Can Vicent Den March Eivissa Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCasa Unifamiliar 3 Habitacions - Vestíbul\nBen posicionat a Santa Eulàlia del Riu, Can Vicent Den March és un lloc ideal d'inici d'excursions a Santa Eulalia del Rio. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Can Vicent Den March, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Visites turístiques, àrea de TV/saló compartit, cuina compartida són només algunes de les comoditats que fan que Can Vicent Den March sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Can Vicent Den March.


Sense els estrangers no ens en sortirem | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nSense els estrangers no ens en sortirem\nEls resultats de l’Enquesta d’Usos Lingüístics desmenteixen els tòpics sobre l’actitud de la població forana respecte de la llengua\n24 JUL 2019 - 12:21\tCEST\nCursos de català per a immigrants en una escola de Barcelona. Carles Ribas\nL’altre dia em va passar. Érem en un local d’oci i, en demanar una consumició, el jove de la barra em va instar de bones maneres a dir-l’hi en castellà; reconec que no em va costar gens de fer el canvi de llengua, no era el dia ni l’hora de deduir quines eren les condicions per les quals aquell jove no entenia el català ni tampoc d’esbrinar si a l’amo del local li importava gaire la capacitat comunicativa del seu personal. Per entendre’ns, jo volia una copa. Curiosament, veig que aquest comportament meu no està recollit a l’Enquesta d’Usos Lingüístics de la Població: segons les dades, fins a un 78% dels nascuts a Catalunya es passen al castellà si, havent començat en català, els responen en castellà, però no hi ha dades d’aquells que canvien de llengua només davant la demanda explícita i —sobretot— educada de l’interlocutor.\nL’enquesta ha servit per fer evidents alguns dels problemes que afecten la llengua, sobretot pel que fa a l’ús, però també per desmentir bona part de les idees preconcebudes que tenim sobre l’actitud dels estrangers respecte del català i la suposada indiferència que hi mostrarien podent parlar, com de fet ja parlen majoritàriament, castellà. I no només podem desmentir aquestes actituds, sinó que les podem comparar amb les d’altres col·lectius, per exemple els nascuts a la resta d’Espanya, amb uns resultats reveladors. Per exemple, prenent les mateixes dades del paràmetre anterior, tenim que el 6,2% dels estrangers que comencen conversa en català es mantenen en el català, i que un 68,2% canvia al castellà; mentre que els nascuts a la resta d’Espanya mostren uns percentatges del 5,6% i el 70,3%. També són més els de la resta d’Espanya que no interpel·len mai ningú en català (20,8%) que no pas els estrangers (20,0%).\nTambé en el coneixement del català els estrangers estan millor que la resta d’espanyols. Si tenim en compte que dins d’aquesta darrera categoria s’hi inclouen els valencians i balears catalanoparlants, és molt simptomàtic que el coneixement conjunt de les quatre habilitats (entendre, parlar, llegir i escriure) sigui superior entre la gent de fora, amb un 35,2% contra el 27,3%. Els ciutadans de Catalunya nascuts a la resta d’Espanya, doncs, n’haurien d’aprendre molt de les actituds lingüístiques dels estrangers, però és que els nascuts aquí tampoc som exemple de res. O almenys això es desprèn d’un altre dels paràmetres, el que recull l’interès pel català: entre els nascuts a Catalunya i la resta d’Espanya, l’interès per aprendre o millorar el català no arriba al 30% (menys de la meitat del desinterès, un 62,9%), mentre que entre els estrangers és del 61,7%, pràcticament el doble dels que no hi tenen interès (31,1%).\nAfortunadament, les dades de l’enquesta s’han vist confirmades per dues bones notícies. D’una banda, l’increment del 12% en el darrer any dels inscrits als certificats de català, tot un símptoma que el prestigi que es dona a la llengua té a veure amb els avantatges que comporta disposar d’algun títol oficial; i de l’altra, la posada en marxa de la campanya “No em canviïs la llengua”, per la qual són els estrangers els qui interpel·len els catalans a parlar en català per mitjà d’autovídeos i d’un canal propi a YouTube (a veure si així, finalment, ho entenem). Tenint en compte que els estrangers representen el 15,1% de la població catalana, hem de ser conscients que sense ells ni sense actituds d’acollida lingüística no ens en sortirem.\nL’endemà que no m’entenguessin en un local d’oci, vaig anar a comprar una crema solar a una drogueria. Mateixa situació comunicativa, resultat contrari: vaig ser atès en un català esforçat però plenament funcional i comprensible. I així com tothom corre a les xarxes per fer saber que a tal lloc no l’han entès, cal dir també que d’aquests casos ningú no en parla.


ç: Rajoy diu que el nou Estatut busca "controlar les vides" dels catalans\nRajoy diu que el nou Estatut busca "controlar les vides" dels catalans\nEl president del PP, Mariano Rajoy, ha sostingut aquesta tarda que el Projecte d'Estatut "traspua afany intervencionista" i busca una Catalunya "encotillada, dirigida i controlada fins a l'últim extrem per unes minories polítiques, que aspiren a sacralitzar un poder absolut". Segons Rajoy, es proposa "controlar les vides, els projectes, les empreses i, fins i tot, els somnis i esperances dels catalans".\nEn una conferència a l'auditori de la Caixa, Rajoy ha reafirmat la "vigència i validesa" de "l'Espanya constitucional" i s'ha esforçat a provar que "sota de l'embolcall que representa la defensa d'uns principis identitaris i sobiranistes, s'oculta la crua realitat", que ha definit com l'"afany dels grups polítics que l'impulsen per controlar-ho tot, per intervenir i manar en tots els aspectes de la vida econòmica, social i cultural de Catalunya".\nSegons Rajoy, el projecte d'Estatut busca "incrementar la influència i el poder d'alguns grups polítics sobre el conjunt de la societat". Es tracta, ha dit, d'"una estratègia múrria" perquè "mitjançant la dissimulació i l'engany s'exploten els sentiments de la ciutadania en benefici d'uns pocs" i "mitjançant l'enze del debat i la confrontació entorn del que és identitari -'Catalunya és una nació'- s'amaga la meta més autèntica: implantar un intervencionisme metòdic i minuciós".\nRajoy ha considerat intervencionista fins a l'extensió del projecte que, segons el seu parer, respon a l'"afany de dirigir-ho tot, controlar-lo tot, dominar-ho tot". També ha citat l'articulat i en especial el precepte que fa referència a les caixes d'estalvis i ha arribat a advertir que el successor del president de la Caixa, Ricard Fornesa, podria designar-lo el "governant de torn".\nEl líder del PP ha assegurat que tot el text respon a una estratègia "concreta i ben dissenyada" que "no és producte d'una d'aquestes astracanades a les quals alguns líders polítics que pateix aquesta terra ens tenen acostumats", ni tampoc "procedeixen d'arravataments d'aquesta espècie de febre de dissabte nit en què el demà no existeix i, en conseqüència, qualsevol atreviment sembla permissible i qualsevol desmesura assolible".\npublicat per ç @ 12:29 a. m. 0 comments


Jada Pinkett Smith - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nJada Pinkett Smith (Baltimore, Maryland, Estats Units, 18 de setembre de 1971) és una actriu de cinema i televisió estatunidenca.\n(en) Jada Pinkett\n(en) Jada Koren Pinkett\n18 setembre 1971 (48 anys)\nUniversity of North Carolina School of the Arts (en)\nComposició musical, actuació, cant, indústria musical, composició de cançons, indústria cinematogràfica, Screenwriting i emprenedoria\nActriu, cantautora, cantant, compositora, productora de cinema, compositora de cançons, directora de cinema, escriptora, actriu de veu, música, actriu de televisió, actriu de cinema, realitzadora, guionista, personalitat televisiva, empresària i emprenedora\nRock, música hip-hop i rap\n(2003) Enter the Matrix (en)\n(2009-2011) Hawthorne (en)\n(2016) Bad Moms (en)\nWill Smith (1997–)\nAdrienne Pinkett (en)\n(2010) NAACP Image Award for Outstanding Actress in a Drama Series (en) , per l'obra Hawthorne (en)\n(2006) NAACP Image Award for Outstanding Literary Work – Children (en)\nCriada bàsicament per la seva mare i la seva àvia, fou aquesta última la que s'adonà de l'interès de la seva néta per les arts escèniques i l'apuntà a classes de dansa i piano des de petita. Va estudiar en la Baltimore School for the Arts, on es va fer amiga de Tupac Shakur i en la que es graduà en dansa i teatre el 1898. D'allà passà a la North Carolina School of the Arts i es mudà a Los Angeles per a treballar. Debuta en la sèrie True Colors el 1990 i en el cinema el 1993 amb Menace II Society.\nFou Lena James en A Different World, per després protagonitzar la seva sèrie pròpia, Hawthorne, com la infermera protagonista.Posteriorment interpretà el personatge de Fish Mooney a la série Gotham. No ha estat mai nominada per a cap premi rellevant.\nÉs la cantant i líder del grup musical Wicked Wisdom, conegut per fer alhora pop comercial i heavy metal brutal.\nA Different World (1991-1993)\nTales from the Cypt: Demon Knight (1995)\nEl professor guillat (The Nutty Professor) (1996)\nThe Matrix Revolutions, en català Matrix Revolutions (2003)\nReign over me, en català En algun racó de la memòria (2007)\nEstà casada amb l'actor Will Smith, des del 31 de desembre de 1997, després de festejar dos anys. La parella té un fill i una filla, Willow Smith i Jaden Smith, ambdós actors.\nRevista de cinema ACCIÖN del mes d'agost de 2015. (ISSN: 2172-0517)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Jada Pinkett Smith\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Jada_Pinkett_Smith&oldid=24365138»\nDarrera modificació: 1 ago 2020 a les 14:29\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 ago 2020 a les 14:29.


Aparthotel San Marsial Benasque en Benasque, Informació i Ofertes | Estiber\nEscull les teves dates per Aparthotel San Marsial Benasque\nInformació i serveis de Aparthotel San Marsial Benasque\nUn acollidor hotel de muntanya\nEl San Marsial està situat a Benasque, la vall més oriental del Pirineu Aragonés. És un hotel de muntanya molt confortable i acollidor, ofereix habitacions i lloguer d'apartaments, totalment equipats, per a famílies, parelles o viatgers independents.\nEnvoltat dels majors cims del Pirineu, i a pocs minuts del Parc Natural Posets Maladeta i massís Aneto.\nAtès per la família propietària, és un autèntic museu amb mobles i peces tradicionals de l'Alt Aragó i objectes de muntanya.\nGaudeixi de les millors habitacions, confortables i acollidores. Hem cuidat amb cura la decoració de les nostres habitacions per a aconseguir que la seva estada sigui una experiència amb encant. Cuidem la comoditat al màxim perquè se senti a casa seva.\nL'hotel ofereix habitacions dobles d'ús individual, dobles amb saló, triples, familiars, totes amb vista a la muntanya.\nCada habitació disposa de Kettle-bullidor d'aigua, Bany amb gentileses, Assecador de cabell, Televisió, Telèfon, Minibar i Escriptori.\nEls apartaments es troben en el mateix edifici que l'hotel, tots exteriors amb vista a la muntanya i alguns d'ells amb terrassa\nDisposem d'apartaments d'una, dues o tres habitacions. Els més amplis tenen 2 banys complets. Són apartaments ideals per a famílies amb nens, parelles o viatgers independents.\nEn la planta baixa disposem d'un bar-cafeteria on podrà esmorzar o prendre una copa tranquil·lament.\nEls apartaments disposen de bany complet, televisió, i una cuina amb forn-microones, placa vitroceràmica, nevera i parament. Inclouen roba de llit i tovalloles. Alguns disposen de rentadora.\nUn acollidor hotel de muntanyaEl San Marsial està situat a Benasque, la vall m&eacu...\nAvda Francia, 75, Benasque, Espanya\n6.7 KM Accés a pistes Cerler 1500 (Cerler)\n13.8 KM Accés a pistes Cerler - Zona Ampriu 1900 (Cerler)\nSi has seleccionat Aparthotel San Marsial Benasque doneu una ullada als següents hotels, també et podrien interessar.\nPreguntes freqüents per Aparthotel San Marsial Benasque\nHi ha wifi al Aparthotel San Marsial Benasque?\nPuc aparcar a prop del Aparthotel San Marsial Benasque?\nEl Aparthotel San Marsial Benasque no disposa de parking.\nQuina distància hi ha entre l'hotel Aparthotel San Marsial Benasque i els accessos a pistes?\nEl Aparthotel San Marsial Benasque està a uns 6.7 KM de Accés a pistes Cerler 1500 (Cerler), 13.8 KM de Accés a pistes Cerler - Zona Ampriu 1900 (Cerler) de les pistes d'esquí.\nQuin és l'horari d'entrada i sortida del Aparthotel San Marsial Benasque?\nL'horari d'entrada al Aparthotel San Marsial Benasque és A partir de les 16:00 hores i el de sortida de Fins a les 12:00 hores.\nAdmeten mascotes a Aparthotel San Marsial Benasque?\nSí, el Aparthotel San Marsial Benasque permet l'entrada d'animals. Es prega avisar amb antelació.\nQuant costa una nit al Aparthotel San Marsial Benasque?\nPots aconseguir alguna cosa molt econòmica si consultes les ofertes de Estiber a Aparthotel San Marsial Benasque. Ara mateix pots veure tots els preus aquí


Les dones i els nens primers?\nAquest planeta disposa d’un autèntic tresor biològic, organismes tremendament diversos, capaços de sobreviure en condicions extremes, d’una complexitat física esculpida per mil·lennis de selecció natural i dotats d’uns engranatges microscòpics que funcionen amb una exactitud que desafia la lògica. Però potser el que em fascina més de la vida terrestre, i perdoneu-me per ser tan antropocèntric, és la riquesa cultural de les tribus humanes.\nEl que aquests fràgils bípedes de cervells hiperactius hem arribat a construir a cops d’imaginació i ingenuïtat rivalitza sense problemes amb la sorprenent orfebreria aleatòria de l’evolució. Una gran part de l’encant de la cultura és no ser homogènia. El percentatge de la nostra humanitat que heretem a través dels gens té un full de ruta molt clar i, tot i que aparentment no ho sembli, varia només dins d’un petit marge, ben definit. Però totes les altres coses, que adquirim de l’entorn a partir del primer alè, tenen una flexibilitat majúscula i poques normes que sigui necessari respectar. És per això que la diàspora humana pels sis continents ha generat un enorme catàleg de cultures, amb alguns trets comuns, certament, però també amb diferències força substancials.\nA alguns els agradaria poder escombrar aquesta diversitat per simplificar el que defineix els humans, i s’esforcen a destruir les cultures menys voluminoses en nom dels suposats avantatges de la globalització. Sovint, són els mateixos que troben excessiva la varietat del nostre ADN i ens voldrien tots tallats per un patró genètic similar. Veurem qui guanya la picabaralla entre les tendències naturals i l’estupidesa, que és una batalla que es preveu llarga.\nMentrestant, haurem de bregar amb l’efecte col·lateral de la diversitat: la dificultat de posar-nos d’acord. Per exemple, a l’hora de definir normes que es puguin aplicar de manera universal. És evident que resulta extremadament difícil adoptar un codi moral amb què tots ens puguem sentir còmodes. Un debat recent en aquest camp l’ha propiciat la necessitat de programar els futurs cotxes intel·ligents, que pot ser que en algun moment es trobin en la conjuntura d’haver de determinar si atropellen un vianant o ho l’esquiven posant en risc els passatgers.\nQuan els humans hem de prendre decisions d’aquest tipus, no tenim temps de processar totes les variables, i l’instint s’acaba imposant a la raó. Però un ordinador no té aquestes limitacions: per això necessita seguir una sèrie de directrius clares.\nUns científics del MIT han fet un experiment 'online', anomenat Moral Machine, per determinar com les diferents cultures responen al dilema ètic del cotxe i veure si així podia derivar en una regulació única. Es tractava d’escollir opcions binàries molt simples. ¿És preferible que es mori un nen o un home? ¿Un home o dos homes? ¿Un home o una dona? ¿Un home o un gos? ¿Un metge o un sensesostre? ¿Un jove o un vell? ¿Una persona obesa o un esportista? ¿Un criminal o un ciutadà obedient?\nEls resultats de 2,3 milions de respostes repartides per tot el món, publicades fa un parell de setmanes a 'Nature', revelen un cert codi moral bàsic transversal. Globalment, hi ha una tendència compartida a preferir salvar humans abans que animals, els més joves i com més persones millor. Però si mirem els detalls, les dades són heterogènies i demostren que les diferents cultures es divideixen en tres grans grups (etiquetats com a occidentals, orientals i meridionals), que expressen preferències divergents. Així, en les meridionals (l’Amèrica Llatina, França, nord de l’Àfrica) salvarien abans les dones, els nens i els individus de nivell social elevat. En canvi, en les orientals (Pròxim Orient) valoren més les persones d’edat avançada i els homes. I en les occidentals (on estem inclosos) compta més el nombre de persones i la joventut.\nLa conclusió d’aquest estudi és que ens costarà escriure les instruccions per programar els cotxes autònoms, com ens costa estar d’acord a l’hora de definir els drets humans bàsics i ens hem d’assegurar que tothom en pugui disfrutar. Cada nació i cada cultura tenen les seves línies vermelles quant a la igualtat, la llibertat de pensament i d’expressió i l’abast de la fraternitat que estan disposades a exercir. Hem d’acceptar que la varietat cultural que ens fa tan interessants és també un obstacle a l’hora de triar una estratègia que ens permeti avançar cap a un futur millor. Però això no vol dir que hàgim de donar-nos per vençuts i de deixar de lluitar perquè el mínim comú denominador sigui cada vegada més gran.\n[Publicat a El Periódico, 10-11-18. Versión en castellano.]\nFaig un repàs a algunes coses que he dit i fet aquests dies...\nA la ràdio (El Balcó de la SER, cada dijous a les 19.30) he parlat en els meus cinc minuts de ciència de:\n-Com afecta la dieta paterna als futurs fills.\n-La famosa intolerància a la lactosa i d'on ens ve.\n-Les cares de plaer i dolor en diferents cultures.\nAprofitant que estava promocionant llibres fa uns dies, vaig tenir una conversa molt amena amb el Xavi Bundó al Via Lliure de RAC1 sorbe els Fills de la Setena Onada.\nI també vaig passar pels Matins de TV3 per parlar del llibre i de ciència en general (a partir de 1h 49m20s):\nA l'ARA he publicat articles sobre:\n-Els nous fàrmacs antivirals.\n-Un polèmic test epigenètic per saber l'edat.\nI, finalment, han aparegut aquestes ressenyes sobre els Fills\n-Llibres i punt!\nUs explico com hem fet Dins la capsa meravellosa. La idea va sorgir d'una conversa amb l'editora, que buscava un text de divulgació per a nens. Jo li vaig proposar explicar com és una cèl·lula, perquè és un tema que visualment dona per molt (a part de ser molt interessant), però que hi posessim un marc de ficció, que sempre és més divertit. Vam estar discutint-ho i treballant-ho i al final vaig parir el primer esborrany del llibre. Volia que fos una aventura i que gràficament fos impactant, per això vaig crear un pare i una filla que fan un viatge al·lucinant a l'interior dels secrets de la vida.\nLlavors va ser l'hora de trobar dibuixant. Acostumo a tenir el dibuixant en ment quan escric un conte per nens, però aquest cop la cosa va anar al revés. Va ser l'editora la que em va proposar l'Emilio, que em va semblar una tria excel·lent, i ella mateixa es va encarregar de convèncer-lo (i es veu que li va costar una mica!). La sorpresa va ser que em va triar a mi com a personatge pel llibre (això no estava planejat), cosa que em va semblar un regal inesperat... i tot un honor.\nL'Emilio treballa sempre fent uns esbossos de tot el llibre, que després enganxa amb cel·lo o cus per fer el que ell en diu "el monstruo", que és aquesta mena d'acordió que veieu a les imatges. Vaig poder tenir-lo a les mans fa uns dies finalment (només l'havia vist per pdf) i és tota una obra d'art en si mateix. Ho podreu apreciar a les fotos. Vam discutir les imatges a partir del "monstruo" (vaig tenir poca cosa a dir, perquè eren magnífiques i, a més, científicament molt acurades) i llavors es va posar a passar-les en net.\nAquí teniu l'acordió desplegat, que ocupava tot el terra de les oficines de l'editorial, de punta a punta. Com veieu, sembla ja un llibre acabat, però per ell eren només proves...\nA la foto de sota veureu les notes que hi anava afegint a partir dels emails que ens intercanviàvem, i que son coses que van acabar a la versió definitiva. Ah, i veureu que al títol original la capsa era màgica, no meravellosa, però ho vam canviar per no relacionar ciència amb màgia... i perquè a Madrid es veu que hi ha un local de fama dubtosa amb aquest nom.\nI a aquesta última foto podeu veure alguns dels origninals acabats, que són autèntiques meravelles que podrien estar penjades en un museu (de fet, l'Emilio fa exposicions dels seus dibuixos, com si fossin quadres). Va ser tot una experiència poder-los mirar amb calma a l'editorial.\nL'Emilio va confessar que, malgrat les reticències inicials (perquè era un tema que no dominava), s'ho va passar en gran dibuixant el llibre... i jo encara més veient com la història prenia vida. Ens hem divertit tant que esperem poder repetir tàndem un moment o altre... sempre que els lectors hi estiguin d'acord!\nAquests dies he estat a Barcelona fent feina i presentant els llibres que acaben de sortir. Dels Fills de la Setena Onada ja us n'he parlat, ara toca ensenyar-vos Dins la capsa meravellosa, aquest llibre infantil, el meu primer àlbum il·lustrat, que he fet amb el gran Emilio Urberuaga.\nAquí em teniu amb l'Emilio a la seu de l'editorial que ha publicat el llibre, aguantant un dels originals dels dibuixos del llibre, que en si mateix ja és una peça d'art. L'Emilio viu a Madrid i jo a Leicester i no havíem coincidit ni una sola vegada durant el procés de produir l'àlbum. Aquesta foto està feta minuts després de la nostra primera trobada. Malgrat tot, la sintonia ha sigut total des del primer moment que vam començar a treballar plegats. L'Emilio és un artista (encara que a ell no li agrada anomenar-se així) com una catedral, capaç de plasmar en imatges visualment atractives els conceptes més complexes.\nI és que Dins la capsa meravellosa va precisament d'això, d'un tema que pot semblar complicat però que és essencial conèixer: la cèl·lula. És un viatge a l'interior de la unitat bàsica de la vida per a poder explicar als nanos (i als pares!) que ens fa funcionar als éssers vius, d'una manera que tothom ho pugui entendre i també que sigui divertida de llegir.\nAprofitant que estàvem per primer cop els dos autors a la mateixa ciutat, i que era la Setmana de làlbum il·lustrat, vam fer una presentació a Casa Anita, una llibreria preciosa al cor de Gràcia. Ens hi van acollir fantàsticament i vam passar una bona estona parlant del procés creatiu i explicant com havíem parit el llibre a una audiència de pares i nens.\nL'Emilio va signar un bon grapat de llibres amb els seus rotuladors de colors i jo vaig fer algun gargotet al marge per complementar-los.\nA la propera entrada us explicaré més detalls sobre el making of, com sempre, i el tema del llibre, però si teniu nanos petits a la família, jo aniria posant a la llista de reis Dins la capsa meravellosa, perquè estic segur que s'ho passaran bé llegint-lo (o escoltant com els el llegeixen!).\nCom aturar el mal que fan les pseudociències\nLes pseudociències poden matar. Els casos d’uns malalts de càncer que es van deixar aconsellar per curanderos ens ho han recordat recentment. Quan permetem que la fantasia entri en el camp de la salut, els riscs son massa elevats. Les pseudociències poden prometre el que vulguin perquè no han de demostrar-ho. Si pots triar un fàrmac que redueix les possibilitats que rebroti un càncer a canvi d’uns efectes secundaris seriosos o una pastilla que te’l curarà del tot sense ocasionar-te perjudicis, és obvi quina opció és més atractiva. Quan estem malalts som especialment vulnerables a aquests enganys. En el negoci de les pseudociències hi ha ignorants benintencionats que realment creuen que han trobat una veritat amagada i altres son simplement estafadors conscients del que estan oferint. Tots dos són igual de perillosos, i s’han d’aturar.\nLa lluita contra les pseudociències ha de ser a tots els nivells. L’usuari ha de confiar més en el seu sentit comú. Malalties complexes com el càncer requereixen tractaments igual de complexes, i ens està costant molts anys i milions trobar-los. Desconfieu de qui us digui que amb una mica de lleixiu n’hi ha prou. El mateix serveix per condicions tan desconegudes com l’autisme. Si no entenem per què passen, és poc probable que sapiguem com solucionar-les.\nTambé cal augmentar la cultura científica de la població. La ciència no pot ser només terreny d’experts, perquè ens afecta a tots. La ignorància científica ens deixa indefensos davant dels entabanadors. Cal que la ciència tingui més presència als mitjans, que més professionals facin el pas a la divulgació i que tots ens interessem més per aquests temes. Hem de deixar de veure la ciència com el patrimoni exclusiu d’una elit i integrar-la a la cultura popular. Per començar, és bàsic que a l’escola es treballi el mètode científic (observar, analitzar, interpretar, treure conclusions), que és essencial per saber pensar.\nEl metge ha de tornar a parlar amb el malalt i donar-li la informació i l’empatia que necessita perquè no les busqui a altres llocs. Les institucions han de tenir tolerància zero amb els farsants. És habitual que els ajuntaments permetin fires o xerrades on les pseudociències campen amb llibertat. No és un fet innocent. No podem atorgar cap ombra d’oficialitat a una activitat que pot atemptar contra la salut pública. El Departament de Salut farà bé de continuar obrint expedients sancionadors, i els metges, a través dels seus col·legis, han d’autoregular-se i impedir que s’utilitzi un títol universitari per donar una pàtina de respectabilitat a un engany. Utilitzar certes tècniques per obtenir un efecte placebo pot estar justificat en algunes ocasions, però és molt diferent pretendre curar malalties greus amb aigua i sucre.\nI finalment, la llei ha de ser dura amb els qui juguen amb la salut dels altres. Cal que els polítics entenguin l’abast del problema i els legisladors actuïn en conseqüència. Potser així entre tots podrem evitar més morts i danys innecessaris.\n[Publicat a El Periódico, 21/10/18. Versió en castellà.]\nFills de la setena onada: el making of\nCom faig amb tots els llibres, us penjo un petit making of de la meva última novel·la, Fills de la setena onada, per a qui li interessin aquestes coses.\nEl projecte va començar la primavera del 2010 (perquè després digueu que escric ràpid...), inicialment amb la idea de provar de fer alguna cosa en anglès, més que res per veure si n'era capaç després de tant de temps vivint en països anglosaxons. Vaig preparar el sumari de la història i vaig escriure'n els cinc primers capítols d'una tirada. I em sembla que me'n sortia prou bé. Però per algun motiu que ara no recordo, vaig aturar-me i vaig dedicar-me a altres coses. Una mica després vaig posar-me a escriure Jugar a ser déus, que en versió original era en anglès, i això em va treure el cuquet de provar d'usar altres llengües. I així el projecte (que en aquell moment es deia A normal boy) va caure en l'oblit...\n...fins que, quan estàvem treballant Herba negra, les editores de Fanbooks, sabent la meva inclinació científica i tirada per les històries fantàstiques, em van preguntar si tenia alguna cosa que fos una mena de Black mirror però en format crossover, per a tots els públics, una mica seguint la idea de barrejar ciència i ficció tal com havia fet en altres llibres. Llavors vaig recordar el projecte aparcat i, en una reunió en un bar d'una plaça de Les Corts, els vaig fer el pitch. I les vaig convèncer.\nPerò hi havia una detall. Una cosa que em passa sempre que parlo d'Ullals o d'Herba negra amb el públic més jove és que em demanen si mai en farem una segona part. A mi i als meus coautors ens fa molta mandra tornar enrere, perquè son històries que van néixer pensades per tenir un sol volum i ens interessa més fer coses diferents. Aquesta vegada volia permetre'm el luxe de crear un arc que es pogués explicar en dos llibres independents, que pogués dir "continuarà..." al final del primer. Fills de la setena onada, doncs, havia de ser un díptic. La idea els va encantar a les editores i em vaig posar a treballar immediatament.\nHe escrit les dues parts de la sèrie d'una tirada. La primera (que s'hauria d'haver subtitulat Un noi normal) és la que acaba de sortir al carrer. Té un final d'aquells que s'anomenen oberts, com altres llibres meus, però la diferència és que en aquest cas sí que hi haurà continuació, per qui vulgui continuar. De fet, ja està escrita. Per Sant Jordi sortirà la conclusió de la mini-sèrie, de moment amb el subtítol de Tots els símbols de la por, que tancarà les aventures de l'Abigail i en Wilbur. En el proper post sobre el tema us explicaré una mica més de què va tot plegat.\nAixò diu la promo: torno a l'atac, amb una novel·la una mica especial per mi perquè sí, és una mica com un retorn. Fills de la Setena Onada és la primera novel·la en solitari que publico des d'Hipnofòbia (2012). Han sigut 6 anys durant els quals he escrit ficció en parella i en grup però també he anat cuinant a foc lent tres novel·les jo sol. Aquesta és la primera del trio que veu la llum. Té una segona part, que ja està fent cua (sortirà per Sant Jordi). La tercera, també enllestida, és una cosa ben diferent, però ja us en parlaré quan toqui.\nFills de la Setena Onada també és especial per altres motius. Quan escric novel·les, les faig de dos tipus diferents. Un grup son llibres en els quals em preocupo per buscar formats nous, noves maneres d'explicar històries i intento eixamplar els meus límits literaris. D'aquestes n'he fet tres, el que anomeno el Cicle de la Manipulació (El rei del món, El joc de Déu i Hipnofòbia), que son experiments formals al voltant del mateix tema. La primera de la segona trilogia és l'altre llibre que us deia que tinc a punt.\nL'altre grup de novel·les es podrien englobar sota l'etiqueta de crossovers: històries centrades en el ritme, normalment amb molta acció, ràpides i intentant ser cinematogràfiques i per a tots els públics. D'aquestes n'havia escrit quatre fins ara (Ullals, Els límits de la vida, Herba Negra i Doble Mortal), totes amb altres autors. La mini-sèrie dels Fills és la primera vegada que ho faig en solitari, per això us deia que és doblement especial.\nEn properes entrades us faré el making of, com sempre, i us parlaré una mica més de la història, així podreu jutjar si us interessa o no.\nLa novetat de la qual us vull parlar avui és la primera edició en català del clàssic de C. P. Snow, Les dues cultures, que veu la llum aquesta setmana. És un llibre breu, basat en una conferència que va fer Snow als anys 50 a Cambridge, i una anàlisi posterior d'ell mateix. En parlava l'altre dia a l'article d'El Periódico, així que ja sabeu de què va: un atac a la separació entre ciències i lletres. Té també un interès històric, perquè descriu el classisme anglès que encara regnava a la postguerra i que, per sort, ara ja està molt més diluït. Va ser molt polèmic en el seu dia, perquè va sacsejar una sèrie de normes socials, però pel tema de fons, sembla que hagi sigut escrit fa dos dies.\nL'editora d'Àtic dels Llibres em va contactar fa uns mesos per demanar-me si volia fer-ne el pròleg. Em va semblar fantàstic perquè jo, com el mateix Snow, també he defensat sempre que l'educació ha de ser integral i no separar-se tan aviat (deveu estar tips de sentir-m'ho dir...). A més, el llibre el coneixia i em semblava important que estigués disponible a casa nostra. I finalment, i aquí ve la coincidència que ho lliga tot, Snow era de Leicester, la ciutat on visc des de fa una dècada. Estava claríssim que aquest pròleg l'havia de fer jo! Va ser tota una sort (i un honor) que pensessin en mi. M'ho vaig passar molt bé rellegint el llibre i comentant al pròleg el seu valor, i espero que li feu un cop d'ull, perquè tot i que va ser escrit fa 60 anys, moltes de les coses que diu continuen sent igual de vàlides. Encara ens queda molta feina per fer.\nRessenya a La Razón.\nAra feia dies que no us penjava les col·laboracions mediàtico-científiques. Aquí teniu les últimes, per si algun tema us ve de gust.\nAls cinc minuts de ciència setmanals a la cadena SER he parlat de:\n- L'efecte de la temperatura en les capacitats intel·lectuals (aquí).\n- Com la presència o no de la mare afecta el comportament dels fills... en abelles (aquí).\n- La intel·ligència dels peixos (aquí).\n- La qualitat dels països d'Europa pel que a com tracten la gent gran (aquí).\n- Els Nobel d'aquest any: la immunoteràpia (aquí).\n- Al Japó aproven la manipulació genètica d'embrions humans (aquí).\nA l'ARA he parlat de bacteris superresitents que infectes les naus espacials i del cas del Dr Hwang, el cloandor milionari, tot un culebrot científic.\nFinalment, pels que llegiu en anglès, s'acaba de publicar un article sobre Ramón y Cajal que resumeix alguns punts claus del llibre que vaig escriure sobre ell.\nEncara em queden unes quantes ressenyes pendents, però la setmana que ve tindré tres novetats al carrer (totes de cop!) i invertiré una mica de temps en explicar-vos de què van. Que passeu un bon cap de setmana.\nEl Premi Lletra d'Or per a Jordi Llavina\nAhir es va donar el premi Lletra d'Or al millor llibre del 2017, que aquest any ha sigut per Ermita, de Jordi Llavina. Ja us he explicat altres vegades que tinc l'honor de formar part del jurat d'un premi amb 60 anys d'antiguitat i que es distingeix per ser totalment independent. Aquesta edició, a les deliberacions que vam fer fa unes setmanes, hi va haver unanimitat a l'hora de seleccionar el llibre d'en Jordi Llavina d'entre els finalistes, un poemari molt personal però que a la vegada retrata una generació. Un premi molt merescut, sense discussions. El guaradó és també un reconeixement a la bona feina que fa l'editorial Meteora publicant llibres de qualitat, com aquest, és important recordar-ho.\nCom que he viscut de dins el procés de deliberació, permeteu-me que us faci un petit comentari/making-of. Si mireu la llista de premiats, veureu que dels últims deu noms només n'hi ha un de dona. I dels deu, només un premi és a una novel·la, la resta ha sigut per a poesia. Hi ha, doncs, un clar biaix, i des de fora sembla que el Lletra d'Or s'hagi convertit en "el premi per a homes poetes". Però, almenys els cinc anys que porto al jurat, us puc assegurar que la tria del millor llibre de l'any s'ha fet sempre de la forma més justa possible. No som un jurat que rebi pressions editorials ni dels autors, ni seguim cap mena de capelleta (som prou diversos per no pertànyer tots a la mateixa generació o tenir les mateixes amistats). Partim d'una primera tria molt àmplia, que després reduïm per votació a tres o quatre finalistes, i tothom hi diu la seva. La qualitat és, en principi, l'única consideració per la tria.\nAquesta vegada, abans d'arribar al final ja érem conscients que seria convenient que el premi no anés a parar a mans d'un home, per reconèixer el fet (tant obvi) que més del 10% de llibres excel·lents en català estan escrits per dones. I a més, vam pensar, millor que no el rebés un poeta, per ser equitatius. Però al final, el llibre que més ens agradava a tots era Ermita. Què haviem de fer? Aplicar quotes o criteris estrictes de qualitat? Vam parlar-ne i van arribar a la conclusió que no premiar un llibre per una qüestió de percentatges desvirtuava els principis del premi. I aquesta és la decisió que vam prendre entre tots, malgrat que contribuieixi a dibuixar un palmarés distorsionat. És una descisió amb la qual es pot estar d'acord o no, és clar, però és la nostra, i crec que està bé explicar com hi hem arribat.\nEscrit per Salvador Macip a les 9:43 a. m. 9 comentaris:\nEscrit per Salvador Macip a les 10:05 a. m. 1 comentari:\nRessenya: Tants interlocutors a Bassera\nJa sé que esteu tots centrats en les novetats de la reentré, però permeteu-me que comenci amb aquesta una tanda de ressenyes de llibres de la temporada anterior (la de Sant Jordi) que he anat llegint durant els últims mesos. Us selecciono els que he trobat més interessants.\nEl primer és Tants interlocutors a Bassera, una reedició d'un Pedrolo oblidat (publicat dècades després de ser escrit perquè l'autor no n'estava prou convençut, no us sabria dir per què) a càrrec de Llibres del Delicte i aprofitant que estem celebrant l'Any Pedrolo. És una història negra, però no s'ha inclòs mai en el cànon pedrolià del gènere, potser per no ser prou ortodoxa. Però a mi m'ha semblat que serviria per fer una d'aquestes minisèries de misteri psicològic que viem darrerament a Netflix o la HBO: no té res a envejar al que fan els escriptors anglosaxons. Explica la història d'un home que investiga un rapte, que podria ser un assassinat, o que podria no ser res de res. Passa uns dies a un poble petit i interacciona amb els habitants a mida que va descabdellant l'enigma, i tot això està explicat principalment amb diàlegs, cosa que subratlla la qualitat audiovisual de la narració.\nHe trobat que té un ritme envejable i que Pedrolo gestiona molt bé la part del thriller. En aquest sentit, podria haver estat escrit perfectament fa dos dies. La part que ha envellit pitjor és la de la relació del protagonista amb les dones, que ara ens sona encarcarada, però que no deixa de ser un reflex de com eren les coses als anys 50. Però això no li treu mèrit al llibre, que es llegeix d'una revolada i deixa molt bon gust de boca. Un misteri simple però efectiu que atrapa des de la primera plana.\nDe jove vaig ser molt fan del Pedrolo i em vaig empassar desenes dels seus llibres, però després l'havia deixat una mica de banda. M'ha anat molt bé l'excusa del centenari per recuperar-lo i descobrir petites joies com aquesta que no havien tingut prou ressò en el seu moment. Aplaudiments a Llibres del Delicte per haver fet feina d'arqueologia i haver rescatat aquest thriller tan rodó.\nLa humanitat ha inventat pocs conceptes tan estúpids com el de la puresa de la raça. Tot i això, té lògica que la idea s’implantés a les societats primitives, perquè és una manera de reforçar la idea de pertànyer a una comunitat. Quan la supervivència depenia de la força del grup amb el què convivies, qualsevol truc que ajudés a estrènyer els lligams que et motivaven a defensar-te d’altres tribus incrementava l’esperança de vida. Una conseqüència va ser prohibir els aparellaments fora del clan, i d’aquí va néixer la idea absurda que unes combinacions genètiques són millors que altres.\nA mida que ens vam anar civilitzant, aquesta compartimentalització va deixar de ser necessària, però la sensació d’identitat ja no ens ha abandonat mai. Per això, el fet de sentir-nos part d’una família, un poble, un país, un continent o fins i tot d’un equip de futbol encara determina les aliances que formem i com ens relacionem amb els veïns. I, per desgràcia, en alguns casos justifica comportaments violents. Portar-ho a l’extrem i no voler barrejar-se amb altres grups ètnics sabem ara que és un error greu, biològicament parlant, perquè si els gens d’una població no s’airegen (mesclant-se amb els d’individus que no siguin parents), comencen a aflorar un munt de malalties normalment amagades al genoma. L’exemple més clar és el de la reialesa europea que, com que fins fa ben poc encara insistien a casar-se entre ells, van aconseguir que tota mena de trastorns hereditaris se’ls instal·lessin a l’arbre genealògic.\nLa puresa biològica, doncs, no és desitjable des del punt de vista evolutiu. Per això els humans sempre hem tendit instintivament a anar en direcció contrària. Som mestissos per definició. Les anàlisis d’ADN ens han permès deduir que els nostres avantpassats s’havien reproduït amb neandertals, una espècie diferent d’homínid que va acabar extingint-se. De la mateixa manera, se sap que una tercera branca d’homínids primitius igualment desapareguda, els de Deníssova, també han deixat petja en el nostre genoma. La teoria actual diu que desenes de milers d’anys enrere, els humans, els neandertals i els deníssovans van encreuar-se diverses vegades entre ells. Fa poc es va donar a conèixer l’anàlisi genètica d’una adolescent morta fa 90.000 anys que tenia una mare neandertal i un pare de Deníssova, la filla d’uns Romeu i Julieta que no deurien ser ni molt menys els únics a saltar-se les convencions socials de l’època.\nL’home modern ho és tot menys genèticament pur i avui en dia només queden alguns il·luminats que creguin que és bona idea aïllar genomes. El problema que sacseja tot Occident és més greu, perquè té a veure amb la puresa cultural i aquesta és més difícil de desmuntar. Malgrat que un continent envellit com el nostre necessita importar individus joves, molts veuen l’arribada d’immigrants i refugiats amb recel. La por no és tant la contaminació d’una línia genètica com la dilució d’una identitat cultural. El fet que els nouvinguts provinguin de tradicions estructuralment molt diferents, algunes socialment endarrerides unes quantes dècades, dificulta les mescles. I si els moviments migratoris es fan a batzegades i no d’una forma escalonada, faciliten la creació de guetos que encara impermeabiltizen més els grups. La solució no és senzilla, però cal trobar-la urgentment.\nLa meva generació ha crescut pensant que la humanitat sempre aniria endavant. Un repàs a la història suggeria que cada cop sabem més, vivim millor i som més justos. La ciència ens ha permès guanyar la batalla a la ignorància i hem deixat de confiar en la màgia per guiar les nostres passes. Però ara dona la sensació que estem sobre un pèndol i que, després d’arribar a un màxim, hem començat un retorn que no sabem fins on ens portarà. Pensàvem que havíem deixat enrere el populisme i el feixisme, que eren coses que només passaven a països que encara no havien fet l’última revolució intel·lectual. Ara veiem que els que ens crèiem civilitzats no estàvem pas lliures d’aquests virus. Els darrers resultats electorals a Àustria i ara a Suècia son un toc d’atenció, però n’hi ha hagut d’altres. L’ús interessat que s’ha fet de la xenofòbia per promoure una tendència de vot concreta, per exemple en el referèndum del brèxit o les eleccions presidencials americanes (amb un eslògan, America first, tret directament del temps de les cavernes que descrivíem abans), demostren que no ens podem adormir, o ens trobarem que ens comportem més com crancs que com una espècie intel·ligent.\n[Publicat a El Periódico, 15/09/18]\nTarda fantàstica, avui a Barcelona\nAvui, a la Setmana del Llibre en Català que es fa davant de la Catedral de Barcelona hi ha programada la Tarda Fantàstica, on una colla de frikis parlarem de temes relacionats amb la ciència-ficció i fantasia. Hi ha actes per a tots els gustos, així que si esteu per la capital aquesta tarda, no deixeu de passar a saludar-nos. Segur que serà interessant. A mi em tindreu a la taula rodona de les 18.40 parlant de monstres i a la de les 20.00 parlant de sèries de TV i llibres.\nTornem a arrencar el bloGuejat, poc a poquet, que encara esteu amb el cap mig de vacances, ho sé. La temporada es presenta interessant literàriament parlant, però ja us parlaré de les novetats editorials més endavant. També passaran altres coses. Per començar, avui torno a El Balcó de la SER, cap a dos quarts de vuit, amb els meus cinc minuts setmanals de ciència. Serà la tercera temporada de la secció, i espero que en puguem aguantar moltes més!\nDes de l'última connexió he publicat un parell d'articles científics. Un sobre l'instint maternal i on es troba en el cervell i un sobre l'ús de la medicina regenerativa per arreglar cors. Aquest any seguirem al ritme d'un parell d'articles al mes a l'ARA, fa o no fa, i un de mensual d'opinió a El Periódico.\nAltres coses que han passat aquests dies d'estiu. Al Llibres i punt! van parlar del darrer llibre de la col·lecció Soc un animal. Hem acabat l'arc narratiu de quatre llibres que ens havíem plantejat al principi, però reconec que ens ha quedat el cuquet de fer més aventures amb aquests personatges, que ens han divertit molt. I si parleu portugués podeu llegir aquest parell de ressenyes als diaris (1, 2) sobre les 100 preguntes del càncer, que també s'ha publicat a l'altra banda de la Península.\nI aquí teniu una intervenció meva a TV Girona per parlar precisament de càncer i del llibre, aprofitant que estava de vacances a la Costa Brava.\nAcabo anunciant que em tindreu la setmana que ve a la Setmana del Llibre en Català, concretament el dissabte 15, a la Tarda Fantàstica, participant a dues taules rodones. Podeu trobar el programa aquí. Jo no m'ho perdria, perquè hi ha un munt d'activitats molt potents programades. Si veniu, no us oblideu de saludar!


Hasél, Valtonyc o Cassandra Vera: Òmnium uneix les veus contra la repressió de l'Estat | NacióLleida\nper Roger Tugas Vilardell, 5 d'abril de 2018 a les 12:42 |\nImpulsors i protagonistes de la campanya d'Òmnium Demà pots ser tu. | Òmnium\n"Qualsevol persona que no comparteixi una determinada visió política, qualsevol ciutadà amb idees contràries al règim establert, pot veure vulnerats els seus drets". Ho ha denunciat aquest dijous el president d'Òmnium, Jordi Cuixart, en una carta llegida en la presentació de la campanya "Demà pots ser tu", a can Batlló, que precisament pretén denunciar la laminació dels drets civils que s'està vivint a l'estat espanyol.\nAixí, Òmnium ha sumat esforços amb l'Institut de Drets Humans de Catalunya, l'Associació Irídia-Centre per la Defensa dels Drets Humans, Novact-Institut Internacional per l'Acció Noviolenta i la Fundació per la Pau per unificar les veus contra la repressió de l'Estat, no només cap al procés català, sinó contra qualsevol dissidència. Per això, les entitats han reunit noms emblemàtics de músics, periodistes o activistes que han passat pels tribunals o han estat condemnats -molts d'ells presents en l'acte-, com els de Valtonyc, César Strawberry, Pablo Hasél o Cassandra Vera, a més de Cuixart.\nI és que, segons el president d'Òmnium, aquesta és una "primera onada repressiva que anirà a més, cada cop més arbitrària", si no hi ha resposta, i que s'estén a "Catalunya, però també a Madrid, el País Basc o Múrcia". Per això, ha cridat a "defensar sense fissures els drets humans", ja que "demà qualsevol pot patir l'abús de poder". "És la campanya que no voldríem haver fet mai", ha lamentat en la carta.\nQualsevol pot ser sospitós\nEn aquesta línia, el vicepresident de l'entitat, Marcel Mauri, ha alertat que "qualsevol persona pot ser sospitosa en aquest estat que vulnera els drets fonamentals", ja que això "no només va de presos polítics, sinó també de cantants i activistes". "El sobiranisme ha estat afectat, però els atacs van molt més enllà, fins a tots els que gosen qüestionar el règim caduc del 78, perseguint de forma indiscriminada qualsevol dissidència política", ha insistit, i, per exemple, ha subratllat que, "aquest any, 20.000 persones han estat investigades per exercir la llibertat d'expressió", motiu pel qual ha apostat per protestar des de la "unitat d'acció des de la diversitat de formes de pensar".\nUn exemple d'això han estat les intervencions de diversos dels represaliats, com el raper mallorquí Valtonyc, condemnat a tres anys i mig de presó per les lletres de les seves cançons, qui ha lamentat haver hagut de passar per l'Audiència Nacional, un "tribunal feixista i polític d'excepció que antigament servia per perseguir la resistència armada i, com que ara no existeix, busca perseguir la resistència intel·lectual i després anirà contra qualsevol persona incòmode per al poder". Tot i això, confia que més tard els tribunals europeus tirarà enrere moltes d'aquestes condemnes i celebra que, "un cop més, el poble català ha donat una lliçó de dignitat a la resta de l'Estat".\nEl que feia Hitler era legal\nAixí mateix, el cantant i escriptor César Strawberry, condemnat a un any i mig de presó i sis anys d'inhabilitació per sis tuits irònics, ha denunciat que es pretén "criminalitzar el pensament dissident, imposar l'autocensura i portar fins les últimes conseqüències una política de la por que impedeixi exercir els drets reconeguts internacionalment", fins al punt que afirma que es viu un "moment més regressiu del que hi havia en els anys 80". "No oblideu que tot el que va fer Hitler els anys 30 era legal", ha etzibat.\nIgualment, el raper Pablo Hasél, condemnat a cinc anys de presó per les seves cançons reivindicatives, ha criticat que "no hi ha llibertat d'expressió, perquè ningú té llibertat per criticar la monarquia o explicar què fa la Guàrdia Civil o l'Església sense tenir por de ser condemnat" i ha afegit que "el règim feixista és l'arrel del problema". "Que almenys la nostra lluita faci que no els surti tan barat exercir la repressió", ha reclamat.\nImpulsors i protagonistes de la campanya d'Òmnium Demà pots ser tu. Foto: Òmnium\nHerència del franquisme\nEn el mateix sentit, l'escriptora i activista feminista Cassandra Vera, condemnada a un any de presó per unes piulades, tot i que després va ser absolta, demana "acabar amb el problema d'arrel, que és el tribunal d'excepció que és l'Audiència Nacional i tot allò heretat del franquisme".\nTambé està sent jutjada la periodista Mercè Alcocer, multada per intentar preguntar a un advocat davant l'Audiència Nacional, que ha deixat clar que, tot i que la sanció és de 600 euros, recorreran perquè no deixar que la multa "es mantingui, perquè és arbitrària i apunta a tots els periodistes".\nA Iugoslàvia no va passar res\nAixí mateix, el comediant i regidor de l'ajuntament de Sant Joan de Vilatorrada, Jordi Pesarrodona, investigat per plantar-se al costat d'un agent de la Guàrdia Civil amb un nas de pallasso, ha recordat que aquesta protesta ja la va fer, com a membre de Pallassos sense fronteres, a l'ex-Iugoslàvia, al costat d'un soldat croat, "i no havia passat res". En canvi, l'1-O el van atonyinar i, a més, li demanen entre 4 i 14 anys de presó per delictes de desobediència, delicte d'odi, resistència a l'autoritat i lideratge tumultuós.\nFinalment, l'activista Helena Maleno, jutjada al Marroc a instàncies de la policia espanyola per salvar vides que intenten creuar el Mediterrani per arribar a Europa, ha intervingut a través d'un vídeo per cridar a "mobilitzar-se i defensar els drets i a qui defensa els drets". També és protagonista de la campanya la periodista Cristina Fallarás, multada per haver-se manifestat contra l'assassinat de reporters a Mèxic, tot i que no era present a l'acte.\nAquest és el vídeo de la campanya\nPolítica, Helena Maleno, Jordi Pesarrodona, Mercè Alcocer, Cristina Fallarás, Cassandra Vera, Pablo Hasél, César Strawberry, Valtonyc, Marcel Mauri, Òmnium, procés català


AQUEST DIMARTS DIA 25, NOVA AFECTACIÓ DE TRÀNSIT PER LES OBRES DE LA PLAÇA MERCAT – elgarrotxi.cat\nEls treballs de formigonat obligaran a anul·lar temporalment un dels carrils de circulació que demà dimarts 25 de març, novament caldrà tancar un sentit de circulació del c. de Camil Mulleras, igual com ja s’ha fet en altres ocasions, concretament el tram que va des de la plaça Clarà cap al c. de Tomàs Lorenzana.\nL’horari previst és des de les 9.30 h del matí fins a les 17.00 de la tarda.\nEl desviament serà el mateix, o sigui, pel c/ Vilanova i per la Ronda Fluvià. Una vegada s’arribi al pont de cal Russet hi haurà tres opcions:\n– Tornar al centre pel c. Marià Vayreda.\n– Continuar recte cap al pont del c. Folch i Torres (el de darrera la TEISA).\n– O bé anar cap a la carretera de Santa Pau i agafar l’av. de Sant Jordi.\nEls vehicles que circulen pel c. Lorenzana en direcció cap a la plaça Clarà, SÍ que podran circular pel c. Mulleras, però ho hauran de fer pel carril oposat a on hi ha l’Hospital Sant Jaume.


La Policia Local de Palafrugell intensificarà els controls per reduir els accidents - El Gerió Digital\nEntre el 29 de juny i l'1 de juliol se n'han produït nou\nDimarts, 10 de juliol de 2018 10:30h\nUn control policial a Palafrugell\nLa Policia Local de Palafrugell (Baix Empordà) intensificarà els controls de circulació durant els propers dies. La mesura s'ha adoptat arran de l'increment d'accidents que s'ha registrat durant el cap de setmana coincidint amb l'inici de la temporada turística.\nEntre el 29 de juny i l'1 de juliol, se n'han produït nou, entre els quals hi ha l'atropellament de tres persones al carrer de la Font i la instrucció de diligències per un delicte d'alcoholèmia amb danys materials al carrer Flaça.\nD'altra banda, durant la matinada del 29 de juny, la policia va aturar un taxi de la població que conduïa amb el permís retirat. Els agents van instruir diligències judicials al jutjat de guàrdia. L'inspector en cap del cos, David Puertas, alerta que "dels 143 accidents de circulació registrats a dia d'avui, el 55% s'han produït per infraccions per part dels conductors".


Mobilitat Sostenible impulsa la reordenació viària dels carrers Gaspar Aguilar i Sant Vicent de València | Valencia Extra\nS’inicia el procés per a contractar la redacció del projecte amb l’obertura del termini de licitació\nEl Servici de Mobilitat Sostenible ha iniciat el procés per a contractar la redacció del projecte de reordenació dels carrers de Gaspar Aguilar i Sant Vicent, en el districte de Jesús, amb l’obertura del termini de licitació perquè les empreses que opten a ser adjudicatàries presenten les seues ofertes. El pressupost per a aquest treball és de 105.000 euros, IVA inclòs, i el termini d’execució de sis mesos.\nAquesta actuació, que respon a una proposta seleccionada en els Pressupostos participatius Decidim VLC de l’any 2017, “potenciarà la mobilitat en transport públic i ciclista en aquesta zona d’acord amb els objectius i les estratègies ja contemplades en el Pla de Mobilitat Urbana Sostenible (PMUS 2013)”, tal com ha explicat el regidor de Mobilitat Sostenible, Giuseppe Grezzi en recordar que en els esmentats pressupostos participatius es va elaborar l’estudi i posterior anàlisi d’aquesta reordenació.\nD’una banda, s’adaptarà l’avinguda Gaspar Aguilar a una nova ordenació viària en la qual s’incorporarà un carril bici bidireccional segregat i es canviarà el sentit de circulació cap al centre de la ciutat a un únic carril per a la circulació del transport públic. D’aquesta manera, el carrer Gaspar Aguilar, entre Campos Crespo i Tres Creus (bulevard sud), serà només d’eixida de la ciutat per al trànsit general i de tots dos sentits per al transport públic. D’altra banda, s’adaptarà el carrer Sant Vicent Màrtir, entre Fernando Abril Martorell (bulevard sud) i la intersecció amb els carrers Dolores Alcaide i Millars, a una nova ordenació en la qual s’incorporarà carril bici bidireccional segregat i es canviarà el sentit de circulació cap al sud a un únic carril per a la circulació del transport públic.\n“Amb aquesta licitació comencem el procés per a transformar dos eixos de comunicació tan importants perquè barris on viuen moltes persones siguen més humanitzats i finalment tinguen les alternatives de mobilitat de qualitat i més sostenible que ja gaudeixen en molts altres barris de València”, ha assegurat l’edil.


Gesti� del projecte (Project Management)\n_La Direcci� Integral del Projecte (Project Management) �s una t�cnica de gesti� professional per a l'execuci� dels projectes. Cada vegada m�s, �s un factor crucial d'�xit i a C�BIC disposem de les persones i les eines que ens capaciten per a manejar els projectes de la manera m�s rendible possible per al promotor.\nProporcionem els serveis per a atendre cada aspecte del proc�s de l'execuci�; des de l'estudi de la idea original fins a la localitzaci� de la ubicaci�, la selecci� de l'equip de projecte, la ger�ncia del pressupost i programa, la ger�ncia de la construcci�, la re localitzaci�, el manteniment i el cost.\nLes condicions climatol�giques, els prove�dors, les empreses col�laboradores, els canvis de projecte: innombrables conting�ncies alteren les previsions inicials d'una obra perllongant la seva durada i incrementant el seu cost. Per a controlar aquestes variables �s necessari utilitzar t�cniques de gesti� relacionades amb la planificaci� de l'obra, el control de costos i la gesti� dels recursos.\nPer aquests motius, la gesti� de projectes de C�BIC li ofereix la possibilitat de comptar amb una persona responsable dintre de l'equip designat per al seu projecte durant tot el proc�s, com intermediari entre les necessitats del client o promotor i els contractistes i prove�dors, aix� com amb les companyies subministradores i l'Administraci�.\nProposem un enfocament orientat a l'obtenci� de la m�xima rendibilitat, complint amb els est�ndards de qualitat i el compliment dels terminis.\nLa finalitat �s lliurar el projecte executat dins els terminis prevists i amb la qualitat d'obra i pressupost d'execuci� establerts en el contracte.


Replicat1.0 | de disseny, art, multimèdia, el Pendès, fotografia, internet, temes personals…\nAgost 13, 2015 at 14:31\tDeixa un comentari\nChema Madoz – Poeta visual\nMagnífic fotògraf i artista. Poeta visual. Si us agrada Joan Brossa, Chema Madoz us encantarà. Sedueix i fa reflexionar amb les seves imatges, tant “simples” i directes.\nExposició fins el 28 de juliol a la Pedredra de Barcelona. www.chemamadoz.com\n+ imatges a google\nMai 30, 2013 at 16:46\tDeixa un comentari\nMai 21, 2013 at 14:09\tDeixa un comentari\nExposió de fotografies\nSol de tardor, gotims eixuts,\nl’oblit sota els pàmpols.\nLa fredor, sigil.losament, despulla les vinyes.\nCossos de pell estriada, dits prims que esgarrapen el cel reclamant una mica d’aigua.\nCircells que dibuixen imatges d’Altres Vinyes.\nDesembre 3, 2012 at 12:20\tDeixa un comentari\n500px.com una xarxa social de fotografia\nDesde de fa uns mesos la xarxa social de fotografies 500px.com s’ha convertit en poc temps en un referent de fotografia de qualitat.\nMalgrat tot el aficionats també hi tenim el nostre lloc! Pasejar-se per la web es un autèntic plaer visual. Us deixo algunes de les meves fotos.\nles meves fotos 500px.com/ografica\nJuliol 20, 2012 at 10:42\tDeixa un comentari\nFlavors.me -la web personal-\nFlavors.me es un servei online que ofereix la possibilitat de crear una página web elegant, integrant el teu contingut personal de la xarxa (blogs, twitter, vimeo, youtube, linkedin, facebook, lastfm,…). Selecciona una imatge personal pel fons o bé un color, tria el titol, posa els teus links personals i ja està. hi ha una opció gratuita i una que val 20 dolars l’any amb mes prestacions (personalització, domini propi,…). El meu Flavors (gratuit)\nSetembre 17, 2010 at 13:35\tDeixa un comentari\nPanoràmica vinyes del Penedès. Maig\nMai 22, 2010 at 15:09\tDeixa un comentari


10 Jet Black / Charcoal / Ebo 10.5 Jet Black / Charcoal / Ebo 11.5 Jet Black / Charcoal / Ebo 7 Jet Black / Charcoal / Ebo 7.5 Jet Black / Charcoal / Ebo 8.5 Jet Black / Charcoal / Ebo 9.5 Jet Black / Charcoal / Ebo\nCompra Helly hansen Monashee Ullr HT que sempre has desitjat al preu més baix! La botiga de muntanya trekkinn farà realitat els teus somnis! Troba Calçat home a preus imbatibles. Fes una ullada a la descripció del producte amb les característiques tècniques i les valoracions dels clients que ja han comprat Helly hansen Monashee Ullr HT. Aconsegueix les millors ofertes i descobreix les últimes promocions del catàleg online de muntanya!


Lectura de tesi: SALDAÑA MÁRQUEZ, HÉCTOR. Sistemas de evaluación de la vivienda hacia ciudades sostenibles: Análisis de su impacto en el edificio y en el entorno urbano (dia 13/03/2020) — ETSAB Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nLectura de tesi: SALDAÑA MÁRQUEZ, HÉCTOR. Sistemas de evaluación de la vivienda hacia ciudades sostenibles: Análisis de su impacto en el edificio y en el entorno urbano (dia 13/03/2020)\nSou a: Inici / Estudis / Avisos / EDITAR Avisos de Estudis / Lectura de tesi: SALDAÑA MÁRQUEZ, HÉCTOR. Sistemas de evaluación de la vivienda hacia ciudades sostenibles: Análisis de su impacto en el edificio y en el entorno urbano (dia 13/03/2020)\n13/03/2020 |17:00h.|Sala de Graus, ETSAB\nDirector/a Tesi: JOSE MANUEL VICENTE GOMEZ SOBERON - - - SUSANA PAOLA ARREDONDO REA -


Foixà - Municipi - EMTV.\nmunicipiFoixàФоша, Фушя, Ֆոշա, فويكسا, فیکسا, 福伊克萨\nLa comtal vila de Foixà és al Baix Empordà, estesa a la dreta del Ter que Josep Pla qualificà de delícia recòndita, pura meravella. Es divideix en dos nuclis principals: la Vila, a l’entorn de l’antic castell de Foixà del segle xiii al cim d’un turó, i l’Església, vora l’església parroquial, de població menys compacte. Malgrat el títol de vila, el volum d’aquesta població s’assembla més a un poble que no pas a la imatge que tenim d’una vila.\nLa riera de Foixà rega el municipi i desemboca al Daró al terme de Fontanilles, deixant enrere Ultramort i Serra de Daró. Els boscos que l’envolten que representen unes 1.000 hectàrees –com el bosc de Can Ribes, el bosc del Baró, el bosc d’en Torrent o el bosc d’en Verdeguer–, estan ocupats sobretot per roures i pins.\nLa primera documentació que s’ha trobat és de l’any 1019, quan pertanyia al comtat d’Empúries, just a l’extrem occidental i enfront del comtat de Girona. Aquest fet va comportar molts fets d’armes. Foixà també patí les desavinences entre els comtes d’Empúries i la Corona d’Aragó mentre regnaven Jaume II el Just i de Pere III el Cerimoniós. Es té constància que el 1359 posseïa el lloc Bernat Alemany d’Orriols, cosí de la reina Sibil·la de Fortià, que entrà en discòrdia amb el comte Joan I d’Empúries establint-se una guerra oberta fins al punt que el comte va assetjar el castell. Aleshores hi intervingué Pere III a favor del parent de la seva muller. Joan I d’Empúries hagué de firmar una treva humiliant en el seu palau de Bellcaire.\nDiu la llegenda que Joan I anomenat el Caçador va morir sobtadament el 19 de maig de 1396 mentre caçava als boscos de Foixà. Al camí que porta del castell a l’església hi ha un monument en forma de creu que ho testimonia.\nL’església parroquial de Sant Joan de Foixà\nL’agricultura és bàsicament de secà: cereals (26 ha), gra, patates i vinyes. La terra de regadiu ocupa només 10 ha de verdures. La ramaderia, porcí, la cria d’ovelles i aviram complementen l’economia de la regió.\nFoixà disposa d’un petit camp de vol privat anomenat Serres de Foixà.\nFestes locals: 24 de juny, 29 d’agost.\nGeorgina Regàs va publicar l’any 1986 un llibre titulat La cuina de festa major i altres plats de la Lola de Foixà, amb dibuixos d’Opisso, que ens explica com cuinava aquesta coquessa, cuinera ambulant, que anava de casa en casa i de festa en festa, elaborant menjars. Hi trobareu uns farcits de pomes, uns colls de pollastre farcits, platillos, oca amb naps, brunyols (tal com s’anomenen els bunyols a la comarca)…\nFoixà, 48 habitants dins el nucli. wiki .\nSant Llorenç de les Arenes, 43 habitants dins el nucli.\nCuells, 51 habitants dins el nucli.\nEls Masos, 94 habitants dins el nucli.\nLa Sala, 47 habitants dins el nucli. wiki .\n14 habitants en habitatges disseminats.\nPoblació: 297 hab. (2020)\nSuperfície: 18,86 km²\nDensitat: 16 hab/km²\nAltitud: 85 m.\n17132 - Foixà


Calaix de sastre: ELS CASTANYERS I CASTANYERES\nEl dimecres 31 d'octubre del 2007,vam celebrar la Castanyada.Tots els alumnes de sisé ens vam disfressar de castanyers i castanyeres.A primera hora del matí vam anar a recollir per totes les classes totes les castanyes i paperines, després les vam portar al camp de futbol perquè les torresin uns pares de l'AMPA.Els nens de Cicle Infantil ens van cantar cançons.\nA les 11:00 del matí van obrir les portes perquè els pares puguessin veure les danses que cada Cicle havia preparat.\nDesprés a les 14:30 els nens i nenes de 6è de menjador vam recollir les castanyes torrades i les vam repartir a les paperines. Llavors vam repartir les castanyes a totes les classes per a què se les mengessin. Els nens més petits es van posar contents perquè els feia molta il.lusió veure'ns disfressats. Com va començar a ploure vam haver-nos de menjar les castanyes a la classe. Estaven boníssimes!!!\nMoisés i Nico. 6èC\nEi el dia de la castanyada estavam super guapos jeje..


BALLÚS | Magma.info\nComunicació Ballús SL\nL’empresa de Pneumàtics i Carburants, Ballús SL, ens va encarregar diverses campanyes per tal de promocionar els seus productes després del restyling de la seva imatge corporativa. A partir d’aquí, Magma va apostar per donar una imatge de neutralitat, de netedat i minimalisme a un entorn que més aviat s’associa a un sector poc “net”.\nEl resultat d’aquesta aposta, són un seguit d’anuncis i díptics promocionals, en els quals el blanc és el protagonista, i les imatges i els textos, composen un missatge clar del producte, ja siguin els pneumàtics d’hivern, com el gasoil per a la calefacció.\nL’estètica s’allunya de les campanyes de pneumàtics o carburants a les quals ens té acostumats la competència i li dóna un aire de confiança i seguretat, buscant i trobant una certa diferenciació dins el sector.\nAutomòvil - pneumàtics i carburants.


Clemente asegura que Jáuregui viene a respaldar a "candidatos perdedores" en Castellón y advierte que "el tándem Alarte-Toledo perjudica a la provincia" - PPCV\nClemente asegura que Jáuregui viene a respaldar a "candidatos perdedores" en Castellón y advierte que "el tándem Alarte-Toledo perjudica a la provincia"\n20. mar. 2011.- El secretario general del Partido Popular de la Comunitat Valenciana, Antonio Clemente, ha asegurado hoy que el ministro de Presidencia del Gobierno socialista, Ramón Jáuregui, viene hoy a respaldar a “candidatos perdedores” en Castellón y ha advertido que “el tándem Alarte-Toledo perjudica a la provincia, pues durante todo este tiempo no han movido ni un dedo para defender los intereses de Castellón ante sus compañeros de Madrid en cuestiones tan importantes como el Corredor Mediterráneo, la alta velocidad, el agua, el parany, los chiringuitos o la seguridad”.\nClemente se ha pronunciado de esta manera a la participación del titular del Ministerio de Presidencia, Ramón Jáuregui, al acto de proclamación de los candidatos socialistas de Castellón. En este sentido, ha señalado que “una vez más, Zapatero envía a sus ministros para no tener que pisar la Comunitat y mucho menos para hacerse la foto con el secretario general del PSPV, Jorge Alarte”.\nAsimismo, el dirigente popular ha explicado que “los candidatos socialistas no tienen nada que ofrecer a Castellón y la Comunitat porque, tal y como ha demostrado Zapatero, su política es incapaz de solucionar los problemas de los valencianos, alicantinos y castellonenses” y ha añadido que “aunque Jáuregui se haga la foto con los candidatos del PSPV no les salvará del fracaso el próximo 22 de mayo”.\nDe la misma manera, ha recordado que el candidato autonómico del PSPV por Castellón, Francisco Toledo, “ha reconocido que los socialistas viven alejados de la realidad de la Comunitat y que durante todo este tiempo han sido incapaces de conectar con los ciudadanos”, porque, según ha señalado Clemente, “el discurso de los socialistas está vacío y no responde a las necesidades que demandan los ciudadanos”.\n“Tras el 22 de mayo, Alarte y Toledo tendrán que dar un giro de 180 grados si de verdad quieren trabajar por Castellón y la Comunitat, pues su discurso rancio y su actitud servil a Zapatero han hecho un flaco favor a los intereses de la Comunitat” ha explicado el secretario general de los populares valencianos, quien ha asegurado que “el PSPV se ha convertido en un partido abocado al fracaso más estrepitoso por sus continuas contradicciones y sus enfrentamientos internos”.\nPor último, Clemente ha afirmado que Alarte “hoy tiene una oportunidad de oro para aclarar ante los ciudadanos que el PSPV es un partido con demasiadas asignaturas pendientes, una de ellas, prescindir de todos los candidatos bajo sospecha de la lista socialista, pues no se puede dar lecciones cuando no se predica con el ejemplo” y ha advertido que “el PSPV obtendrá los peores resultados de la historia de la democracia porque se ha burlado de los ciudadanos con engaños y desprecios”.


Primària i ESO MENJADOR\nPàgina inicial/Primària i ESO MENJADOR\nPrimària i ESO MENJADORRobert Mañé Velilla2017-02-14T09:21:47+01:00\nDescarrega’t el MENÚ de Primària i ESO – setembre 2016\nEl servei de Menjador Escolar té essencialment característiques educatives. Per altra part, considerem important la labor assistencial que el Menjador Escolar pot oferir a famílies.\nEl servei de menjador està pensat per a què els alumnes no s’hagin de desplaçar i puguin aprofitar aquest espai de temps per cultivar la relació interpersonal i participar en l’àmplia gamma d’activitats que hi han programades després de dinar.\nPer dur a terme les diferents activitats l’alumnat s’agrupa per etapes, primària i secundària. Les activitats de lleure que realitzem són:\nJocs en el pati,\nJocs de taula,\nDeures o estudi, …\nValorar l’acte de menjar com una situació de plaer per mitjà de la qual podem descobrir sensacions noves i establir relacions socials.\nIntentar fer del temps de menjador una estona tranquil·la i agradable on cadascú\nrespecte els drets dels altres.\nParticipar en l’elaboració de pautes de comportament relacionades amb el menjar, coneixent i acceptant les normes establertes en el nostre medi sociocultural.\nConèixer les qualitats d’una alimentació correcta, evitant els errors i els mites relacionats amb l’alimentació.\nDescobrir les diferents possibilitats de combinació i presentació que tenen els aliments en la nostra cultura.\nObservar la influència de la publicitat en els nostres gustos, eleccions alimentàries i comportaments, valorant distintes alternatives.\nFer extensiu el servei de menjador a tots els alumnes i mestres del Centre que ho\nEstablir una coordinació i una comunicació entre totes les persones implicades en les tasques de menjador i els pares dels alumnes.\nProtegir i donar bon exemple als més menuts presentant-los ajuda sempre que la\nDescarrega’t el MENÚ de Primària i ESO – febrer 2016\nDescarrega’t el MENÚ de Primària i ESO – gener 2016\nDescarrega’t el MENÚ de Primària i ESO – desembre 2015\nDescarrega’t el MENÚ de Primària i ESO – novembre 2015\nDescarrega’t el MENÚ de Primària i ESO – octubre 2015\nDescarrega’t el MENÚ de Primària i ESO – setembre 2015\nMensualment les famílies poden consultar a través de la nostra pàgina Web la programació de menús que es serviran al Centre, d’aquesta manera tenen facilitat per organitzar a casa la resta d’àpats de manera que puguin completar una alimentació equilibrada. Les famílies poden sol·licitar un menú de règim si el seu fill/filla ho necessiti, sempre recomanat pel metge. Si algun nen/nena es considera que no ha menjat prou, s’informa per agenda.\nTrimestralment, els alumnes que es quedin regularment a dinar, se’ls hi entregarà una valoració a través d’una fitxa d’observació, per tal de poder informar a les famílies del seguiment del seu fill/a.\nEls alumnes que es queden regularment han de portar un raspall i pasta de dents en una petita bossa i amb el seu nom. L’import diari de la mitja pensió és de 9 euros/dia que inclou el menjar, les hores i servei de monitoratge. El pagament es farà preferentment per domiciliació bancària a final de mes, llevat dels alumnes eventuals que el realitzaran en efectiu a secretaria.


Gerard Piqué i el seu grup empresarial intentaran que el FC Andorra jugui a segona B. / C. G.\nAndorra la VellaMalgrat les crides insistents del president de l'Hospitalet per evitar que els clubs catalans i l'Andorra fessin el pagament a la federació del cànon d'entrada per disputar la tercera competició del futbol espanyol, la veritat és que Gerard Piqué i el seu grup empresarial tenen molt encaminat l'acord que faria que el club del Principat pogués participar en la categoria de bronze del futbol espanyol.\nFC Andorra Segona B


Com veure Hulu a l'Índia\nCom veure Hulu a l’Índia\nHe estat molt de temps Usuari de Hulu, i no anava a renunciar a l’Índia. És imprescindible un cert nivell d’entreteniment de qualitat en viatges de negocis. Espectacles, programes i pel·lícules ajuden a deixar de banda les coses. La naturalesa de Hulu disponibilitat a l’Índia s’ha convertit en una preocupació.\nHulu, el servei de streaming popular i la font de molta satisfacció de la gent està bloquejat a l’Índia. Però viure en un món impulsat per l’avanç de la tecnologia significa que hi ha d’haver maneres Els indis o expatriats nord-americans a l’Índia poden accedir a Hulu malgrat les restriccions. De fet, hi ha maneres i s’hi impliquen Proveïdors de serveis VPN i proxies de DNS intel·ligents.\n1 Com veure Hulu a l’Índia\n3 Millor VPN de Hulu\n4 Com veure Hulu a l’Índia amb un servidor intermediari intel·ligent DNS\n5 Veure Hulu a l’Índia\nEl primer que veuràs quan intentes accedir a Hulu a l’Índia és aquest missatge: “Ho sentim, actualment, la nostra videoteca només es pot reproduir als Estats Units”. Això significa que Hulu és inaccessible fora dels EUA, i la manera més segura d’accedir a Hulu a l’estranger és mitjançant una VPN.\nMissatge del bloc geogràfic de Hulu\nLa regla és senzilla: si esteu als EUA, obteniu Hulu. Si no esteu als Estats Units, esteu de sort. Aleshores, d’on surt això? Tot comença amb acords de llicència. Hulu reprodueix el seu contingut als EUA, on és originari. A menys que altres països acceptin la difusió del contingut de Hulu a l’estranger, ningú fora dels Estats Units no hi podrà accedir.\nHulu assegura que no passa cap accés internacional i no autoritzat de col·locació de restriccions geogràfiques pel seu contingut. Per tant, si no ho fan els altres països compra drets d’autor per mostrar Hulu, seguirà sent inaccessible per als que no es troben als EUA.\nPer posar Hulu a la vostra disposició fora dels Estats Units, heu de fingir com si hi sou. L’única cosa que revela la vostra ubicació geogràfica és la vostra adreça IP. Canvieu-ho i obtindreu una passada gratuïta a qualsevol país que vulgueu. Obteniu una adreça IP dels Estats Units, i ho faràs obtenir els privilegis d’un local americà. Tot als Estats Units estarà disponible i us el mostrarà, pensant que sou un resident real dels Estats Units.\nAixí que és fantàstic, però, com és que això ho fa? Amb una VPN.\nAixò és un eina de ciberseguretat que et permet canvieu la vostra adreça IP i per això accedeix al contingut geo-restringit. La VPN pren les vostres dades i les passa a través d’un servidor (situat al lloc que vau escollir). Tot seguit, totes les vostres dades semblen procedir d’aquesta ubicació concreta. Serà falsament considerat com a local d’aquest país, però no per una causa perduda. Internet només serà et permet accedir al contingut si es troba al mateix lloc que es troba.\nA més de revertir dades i trànsit, la VPN no es diu una eina de ciberseguretat sense cap motiu. Quan es produeix la desviació, les dades es transmeten no només per un túnel, sinó per un xifrat. De manera que, quan surtin les dades, s’englobaran capes de protocols que no es poden desxifrar.\nProu d’això, el que vols saber és com ets tu desbloquejar Hulu:\nEl primer que cal fer és obtenir una subscripció a VPN.\nEl segon pas seria baixar i instal·lar l’aplicació VPN.\nTercer en línia, llançar l’aplicació VPN.\nAra, ho heu de fer inicieu la sessió al compte que vau crear.\nCerqueu un servidor VPN americà i obtenir una adreça IP americana.\nAmb una adreça IP americana, sou elegible accedeix a Hulu.\nEndavant i corrent Hulu a l’Índia quan tu vulguis.\nDesbloquegeu Hulu a Bèlgica\nMillor VPN de Hulu\nSi cerqueu una VPN que sigui prou forta desbloquegeu serveis de streaming principals com Hulu des de qualsevol lloc, necessitareu ExpressVPN. Aquesta VPN s’ha fet un nom enorme gràcies a ella Xarxa de servidors molt gran i excel·lents serveis. Es lliura actuacions fortes a taxes d’alta velocitat i amb alts nivells de seguretat.\nLes seves propietats de desbloqueig i estàndards de seguretat no es poden trobar en cap VPN, fent que ExpressVPN sigui un proveïdor no admissible. Si voleu obtenir més informació, consulteu altres proveïdors VPN que es mostren a la taula següent també millor VPN per Hulu article.\nCom veure Hulu a l’Índia amb un servidor intermediari intel·ligent DNS\nTot i que una VPN fa que sigui l’eina de desbloqueig més segura, un Smart DNS es qualifica com el més ràpid. Per què? Les dades que passen per un servidor Smart DNS no experimenten cap xifrat. Això vol dir que l’adreça IP segueix essent la mateixa i visible per al públic. Veus per què és menys una opció segura? Però, en cas que no tingueu la seguretat, podeu subscriure-vos a un DNS intel·ligent. Vostè podeu accedir al vostre contingut favorit a velocitats ràpides però amb menys seguretat.\nAixí és com es pot desbloquegeu Hulu a l’Índia amb un DNS intel·ligent:\nFeu un cop d’ull a Unlocator i, a continuació, inscriviu-vos a una prova gratuïta de 7 dies.\nAmb èxit configureu el vostre DNS intel·ligent, heu de seguir aquests vídeos / tutorials d’instal·lació.\nVisiteu el lloc web de Hulu o sol·licitud.\nEstà vostè en? Genial, després va funcionar.\nL’única raó per la qual vaig tenir èxit és perquè feia servir Deslocalitzador. Tingueu en compte que no tots els proxies Smart DNS poden desbloquejar el contingut que desitgeu. A què s’arriba l’accés depèn en gran mesura del que és capaç de fer el Smart DNS.\nTanmateix, si us heu subscrit a Unlocator, sabreu que en teniu més de 200 canals que podeu desbloquejar. També en podeu beneficiar una prova gratuïta de 7 dies. Aquesta opció pot ser de gran ajuda per a aquells que tinguin dificultats per plantejar-se. És el millor DNS intel·ligent on pots posar les mans.\nVeure Hulu a l’Índia\nHulu és el servei final que cal desbloquejar a l’estranger. És el primer servei de streaming que ve al cap quan busqueu una manera de reproduir pel·lícules i programes de televisió en línia. No importa si esteu a l’Índia o a mig camí del món, si feu feina ja sigui VPN o Smart DNS, sens dubte obtindreu Hulu que es transmet fora dels Estats Units.\nQuin dispositiu creieu que utilitzeu? Compartiu-nos amb qualsevol dispositiu al qual decidiu connectar-vos.\nCom veure la televisió Hulu en viu fora de Estats Units?\nCom obtenir Hulu Live TV fora dels EUA? Hulu acaba de llançar un nou\nCom veure Hulu a Rússia\nCom veure Hulu a Rússia Contents1 Com veure Hulu a Rússia mitjançant una VPN1.1\nCom obtenir Hulu al Regne Unit? El 2018 marca 12 anys ençà Hulu es\nCom veure Hulu fora dels Estats Units – Regne Unit, Canadà\nMireu Hulu fora dels Estats Units a Canadà, Austràlia i Regne Unit Contents1 Hi


La alternativa al colchón Emma Original, en muelles ensacados. Las capas de espumas de últimas tecnologías, aportan gran comodidad, aliviando la presión, aislando el movimiento y manteniendo la columna en una postura inmejorable, toda la noche.\nSobre el Colchón Emma Hybrid Premium\n1.- Funda reguladora de temperatura


Chalet Menhart 2 Steingaden Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSteingaden, Steingaden, Alemanya - Veure al mapa\nMés informació sobre Chalet Menhart 2\nDissenyat tant per oci com per negoci, Chalet Menhart 2 està situat idealment a Steingaden; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Chalet Menhart 2 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes són només algunes de les comoditats que fan que Chalet Menhart 2 sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Chalet Menhart 2.


Carretera de Xàtiva 46800 Xàtiva, Spain\n/ 962 92 00 54\ngranja escuela en Xàtiva\nCarretera Novetle, KM 1 46800 Xàtiva, España\n/ 962 281 731\nCarretera de Sant Carles de la Ràpita a Poblenou del Delta 43540 Sant Carles de la Ràpita, Spain\n/ 676 19 69 17\ngranja en Sant Carles de la Ràpita , granja escuela en Sant Carles de la Ràpita , vivero plantas en Sant Carles de la Ràpita\nCamp D'aprenentatge de Les Terres de l'Ebre\nAvinguda Constitució, 67 43540 Sant Carles de la Ràpita, España\n/ 977 741 964\ngranja en Sant Carles de la Ràpita , granja escuela en Sant Carles de la Ràpita\nRecambios Y Servicios Avicolas S.l.\nCarretera Pla De Santa Maria, 285 43800 Valls, España\n/ 977 60 94 77 / 977 08 02 76 / 636 02 35 10\ngranja en Valls , granja escuela en Valls\nCamí de Cavet 43850 Cambrils, España\n/ 977 794 681 / 977 794 680\ngranja escuela en Cambrils\nCentre de Normalització Lingüística de les Terres de l'Ebre (CNL)\nC. Montcada, 27 43500 Tortosa, España\n/ 977 51 07 20\ngranja escuela en Tortosa\nRambla de Catalunya 76, escala 1, 1º, 3ª 43500 Tortosa, España\n/ 654 14 76 52\ngranja en Tortosa , granja escuela en Tortosa\nFundacion Titular de Las Terres de l'Ebre\nCarretera Tortosa-aldea, KM. 7 43897 Tortosa, España\n/ 977 597 505\nC. de Montcada, 23 43500 Tortosa, España\n/ 977 44 12 34\nUniversitat Oberta de Catalunya. Centre de suport de les Terres de l'Ebre\nCarrer d'Alfara de Carles, 18 43500 Tortosa, Spain\n/ 977 58 80 66\nfacultad en Tortosa , granja en Tortosa , granja escuela en Tortosa\nCarretera de Sevilla-Huelva, KM 13,500 41807 Espartinas, España\n/ 955 710 092\naceitunas en Espartinas , aperitivos en Espartinas , frutos secos en Espartinas , granja escuela en Espartinas\nCAMPAMENTOS DE VERANO La Buhardilla\nAtvía. Sevilla- Coria km 2, 5 41920 San Juan de Aznalfarache, España\n/ 954 76 80 57 / 954 76 01 33 / 609 75 29 08\ncampamentos en San Juan de Aznalfarache , granja en San Juan de Aznalfarache , granja escuela en San Juan de Aznalfarache\nAntonio Paez Pascualvaca\nC/ Tetuán, 60 41740 Lebrija, España\n/ 955 972 160\ngranja escuela en Lebrija , material de construcción en Lebrija , materiales de construcción en Lebrija , subastas en Lebrija\nLudoteca Municipal Ludotea\n/ 986 661 753\nacuarios en Ponteareas , animación en Ponteareas , escuelas infantiles en Ponteareas , granja escuela en Ponteareas\nAlbergue Juvenil Residencia Juventudes\nC/ Celso Amieva, 7 33500 Llanes, España\n/ 985 402 190\ngranja escuela en Llanes , residencias en Llanes


Enric I. Canela » Blog Archive » Confiança en Cristina Garmendia\nConfiança en Cristina Garmendia\nAvui he pogut llegir alguns comentaris relatius al nou ministeri de Ciència i Innovació i a la seva titular, Cristina Garmendia i a la resta d’alts càrrecs nomenats divendres.\nComenço per citar una frase del filòsof José Antonio Marina, que recull El Mundo. Diu: Han aparegut dos ministeris transversals: Igualtat i Innovació. La igualtat és un dels principis constitucionals, i, per tant, tots els poders de l’Estat tenen l’obligació de defensar-la i competències per a això. La innovació és imprescindible a tots els nivells. Necessitem innovar el sistema judicial, l’administració pública, l’educació, la indústria, les empreses. Pel que sembla, els nous ministeris se centraran en la igualtat de la dona, en la innovació tecnològica, i en fomentar una cultura de la igualtat i de la innovació. Tant de bo demostrin la seva eficàcia. Com a educador em preocupa un assumpte. Una societat del coneixement exigeix innovació científica i tecnològica, però treure les Universitats del Ministeri d’Educació per aquest motiu, em sembla fatal. La recerca no és la funció primordial de la Universitat. Hi ha una Universitat educativa -a la qual es referia Ortega- i una Universitat investigadora. La mesura augmentarà el desprestigio de la funció educadora, i això és molt greu. Aquesta vegada no hi estic d’acord. Crec que l’admirat filòsof s’equivoca. En primer lloc perquè es treuen per eficàcia i en segon perquè això no té perquè perjudicar la funció educadora.\nDiario Médico que avui ha publicats els nomenaments de Marius Rubiralta i Alcañiz nomenat secretari d’Estat d’Universitats. José Manuel Fernández de la Bastida y del Olmo nomenat secretari de Política Científica i Tecnològica, i María Teresa Gómez Condado nomenada subsecretària del nou ministeri. Té interès la lectura per a aquells que vulguin conèixer una síntesi dels llur currículum.\nEl Correo Farmacéutico fa un comentari sobre la ministra. Destaca que és empresària i poc més.\nMónica Fernández-Aceytuno a l’ABC escriu un article que titula La Biòloga en relació a la nova ministra. De fet és una agradable lectura que no aporta cap dada.\nPer la seva banda Gaceta Médica escriu l’article Canviar l’economia a través de la R+D+i. Diu en el seu començament: La ministra de Ciència i Innovació ha estat una de les principals novetats del nou Govern de Zapatero. Amb una àmplia experiència en el sector empresarial, Cristina Garmendia té el difícil repte de donar protagonisme al país en matèria de recerca canviant el motor de l’economia espanyola. Continua fent un breu comentari sobre els motius del president per al seu nomenament i després fa un repàs pel currículum de Garmendia.\nCertament hi ha alguna cosa que no li fa cap favor. Sembla que ella sola hagi de salvar Espanya. Jo tinc confiança en la seva vàlua i en la dels seus prestigiosos col·laboradors, però potser li estan posant molt difícil. Un risc. No la critica ningú.


Accident mortal de tren a Galícia - Pàgina 14 - Transport.cat\nHora i data actual: Dimarts 02/03/2021 23:47\nNova línia d'investigació judicial\nEntrada Autor: Guigui » Dimarts 20/08/2013 15:13\nEl jutge imputa els responsables de seguretat d'Adif del tram entre Santiago i Ourense\nEl magistrat diu que fixarà la data de la citació un cop l'empresa l'informi del nom d'aquests responsables\nhttp://www.ara.cat/societat/imputa-resp ... 02366.html\nEntrada Autor: nicolas » Dimarts 20/08/2013 16:44\nGuigui ha escrit: El jutge imputa els responsables de seguretat d'Adif del tram entre Santiago i Ourense\nAyer casi contesto a este hilo con todo el pesimismo del mundo, y ahora estas noticias. Parece que hubieran leido los comentarios.\nEn El Pais sale lo mismo pero con bastante más detalle: http://ccaa.elpais.com/ccaa/2013/08/20/ ... 10752.html\nY tambien hay otro artículo interesante sobre la seguridad: http://elpais.com/elpais/2013/08/16/opi ... 52034.html\nEntrada Autor: raulitinbcn » Dissabte 24/08/2013 20:41\nAvui, fa un mes de l'accident\nEntrada Autor: ortegote » Dilluns 26/08/2013 21:22\nSegons ADIF no tenen responsable de seguretat\nHan entregat l'horganigrama de l'empresa i el jutge serà qui cridi a qui cregui mes convenient.\nEntrada Autor: gatvell » Dilluns 26/08/2013 21:32\nquines coses, no tenen ningú!\nDoncs que comencin per dalt de tot i vagint perguntant.\nEntrada Autor: metring » Divendres 06/09/2013 23:07\nUna alerta deceleró el tren de 110 a 48 kilómetros por hora por causas desconocidas\nEntrada Autor: Renfe445 » Divendres 06/09/2013 23:15\nHo sento si he fet del meu missatge una caqueta per posar aquella notícia, però moltes gràcies per corregir-me, i demano disculpes per si he alterat la normalitat del fòrum.\nEntrada Autor: metring » Divendres 06/09/2013 23:23\nRenfe445 ha escrit: Ho sento si he fet del meu missatge una caqueta per posar aquella notícia, però moltes gràcies per corregir-me, i demano disculpes per si he alterat la normalitat del fòrum.\nEntrada Autor: Guigui » Dimarts 10/09/2013 14:44\nEl jutge imputa cinc responsables d'Adif per l'accident de Santiago\nDemana a Adif que faciliti els noms "de totes les persones que han estat presidents i vocals" del consell d'administració\nhttp://www.ara.cat/societat/imputa-impu ... 01121.html\nEntrada Autor: wefer » Divendres 13/09/2013 11:54\nLa cosa s'anima:\nLevante ha escrit: El directivo de Adif que redujo la seguridad en Santiago es el perito judicial del accidente del metro de Valencia\nhttp://www.levante-emv.com/comunitat-va ... 32256.html\nEntrada Autor: 437.001 » Dimarts 17/09/2013 4:10\nEntrada Autor: ortegote » Diumenge 22/09/2013 12:26\nI arà que?\nPer que comença a fer pudor, despres d'aquesta noticia.\nA part del maquinista que pringara penso que la resta de gent quedara lliure de responsabilitat i no hi hauran dimissions com sempre.\nEntrada Autor: Toni » Dilluns 23/09/2013 1:48\nortegote ha escrit: I arà que?\nI qui proposeu que dimiteixi?. Com s´evitaria un succés com aquest?.\nEntrada Autor: Guigui » Dilluns 23/09/2013 8:18\nEvidentment, ningú no té la culpa de res. Faltaria més. En un país on tenir poltrona té l'exclusiva finalitat d'omplir-se les butxaques, deixar anar la mamella que et manté a canvi de no fotre ni brot ni es contempla.\nPer això, Espanya va tan bé. I Alemanya tan malament, on en el darrer any i mig ja han plegat tres polítics (dos dels quals ministres) per plagiar la seva tesi doctoral. On ja han canviat dos cops tot l'equip directiu del nou aeroport de Berlín pels endarreriments constants. On els retards i la mala gestió de la DB han costat el cap al seu president. Perquè allí, ocupar un càrrec significa tenir responsabilitat i assumir-la per tot el que passa a sota, que per això s'ocupen càrrecs directius, no per jugar al monopoli.\nJa posats, què fotem gastant-nos inútilment milions i remilions en sistemes de seguretat sofisticats, si al final la culpa de tot la té el maquinista i els pobrets d'Adif no hi tenen res a veure?\nEntrada Autor: gatvell » Dilluns 23/09/2013 10:01\nAquí (Espanya) la gent creu i vol que el maquinista sigui declarat responsable de l'accident i res més. No entenen que un revol de la línia fèrria pugui estar mal indicat, o que les balises no estiguin on han de ser.\nVolen que el maquinista, la úinica cara visible de tot plegat, pagui.\nEntenc que alguna responsabilitat tindrà, però tal com hem parlat en aquest fil, hi ha una corresponsabilitat, encara per definir, de qui van fer o modificar la via.\nEntrada Autor: alf_ » Dilluns 23/09/2013 12:36\nGuigui ha escrit: ocupar un càrrec significa tenir responsabilitat i assumir-la per tot el que passa a sota, que per això s'ocupen càrrecs directius, no per jugar al monopoli.\nESTO me lo voy a mandar imprimir sobre una camiseta, por dios.\nEntrada Autor: faristol » Dilluns 23/09/2013 13:20\ngatvell ha escrit: Aquí (Espanya) la gent creu i vol que el maquinista sigui declarat responsable de l'accident i res més. No entenen que un revol de la línia fèrria pugui estar mal indicat, o que les balises no estiguin on han de ser.\nL'error del maquinista (que hi es) es el darrer de molts errors comesos abans per moltes altres persones....si en qualsevol d'aquesta cadena s'haguessin fet les coses be, l'error fatal final mai hagues arribat, hi havien molts estadis en el s'hagues pogut evitar el desenllaç horrible, preses, estalvis, interesos politics, presions, una infinitat de persones son co-responsables, be per omisio...o pel "ya ta bien", pero com sempre es mes facil culpar al punt debil...mes per qui te el poder....\nSi, els carrecs no nomes son per cobrar be i sentir que un ha triomfat i tindre poder....els carrecs de responabilitat comporten unes obligacions i decisions molt imortants, per aixo estan ben remunerats perque en cas d'error o omissio els resultats son nefastos....no tothom pot desemvolupar certes tasques...preparacio...dots....coneixements....pero com que aqui el mes important es coneixer a algu o tindre carnet...\nEntrada Autor: lithops » Dilluns 23/09/2013 20:32\nUn tren s'estimba i acaba amb més de 70 morts, la Ministra de Foment diu que els sistemes de seguretat instal.lats a la via funcionaven perfectament, abans de dimitir es mereixia que algú li fiqués una sabata a la boca. Els presidents de renfe i Adif molt bla, bla, bla però cap d'ells parla del què veritablent va produïr l'accident, saben perfectament què va ser.\nSi reconeixen l'existència d'un error els tocaría dimitir (com a mínim seria el més normal) i els que vinguéssin després arreglarien el problema, ara han posat pedaços, balisses que avisen però no frenen si la reconeixen els maquinistes, reben una ajuda però no la solució.\nJo espero i desitjo que el jutge que porta el cas (que de moment va força bé al meu entendre) arribi fins al final, potser sigui molt complicat, si no impossible, determinar exactament qui són els responsables del forat que ha provocat aquest accident, però pot arribar a la conclusió de quins són els màxims responsables, ADIF i conseqüenment Foment. Com a mínim les famílies dels morts i els ferits ho agrairen.\nEntrada Autor: Toni » Dilluns 23/09/2013 22:05\nEl senyor X (no cal posar el seu nom als diaris) agafa el seu autobus com cada dia. Recull als viatgers i agafa la carretera de sempre, la que coneix com si fos casa seva. Però avui ha dormit malament i a la setena corba s´estampa i a l´accident moren Y persones. . És evident que la corba compleix amb tota la normativa de senyalització i per ella circulen cada milers de vehicles cada dia sense cap problema. La normativa és la que s´aplica a totes les carreteres on, encara que hi ha accidents evidentment, ha demostrat que protegeix correctament a la immensa majoria de conductors ja que ha evitat molts accidents i ha salvat moltes vides. Però avui no han tingut tanta sort i l´accident és greu. Tot això fa encara més rabia si es pensa que existeix un nou sistema que, si un autobus travessa la línia blanca del costat de la carretera treu automàticament una especie d´airbag que està instal.lat al voral i frena a l´autobus evitant l´accident. El sistema, malgrat que és carissim, s´està instal.lant i adaptant progressivament a la xarxa de carreteres però en aquesta encara no estava instal.lat.\nDe qui es la culpa de l´accident?. Evidentment, la culpa és del Director de Carreteres per varis motius:\n1) No va posar el nou sistema de seguretat nou i modern que hauria evitat l´accident. Evidentment, el nou sistema ha d´estar instal.lat al minut 0 a totes les carreteres perquè tant bon punt està inventat, si hi ha un accident la culpa és del Director que no ho ha instal.lat (si no te pressupost, que el busqui).\n2) No ha canviat la normativa de senyalització, que evidentment està totalment obsoleta com ho demostra el fet que hi ha hagut un accident. Que la normativa serveixi per milions de cotxes no vol dir res i hauria de preveure la somnolència dels conductors d´autobus.\n3) La carretera és un desastre, ja que si estigués ben dissenyada i mantinguda no hi haurien accidents. No és acceptable que hi hagin corbes a les carreteres.\n4) No va dir res quan l´empresa d´autobusos no li va possar una ràdio molt potent que evités que el conductor s´adormi.\n5) Alguna raó més que ara no recordo.... em sembla que va fer de pèrit un dia i això ja fa mala espina....\nLamentablement, el tema és molt més seriós com per fer judicis superficials i gratuïts que no contribueixen en res a millorar les coses. Cal analitzar les coses tècnicament per gent que sàpiga molt de cada un dels temes i sobretot, quan determinin le que s´ha de fer el polític de torn ha de fer cas encara que no sigui el que més li convé per les properes eleccions. I lamentablement, tot això no es pot fer tampoc en un jutjat. Si al final es veu que algú ho ha fet malament (cosa que ara no és tant evident ni molt menys ja que els temes son suficientment complicats), que dimiteixi. Hi ha molts motius per dimitir (corrupcions, ineficàcies per interessos particulars, tractes de favor, financiacions il.legals, etc...) però altres son una mica més complicades.\nEntrada Autor: alf_ » Dilluns 23/09/2013 22:20\nLos estándares de seguridad para carretera y para ferrocarril son completamente distintos, hay que estimar individualmente para cada caso hasta donde es razonable que la responsabilidad de la seguridad recaiga sobre el conductor/maquinista, y hasta que punto debe haber sistemas de prevención de fallos.\nEn uno de los transportes el operador es responsable de mantener el vehículo encarrilado manualmente. En el otro, es responsable de adecuar la velocidad para evitar que el vehículo descarrile. ¿Ahora tenemos que exigir que el conductor de bus no tenga que mover el volante porque es inseguro o algo así?


El president de la FEP assegura que l'única selecció oficial és i serà Espanya\nEl president de la Federació Espanyola de Patinatge, Enrique García Raposo, parlant de les seleccions. I és que García Raposo va tenir un cara a cara amb el president de la catalana, Ramon Basiana, al "Força esports" de Catalunya Ràdio. Raposo va assegurar que l'única selecció oficial és i serà Espanya com a nació, mentre que el president de la Federació Catalana de Patinatge, Ramon Basiana, va insistir que cal normalitzar la situació i permetre el reconeixement de Catalunya.\n04/11/2004 - 00.00 Actualitzat 04/11/2004 - 23.38\nHores després que el president del govern espanyol, el socialista Rodríguez Zapatero, insistís a explicar al Congrés que Espanya mai jugarà contra una selecció autonòmica, a Catalunya Ràdio s'hi va escoltar un cara cara entre el president de la Federació Espanyola de Patinatge, Enrique García Raposo, i el president de la catalana, Ramon Basiana. El to va ser en alguns moments desagradable, sobretot per part del president de la federació espanyola. Enrique García Raposo va assegurar que no és legal la petició de la federació catalana de ser admesa a la federació internacional i va dir que hi ha hagut irregularitats perquè la petició d'admissió no existeix. García Raposo també va carregar contra el president de la federació internacional, Isidre Oliveras de la Riva.