterar els límits dels valors numèrics d’una anàlisi clínica, per poder equilibrar amb més píndoles l’estabilitat del nostre organisme.\nEl cicle es va completant.


Nava cellebra la Selmana de les Lletres con una esposición de cómic y un alcuentru con Ruma Barbero | Tierra alantre, la mesma fala\n« Educación inicia los trámites para pedir al Ministerio la especialidad de asturiano\nLluces y sombres »\nNava cellebra la Selmana de les Lletres con una esposición de cómic y un alcuentru con Ruma Barbero\nMaio 3, 2014 por tierraalantre\nNava cellebra la Selmana de les Lletres con una esposición de cómic tol mes de mayu y un alcuentru col debuxante Ruma Barnero el día 8.\nAcordies cola temática de la 35 Selmana de les Lletres Asturianes, el serviciu de normalización llingüística de la Comarca de la Sidra, en collaboración col conceyu de Nava, tien programada pa estes feches la Esposición “Concursu de Cómic n’Asturianu Comarca de la Sidra”, nel primer pisu de la Casa la Cultura Marta Portal, onde se podrán ver les obres premiaes y seleccionaes mientres los siete años nos que se mantuvo esti concursu, ún de los primeros certámenes de cómic n’asturianu que se convocaron.\nNa muestra, que tara espuesta dende’l vienres 2 de mayu hasta final de mes, podrán vese obres d’autores güei reconocíos que nel so día participaron nel concursu, como Alfonso Zapico, premiu nacional de cómic, o Ruma Barbero. Esti últimu autor, Ruma Barbero, tará’l xueves 8, a partir de les 19:00, na mesma Casa la Cultura Marta Portal, onde va falar al públicu de les sos últimes obres publicaes, La Chelita y Aguantando Cachones, con firma d’exemplares y acompañáu d’una presentación audiovisual.\nPublicado an Lhiteratura / Lliteratura, Nava, Política lhenguística / Política llingüística | Eitiquetado Conceyu de Nava, Ruma Barbero, Selmana de les Lletres Asturianes, Serviciu de Normalización Llingüística de la Comarca de la Sidra | Deixa un Comentairo


Informe d'accessibilitat | Visiteu Hultsfred\nEl municipi de Hultsfred està darrere d’aquest lloc web. Volem que tanta gent com sigui possible pugui utilitzar el lloc web. Aquest document descriu com hultsfred.se compleix la llei d’accessibilitat al servei públic digital, qualsevol problema d’accessibilitat conegut i com ens podeu informar de deficiències perquè puguem solucionar-les.\nManca de disponibilitat a visithultsfred.se\nActualment, som conscients que no hem aconseguit complir tots els criteris de WCAG en els següents punts, entre d'altres.\nHi ha documents pdf al lloc web que no són accessibles. Alguns dels fitxers pdf, especialment els més antics, del lloc web són documents escanejats que no tenen llegibilitat, ja que es basen en documents que no estan digitalitzats. Ens falta una oportunitat pràctica per corregir-ho.\nParts del lloc web no compleixen els requisits quan es tracta, per exemple, de contrastos i format.\nAlgunes imatges del lloc no tenen text alternatiu.\nMoltes taules del lloc web no tenen descripcions de taules\nHi ha serveis i formularis electrònics que no compleixen els principis d’accessibilitat.\nHem iniciat un treball sistemàtic per solucionar les deficiències d’accessibilitat i formar els nostres editors web.\nPoseu-vos en contacte amb nosaltres si experimenta obstacles\nEns esforcem constantment per millorar l’accessibilitat del lloc web. Si detecteu problemes que no es descriuen en aquesta pàgina o si creieu que no complim els requisits de la llei, feu-nos-ho saber per saber que existeix el problema. Podeu posar-vos en contacte amb el nostre centre de contacte a:\nCorreu electrònic: kommun@hultsfred.se\nTelèfon: 0495-24 00 00\nPoseu-vos en contacte amb l'autoritat de control\nL’autoritat per a l’administració digital és responsable de supervisar la llei d’accessibilitat als serveis públics digitals. Si no esteu satisfet de com gestionem les vostres opinions, podeu posar-vos en contacte amb l'autoritat d'administració digital i informar-ne.\nCom hem provat el lloc\nHem fet una autoavaluació interna de hultsfred.se. L’avaluació més recent es va fer el 20 d’agost de 2020.\nL'informe es va actualitzar per última vegada el 8 de setembre de 2020.\nInformació tècnica sobre l'accessibilitat del lloc web\nAquest lloc web compleix parcialment la Llei d’accessibilitat al servei públic digital, a causa de les mancances descrites anteriorment.


Tema 28. La gràcia i les virtuts - Opus Dei\nTema 28. La gràcia i les virtuts\nLa gràcia és la font de l’obra de la santificació; sana i eleva la natura i ens fa capaços d’obrar com a fills de Déu.\nResums de fe cristiana 13 de desembre de 2010\n1. La gràcia\nDes de tota l’eternitat, «abans de crear el món» (Ef 1,4), Déu ha cridat l’home a participar de la seva pròpia vida trinitària, que és el fi últim de les criatures lliures. Lògicament es tracta d’una iniciativa de Déu, és a dir, d’una gràcia. «Aquesta vocació a la vida eterna és sobrenatural» (Catecisme 1998). Per conduir-nos cap a aquest fi últim sobrenatural, Déu ens concedeix ja ara un inici d’aquesta participació, que serà plena en el cel: és el que sant Tomàs anomena la «incoació de la glòria». Aquest do és la gràcia santificant, amb les característiques següents:\n— «és el do gratuït que Déu ens ha fet de la seva vida, infosa per l’Esperit Sant en les nostres ànimes per guarir-les del pecat i santificar-les» (Catecisme 1999);\n— «és una participació de la vida de Déu» (Catecisme 1997; cf. 2Pe 1,4) que ens divinitza (cf. Catecisme 1999);\n— és, per tant, una vida nova, sobrenatural, com un naixement nou pel qual som constituïts en fills de Déu per adopció, partícips de la filiació natural del Fill: «fills en el Fill»;\n— ens introdueix així en la intimitat de la vida trinitària. Com a fills adoptius, mitjançant l’Esperit Sant (cf. Rm 8,15; Ga 4,6), que ens fa conformes al Fill unigènit, podem anomenar «Pare» a Déu (cf. Catecisme 1997);\n— és «gràcia de Crist», perquè en la situació present —és a dir, després del pecat i de la redempció obrada per Jesucrist— la gràcia ens arriba com a participació de la gràcia de Crist (cf. Catecisme 1997): «De la seva plenitud tots n’hem rebut gràcia rere gràcia» (Jn 1,16). La gràcia ens configura amb Crist (cf. Rm 8,29); originant-se en Crist, ens arriba en l’Església i a través de l’Església, el seu cos, mitjançant la paraula de Déu i els sagraments, especialment el baptisme (cf. Catecisme 1997);\n— és «gràcia de l’Esperit Sant», perquè l’Esperit Sant la infon en l’ànima, el qual inhabita en l’ànima del cristià com en un temple (cf. Rm 8,9; 1Co 3,16s; 6,19s), juntament amb el Pare i el Fill.\nLa gràcia santificant s’anomena també gràcia habitual perquè és una disposició estable que perfecciona l’ànima per la infusió de les virtuts, per fer-la capaç de viure amb Déu i d’obrar pel seu amor (cf. Catecisme 2000). Per això es pot parlar d’un «estat de gràcia» en el cristià.\nLa gràcia obra dos efectes principals en l’home: la justificació i la santificació.\n2. La justificació\nCom que tothom neix en un estat pecaminós, «pecat original» (cf. Ef 2,3), la primera obra de la gràcia en nosaltres és la justificació (cf. Catecisme 1989). S’anomena justificació al pas de l’estat de pecat a l’estat de gràcia (o «de justícia», perquè la gràcia ens fa «justos»). S’esdevé en el baptisme, i cada vegada que Déu perdona els pecats mortals i infon la gràcia santificant (ordinàriament en el sagrament de la penitència). La justificació «és l’obra més excel·lent de l’amor de Déu» (Catecisme 1994; cf. Ef 2,4-5).\n3. La santificació\nDéu no nega a ningú la seva gràcia, perquè «vol que tots els homes se salvin» (1Tm 2,4): tothom és cridat a la santedat (cf. Mt 5,48). La gràcia «és en nosaltres la font de l’obra de la santificació (cf. Jn 4,14; 7,38-39)» (Catecisme 1999); sana i eleva la nostra natura —malmesa pel pecat d’origen—, ens fa capaços d’obrar com a fills de Déu i permet reproduir en el batejat la imatge de Crist (cf. Rm 8,29): és a dir, com deia sant Josepmaria, fa que cadascú sigui capaç de ser alter Christus, un altre Crist. Aquesta semblança amb Crist es manifesta especialment a través de les virtuts.\nLa santificació és el progrés en la santedat. Consisteix en la unió cada vegada més íntima amb Déu (cf. Catecisme 2014), fins que el cristià arriba a ser no només un altre Crist sinó ipse Christus, el mateix Crist: és a dir, una sola cosa amb Crist, com a membre seu (cf. 1Co 12,27). Per créixer en la santedat cal cooperar lliurement amb la gràcia, i això exigeix esforç, lluita, a causa del desordre que el pecat ha introduït (el fomes peccati, la inclinació al pecat). «No hi ha santedat sense renúncia i combat espiritual (cf. 2Tm 4)» (Catecisme 2015).\nEn conseqüència, per vèncer en la lluita ascètica, abans que res cal demanar a Déu la gràcia mitjançant la pregària i la mortificació —«l’oració dels sentits»— i rebre-la en els sagraments.\nLa unió amb Crist només serà definitiva en el cel. Per això, ningú no té garantida anticipadament la salvació; cal demanar a Déu la gràcia de la perseverança final, és a dir, el do de morir en gràcia de Déu (cf. Catecisme 2016 i 2849).\n4. Les virtuts teologals\nEn general, la virtut «és una disposició habitual i ferma a fer el bé» (Catecisme 1803). Entre totes les virtuts, «les virtuts teologals es refereixen directament a Déu. Disposen els cristians a viure en relació amb la Santíssima Trinitat» (Catecisme 1812). «Són infoses per Déu en l’ànima dels fidels per fer-los capaços d’actuar com a fills seus» (Catecisme 1813). Les virtuts teologals són tres: la fe, l’esperança i la caritat (cf. 1Co 13,13).\nLa fe «és la virtut teologal per la qual creiem en Déu i en tot allò que ell ens ha dit i revelat, i que la santa Església ens proposa creure» (Catecisme 1814). Per la fe «l’home s’ofereix lliurement tot sencer a Déu», i s’esforça per conèixer i fer la voluntat de Déu: «Viurà el qui és just per la fe» (Rm 1,17).\n«El deixeble de Crist no solament ha de guardar la fe i viure’n, sinó que també l’ha de professar, n’ha de donar testimoniatge amb certesa i ha de difondre-la» (Catecisme 1816; cf. Mt 10,32-33).\nL’esperança «és la virtut teologal per la qual desitgem el Regne del cel i la vida eterna com la nostra felicitat, bo i posant la confiança en les promeses del Crist i recolzant-nos, no pas en les nostres forces, sinó en l’auxili de la gràcia de l’Esperit Sant» (Catecisme 1817).\nLa caritat «és la virtut teologal amb què estimem Déu per ell mateix sobre totes les coses, i el nostre proïsme com a nosaltres mateixos per l’amor de Déu» (Catecisme 1822). Aquest és el manament nou de Jesucrist: «que us estimeu els uns als altres tal com jo us he estimat» (Jn 15,12).\n5. Les virtuts humanes\n«Les virtuts humanes són actituds fermes, disposicions estables, perfeccions habituals de l’enteniment i de la voluntat que regulen els nostres actes, ordenen les nostres passions i guien la nostra conducta segons la raó i la fe. Donen facilitat, domini i goig per dur una vida moralment bona. [...] Les virtuts morals són humanament adquiribles. Són els fruits i les llavors d’actes moralment bons» (Catecisme 1804).\nEntre les virtuts humanes n’hi ha quatre d’anomenades cardinals, perquè totes les altres s’agrupen al seu voltant. Són la prudència, la justícia, la fortalesa i la temprança (cf. Catecisme 1805).\n— La prudència «és la virtut que disposa la raó pràctica a discernir en tota circumstància el nostre veritable bé i a escollir els mitjans justos per aconseguir-lo» (Catecisme 1806). És la «regla recta de l’acció», i és fonamental perquè la resta de virtuts actuïn correctament.\n— La justícia «és la virtut moral que consisteix en la voluntat ferma i constant de donar al proïsme allò que li és degut» (Catecisme 1807).\n— La fortalesa «és la virtut moral que assegura en les dificultats la fermesa i la constància a cercar el bé. Aferma la resolució de fer resistència a les temptacions i de superar els obstacles en la vida moral. La virtut de la fortalesa fa capaç de vèncer la por, fins i tot de la mort, d’afrontar la prova i les persecucions. Disposa a anar fins a la renúncia i el sacrifici de la vida per defensar una causa justa» (Catecisme 1808).\n— La temprança «és la virtut moral que modera l’atractiu dels plaers i procura l’equilibri en l’ús dels béns creats. Assegura el domini de la voluntat sobre els instints» (Catecisme 1809). La persona temperada orienta cap al bé els apetits sensibles i no es deixa arrossegar per les passions (cf. Sir 18,30). El Nou Testament l’anomena «moderació» o «sobrietat» (cf. Catecisme 1809).\nPel que fa a les virtuts morals, s’afirma que in medio virtus. Això vol dir que la virtut moral consisteix en un equilibri entre un defecte i un excés. Però in medio virtus no és una crida a la mediocritat. La virtut no és el terme mitjà entre dos o més vicis, sinó la rectitud de la voluntat que —com un cim— s’oposa a tots els abismes que són els vicis. A més, les virtuts teologals no tenen límit: mai no es pot creure bastant en Déu, ni esperar prou en ell, ni estimar-lo prou: Fac me tibi semper magis credere, in te spem habere, te diligere, «feu que jo en vós sempre tingui fe major, més ferma esperança, més ardent amor» (himne Adoro te devote).\n6. Les virtuts i la gràcia. Les virtuts cristianes\nLes ferides que el pecat original ha deixat en la natura humana dificulten l’adquisició i l’exercici de les virtuts humanes (cf. Catecisme 1811). Per adquirir-les i practicar-les, el cristià compta amb la gràcia de Déu, que sana la natura humana.\nPerò los virtuts humanes soles no menen l’home a la salvació. La finalitat principal de la gràcia és la d’elevar la natura humana a participar de la natura divina i fer que les obres de l’home siguin meritòries i agradables a Déu. Alhora, la gràcia eleva aquestes virtuts al pla sobrenatural (cf. Catecisme 1810) i porta la persona humana a actuar segons la recta raó il·luminada per la fe: en una paraula, a imitar Crist. D’aquesta manera, les virtuts humanes arriben a ser virtuts cristianes.\n7. Els dons i els fruits de l’Esperit Sant\n«La vida moral dels cristians se sosté amb els dons de l’Esperit Sant. Aquests dons són disposicions permanents que fan l’home dòcil als impulsos de l’Esperit Sant» (Catecisme 1830). Els dons de l’Esperit Sant són set (cf. Catecisme 1831):\n1r, do de saviesa: per comprendre i jutjar amb encert sobre els designis divins;\n2n, do d’enteniment: per penetrar en la veritat sobre Déu;\n3r, do de consell: per jutjar i secundar els designis divins en les accions singulars;\n4t, do de fortalesa: per escometre les dificultats en la vida cristiana;\n5è, do de ciència: per conèixer l’ordenació de les coses creades a Déu;\n6è, do de pietat: per comportar-nos com a fills de Déu i com a germans dels nostres germans els homes, bo i sent altres Cristos;\n7è, do de temor de Déu: per rebutjar tot el que pugui ofendre Déu, com un fill rebutja, per amor, el que pot ofendre el seu pare.\nEls fruits de l’Esperit Sant «són perfeccions que l’Esperit Sant forma en nosaltres, com a primícies de la glòria eterna» (Catecisme 1832). Són actes que l’acció de l’Esperit Sant produeix habitualment en l’ànima. La tradició de l’Església n’enumera dotze: «caritat, goig, pau, paciència, longanimitat, bondat, benignitat, mansuetud, fidelitat, modèstia, continència, castedat» (Ga 5,22-23 Vulgata).\n8. Influència de les passions en la vida moral\nPer la unió substancial de l’ànima i el cos, la nostra vida espiritual —el coneixement intel·lectual i la voluntat lliure— es troba sota la influència (per a bé o per a mal) de la sensibilitat. Aquest influx es manifesta en les passions, que són «les emocions o els moviments de la sensibilitat, que inclinen a actuar o a no actuar davant d’allò que sentim o imaginem com una cosa bona o dolenta» (Catecisme 1763). Les passions són moviments de l’apetit sensible (irascible i concupiscible). Es poden anomenar també, en un sentit ampli, «sentiments» o «emocions».\nSón passions, per exemple, l’amor, la ira, la por, etc. «La passió més fonamental és l’amor provocat per l’atracció del bé. L’amor causa el desig del bé absent i l’esperança d’obtenir-lo. Aquest moviment desemboca en el plaer i la joia del bé posseït. L’aprehensió del mal causa l’odi, l’aversió i el temor del mal que pot sobrevenir. Aquest moviment desemboca en la tristesa del mal present o en la ira que se li oposa» (Catecisme 1765).\nLes passions influeixen molt en la vida moral. «En si mateixes, les passions no són ni bones ni dolentes» (Catecisme 1767). «Són moralment bones quan contribueixen a una acció bona, i dolentes en el cas contrari» (Catecisme 1768). Pertany a la perfecció humana que les passions siguin regulades per la raó i dominades per la voluntat. Després del pecat original, les passions no es troben sotmeses del tot a l’imperi de la raó, i sovint porten a fer el que no és bo. Per encarrilar-les habitualment cap al bé es necessita l’ajuda de la gràcia, que sana les ferides del pecat, i la lluita ascètica.\nLa voluntat, si és bona, utilitza les passions ordenant-les al bé. En canvi, la mala voluntat, que segueix l’egoisme, sucumbeix a les passions desordenades o les fa servir per al mal (cf. Catecisme 1768).\nCatecisme de l’Església catòlica 1762-1770, 1803-1832 i 1987-2005.\nSant Josepmaria, homilia «Virtuts humanes», a Amics de Déu 73-92.\n Aquesta vocació «depèn totalment de la iniciativa gratuïta de Déu: únicament Déu pot revelar-se i donar-se ell mateix. Ultrapassa les capacitats de la intel·ligència i les forces de la voluntat humana, com de tota criatura (cf. 1Co 2,7-9)» (Catecisme 1998).\n Sant Tomàs d’Aquino, Summa Theologiae 2-2.24.3.2.\n Concili II del Vaticà, const. Gaudium et spes 22. Cf. Rm 8,14-17; Ga 4,5-6; 1Jn 3,1.\n Qualsevol do creat procedeix del Do increat, que és l’Esperit Sant. «I l’esperança no enganya, perquè Déu, donant-nos l’Esperit Sant, ha vessat el seu amor en els nostres cors» (Rm 5,5; cf. Ga 4,6).\n Cal distingir entre la gràcia habitual i les gràcies actuals, «que designen les intervencions divines, ja sigui en l’origen de la conversió, ja sigui en el curs de l’obra de la santificació» (loc. cit.).\n «La justificació comporta el perdó dels pecats, la santificació i la renovació de l’home interior» (Concili de Trento: DS 1528).\n En els adults, aquest pas és fruit de la moció de Déu (gràcia actual) i de la llibertat de l’home. «Sota la moció de la gràcia, l’home es gira cap a Déu i es deslliga del pecat; així acull el perdó i la justícia de dalt [la gràcia santificant]» (Catecisme 1989).\n El Senyor ha volgut recordar aquesta veritat, amb especial força i novetat, per mitjà dels ensenyaments de sant Josepmaria, des del 2 d’octubre del 1928. L’Església l’ha proclamada en el Concili II del Vaticà (1962-65): «Tots els fidels, de qualsevol estat o condició, són cridats a la plenitud de la vida cristiana i a la perfecció de la caritat» (Concili II del Vaticà, const. Lumen gentium 40).\n Cf. sant Tomàs d’Aquino, Summa Theologiae 3.2.12c.\n Cf. sant Josepmaria, És Crist que passa 104.\n Però la gràcia «no s’oposa gens a la nostra llibertat, quan aquesta correspon al sentit de la veritat i del bé que Déu ha posat al cor de l’home» (Catecisme 1742). Al contrari, «la gràcia respon a les aspiracions profundes de la llibertat humana, i la crida a col·laborar-hi per a la perfecció» (Catecisme 2022).\nEn l’estat actual de la natura humana, ferida pel pecat, la gràcia és necessària per viure sempre d’acord amb la llei moral natural.\n Sant Josepmaria, És Crist que passa 9.\n Per assolir la gràcia de Déu comptem amb la intercessió de la nostra Mare Maria santíssima, mitjancera de totes les gràcies, i també amb la de sant Josep, els àngels i els sants.\n Per contra, els vicis són hàbits morals que les obres dolentes engendren, i inclinen a repetir-les i a empitjorar.\n De manera anàloga a com l’ànima humana obra a través de les seves potències (l’enteniment i la voluntat), el cristià en gràcia de Déu obra a través de les virtuts teologals, que són com les potències de la «natura nova» elevada per la gràcia.\n Concili II del Vaticà, const. Dei Verbum 5.\n La fe es manifesta en les obres: la fe viva «actua per l’amor» (Ga 5,6), mentre que «la fe sense les obres és morta» (Jm 2,26), encara que el do de la fe roman en qui no ha pecat directament contra aquesta virtut (cf. Concili de Trento: DS 1545).\n Cf. He 10,23; Tt 3,6-7. «La virtut de l’esperança respon a l’aspiració a la felicitat posada per Déu en el cor de cada home» (Catecisme 1818): el purifica i l’eleva, protegeix del descoratjament, eixampla el cor amb l’espera de la benaurança eterna, preserva de l’egoisme i condueix a l’alegria (cf. loc. cit.).\nHem d’esperar la glòria del cel que Déu ha promès als qui l’estimen (cf. Rm 8,28-30) i fan la seva voluntat (cf. Mt 7,21), segurs que amb la gràcia de Déu podem perseverar ferms «fins a la fi» (Mt 10,22) (cf. Catecisme 1821).\n La caritat és superior a totes les virtuts (cf. 1Co 13,13). «Si [...] no estimés, no seria res [...], de res no em serviria» (1Co 13,1-3).\n«L’exercici de totes les virtuts és animat i inspirat per la caritat» (Catecisme 1827). És la forma de totes les virtuts: les «informa» o «vivifica», perquè les orienta cap a l’amor de Déu. Sense la caritat, les altres virtuts són mortes.\nLa caritat purifica la nostra facultat humana d’estimar i l’eleva a la perfecció sobrenatural de l’amor diví (cf. Catecisme 1827). Hi ha un ordre en la caritat. La caritat es manifesta també en la correcció fraterna (cf. Catecisme 1829).\n Com s’explicarà en l’apartat següent, el cristià desenvolupa aquestes virtuts amb l’ajuda de la gràcia de Déu, que, en guarir la natura, dóna força per practicar-les i les ordena cap a un fi més alt.\n Sant Tomàs d’Aquino, Summa Theologiae 2-2.47.2c. Mena a jutjar rectament sobre la manera d’obrar: no retreu de l’acció. «No es confon ni amb la timidesa o la por, ni amb la duplicitat o la dissimulació. Hom l’anomena auriga virtutum: condueix les altres virtuts indicant-ne la regla i la mesura. [...] Gràcies a aquesta virtut, apliquem sense error els principis morals als casos particulars i superem els dubtes sobre el bé que cal practicar i el mal que cal evitar» (Catecisme 1806).\n L’home no pot donar a Déu el que li deu o el que és just en sentit estricte. Per això, la justícia envers Déu es diu més pròpiament «virtut de la religió», «ja que Déu en té prou que complim en la mesura de les nostres possibilitats» (sant Tomàs d’Aquino, Summa Theologiae 2-2.57.1.3).\n «En el món passareu tribulacions, però tingueu confiança: jo he vençut el món» (Jn 16,33).\n Per exemple, la laboriositat consisteix a treballar tot el que cal, és un equilibri entre un menys i un més. S’oposa a la laboriositat treballar menys del que cal, perdre el temps, etc. I també s’hi oposa treballar sense mesura, sense respectar totes les altres coses que també s’han de fer (els deures de pietat, de l’atenció a la família, del repòs just i necessari, de la caritat, etc.).\n El principi in medio virtus és vàlid només per a les virtuts morals, les quals tenen per objecte els mitjans per assolir el fi, i en els mitjans hi ha sempre una mesura. En tot cas, sempre es pot continuar creixent en totes les virtuts de manera indefinida: sempre es pot ser més prudent, més just, més fort, més temperat. Altrament, deixar de créixer voldria dir que no s’ha obrat conforme a la regla de la virtut, cosa que implicaria caure en el vici oposat.\nEn canvi, aquest principi no és vàlid en el cas de les virtuts teologals, que hem estudiat en l’apartat anterior. Aquestes virtuts (la fe, l’esperança i la caritat) tenen directament Déu com a objecte. Per això, no hi cap un excés: no és possible «creure massa» o «esperar massa en Déu» o «estimar-lo en excés».\n La natura humana està ferida pel pecat. Per això presenta inclinacions que no són naturals, sinó conseqüència del pecat. De la mateixa manera que no és natural coixejar, sinó conseqüència d’una malaltia —i no seria natural encara que tothom coixegés—, tampoc no són naturals les ferides que el pecat original i els pecats personals han deixat en l’ànima: la tendència a la supèrbia, a la mandra, a la sensualitat, etc. Amb l’ajuda de la gràcia i amb l’esforç personal aquestes ferides es poden anar guarint, de manera que l’home sigui i es comporti com correspon a la seva natura i la seva condició de fill de Déu.\nAquesta salut s’aconsegueix per mitjà de les virtuts. De manera semblant, la malaltia s’agreuja pels vicis.\n En aquest sentit, hi ha una prudència que és virtut humana i una prudència sobrenatural que és virtut infosa per Déu en l’ànima, juntament amb la gràcia. Perquè la virtut sobrenatural pugui produir fruit —actes bons— necessita la corresponent virtut humana (això mateix s’esdevé amb les altres virtuts cardinals: la virtut sobrenatural de la justícia requereix la virtut humana de la justícia, i el mateix s’esdevé amb la fortalesa i la temprança). Altrament dit, la perfecció cristiana —la santedat— exigeix i implica la perfecció humana.\n Es pot afegir, per ajudar a comprendre la funció dels dons de l’Esperit Sant en la vida moral, la següent explicació clàssica: així com la natura humana té unes potències (la intel·ligència i la voluntat) que li permeten realitzar les operacions d’entendre i voler, així la natura elevada per la gràcia té unes potències que li permeten realitzar actes sobrenaturals. Aquestes potències són les virtuts teologals (la fe, l’esperança i la caritat). Són com els rems d’una barca, que permeten avançar en direcció al fi sobrenatural. No obstant això, aquest fi ens supera de tal manera que no n’hi ha prou amb les virtuts teologals per arribar a assolir-lo. Déu concedeix, juntament amb la gràcia, els dons de l’Esperit Sant, que són noves perfeccions de l’ànima que permeten que sigui moguda pel mateix Esperit Sant. Són com la vela d’una barca, que permet avançar amb la bufada del vent. Els dons ens perfeccionen amb vista a fer-nos més dòcils a l’acció de l’Esperit Sant, que es converteix així en el motor de les nostres obres.\n Cal tenir en compte que també es parla de «sentiments» o «emocions» suprasensibles o espirituals, que no són pròpiament «passions» perquè no impliquen moviments de l’apetit sensible.\n Per exemple, hi ha una ira bona, que s’indigna davant el mal, i també hi ha una ira dolenta, descontrolada o que impulsa cap al mal (com s’esdevé en la venjança); hi ha una por bona i hi ha una por dolenta, que paralitza per fer el bé, etc.\n Cf. sant Tomàs d’Aquino, Summa Theologiae 1-2.24.1-3.\n De vegades poden dominar de tal manera la persona que la responsabilitat moral es redueix al mínim. Altres vegades poden augmentar la gravetat moral de l’acció dolenta.\n «La perfecció moral és que l’home no sigui mogut al bé únicament per la seva voluntat, sinó també pel seu apetit sensible segons aquesta paraula del salm: “Ple de goig i amb tot el cor, aclamo el Déu que m’és vida” (Sl 84,3)» (Catecisme 1770). «Les passions són dolentes si l’amor és dolent, bones si és bo» (sant Agustí, De civitate Dei 14.7).\nLa gràcia i les virtuts


Barça - Inter: sense Messi també es guanya (2-0) - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBarça - Inter: sense Messi també es guanya (2-0)\nEls de Valverde dominen l'Inter al Camp Nou i se situen líders de grup\nefe | barcelona 24.10.2018 | 20:53\nRafinha i Coutinho celebren l´1-0 Reuters\nEn el primer partit sense l'argentí Leo Messi, el Barça ha tombat l'Inter de Milà al Camp Nou (2-0), ha sumat la tercera victòria a la Lliga de Campions i s'ha situat líder en solitari del Grup B amb 9 punts.\nEls d'Ernesto Valverde, excepte en els deu primers minuts del segon temps, han signat un convincent exercici, basat en la solidesa, la solidaritat i una asfixiant pressió que mai ha pogut superar l'equip de Spalletti.\nDesprés d'un complet primer temps que s'ha resolt amb un gol de Rafinha Alcántara (min.32), el FC Barcelona ha confirmar el triomf al minut 83 amb una segona diana del lateral esquerre Jordi Alba en una ràpida transició.\nPostveritat o Postveritats\nL'equip juvenil assegura els punts contra els italians\nBarça - Inter: Valverde deixa Dembélé a la banqueta


El CB Esparreguera, obligat a guanyar per fugir del perill - Línia Nord ed. Montserratí\nPau Arriaga|2020-02-11T10:04:18+01:0011 Febrer 2020|Montserratí|Línia Nord ed. Montserratí\nL’equip necessita encadenar bons resultats. Foto: ABJ\nFrenar la caiguda. El CB Esparreguera afrontarà, després de l’aturada de la lliga per la disputa de la Final a Quatre de la Lliga Catalana EBA, un exigent desplaçament a la pista del tercer, el CB Quart. El conjunt d’Òscar Navarro ha patit tres derrotes consecutives, que l’han portat a caure fins a la dotzena posició de la taula, de manera que necessita un triomf per recuperar sensacions i per intentar distanciar-se de les posicions de perill.\nAquest partit es posarà en marxa aquest dissabte a un quart de set de la tarda (el Quart és un dels equips més en forma de la categoria, amb sis victòries consecutives). Després d’aquest desplaçament, els verds afrontaran una nova final al Ramon Martí una setmana més tard contra el cuer, el CB Almozara.\nTERCER TRIOMF SEGUIT\nLa disputa del títol de la Lliga Catalana va aturar tota la competició… menys el partit del CB Martorell. El conjunt blau va tornar a demostrar, dissabte passat, que viu un moment de forma dolç, i va derrotar el vuitè classificat, el CB Alfindén (79-58). Quatre jugadors del CBM van anotar més de 10 punts en la tercera victòria seguida de l’equip.\nEls martorellencs veuen ara com se’ls presenten unes setmanes sense competició, ja que el seu pròxim repte no serà fins al pròxim dia 29, contra l’Igualada.


Champagne en format 75 cl.\nChampagne Brut Reserva. 30 mesos en ampolla. Capacitat: 75 cl. Celler: Delamotte. D.O.: Champagne. Zona d'elaboració: Champagne. Raïms utilitzats en aquest vi: Chardonnay i Pinot Meunier i Pinot Noir.


Noticias del Pirineo La Costa Brava se promociona turísticamente en Madrid18/06/2013 - 12:50Pirineo CatalánEl Patronato de Turismo viaja esta semana a Madrid para promover los productos Costa Brava Girona Convention Bureau, Turismo de Naturaleza y Activo, y la Ruta del Vino D.O. Empordà\nUn tren turístico unirá Portbou y Figueres este verano13/06/2013 - 11:16FigueresPirineo CatalánEl Sunrail entrará en funcionamiento el día 6 de julio y hasta el 1 de septiembre circulará los fines de semana y festivos con el objetivo de facilitar el desplazamiento de turistas. Festival Castillo de Ainsa 2013 - Avance de Programación12/06/2013 - 14:09AinsaPirineo AragonésNos informa www.festivalcastillodeainsa.com de las primeras actuaciones para este año\nEl ibón de Batisielles, elegido para representar a Aragón en el concurso “Mejor Rincón de España"12/06/2013 - 11:31Pirineo AragonésEntre los 160 lugares propuestos en la comunidad autónoma, este paraje del valle de Benasque opta a convertirse en el mejor rincón de España en el certamen propuesto por la Guia Repsol\nLas comarcas de la Noguera y Alt Urgell aumentan su reclamo turístico con diversas propuestas12/06/2013 - 10:48Pirineo CatalánActividades acuáticas en el embalse de Rialb,rutas nocturnas en kayak por Mont-rebei, el nuevo paso de peatones entre Lleida y Huesca por el desfiladero, algunas de las sugerencias para este verano\nLa Costa Brava se promociona turísticamente en Madrid (75) Estaciones de esquí del Pirineo aragonés y francés colaboran en la promoción de sus centros invernales (10) Música de raíz: O´CAROLAN + JUDITH MATEO (8) Andorra presenta su primer catálogo de arte de los siglos XVI al XVIII (7) Villa de Ainsa - Visitas Guiadas Casco Antiguo y Museo de Artes y Oficios 2013 (6) Twitter @Pirineocom\nRT @carlosbarrabes: Increíble los llanos del hospital en benasque esta mañana Dios... http://t.co/kQE3cqICl3 — hace 1 hora 15 mins RT @ConsellJussa: MRT @MONTSEC_ Bon dia! 12º i algun nuvolet Ahir per la nit 5 comportes obertes,la foto amb @llibertca i @LluisUrrea http:… — hace 1 hora 16 mins RT @InfoBenasque: En Eriste se sigue avanzando con la limpieza de la carretera http://t.co/UDKnW5rncI — hace 1 hora 17 mins Patrocinadores


El CVC planteja un ús social i cultural del solar del Teatre Princessa - CVC\nEl CVC planteja un ús social i cultural del solar del Teatre Princessa\n•\tSantiago Grisolía recorda la proposta d"instal•lar una placa en record a l"activitat cultural de l"espai museístic\nValència (25.08.2009).- El president del Consell Valencià de Cultura, Santiago Grisolía, ha plantejat la possibilitat que el solar del desaparegut Teatre Princessa albergue un ús social i cultural, amb l"objectiu que el ciutadà recorde l"activitat teatral que es va exercir en l"espai museístic durant els últims cinquanta anys.\nAixí mateix, ha destacat que “a banda de solucionar l"espai en els pròxims mesos, convindria col•locar de moment una placa en homenatge a la sala, a més de proposar la projecció d"imatges fotogràfiques del teatre en les parets del solar”. “D"esta manera, assegura, la imatge de solar abandonat donaria pas a un espai urbà, actual i ple d"història”.\nD"altra banda, Santiago Grisolía ha recordat la delicada situació d"abandó en què es trobava este edifici de gran envergadura patrimonial, així com la d"altres immobles situats en el centre de la ciutat i, en este sentit, ha subratllat la necessitat per part de les institucions de protegir i recuperar estes edificacions.\nEl Consell Valencià de Cultura va aprovar l"any passat un informe sobre els edificis catalogats de la ciutat de València, en què informava de la situació d"un total de 64 edificacions protegides, tant de titularitat privada com a pública, i proposava nous usos i formes de gestió per a la seua recuperació. (https://cvc.gva.es/archivos/306.pdf)


La Terrissa i la Galera\nImatge del mestre terrisser mostrant el procés d'elaboració d'una peça\nImatge de la visita d'un grup escolar al Centre Terracota\nLes figures del gat Galeret acompanyen l'alumnat durant la visita al Centre Terracota\nLa Terrissa i la Galera. Visita temàtica\nVisita guiada a Terracota, Centre d'Interpretació de la terrissa de la Galera, acompanyats del gat Galeret, una figura de paper matxé que trobarem en diferents espais del Centre.\nL'activitat es complementa visitant l'última terrisseria en actiu a la població, on el mestre artesà terrisser mostra el procés d'elaboració d'una peça.\nEl gat Galeret\nEl Centre Terracota ofereix la possibilitat d'adquirir el conte El gat Galeret i la terrissa, una història sobre un gat que vol ser terrisser com el seu propietari, que ajuda a l'alumnat a entendre l'ofici de terrisser.\n3 € per alumne\nDossier pedagògic per als mestres\nFitxa de la Cançó del Terrisser\nFitxa d'endevinalles sobre la terrissa\nFitxa per a pintar el cànter més típic de la Galera


Fotoconnexió http://www.fotoconnexio.cat Associació cultural Fri, 13 Nov 2020 18:50:50 +0000 ca hourly\t1\thttps://wordpress.org/?v=5.5.3 http://www.fotoconnexio.cat/wp-content/uploads/2016/05/564140_402060169831802_1251493275_n.gif Fotoconnexió http://www.fotoconnexio.cat 32 32 181è aniversari de la primera fotografia feta a Barcelona. FotoInstant amb Jordi Baron http://www.fotoconnexio.cat/2020/11/10/181e-aniversari-de-la-primera-fotografia-feta-a-barcelona-fotoinstant-amb-jordi-baron/ Tue, 10 Nov 2020 17:30:29 +0000 http://www.fotoconnexio.cat/?p=9854\nEl dimarts 10 de novembre vam celebrar el 181è aniversari del primer daguerreotip fet a l’Estat Espanyol. A causa de la covid-19, es va celebrar amb una emissió a Instagram Live que inicia una nova activitat, FotoInstants, on una sèrie …\nThe post 181è aniversari de la primera fotografia feta a Barcelona. FotoInstant amb Jordi Baron first appeared on Fotoconnexió.\nEl dimarts 10 de novembre vam celebrar el 181è aniversari del primer daguerreotip fet a l’Estat Espanyol. A causa de la covid-19, es va celebrar amb una emissió a Instagram Live que inicia una nova activitat, FotoInstants, on una sèrie de col·leccionistes ens presentaran la seva col·lecció.\nVam començar aquesta activitat amb Jordi Baron, fotògraf i col·lecionista, qui es va centrar en els retrats encapsulats: daguerreotips, ambrotips, albúmines acolorides…\nEns va mostrar daguerreotips de Voelker, Napoleon, Franck, Bellver, Moliné y Albareda, Belvedere, Lorichon, Martínez (de La Habana, Cuba), Mattey, Massaguer, Eusebi Planas, carnets de ball amb daguerreotip, i grans retrats en paper acolorits.\n]]> Fototertúlia El fons de la família Mascort, a càrrec de Marta Grassot http://www.fotoconnexio.cat/2020/11/02/fototertulia-el-fons-de-la-familia-mascort/ Mon, 02 Nov 2020 17:30:30 +0000 http://www.fotoconnexio.cat/2020/11/04/fototertulia-els-pictorialistes-sabadellencs-a-carrec-de-david-gonzalez-copy/\nAquesta fototertúlia també va haver de realitzar-se on-line, amb una presència d’uns 26 usuaris …\nThe post Fototertúlia El fons de la família Mascort, a càrrec de Marta Grassot first appeared on Fotoconnexió.\n]]> Visita a l’exposició El bar de la senyora Olvido de Rafel Bernís http://www.fotoconnexio.cat/2020/10/07/visita-a-lexposicio-el-bar-de-la-senyora-olvido-de-rafel-bernis/ Wed, 07 Oct 2020 08:28:32 +0000 http://www.fotoconnexio.cat/?p=9736\nFotos de Francesca Portolés…\nThe post Visita a l'exposició El bar de la senyora Olvido de Rafel Bernís first appeared on Fotoconnexió.\n]]> Fototertúlia Els pictorialistes sabadellencs, a càrrec de David González http://www.fotoconnexio.cat/2020/10/05/fototertulia-els-pictorialistes-sabadellencs-a-carrec-de-david-gonzalez/ Mon, 05 Oct 2020 16:30:34 +0000 http://www.fotoconnexio.cat/?p=9682\nAquesta fototertúlia online va començar amb una presentació de Ramon Barnadas sobre les relacions entre els coronavirus i la fotografia: la primera imatge …\nThe post Fototertúlia Els pictorialistes sabadellencs, a càrrec de David González first appeared on Fotoconnexió.\n]]> Taula Rodona La professió de fotògrafa http://www.fotoconnexio.cat/2020/03/05/taula-rodona-la-professio-de-fotografa/ Thu, 05 Mar 2020 18:00:09 +0000 http://www.fotoconnexio.cat/?p=4491\nNoelia Pérez (Video Artur Cañigueral)\nPilar Aymerich (Video Artur Cañigueral)\nTaula rodona amb la participació de Pilar Aymerich, Sílvia Omedes i Noelia Pérez que debatran sobre el\nThe post Taula Rodona La professió de fotògrafa first appeared on Fotoconnexió.\nRicard Marco, comissari de l’exposició, va ser el moderador de la taula rodona.\n]]> Fototertúlia Origen, autories i context de l’àlbum polític, caricaturesc i pornogràfic de Los Borbones en pelota a partir d’una sèrie de cartes de visite, a càrrec d’Albert Domènech http://www.fotoconnexio.cat/2020/03/02/fototertulia-origen-autories-i-context-de-lalbum-politic-caricaturesc-i-pornografic-de-los-borbones-en-pelota-a-partir-duna-serie-de-cartes-de-visite-a-carrec-dalbert-dom/ Mon, 02 Mar 2020 17:30:11 +0000 http://www.fotoconnexio.cat/?p=4510\nThe post Fototertúlia Origen, autories i context de l’àlbum polític, caricaturesc i pornogràfic de Los Borbones en pelota a partir d’una sèrie de cartes de visite, a càrrec d’Albert Domènech first appeared on Fotoconnexió.\n]]> Inauguració exposició 11 fotoconnectades al Pati Llimona http://www.fotoconnexio.cat/2020/02/20/inauguracio-exposicio-11-fotoconnectades-al-pati-llimona/ Thu, 20 Feb 2020 18:30:05 +0000 http://www.fotoconnexio.cat/?p=4462\nHi participen onze fotògrafes: Etel Borges Reis, Violeta Cañigueral Casassas, Laura Covarsí Zafrilla, Tatiana Donoso Matthews, Conxi Duro, Christina Guldager, Elisabet Insenser Brufau, Rosa María López Martínez, Núria Martínez Seguer, Noelia Pérez Sández i Francesca Portolés Brasó- que presenten …\nThe post Inauguració exposició 11 fotoconnectades al Pati Llimona first appeared on Fotoconnexió.\n]]> Fototertúlia Les galeries de retrat i els estudis de fotografia, un patrimoni fràgil a càrrec de María de los Santos García Felguera http://www.fotoconnexio.cat/2020/02/03/fototertulia-les-galeries-de-retrat-i-els-estudis-de-fotografia-un-patrimoni-fragil-a-carrec-de-maria-de-los-santos-garcia-felguera/ Mon, 03 Feb 2020 17:30:03 +0000 http://www.fotoconnexio.cat/?p=4503\nAbans que la fotografia es convertís en un negoci …\nThe post Fototertúlia Les galeries de retrat i els estudis de fotografia, un patrimoni fràgil a càrrec de María de los Santos García Felguera first appeared on Fotoconnexió.\n]]> Fototertúlia Les campanyes fotogràfiques de Josep Gudiol al capdavant de l’Institut Amatller d’Art Hispànic (1941-1960) a càrrec de Guillem Cañameras http://www.fotoconnexio.cat/2019/12/02/fototertulia-les-campanyes-fotografiques-de-josep-gudiol-al-capdavant-de-linstitut-amatller-dart-hispanic-1941-1960-a-carrec-de-guillem-canameras/ Mon, 02 Dec 2019 18:36:15 +0000 http://www.fotoconnexio.cat/?p=4177\nUna dècada abans de la fundació de l’Institut Amatller i després d’entrar en contacte i col·laborar amb l’Arxiu Mas, Josep Gudiol va tirar endavant …\nThe post Fototertúlia Les campanyes fotogràfiques de Josep Gudiol al capdavant de l'Institut Amatller d'Art Hispànic (1941-1960) a càrrec de Guillem Cañameras first appeared on Fotoconnexió.\n]]> Celebració del 180è aniversari de la primera fotografia feta a Barcelona http://www.fotoconnexio.cat/2019/11/11/celebracio-del-180e-aniversari-de-la-primera-fotografia-feta-a-barcelona/ Mon, 11 Nov 2019 17:30:46 +0000 http://www.fotoconnexio.cat/?p=4102\nLa llanterna màgica, des de la seva concepció …\nThe post Celebració del 180è aniversari de la primera fotografia feta a Barcelona first appeared on Fotoconnexió.


Josep de Creeft i Champane - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nJosep de Creeft i Champane\n(S'ha redirigit des de: Josep de Creeft)\nJosep de Creeft i Champane, més conegut com a José de Creeft o José Mariano de Creeft (Guadalajara (Castella - la Manxa), 27 de novembre de 1884 - Nova York, 11 de setembre de 1982) va ser un escultor espanyol, fill de pares catalans, que es va formar a Barcelona, a Madrid i a París i que el 1936 es va establir definitivament als Estats Units, d'on va obtenir-ne la nacionalitat (1940) i on va desenvolupar la major part de la seva carrera.\n27 novembre 1884\n11 setembre 1982 (97 anys)\nThe New School (1932–)\nArt Students League of New York (–1978)\nNational Sculpture Society (en)\nBurr Churchill Miller (en)\n(1973) Orde d'Isabel la Catòlica\nNascut a Guadalajara, fill d'un militar de Sant Andreu de Palomar (Marià De Creeft Masdeu), es va formar a Barcelona, al taller de Josep Maria Barnadas i a la Foneria Masriera i Campins. També a Madrid, prop del tortosí Agustí Querol. El 1905 va exposar al Circulo de Bellas Artes madrileny i tot seguit es va instal·lar a París on, aconsellat per Rodin, va anar a l'Académie Julian. També hi va tenir algun contacte amb Pablo Picasso, Juan Gris, Guillaume Apollinaire, etc. Estant a París, l'any 1925, va realitzar una escultura, El picador, amb ferros reciclats, per servir d'escenografia a un espectacle del ballarí Vicente Escudero (actualment a la Fundació Joan Miró de Barcelona). A finals dels anys 20 i la primeria dels 30 va fer estades a Pollença, col·laborant amb Roberto Ramaugé a La Fortalesa d'Albercutx. El 1929 va fer una exposició a les Galeries Costa de Palma de Mallorca abans de viatjar per primera vegada als Estats Units, on es va establir de forma definitiva el 1936, en esclatar la Guerra Civil. El 1940 va obtenir la ciutadania nord-americana.\nA Nova York va ser professor durant molts anys a la Art Students League\nEl 1954 va rebre l'encàrrec d'una escultura per al Fairmount park de Filadèlfia (The poet, plantada el 1959) Va seguir l'encàrrec de la seva obra més conegudaː: el grup escultòric Alícia en terra de meravelles, de Central Park (1959)\nLa seva obra, de caràcter figuratiu, va gaudir d'un gran èxit comercialː al llarg de la seva trajectòria va fer fins a 37 exposicions individuals (assíduament a les Kennedy Galleries de Nova York). Destaca així mateix la retrospectiva que el 1960 li va dedicar el Whitney Museum i l'exposició-homenatge que després de la seva mort va tenir lloc a Washington (Museu Smithsonian d'Art Americà, 1983)\nA Espanya, va romandre pràcticament oblidat fins que va ser recuperat després de la caiguda del règim de Franco. L'any 1976 se li va dedicar un homenatge a Guadalajara, la ciutat on va néixer i on té dedicat un petit parc. El 1980 la Fundació Joan Miró de Barcelona li va dedicar una important exposició retrospectiva promoguda per Carles Fontseré. Anteriorment, el periodista Carles Sentís havia enregistrat un extens reportatge sobre De Creeft per a TVE\nAlícia en terra de meravelles, el grup escultòric de Josep de Creeft al Central Park de Nova York, ple de nens i nenes que hi juguen\nDe Creeft sobresurt com a especialista en la tècnica de la talla directa. Una tècnica escultòrica que requereix un gran domini de l'ofici, ja que prescindeix del modelat previ. De Creeft va exercitar-la amb els més diversos materials (pedra, marbre, fusta, vori, etc.). També va realitzar joies fent servir ferros reciclats.\nLa seva temàtica preferida és la figura femenina\nLa seva obra més popular es el grup escultòric inspirat en Alícia en terra de meravelles que es troba al Central Park de Nova York i que va ser posat al seu lloc l'any 1959. Juntament amb De Creeft, el signen Ferran Texidor (disseny del projecte) i la foneria Modern Art de Nova York. Una placa recorda que està dedicat a la memòria de Margarita Delacorte, esposa de l'editor George Delacorte, que va ser-ne el promotor. Alícia hi apareix asseguda damunt d'un bolet, amb el Gat de Chesire a la falda. Prop seu, el conill blanc que mira el rellotge, el barreter boig i el liró. La mainada ha fet seu aquest grup escultòric i l'ha convertit en una zona de jocs, de manera que és habitual trobar-lo ple de xiquets que s'hi enfilen.\nHi ha obra de De Creeft a la Fundació Joan Miró de Barcelona, al Museu de Pollença, al Metropolitan Museum de Nova York, al MOMA (Saturnia, de 1939), al Museu Whitney d'Art Americà i al Museu d'Art d'Asheville  entre d'altres.\n↑ «Josep de Creeft i Champane». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ «JOSE DE CREEFT, 97, SCULPTOR, IS DEAD» (en anglès). The New York Times, 12-09-1982. ISSN: 0362-4331.\n↑ Soler, Xavier «L'obra escultòrica de Josep M. Barnadas a Granollers». Lauro: revista del Museu de Granollers, 28, 2005, pàg. 25. ISSN: 2385-5045.\n↑ «Fig. 5. Guillem Bestard. El escultor Josep de Creeft en Pollença...» (en anglès). [Consulta: 5 octubre 2017].\n↑ País, Ediciones El «El escultor José de Creeft, recuperado para Madrid» (en castellà). EL PAÍS, 06-02-1981.\n↑ «The Poet - Association for Public Art» (en anglès). Association for Public Art.\n↑ País, Ediciones El «El escultor español José de Creeft, maestro de la talla directa, murió en Nueva York a los 97 años» (en castellà). EL PAÍS, 17-09-1982.\n↑ associats, Partal, Maresma i. «VilaWeb» (en català). [Consulta: 6 octubre 2017].\n↑ «Central Park Monuments - Alice in Wonderland : NYC Parks» (en anglès). [Consulta: 5 octubre 2017].\n↑ Barjau, Santi. «Els "meus" cartellistes: Ferran Texidor – per Santi Barjau», dijous, 22 maig 2014. [Consulta: 5 octubre 2017].\n↑ Miró, Fundació Joan. «El picador | Escultures i ceràmiques | Catàleg d'obres | Fundació Joan Miró» (en català). [Consulta: 6 octubre 2017].\n↑ «José de Creeft | Maternity | The Met». [Consulta: 6 octubre 2017].\n↑ «José De Creeft. Saturnia. 1939 | MoMA» (en anglès). [Consulta: 6 octubre 2017].\n↑ «Whitney Museum of American Art: JosÃ© de Creeft» (en anglès). [Consulta: 6 octubre 2017].\n↑ «Jose Mariano De Creeft - Asheville Art Museum» (en anglès). [Consulta: 6 octubre 2017].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Josep de Creeft i Champane\nJules CAMPOSː The sculpture of José de Creeft. Nova Yorkː Da Capo Press, 1972. ISBN 0306702940\nCarles FONTSERËː L'aventura humana de Josep de Creeft. Barcelonaː: Fundació Joan Miró, 1980 (N'hi ha edicions en castellà)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Josep_de_Creeft_i_Champane&oldid=24208390»\nDarrera modificació: 23 jul 2020 a les 02:27\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 jul 2020 a les 02:27.


La Cua de Lleó: d’octubre 2010\nUna manera de veure l’augment de l’Ibi és pel total recaptador. L’altre és veure que l’actualització del cadastre ha estat un procés pactat i que arriba al seu fi. És cert, com negar-ho, que augmentar quotes en els temps que corrent no és ni popular ni just en la totalitat dels casos.\nPerò també és cert que no fer-ho pot comportar una situació inversemblant, a on alguns, un cop més, es beneficien.\nCom casar ambdues possibilitats?\nEn primer lloc caldria separar la necessitat de tenir actius per treballar per part de l’administració local, de l’actual grup de regidors responsables de fer-ho. Es clar que molts no compartim els criteris. No tornarem a parlar, de moment, que de quatre milions d’euros ens ha quedat un pàrquing dubtós i una piscina arribada en el pitjor moment i molt poca capacitat de generar llocs de treball.\nEs ben cert que amb una mica més d’imaginació s’hagués afavorit a famílies torrenques que haguessin pogut ingressar un sou digne per a treballar en tantes coses que s’ajornen constantment a Torredembarra. Rebaixos de vorera, senyalització i llumenat eren la nostre opció principal, deixant uns operaris més especialitzats per a continuar fent del petit detall la manera d’estalviar recursos afegits i iniciar la dignificació dels nostres carrers.\nEn aquesta situació, un pot tenir la temptació de no actualitzar el cadastre tal com estava previst i lliurar al conjunt de la ciutadania d’aportar mig milió d’euros a la caixa municipal. Però també és cert que tenim com assignatura pendent l’acció social.\nBenestar social és un terme antic i poc adequat amb els temps que corren. Perquè acció en lloc de benestar?\nPer fugir contundent de les almoines i entrar en el tutoratge i en les iniciatives. La nostre societat no pot contemplar problemàtiques, econòmiques i d’altre caire, i refugiar-se en les estadístiques.\nCal polítiques d’acció social per a determinar les situacions més angunioses d’una forma clara i transparent. Cap familia torrenca ha de tenir l‘aigua tancada, ni la llum ni ha de passar gana ni ha de patir per conjuntures econòmiques. Les altres han de tenir un tractament diferent, però també han de comptar amb eines i llocs a on ser amorosides i solventades.\nEl preu de viure en societat és col·laborar. El benefici és no estar sols.\nCal doncs engegar l’acció social d’una forma professionalitzada per a garantir la transparència. Cal fugir de les estadístiques i les conclusions precipitades. Un major IBI no implica una major capacitat adquisitiva o una solució solvent. Cal, doncs entrar, cas per cas i vetllar pel veïns i veïnes.\nCalia actualitzar el cadastre i regularitzar l’IBI, tan com estalviar, invertit amb seny i fer de l’ajuntament l’administració més propera. Ara per ara, sembla que l’interior del castell sigui un forat negre a on les distancies prenen una dimensió de lletania.\nCaldrà explicar al govern municipal el que passa, exigir resposta i construir el que volem i com. I no passa per rebaixes a l’engròs, passa per l’atenció al detall, no sigui que sense actualitzar ens oblidem dels que ja tenien problemes abans de l’actualització.\nCalen plans d’acció, social, econòmica i d’estalvi. I demanar-ho als actuals responsables es tan com perdre el temps. El maig hi ha eleccions, i hi calen voluntaris per a intentar-ho millor però, el més important, hi calen programes de govern i ganes d’entendre’s.\nTorredembarra ha d’escollir gent que no en tingui prou amb tenir raó més o menys. Cal gent que sols cregui en treballar pel seu poble. I amb això vegi gent i no resultats econòmics.\nPublicat per la cua de lleó a 17:32 Cap comentari:\nSegons el concepte aristotèlic, forma impura de govern democràtic que consisteix a exercir el poder a profit de les masses indisciplinades. També es diu a la política fonamentada en la utilització de mètodes emotius i irracionals per a estimular els sentiments dels governats cap a l'acceptació de programes d'acció impracticables i fal·laciosos que miren només de mantenir situacions de privilegi. I per últim a l'Estat polític en què el govern és lliurat a la multitud.\nAhir, en el plenari es va sentir aquesta afirmació. Si hom pensa en plenaris anteriors, doncs sembla quasi bé acceptable. Però ahir hi havia un to diferent. No cal, ens el contrari, atorgar el mèrit a ningú. Hi havia debat previ. Hi havia ganes de deixar clares algunes coses i havia, crec entendre ganes de redreçar. Tots i cadascú varen fer un esforç democràtic de fer la seva feina.\nAixí els retrets i l'expressió "demagògia barata que vostè sap fer tan bé" en boca en majúscules de l'alcalde de torn varen quedar solitàries i potser, compte que dic potser, van aconseguir que la resta de regidors poguessin sentir com sona això a les orelles dels que pacientment escoltem i atenen cada ple.\nLes mocions socialistes es van presentar en l'últim moment. Cosa que no demanava cap disculpa davant de reiterades manques d'informació i de manifestacions de l'alcalde de torn en diferents plenaris que explicaven sobre demandes d'informació, o que no hi havia pensat o que no havia pogut llegir-ho.\nAhir mateix es demanava l'estat de compliment de les mocions, un resum a secretaria per a mirar-les de nou, i d'algunes molt concretes i totes d'obligat compliment, ens assabentàvem que s'havia passat al tècnic per a estudiar-ho. La ràdio va iniciar el procés de publicitat, escapçat pel nou equip de l'alcalde, sense cap explicació ni cap ganes de parlar. Per tan preus, mecànica i antecedents hi son, sols cap treballar i publicar audiències.\nAhir, en poc temps es va aconseguir el mateix, vots negatius i una entesa de l'oposició. I rectifico, sense més temps, es va evitar la intoxicació ràpida que ha provocat algunes votacions incomprensibles pel ciutadà.\nJa fa mesos que s'intenta no dir el "ja to deia". Hi ha situacions antigues, experiències i fins tot comptes pendents que impedeixen avançar més ràpid. Però el millor és la direcció, la velocitat ha malmès més d'una cursa. Ací es tracta d'arribar malmeten el menys possible.\nNo és la intenció que soni a retret, ja que celebro que vagin de baixa. Però a la pregunta sobre el concurs d'idees sobre l’escorxador, un té ganes de dir que quan hi ha desconfiança s'aprofiten els més amorals. No veiem les passes necessàries per a creure'ns que el procés de l'escorxador, per part de l'alcalde de torn, no fos un més enllà del "qui dies passa, anys empeny".\nCallàvem per a no entorpir i per a no donar excuses de mal pagador. I qui ho dubti que repassi l'explicació de l'alcalde de torn, jugant amb una petita discrepància entre els comentaris dels dos regidors d'alternativa. Si crec que hi ha uns metres a concretar i que vindrà un o altre, surto del despatx i li dic a la meva flamant i productiva secretària: Compte, "churri"*, que hi ha aquest tema que queda pendent d'aclarir i que no endarrereixi res, avisa'm en cinc dies i trucar als dos regidors fen memòria de que hem de parlar.\nHi ha infrastructura per a treballar i un sou que no et permet dir, ja diran alguna cosa. Això ni els mileuristes podent fer-ho ja que se'n van al carrer.\nTemes com l’anàlisi ecogràfic per a delimitar presència i característiques de refugis a les rodalies de l'escorxador, o l’anàlisi geològic per a tenir les dades imprescindibles per a quantificar els fonaments de l'obra, o la confecció de dossiers sobre centres similars en funcionament i/o sobre recuperacions d'estructures per a fer centres d'accés social s'havien de fer. Primer com a seriositat, hem iniciat un projecte, senyors, i farem tot el possible!! I així quan hi hagi alguna problemàtica que demandi una espera, serà entesa per tots els participants.\nLluny d’això, la frustració i la incontinència verbal filtren que si es volen peixos un s'ha de mullar el cul. Potser entregar el crèdit sigui prou riu per a ofegar-nos. I permeteu-me dubtar, sinó seria la dita castellana de "prometer hasta tener, y después de haber tenido, nada de lo prometido", amb els verbs que us facin més gràcia.Sobre les qüestions que es van tractar, no hi ha massa cosa a dir.\nLes preguntes varen ser correctes i concretes i, penso que els ciutadans van entendre força més que en altres plenaris més críptics i crispats.La darrera intervenció va ser ciutadana, tot i que em va semblar que l'alcalde de torn tancava el plenari per a donar la paraula. Cosa inversemblant i alhora prou explicita.\nPreguntar davant d'uns ciutadans el què diu la llei, em va recordar aquelles velles administracions supèrbies i feixugues en que el funcionari et contestava coses com "esto es lo que hay" o "mire si no le gusta..."A tot això la gent de l'associació de la llar de jubilats i pensionistes, no pas tots, però amb signatures representatives de més de cent quaranta, denunciaven que la intervenció de l'ajuntament els havia deixat embrancats i en indefensió. Que la promesa "anàlisi comptable" i assemblea extraordinària per a ratificar si s'escau la proposta dubtosa d'un tècnic en comissió de serveis, no s'havia complert.\nUns veïns, grans o no, que pateixen indefensió i son víctimes de difamacions, demanant la paraula al plenari com a darrera possibilitat de ser sentits. I l'estatura moral es reflecteix en "que diu la llei?".\nQue et diu el cor?. T'hauries de preguntar.\nLa darrera llàstima és que a l'actual regidora del sector, molt ben acompanyada de cultura, del Mònic... i de tants opinats secrets, no li va calgué respondre a rés. La Sra. Pradeda es va creure amb la necessitat de respondre.\nPotser ho necessitava, però el cert és que ahir no tocava. no sigui que el plenari que ve, preguntem que s'ha fet al respecte i ens mencionin llistes de recordatoris, tècnics analitzant o la manca de temps habitual.\nPublicat per la cua de lleó a 12:09 Cap comentari:\nPublicat per la cua de lleó a 13:53 1 comentari:\nViure en democràcia també significa que la nostre llibertat individual ens permet destinar la nostre atenció al que ens vingui de gust.\nLes dictadures, paradoxalment, són més riques en termes absoluts de comunicació. Les prohibicions són més conegudes i les contra informacions són seguides amb molt d’interès.\nLa natural i inqüestionable extensió dels drets individuals porta i comporta unes característiques diferents, noves o cícliques, de la societat en conjunt.\nAixí es pot entendre la mobilització social de les acaballes del franquisme. Cal incloure que les noves tecnologies sonaven a invents americans i no imaginàvem quant importants serien i quant arribarien a transformar-nos. Un canal i mig de televisió i la impossibilitat de poder enregistrar rés per a veure-ho més tard ens llibertava el temps.\nEsbarts, corals, escoltisme, biblioteques, clubs de lectura, cine fòrums, teatre aficionat o professional amb preus i horaris bonificats, esport … AAVV., formacions polítiques, activitats sindicals, plataformes etc. i moltes altres activitats de baix cost i portes obertes gaudien de tanta assistència i participació que poc podien imaginar que arribarien les “vaques primes”.\nUn sociòleg davant de la pregunta de quin avenç tecnològic havia transformat més les relacions familiars… va meditar un moment i va respondre el “sis-cents”.\nLa sala va quedar sorpresa, crec que esperàvem internet, la televisió multi-oferta, les crisis econòmiques i la pèrdua del concepte de treball per a tota la vida, l’atur juvenil, els plans de formació… i altres a opinar.\nEl “sis-cents” simbolitza l’accés a mitjans de locomoció particulars. Uns en tenien i altes no. Un percentatge prou alt ho va fer servir per a retornar amb més freqüència als pobles d’origen, per tan recuperaven les relacions familiars però quan aquest accés es va popularitzar fins a la gran majoria i els vehicles van doblar la seva capacitat d’allunyament en un sol dia… les visites familiars van donar pas a “sortir”.\nI algú pot dir, A que ve tot això?”\nDoncs a que ja sabem quan podem avaluar la tasca dels partits catalans en el Parlament Català i dels que han assumit les tasques de gestionar.\nCaldrà fer memòria. Què s’ha fet, Com s’ha fet, Què calia haver fet i Què es va dir que es podria fer.\nMolta feina si pensem amb la gran quantitat d’informació que ens arriba a les mans diàriament. Escoltarem al cor?\nRecordàrem una sentència del Tribunal Constitucional? Recordàrem l’atur i la crisi?\nNo recordarem com ens vàrem asseure a esperar que un tribunal dictés si l’estatut estava dins del que descrivia el text de la constitució. I que tot i la redacció poc sensible i desafortunada, esperàvem una tupinada. Ja que si calia reformar la constitució per a poder desenvolupar l’estatut sense entrebancs, sense la reforma, esperar una sentència absolutament positiva era tan com desitjar que un jutge no apliques les lleis. Altre cosa hagués estat una recomanació de l’alt tribunal respecte a la necessitat d’una reforma immediata per adequar norma i realitat.\nLa formula anomenada “A la catalana” ha estat una sinuosa via per a poder créixer sense provocar problemes. Una via que ha rebut un revés, però que no s’ha acabat per la necessitat d’implementar les peticions de reformes constitucionals amb projectes polítics nacionals. El federalisme seguirà el seu curs quan la societat parli amb claredat. El que es vol i com, el que s’està disposat a fer i quan.\nI és que a la resta d’Espanya també hi ha massa gent que rep massa informació i escolta el cor, més ben dit el que va copsar el seu cor, estigués fonamentat o no.\nI així anem intentant créixer com a societat subjectes als que més criden i als que més auguren desgràcies i involucions. Als que més copejen el nostre cor.\nLa defensa de Catalunya davant d’Espanya és un aspecte per uns, una proclama per altres i una definició d’objectiu en alguns casos que ens estalvien els que’s i com’s.\nTambé podríem treballar les propostes per a reformar la constitució per actualitzar-la esdevenint un estat federal que contempla i respecta les nacions que la formen. Una proposta més versemblant per a la majoria de ciutadans i més curosa que entendre’s directament amb una Europa que encara treballa per a plantejar-se com créixer i que pot oblidar les nacionalitats més petites en cada moment de crisis generalitzades de qualsevol ordre.\nPerò si sols escoltem al cor, podem dir coses com reclamar la independència de Catalunya i no reflexionar en el model socio-econòmic i polític que li caldria tenir. Tot i que hi ha catalans que si plantejen aquesta qüestió.\nSi ho fessin a cor calent, podríem substituir el concepte “Madrid” pel concepte “Barcelona” i en el cas de no fer-ho millor, el concepte “Barcelona” pel de” Tarragona” a mida que la descentralització anés dividint el pes de la capitalitat sense aconseguir que la participació local i global satisfés a tothom.\nEns queda feina i desenvolupar moltes àrees. Ens queda la necessitat d’atendre al cor i escoltar al cap. La tasca de govern expressada en moltes accions li cal una mirada més àmplia que fer pagar al primer que ens pregunti la sensació del cor per fonamentada que estigui.\nSense cometre la lleugeresa de dir que no se sabia el que es votava, la consulta sobre la Diagonal de Barcelona fa pensar més en una expressió de sentiments que en una manifestació de conceptes urbanístics. Hi ha votacions i tenim tota la llibertat d’expressar el que sentim tot i que hi hagi molt més a dir.\nHo dic de cor…\nPublicat per la cua de lleó a 17:05 Cap comentari:


En quines situacions no és obligatòria la mascareta? - À Punt\nEn quines situacions no és obligatòria la mascareta?\nA més de portar-la en la via pública, a l’aire lliure i en espais oberts i tancats amb públic, cal portar-la correctament.\nA les terrasses cal portar mascareta quan no s'està consumint (Rober Solsona / Euroa Press)\n20 de juliol 2020 - 06:30\nLa consellera de Salut Pública i Sanitat Universal, Ana Barceló, anunciava aquest dissabte que la Comunitat Valenciana s’afegia a la llista d’autonomies on la mascareta passa a ser obligatòria fins i tot quan es pot mantindre la distància de seguretat de metre i mig. Les mascaretes que cal portar han de ser quirúrgiques o higièniques i queden prohibides les que tenen vàlvules.\nAra bé, en determinades circumstàncies, no és obligatori l’ús de mascareta. Aquests són els casos en què no ens arrisquem a ser multats o multades si decidim no cobrir-nos amb aquest equip de protecció.\nA la platja i a la piscina, mantenint la distància de seguretat de metre i mig\nEn espais naturals a l’aire lliure\nDurant la pràctica d’activitats esportives\nEn activitats infantils i juvenils d’oci, dins de grup de convivència estable\nMentre consumim en alguna terrassa, bar o restaurant, encara que cal portar-la abans i després.\nDes de la Conselleria de Sanitat recorden que no només cal portar la mascareta sempre que estem a la via pública, a l’aire lliure, i en espais oberts amb públic i espais tancats d’ús públic, sinó que cal col·locar-se-la bé, cobrint des del septe i les fosses nasals fins a la barbeta.


Societat Catalana de Geografia : miscel·lània : ColGeo : del planejament general als plans territorials\nTÈCNIQUES EN PLANIFICACIÓ URBANÍSTICA I TERRITORIAL:\nL’adequació del planejament general\nals plans territorials\n16, 23 i 25 de novembre de 2010\nCurs organitzat pel Col·legi de Geògrafs a Catalunya i l'Associació de Geògrafs Professionals de Catalunya amb la col·laboració de la Secretaria per a la Planificació territorial del Departament de Política Territorial i Obres Públiques de la Generalitat de Catalunya\nArran de l’aprovació de la Llei 6/2009, d’Avaluació ambiental de plans i programes, s’estableix que els plans d’ordenació urbanística municipal hauran d’estar sotmesos a un informe urbanístic i territorial per a la seva aprovació. Aquest informe, emès pel Departament de Política Territorial i Obres Públiques, analitza el compliment de les propostes dels POUM respecte de la normativa de planejament territorial, tant pel que fa a la localització i característiques dels usos del sòl com a les estratègies dels assentaments.\nEl Programa de planejament territorial ha identificat una notable manca de coherència entre moltes de les propostes dels POUM i els plans territorials aprovats. Aquesta situació, fruit d’una pràctica històrica d’ordenació urbanística centrada exclusivament en l’escala municipal i de l’absència de plans territorials de referència, pot ser mitigada amb una visió d’escala territorial que paulatinament s’ha d’integrar en els POUM. La coherència entre el planejament territorial i l’urbanístic és una necessitat que s’ha de cobrir amb l’aportació dels diferents professionals vinculats a la matèria. Creiem que el col·lectiu de professionals de la Geografia hi pot contribuir molt significativament, precisament per la seva visió territorial més àmplia.\nCom en altres ocasions, el Col·legi i l'Associació organitzen un curs per a mostrar i posar en pràctica les principals innovacions en matèria de planeja-ment urbanístic arran del desplegament i aprovació, durant els darrers anys, de nous instruments de planificació territorial. En concret, aquest curs té com a objectiu conèixer els conceptes i les eines necessàries per tal d’adaptar el planejament urba-nístic als requeriments del planejament territorial.\nObertura del curs a càrrec d'Antoni F. Tulla, President de la Delegació del Col·legi de Geògrafs a Catalunya, i Josep-Antoni Báguena, Adjunt a la Secretaria per a la Planificació territorial (DPTOP).\nTipologia i regulació dels espais oberts / Mariona Raduan, arquitecte i redactora del PTMB.\n· Protecció especial, protecció territorial, protecció preventiva, casos especials. Criteris de delimitació i de caracterització. Usos i activitats.\nInfraestructures de mobilitat / Sergi Lozano, enginyer de camins canals i ports i redactor del PTMB\n· Delimitació dels corredors, definició de la tipologia i prestacions de cada modus de transport.\nEstratègies urbanes i dels assentaments / Ferran Miralles, biòleg i coordinador dels plans territorials de l’Alt Pirineu i Aran i del Camp de Tarragona.\n· Anàlisi dels teixits urbans i la seva estructuració a escala territorial.\n· Tipologies i magnituds de les estratègies de creixement.\n· Assumpció de les estratègies pel planejament general.\nEstratègies metropolitanes / Ramon Sisó, arquitecte i redactor del PTMB.\n· Definició i caracterització de les estratègies específiques de l’àmbit metropolità.\n· Definició i caracterització dels àmbits de cooperació supramunicipals i perspectives del planejament director urbanístic.\nHorari i lloc : les sessions es realitzaran de les cinc a les vuit de la tarda a la Biblioteca Sant Antoni-Joan Oliver de Barcelona (Comte Borrell 44-46).\nImport de la matrícula: 70 €; tarifa reduïda: 45 €, aplicable als qui pertanyin al Col·legi de Geògrafs i/o a l'AGPC; el termini d'inscripció va fins el 12 de novembre; es lliurarà un certificat d'assistència.\nPer a qualsevol altra informació i inscripcions dirigiu-vos a la Secretaria del Col·legi / AGPC (Av. Portal de l'Àngel, 7, 4t, despatx S/U – Telèfon 93 481 50 73, de 16 a 19 h), escriure a informació@geografs.org o consultar la pàgina web de l'entitat.\nInformació recollida al tríptic de difusió del curs.


‘Un menjar celestial. La llegenda dels torrons d’Agramunt’ – Comarques de Ponent\n‘Un menjar celestial. La llegenda dels torrons d’Agramunt’\nLa Fira comptarà enguany amb una representació teatral sobre l’origen de la tradició dels torrons d’Agramunt. Així, a més de les tradicionals propostes que han atorgat prestigi aquest certamen arreu, com la mostra dels diferents torronaires al pavelló firal i les carpes amb mostres de productes alimentaris, degustacions, sabors de qualitat… aquest any es durà a terma la representació de l’obra ‘Un menjar celestial. La llengenda dels torrons d’Agramunt’. La localitat ja ho té tot a punt per gaudir la XXa edició de la Fira del Torró i la Xocolata a la Pedra. I en aquesta ocasió, a més de les tradicionals propostes que han atorgat prestigi a aquest certamen arreu, com la mostra dels diferents torronaires al pavelló firal i les carpes amb mostres de productes alimentaris, degustacions, sabors de qualitat, així com la trobada de puntaries, l’exposició d’eines de camp, el traginer de jocs, l’exposició de pintures, les jornades tècniques, la mostra d’oficis i un llarg etcètera… es durà a terma la representació de l’obra ‘Un menjar celestial. La llengenda dels torrons d’Agramunt’, espectacle dramatitzat de la llegenda de l’origen del tradicional Torró d’Agramunt, obra basada en el conte homònim d’en Ricard Bertran i Puigpinós. La música de l’espectacle està basada en melodies populars i tradicionals catalanes adaptades per l’ocasió amb lletra original creada pels alumnes i responsables dels tallers que durant fa uns mesos s’estan duent a terme a la localitat amb la intenció de donar forma a aquest espectacle, tot afavorint la participació i la cohesió veïnal. El taller ha estat obert a tothom que tingués un mínim de coneixement musical i s’ha comptat amb la col·laboració de l’Escola de Música, la Coral d’Avui i Bon Cant d’Agramunt. Els responsables del taller han estat, Robert Oró, ex-director de l’EMMA i professor de violí a l’Escola de Música de Balaguer, Dolors Ricard, directora de la Coral d’Avui i Bon Cant i de les orquestres del Conservatori de Lleida, i Toni Rodríguez, actual director de l’EMMA i professor de piano i llenguatge musical a l’Escola de Música de l’Orfeó Lleidatà. L’obra es representarà el dissabte dia 11 d’octubre a les 22.00 hores a la plaça Mercadal.


ATRAPADA ENTRE LLIBRES: Ressenya: Medianoche\nAvui toca parlar de vampirs, se que fa temps que ja van pasar de moda, però quan no tens res a llegir és una d'aquelles sagues que entren molt bé, a més a més torno a cumplir un dels llibres de l'Automthon\n-Llibre amb portada negra\nAquest llibre si no m'equivoco devia sortir quan els llibres de vampirs estaven a la seva màxima esplendor, per si no us hi heu fixat, la portada recorda a Crepuscle sense cap mena de dubte.\nTot i així jo me’l vaig llegir no fa gaire ja que em va cridar l’atenció la sinopsis.\nLa historia ens presenta la Bianca, una noia que va a un internat, tot i així no hi va sola, els seus pares hi van amb ella, a fer de professors. Ella no en te cap mena de ganes i no està gens d'acord amb la decisió, es per això que decideix fugir en un acte de "rebeldia", però en el seu intent de fugida coneix el Lucas un alumne nou com ella on de seguida hi haurà connexió, ell la farà canviar d'opinió i decideix tornar a l'internat.\nA partir d'aquell dia coneixerà a la resta de d'alumnes del internat i el seu professorat. Per començar hi ha una clara diferenciació d'alumnes, uns son increïblement guapos, rics i van amb superioritat per l'escola, l'altre són més aviat normalets i no acaben d'encaixar. Però la Bianca no acaba de saber a quin grup li pertoca. En Lucas pertany el segon grup.\n"El pasado no cambia, solo se alarga"\nDe mica en mica coneixerem, uns personatges secundaris que també hi jugaran un paper, aquets són en Balthazar, un noi molt mono que de seguida mostrarà cert interès per la Bianca, en Vic, l'amic d'en Lucas que aporta un gran toc d'humor a la novel·la, i la Sra. Bethany la directora del internat, seran dels que sortiran més.\nLa connexió entre la Bianca i en Lucas és evident, però no tot serà tan fàcil! Es tractarà d'un amor prohibit!\nI això encara farà més emocionant la historia!\nEl principi sembla que la historia giri en torn en Lucas i a la Bianca, en part es així, però el final es veurà quins secrets amaga l'internat, i com de mica en mica es defineix la trama.\nFeia un temps que no llegia amors prohibits ja que he llegit molts més triangles amorosos, però m'ha encantat el gir que va donar la historia, i com la relació d'en Lucas i la Bianca cada vegada és més impossible!\nHe dit que era un llibre de vampirs oi? Dons bé, la veritat es que el principi no apareixen enlloc, i ni tan sols son esmentats. a mi això em va descol·locar una mica però ja quan pensava que no sortirien, apareixen d'una manera inesperada, de manera que et quedes un xic descol·locat.\nLa veritat es que m'ha agradat bastant, sobretot els girs que dona la trama, i com de sobte apareixen els vampirs.\nEls protagonistes m'han agradat, la Bianca es una mica tossuda, però bona noia, i en Lucas m'ha agradat bastant també, no és el noi que agafaria d'amor literari, però no està mal.\nHe de destacar en Baltazhar, que agafarà protagonisme a mesura que avanci la saga. La veritat es que és un noi molt mono, amable, i cavaller. Segurament dels que m'ha caigut millor.\nTé un ritme àgil, i es ràpid de llegir, d'aquestes sagues que llegeixes quan no tens res a llegir va perfecte, ja que és entretinguda.\nPublicat per Wina a 22:06\nEtiquetes de comentaris: Autumthon 2015, Claudia Grey, fantasia, medianoche, vampirs\nGiny xx 8 d’octubre de 2015 a les 15:10\nNo fa gaire que segueixo el teu blog però he de dir-te que m'encanten les ressenyes que fas, sens dubte em llegire aquest de vampirs hahaha ;)\nPetons :* <3\nWina 8 d’octubre de 2015 a les 15:45\nMerci, comentaris com els teus em fan treure un somriure:)\nA mi el llibre em va agradar, ja em diras que tal!\nAina Li 8 d’octubre de 2015 a les 15:16\nRecordo que fa temps vaig veure el llibre en una llibreria, però veient la portada i que anava de vampirs em vaig tirar enrrere perque semblava una mica còpia de Crepusculo, però pel que dius sembla molt interessant. De moment no crec que me'l llegeixi perquè estic una mica cansada de sagues, però potser en un futur sí.\nWina 8 d’octubre de 2015 a les 16:12\nA mi també em va costar, fins que vaig decidir llegirmel:)\nPerò de vegades aquest tipos de saga sorprenen jeje\nSi t'el llegeixes ja em diras!


La patronal del transport anuncia que no realitzarà serveis escolars\n18 abril 2021 11:45\nTot i això, Educació garanteix que cap centre es quedarà sense busos\nMaria Ques | 20 agost 2005\nLa Federació Empresarial Balear de Transports (FEBT) acordà ahir no presentar-se al concurs pel transport escolar convocat per la Conselleria d'Educació per considerar «insuficient» la dotació econòmica d'aquest.\nSegons informà la FEBT, durant l'assemblea d'ahir, amb l'assistència d'una trentena de representants empresarials de Mallorca, Menorca i Eivissa, es va decidir «per unanimitat no optar al concurs».\nSalvador Servera, gerent de la FEBT, assenyalà que «els preus trets a concurs que ha convocat la Conselleria d'Educació no cobreixen els costs mínims, segons un informe que hem elaborat. No podem suportar que els costs fixos i variables siguin majors que allò que cobren els transportistes». Servera explicà que «els combustibles han incrementat un 35% el seu preu en un any i mig, igual que els costs laborals, de fet representen el 70% de les despeses totals de les empreses i la proposta del concurs és totalment insuficient».\nPer la seva banda, el secretari general de la Conselleria d'Educació, Sebastià Vanrell es mostrà «sorprès» de l'actitud de la patronal ja que «foren ells els que demanaren que es realitzàs una convocatòria d'aquests tipus». Vanrell assegurà que «el transport dels escolars està garantit, encara que la patronal no es presenti al concurs, ja que els viatges els podrien realitzar altres empreses».\nEl secretari general de la Conselleria explicà que l'import de la partida destinada al transport escolar «s'ha incrementat quasi un 20 per cent en els darrers any». De fet en el curs 99-00, l'import fou de 4.040.848 euros i el previst per aquest curs és de 5.450.138 euros».\nPer altra banda, Vanrell recordà que el concurs és per 3 anys prorrogable a 8 anys, amb una pujada de un 6% per aquest curs i de l'IPC més un punt per als següents anys, per la qual cosa «creim que està ben dotat econòmicament». Així mateix, ambdós asseguren que a menys d'un més del començament de curs, encara hi ha temps per trobar una solució al conflicte.