9788449024979 - La història de la infermeria en el context de l'espai europeu d'educació superior : vivència d'un canvi - Fernández Donaire, Lidia\nprecio mínimo: € 10,00, precio máximo: € 15,95, precio promedio: € 14,58\nLa història de la infermeria en el context de l'espai europeu d'educació superior : vivència d'un canvi - Pasta blanda\n2007, ISBN: 8449024978, Lieferbar binnen 4-6 Wochen Gastos de envío:Versandkostenfrei innerhalb der BRD\nInternationaler Buchtitel. In spanischer Sprache. 74 Seiten, [GR: 27220 - TB/Erziehung/Bildung/Allgemeines /Lexika], [SW: - Education / Essays], Kartoniert/Broschiert, Klappentext: El llibre que es presenta està basat en l¿experiència viscuda durant el procés de transformació de l¿assignatura Història de la Infermeria i Fonts Documentals emmarcat en el projecte per adaptar les titulacions de la Universitat Autònoma de Barcelona a les directrius europees i vol servir de punt de referència per a aquells docents que s¿enfronten a la difícil tasca de reconvertir una assignatura segons les noves exigències de l¿Espai Europeu d¿Educació Superior.El document mostra com es va desenvolupar el disseny de la matèria partint del perfil de competències de la Titulació d¿Infermeria de l¿Escola Gimbernat, així com també la seva aplicació prenent com a base l¿European Credits Transfer System (ECTS). Al final del llibre s¿incorpora un apartat de conclusions extretes a partir de la percepció de la professora i dels mateixos estudiants pel que fa al nou plantejament didàctic.Lidia Fernández i Donaire és diplomada en Infermeria per la Universitat Autònoma de Barcelona. Des de l¿any 1998 és professora titular de les assignatures Fonaments d¿Infermeria i Història de la Infermeria i Fonts Documentals a l¿Escola Universitària d¿Infermeria i de Fisioteràpia «Gimbernat». És membre del Grup FEBE per la consolidació, l¿estudi i la investigació de la història de la infermeria de Catalunya, Andorra i les illes Balears.Actualment desenvolupa la seva tasca docent seguint les línies pedagògiques que marca la convergència europea dins el Pla Pilot del Departament d¿Educació i Universitats de la Generalitat de Catalunya. El llibre que es presenta està basat en l¿experiència viscuda durant el procés de transformació de l¿assignatura Història de la Infermeria i Fonts Documentals emmarcat en el projecte per adaptar les titulacions de la Universitat Autònoma de Barcelona a les directrius europees i vol servir de punt de referència per a aquells docents que s¿enfronten a la difícil tasca de reconvertir una assignatura segons les noves exigències de l¿Espai Europeu d¿Educació Superior.El document mostra com es va desenvolupar el disseny de la matèria partint del perfil de competències de la Titulació d¿Infermeria de l¿Escola Gimbernat, així com també la seva aplicació prenent com a base l¿European Credits Transfer System (ECTS). Al final del llibre s¿incorpora un apartat de conclusions extretes a partir de la percepció de la professora i dels mateixos estudiants pel que fa al nou plantejament didàctic.Lidia Fernández i Donaire és diplomada en Infermeria per la Universitat Autònoma de Barcelona. Des de l¿any 1998 és professora titular de les assignatures Fonaments d¿Infermeria i Història de la Infermeria i Fonts Documentals a l¿Escola Universitària d¿Infermeria i de Fisioteràpia «Gimbernat». És membre del Grup FEBE per la consolidació, l¿estudi i la investigació de la història de la infermeria de Catalunya, Andorra i les illes Balears.Actualment desenvolupa la seva tasca docent seguint les línies pedagògiques que marca la convergència europea dins el Pla Pilot del Departament d¿Educació i Universitats de la Generalitat de Catalunya.\nFernández Donaire, Lidia:\n1998, ISBN: 9788449024979\n[ED: Taschenbuch], [PU: Universidad Autónoma de Barcelona. Servicio de Publicaciones = Universitat Autònoma de Barcelona. Servei de Publicacions], El llibre que es presenta està basat en lexperiència viscuda durant el procés de transformació de lassignatura Història de la Infermeria i Fonts Documentals emmarcat en el projecte per adaptar les titulacions de la Universitat Autònoma de Barcelona a les directrius europees i vol servir de punt de referència per a aquells docents que senfronten a la difícil tasca de reconvertir una assignatura segons les noves exigències de lEspai Europeu dEducació Superior. El document mostra com es va desenvolupar el disseny de la matèria partint del perfil de competències de la Titulació dInfermeria de lEscola Gimbernat, així com també la seva aplicació prenent com a base lEuropean Credits Transfer System (ECTS). Al final del llibre sincorpora un apartat de conclusions extretes a partir de la percepció de la professora i dels mateixos estudiants pel que fa al nou plantejament didàctic. Lidia Fernández i Donaire és diplomada en Infermeria per la Universitat Autònoma de Barcelona. Des de lany 1998 és professora titular de les assignatures Fonaments dInfermeria i Història de la Infermeria i Fonts Documentals a lEscola Universitària dInfermeria i de Fisioteràpia Gimbernat. És membre del Grup FEBE per la consolidació, lestudi i la investigació de la història de la infermeria de Catalunya, Andorra i les illes Balears. Actualment desenvolupa la seva tasca docent seguint les línies pedagògiques que marca la convergència europea dins el Pla Pilot del Departament dEducació i Universitats de la Generalitat de Catalunya.Versandfertig in über 4 Wochen, [SC: 0.00]\n[ED: Taschenbuch], [PU: De Paso Publicaciones], El llibre que es presenta està basat en lexperiència viscuda durant el procés de transformació de lassignatura Història de la Infermeria i Fonts Documentals emmarcat en el projecte per adaptar les titulacions de la Universitat Autònoma de Barcelona a les directrius europees i vol servir de punt de referència per a aquells docents que senfronten a la difícil tasca de reconvertir una assignatura segons les noves exigències de lEspai Europeu dEducació Superior. El document mostra com es va desenvolupar el disseny de la matèria partint del perfil de competències de la Titulació dInfermeria de lEscola Gimbernat, així com també la seva aplicació prenent com a base lEuropean Credits Transfer System (ECTS). Al final del llibre sincorpora un apartat de conclusions extretes a partir de la percepció de la professora i dels mateixos estudiants pel que fa al nou plantejament didàctic. Lidia Fernández i Donaire és diplomada en Infermeria per la Universitat Autònoma de Barcelona. Des de lany 1998 és professora titular de les assignatures Fonaments dInfermeria i Història de la Infermeria i Fonts Documentals a lEscola Universitària dInfermeria i de Fisioteràpia Gimbernat. És membre del Grup FEBE per la consolidació, lestudi i la investigació de la història de la infermeria de Catalunya, Andorra i les illes Balears. Actualment desenvolupa la seva tasca docent seguint les línies pedagògiques que marca la convergència europea dins el Pla Pilot del Departament dEducació i Universitats de la Generalitat de Catalunya.Versandfertig in über 4 Wochen, [SC: 0.00]\nFernandez Donaire Lidia:\nHistoria De La Infermeria En El Context De L Espai Europeu D Educ Acio - libro nuevo\nEl Llibre Que Es Presenta Està Basat En L’experiència Viscuda Durant El Proc&am Libro\nInternationaler Buchtitel. In spanischer Sprache. 74 Seiten, [GR: 27220 - TB/Erziehung/Bildung/Allgemeines /Lexika], [SW: - Education / Essays], Kartoniert/Broschiert, Klappentext: El ll… Más…\nInternationaler Buchtitel. In spanischer Sprache. 74 Seiten, [GR: 27220 - TB/Erziehung/Bildung/Allgemeines /Lexika], [SW: - Education / Essays], Kartoniert/Broschiert, Klappentext: El llibre que es presenta està basat en l¿experiència viscuda durant el procés de transformació de l¿assignatura Història de la Infermeria i Fonts Documentals emmarcat en el projecte per adaptar les titulacions de la Universitat Autònoma de Barcelona a les directrius europees i vol servir de punt de referència per a aquells docents que s¿enfronten a la difícil tasca de reconvertir una assignatura segons les noves exigències de l¿Espai Europeu d¿Educació Superior.El document mostra com es va desenvolupar el disseny de la matèria partint del perfil de competències de la Titulació d¿Infermeria de l¿Escola Gimbernat, així com també la seva aplicació prenent com a base l¿European Credits Transfer System (ECTS). Al final del llibre s¿incorpora un apartat de conclusions extretes a partir de la percepció de la professora i dels mateixos estudiants pel que fa al nou plantejament didàctic.Lidia Fernández i Donaire és diplomada en Infermeria per la Universitat Autònoma de Barcelona. Des de l¿any 1998 és professora titular de les assignatures Fonaments d¿Infermeria i Història de la Infermeria i Fonts Documentals a l¿Escola Universitària d¿Infermeria i de Fisioteràpia «Gimbernat». És membre del Grup FEBE per la consolidació, l¿estudi i la investigació de la història de la infermeria de Catalunya, Andorra i les illes Balears.Actualment desenvolupa la seva tasca docent seguint les línies pedagògiques que marca la convergència europea dins el Pla Pilot del Departament d¿Educació i Universitats de la Generalitat de Catalunya. El llibre que es presenta està basat en l¿experiència viscuda durant el procés de transformació de l¿assignatura Història de la Infermeria i Fonts Documentals emmarcat en el projecte per adaptar les titulacions de la Universitat Autònoma de Barcelona a les directrius europees i vol servir de punt de referència per a aquells docents que s¿enfronten a la difícil tasca de reconvertir una assignatura segons les noves exigències de l¿Espai Europeu d¿Educació Superior.El document mostra com es va desenvolupar el disseny de la matèria partint del perfil de competències de la Titulació d¿Infermeria de l¿Escola Gimbernat, així com també la seva aplicació prenent com a base l¿European Credits Transfer System (ECTS). Al final del llibre s¿incorpora un apartat de conclusions extretes a partir de la percepció de la professora i dels mateixos estudiants pel que fa al nou plantejament didàctic.Lidia Fernández i Donaire és diplomada en Infermeria per la Universitat Autònoma de Barcelona. Des de l¿any 1998 és professora titular de les assignatures Fonaments d¿Infermeria i Història de la Infermeria i Fonts Documentals a l¿Escola Universitària d¿Infermeria i de Fisioteràpia «Gimbernat». És membre del Grup FEBE per la consolidació, l¿estudi i la investigació de la història de la infermeria de Catalunya, Andorra i les illes Balears.Actualment desenvolupa la seva tasca docent seguint les línies pedagògiques que marca la convergència europea dins el Pla Pilot del Departament d¿Educació i Universitats de la Generalitat de Catalunya.<\n[ED: Taschenbuch], [PU: Universidad Autónoma de Barcelona. Servicio de Publicaciones = Universitat Autònoma de Barcelona. Servei de Publicacions], El llibre que es presenta està basat en … Más…\n[ED: Taschenbuch], [PU: Universidad Autónoma de Barcelona. Servicio de Publicaciones = Universitat Autònoma de Barcelona. Servei de Publicacions], El llibre que es presenta està basat en lexperiència viscuda durant el procés de transformació de lassignatura Història de la Infermeria i Fonts Documentals emmarcat en el projecte per adaptar les titulacions de la Universitat Autònoma de Barcelona a les directrius europees i vol servir de punt de referència per a aquells docents que senfronten a la difícil tasca de reconvertir una assignatura segons les noves exigències de lEspai Europeu dEducació Superior. El document mostra com es va desenvolupar el disseny de la matèria partint del perfil de competències de la Titulació dInfermeria de lEscola Gimbernat, així com també la seva aplicació prenent com a base lEuropean Credits Transfer System (ECTS). Al final del llibre sincorpora un apartat de conclusions extretes a partir de la percepció de la professora i dels mateixos estudiants pel que fa al nou plantejament didàctic. Lidia Fernández i Donaire és diplomada en Infermeria per la Universitat Autònoma de Barcelona. Des de lany 1998 és professora titular de les assignatures Fonaments dInfermeria i Història de la Infermeria i Fonts Documentals a lEscola Universitària dInfermeria i de Fisioteràpia Gimbernat. És membre del Grup FEBE per la consolidació, lestudi i la investigació de la història de la infermeria de Catalunya, Andorra i les illes Balears. Actualment desenvolupa la seva tasca docent seguint les línies pedagògiques que marca la convergència europea dins el Pla Pilot del Departament dEducació i Universitats de la Generalitat de Catalunya.Versandfertig in über 4 Wochen, [SC: 0.00]<\n[ED: Taschenbuch], [PU: De Paso Publicaciones], El llibre que es presenta està basat en lexperiència viscuda durant el procés de transformació de lassignatura Història de la Infermeria i … Más…\n[ED: Taschenbuch], [PU: De Paso Publicaciones], El llibre que es presenta està basat en lexperiència viscuda durant el procés de transformació de lassignatura Història de la Infermeria i Fonts Documentals emmarcat en el projecte per adaptar les titulacions de la Universitat Autònoma de Barcelona a les directrius europees i vol servir de punt de referència per a aquells docents que senfronten a la difícil tasca de reconvertir una assignatura segons les noves exigències de lEspai Europeu dEducació Superior. El document mostra com es va desenvolupar el disseny de la matèria partint del perfil de competències de la Titulació dInfermeria de lEscola Gimbernat, així com també la seva aplicació prenent com a base lEuropean Credits Transfer System (ECTS). Al final del llibre sincorpora un apartat de conclusions extretes a partir de la percepció de la professora i dels mateixos estudiants pel que fa al nou plantejament didàctic. Lidia Fernández i Donaire és diplomada en Infermeria per la Universitat Autònoma de Barcelona. Des de lany 1998 és professora titular de les assignatures Fonaments dInfermeria i Història de la Infermeria i Fonts Documentals a lEscola Universitària dInfermeria i de Fisioteràpia Gimbernat. És membre del Grup FEBE per la consolidació, lestudi i la investigació de la història de la infermeria de Catalunya, Andorra i les illes Balears. Actualment desenvolupa la seva tasca docent seguint les línies pedagògiques que marca la convergència europea dins el Pla Pilot del Departament dEducació i Universitats de la Generalitat de Catalunya.Versandfertig in über 4 Wochen, [SC: 0.00]<\nLa història de la infermeria en el context de l'espai europeu d'educació superior : vivència d'un canvi\nEl llibre que es presenta està basat en l¿experiència viscuda durant el procés de transformació de l¿assignatura Història de la Infermeria i Fonts Documentals emmarcat en el projecte per adaptar les titulacions de la Universitat Autònoma de Barcelona a les directrius europees i vol servir de punt de referència per a aquells docents que s¿enfronten a la difícil tasca de reconvertir una assignatura segons les noves exigències de l¿Espai Europeu d¿Educació Superior.El document mostra com es va desenvolupar el disseny de la matèria partint del perfil de competències de la Titulació d¿Infermeria de l¿Escola Gimbernat, així com també la seva aplicació prenent com a base l¿European Credits Transfer System (ECTS). Al final del llibre s¿incorpora un apartat de conclusions extretes a partir de la percepció de la professora i dels mateixos estudiants pel que fa al nou plantejament didàctic.Lidia Fernández i Donaire és diplomada en Infermeria per la Universitat Autònoma de Barcelona. Des de l¿any 1998 és professora titular de les assignatures Fonaments d¿Infermeria i Història de la Infermeria i Fonts Documentals a l¿Escola Universitària d¿Infermeria i de Fisioteràpia «Gimbernat». És membre del Grup FEBE per la consolidació, l¿estudi i la investigació de la història de la infermeria de Catalunya, Andorra i les illes Balears.Actualment desenvolupa la seva tasca docent seguint les línies pedagògiques que marca la convergència europea dins el Pla Pilot del Departament d¿Educació i Universitats de la Generalitat de Catalunya.\nDetalles del libro - La història de la infermeria en el context de l'espai europeu d'educació superior : vivència d'un canvi\nEAN (ISBN-13): 9788449024979\nISBN (ISBN-10): 8449024978\nLibro en la base de datos desde 2009-05-29T05:04:22+02:00 (Madrid)


Política de privacitat – INSTALRAPID\nWritten by Albert Gargallo on 14 14+01:00 juny 14+01:00 2020 in with no comments.\nINSTALRAPID, S.L., es compromet a protegir la privacitat dels usuaris que accedeixin a aquesta web i/o qualsevol dels seus serveis. La utilització de la web i/o de qualsevol dels serveis oferts per INSTALRAPID, S.L., implica l’acceptació per l’usuari de les disposicions contingudes en la present Política de Privacitat i que les seves dades personals siguin tractades segons s’estipula en ella. Si us plau, tingui en compte que tot i que hi pugui haver enllaços de la nostra web a d’altres webs, aquesta Política de Privacitat no s’aplica a les webs d’altres companyies o organitzacions a les que la web estigui redirigida. INSTALRAPID, S.L., no controla el contingut de les webs de tercers ni accepta qualsevol responsabilitat pel contingut o les polítiques de privacitat d’aquestes webs.\nResponsable del tractament INSTALRAPID, S.L. NIF: B08885014 Santa Cristina, 24, 08100 Mollet del Vallès Email: instalrapid@instalrapid.com\nLegitimació Execució del contracte de serveis.Consentiment obtingut de l’interessat per a les consultes mitjançant la web.\nIdentitat: INSTALRAPID, S.L.\nAdreça: Santa Cristina, 24, 08100 Mollet del Vallès\nSi ens dóna el seu consentiment també podrem tractar les seves dades per enviar-li informació sobre els nostres serveis i productes.\nLa legitimació de la captació d’imatges pel sistema de videovigilància obeeix al compliment d’una missió d’interès públic. (Art.6.1.e) RGPD).\nLes dades no seran comunicades a tercers, llevat que ho exigeixi una llei o sigui necessari per complir amb la finalitat del tractament. Quan es contracti un servei d’alarma connectada a central receptora, les dades seran comunicades a la central d’alarmes amb la finalitat de gestió de la recepció de les alarmes.\nEn el cas del sistema de videovigilància els destinataris podran ser: Forces i Cossos de Seguretat, Jutjats i Tribunals.\nGarantim que les persones autoritzades per tractar dades personals s’han compromès a respectar-ne la confidencialitat.\nHem adoptat totes les mesures de seguretat necessàries, de conformitat amb l’article 32 del RGPD, implantant mecanismes per tal de:\nTractaments de dades que podrem realitzar:


Les millors eines disponibles de control parental\nHome/Notícies, Xarxes Socials/Les millors eines de control parental\nAmb la primerenca incorporació dels nens al món digital, la por dels pares a què naveguen per la xarxa per llocs inadequats és cada dia més gran.\nInternet pot comportar greus perills per als més joves, de manera que un degut control parental és totalment necessari si no volem que els nostres fills pateixin el més mínim contratemps.\nPer a això, hi ha eines que poden facilitar la feina als progenitors permetent- bloquejar, controlar i registrar l’ús que els més petits de la casa fan dels dispositius mòbils.\nAquestes eines van des d’aplicacions educatives per als nens fins a altres de control parental perquè els pares se sentin tranquils i segurs quan els seus fills estiguin navegant per la xarxa.\nA continuació us mostrarem una llista de les eines de control parental més interessants i eficaços.\nScreem Time Control Parental\nEs tracta d’una aplicació disponible per IOS i Android. És gratuïta, encara que també compta amb una versió Premium el període de prova dura 14 dies. És molt interessant per a aquells pares preocupats per l’ús excessiu dels seus fills en aplicacions mòbils.\nAquesta eina permet acotar el temps que els fills passen davant de la pantalla. A més, bloqueja l’ús de les xarxes socials i jocs a l’hora de dormir pot programar la seva prohibició a partir d’una hora determinada i realitzar un seguiment a distància de les seves accions.\nUn dels serveis més interessant que ofereix aquesta aplicació és la possibilitat de recompensar als nens quan finalitzin les seves tasques. Quan els més petits porten a terme certes accions, l’eina desbloqueja temps addicional per usar-lo en determinades aplicacions.\nScreem Time necessita permisos administratius, de manera que s’establirà una contrasenya perquè els nens no puguin desinstal·lar el programari.\nDisponible per IOS i Android, és una de les eines de control parental més completes.\nA més de les opcions de bloqueig i de les limitacions d’ús per a certes aplicacions, aquesta eina et permet monitoritzar les accions dels teus fills en xarxes socials i establir franges d’horari.\nPerò si el que vols és centrar-te en la seva seguretat, l’opció de pagament és la teva. Amb el servei Premium podràs controlar tot el que fa el teu fill a través de la xarxa com amb qui parla o supervisar els seus missatges. A més, inclou un botó de pànic perquè el teu fill pugui contactar amb tu en cas d’emergència.\nAquesta aplicació, totalment gratuïta, és perfecta per a aquells pares amb fills que utilitzen el seu propi mòbil. Permet crear diversos perfils en el cas que vulguem fer un control parental diferent de cadascun dels nostres fills. Una de les característiques més estimades pels pares és la necessitat d’utilitzar una contrasenya quan es vulgui sortir de l’àrea dels nens, alguna cosa essencial per establir un entorn segur.\nA més d’aquestes característiques, aquesta aplicació mostra una pantalla d’inici específica per a cada perfil mostrant només les aplicacions que anteriorment l’adult ha autoritzat i és capaç de bloquejar les trucades entrants durant el seu ús.\nExecutable en IOPS, Android i Kindle. Aquest programari ofereix informes periòdics sobre l’ús del telèfon, control de temps i un apartat de “Panic Alerts”.\nA més, aquesta eina té 3 característiques molt interessants: App Blocker, Place i Watchlist.\n– App Blocker permet bloquejar aquelles aplicacions i jocs inadequats per als més petits.\n– Place, et proporciona informació sobre la localització de l’infant, a més d’avisar amb una notificació si traspassa llocs que li està prohibit trepitjar.\n– Watchlist, permet crear una llista dels contactes que els progenitors consideren poc beneficiosos per als seus fills. Si aquests es comuniquen amb algun d’aquests contactes, se’ls notificarà als pares.\nAquesta aplicació és ideal per prevenir el bullying a causa de la monitorització dels missatges intimidatoris. Si el teu fill rep un missatge amb una paraula determinada, se t’avisarà de forma immediata.\nAquesta eina, a més d’incloure les utilitats de les anteriors, té l’opció de bloquejar algunes funcions com la càmera, el wifi, el blueooth o trucades a certs nombres.\nUn altre dels avantatges d’aquesta aplicació es troba a la seva web, on podràs trobar preguntes i respostes sobre el seu ús i la seva fàcil instal·lació.\nAquesta aplicació, només disponible per a Apple, és interessant, sobretot, perquè se centra en la localització del nen. Tot i que ja hem vist que en anteriors eines ja disposaven d’aquest servei, Footprints té altres matisos molt atractius i és que es pot veure el recorregut exacte que ha fet el nostre fill per arribar a un determinat lloc., A més d’enviar-te notificacions si el nen ha traspassat una àrea prohibida. Aquesta aplicació es pot executar en un segon pla, per la qual cosa la despesa de bateria és molt escàs.\nÉs una altra de les eines més sol·licitades. A més de les característiques de la majoria d’aplicacions com establir un temps d’ús, bloquejar certs continguts o monitoritzar les seves accions, aquesta aplicació informa sobre el rànquing de webs visitades amb més freqüència i compta amb un sistema de missatgeria integrat.\nPer vetar l’accés a certes pàgines, només cal introduir l’edat del nen, però és més eficaç si fiquem cadascuna de les adreces web de forma manual.\nÉs l’aplicació estrella per als més petits de la casa. A més de comptar amb les funcions bàsiques de la resta d’aplicacions dedicades al control parental, té un gran nombre d’aplicacions i jocs per a ells. Aquests jocs estan dividits segons l’edat, de manera que podrem saber quins són els adequats per al nostre fill.\nAquestes són només algunes de les moltes aplicacions disponibles per controlar i assegurar als nostres fills a la xarxa. Segons les vostres preferències i necessitats podeu escollir una o una altra. Recordeu que el vostre fill no li agradarà gens de cap d’aquestes eines, de manera que intenteu presentar-com una forma de seguretat i no com un càstig.\nCristina Cuenca2017-08-29T09:58:23+00:0022 febrer , 2017|Notícies, Xarxes Socials|0 Comments\nFacebook Pay: el nou sistema de pagament de Zuckerberg\n6 març , 2017


Vida de Gos :: Anubisgrup\nAsociación Anubis Grup - L'Escala - Catalunya > Vida de Gos\nAquest conte no és ciencia ficció ni fantasia.\nAcabo de néixer, tinc 9 germans, la nostra mare ens cuida molt, és una mare com n’hi ha poques, ens estima a tots.\nEns pasem el dia jugant, menjant i dormint. Però el millor de tot és estar a prop de la mare, que ens vigila sempre.\nHan pasat tres mesos, la mare està molt nerviosa, que passa?\nVe l’amo i se m’emporta, la mare està molt trista, amb els ulls … Em diu adéu.\nHa vingut la meva nova família humana a buscar-me, és el dia més trist de la meva vida, només espero que aquesta nova familia humana m’estimi tant com la mare !!\nNo em dona temps ni a despedir-me dels meus germans, però millor, així serà més ràpid ….\nJa tinc 5 mesos, sóc molt juganer i tinc ganes d’esbrinar-ho tot. Hi ha 3 nens a la nova casa, són com els meus germans, ells m’estiren de la cua i jo els mossego, ens divertim molt !!\n6 mesos - avui m’han escridassat, la meva mestressa s’ha enfadat perque m’he fet pipí a dins a casa, però mai m’havien dit a on l’he de fer i no m’aguantava…\nMes 8– Sóc molt feliç, la meva nova familia m’estima molt, em donen molt d’afecte, em sento protegit...\nQuan mengen m’en donen i a més tinc tot el pati per a mi!!\nTot el que faig deu estar bé !!\nJa tinc 1 any !! Ja sóc un gos adult!\nEls meus amos diuen que he crescut més del que es pensaven. Que orgullosos deuen estar de mi.\nEm regalen una pilota, jugo molt amb els meus “germanets”, ens ho pasem molt bé!\nMes 13 – Avui em sento molt malament.\nEl meu “germanet” més petit m’ha agafat la pilota, jo mai agafo els seus jogets, així que li he tret, però les meves mandíbules s’han fet molt fortes i sense voler li he fet mal, no parava de plorar…\nDesprés de l’espant, m’han encadenat al pati, només tinc l’ombre d’un arbre. Diuen que em tindran amb observació que puc ésser perillós.\nMes 14 - Ja res és com abans, m’han tancat al terrat, no tinc ombre, ja no s’enrecorden de mi, a vegades tinc sed i no tinc aigua, quan plou no tinc on resguardar-me. La meva familia ja no m’estima…..\nEm sento molt sol, ningú em ve a veure.\nJa no em porten a passejar, he de fer el pipi al costat del llit, fa dos dies que no menjo…\nMes 15 – Avui m’han fet baixar del terrat !! De segur que ja m’han perdonat, no paro de donar salts de la feliçitat que sento, la meva cua no para de girar!!\nA més m’han fet pujar al cotxe, de segur que per celebrar-ho anem al camp a jugar, arranquem i emprenem el viatje.\nDe cop el cotxe s’atura, haurem arrivat, m’obren la porta, i jo feliç baixo i començo a saltar i a còrrer …\nHan tancat la porta, han arrancat el cotxe i marxen.\nEspereu-me que no he pujat !!\nComenço a còrrer amb totes les meves forces, però la meva angoixa creix al adonar-me que la meva força desapereix i ells no s’aturen, s’han oblidat de mi! …\nMes 16 - He provat de buscar el camí cap a casa sense aconseguir-ho, em sento i em trobo perdut.\nPel camí em trobo gent de bon cor que em veu amb tristor i em dona de menjar, jo amb la mirara el hi agraeixo i penso amb tota la meva ànima que si m’adoptésin els seria lleial tota la meva vida.\nPobre goset, diuen, es deu haber perdut i em donen un xic d’aigua.\nMes 17 – He continuat caminant i al pasar pel costat d’un col·legi he vist molts nens joves, com el meus “germanets”, mi acosto i de cop un grup, riguent, em comença a tirar una pluja de rocs a veure qui té més punteria.\nUna pedra em toca un ull i em causa un gran dolor, ja no hi veig amb l’ull …\nMes 18 - Abans quan era més bonic, la gent era més compasiva amb mi…\nEstic molt prim, em cau el pèl, com que no tinc casa estic ple de pusses, el meu aspecte ha canviat, ara faig llàstima .\nHe intentat eixuplugar-me al portal d’una casa, però una dona m’ha fet fora a cops d’escombre…\nMes 19 - Em costa molt moure’m, ja casi no tinc força.\nHe intentat creuar el carrer, però un cotxe em veurem ha accelerat y m’ha atropellat, he vist la seva cara d’ira i jo no li he fet res.\nTan de bó m’hagues matat, però m’ha dislocat la cadera i m’ha axaifat una cama.\nNo puc moure’m, el cos no em respon.\nCom puc m’arrastro amb dificultat cap a un descampat que hi ha al costat.\nMai havia patit tan\nMes 20 – Fa deu dies que estic sota la pluja, el sol , vent i fred, que no menjo. No puc moure’m gens. El dolor és insopurtable, em trobo molt malament.\nEstic ple de mosques, i la ferida se m’està cangrenant …\nLa gent quan pasa ja ni em veu, d’altres els diuen als fills : "No t’hi acostis" !!\nA mi m’agradaria companyia.\nM’estava quedant inconscient quan de cop, una veu dolça i amable diu: "Pobret ,com t’han pogut deixar així".\nÉs una senyora acompanyada d’un home amb bata blanca, que em toca i palpa per tot el cos i abaixant el cap diu: ja no té remei, és millor que deixi de patir, a la dona li cauen llàgrimes dels ulls. Jo la miro i moc la cua donant-li les gràcies per ajudar-me a descansar.Només noto una punxada, i mentres\nPERQUÈ HE NASCUT SI NINGÚ M’ESTIMAVA ??\nDedicat a tots els gossos que no poden compartir el seu amor.\nGracies a: Albert Planas


El govern municipal explicarà el futur de la Plana i Santa Bàrbara en audiència pública | NacióSitges\nper Redacció , 10 d'agost de 2017 a les 10:00 |\nImatge del nou sector a la zona de Santa Bàrbara i la Plana | Ajuntament de Sitges\nEl contingut del conveni al qual ha arribat l’Ajuntament de Sitges amb els promotors de la Plana i Santa Bàrbara es donarà a conèixer en una audiència pública convocada per al 19 de setembre, a les set de la tarda, a l’auditori de Miramar. En aquesta trobada també es parlarà del ritme de desenvolupament del sector, que encara s’ha de determinar. El govern municipal aprofitarà la trobada per prendre nota dels suggeriments i opinions que li traslladin els assistents.\nUna comissió de seguiment integrada per l’Ajuntament, propietaris i promotors del sector i representants de l’oposició serà l’encarregada de determinar les fases amb les quals es desenvoluparà el sector. Es preveu que aquest òrgan també l’integrin membres del Consell Assessor de Territori i Sostenibilitat, amb representació de la ciutadania. El Govern aposta, en aquest sentit, per un ritme de creixement assumible que eviti la massificació i permeti anar dotant al municipi dels serveis i equipaments necessaris per a l’increment de població previst.\nEl conveni negociat amb la Junta de Compensació prioritza l’interès públic, de manera que els propietaris han cedit el 70% dels terrenys. Això es tradueix en la construcció de 650 habitatges de promoció social del total de 1.600 que hi ha previstos; la creació d’una zona arbrada a la Sínia del Bord, i millores en equipaments, com la cessió i rehabilitació de l’ermita i la masia de Santa Bàrbara per a usos culturals, i la millora de Can Milà i Can Nubials. A més, també es preveu estudiar la construcció en aquest sector d’una estació d’autobusos.\nPolítica , urbanisme, Santa Bàrbara, la Plana


Jordi Navarro: Compte General del 2013 a Girona\nCompte General del 2013 a Girona\nDemà dilluns al ple municipal de Girona (ordre del dia), es votarà l'aprovació final del Compte General del 2013, que significa el tancament definitiu del pressupost i el conjunt de comptes municipals de l'exercici anterior, i que serveix per analitzar el grau de compliment de les previsions (ingressos i despeses) fetes en l'aprovació del pressupost. Al mes de març l'equip de govern va donar compte al ple de la liquidació del pressupost; posteriorment es va crear la comissió de comptes i es va obrir un període d'exposició pública obert a ciutadans, entitats i grups municipals per presentar possibles reclamacions, i ara torna definitivament al ple municipal.\nCom tot allò relacionat amb la hisenda municipal, es tracta d'una qüestió tècnicament feixuga i complicada de fiscalitzar. Des de sempre, les institucions han convertit la manca de transparència i la complexitat tècnica en la garantia perquè aquests processos siguin tancats i allunyats del control democràtic de la ciutadania. Períodes d'exposició pública que pràcticament no es publiciten, dificultats per accedir de manera efectiva a la documentació, una nul·la tasca de síntesi i pedagogia per transmetre la informació, etc., tot plegat fa gairebé impossible que un ciutadà o ciutadana qualsevol pugui participar i fer el seguiment de la gestió econòmica dels ajuntaments. I el de Girona, malauradament, no n'és una excepció.\nAixí doncs, la liquidació del pressupost i l'aprovació del Compte General tracta d'una qüestió bàsica de la gestió econòmica municipal, però que sol passar desapercebuda pel nul interès de l'Ajuntament per convertir aquest procés en un autèntic exercici de transparència i control democràtic. De fet, des de la mateixa CUP hem tingut dificultats per fer-ne un seguiment acurat i poder traslladar tota la informació correctament a la ciutadania. En aquest sentit, és un repte per al futur ser capaços de difondre aquest procés correctament per fer-lo arribar a la ciutadania i donar-li la importància política que es mereix. El tancament del pressupost és tan important com l'elaboració, i per tant els mecanismes de transparència i participació cal que s'apliquin des del principi fins al final del procés.\nTot i no haver-ne pogut fer una anàlisi en profunditat, sí que hem aconseguit detectar algunes partides bàsiques que no s'han executat com estava previst al pressupost. Això ens demostra que si algunes polítiques municipals no són prou efectives moltes vegades no és per la manca de recursos i instruments, sinó per la poca voluntat política de l'equip de govern. Per exemple hem vist que hi ha partides importants amb un grau d'execució baixíssim (entre parèntesi, el percentatge de la partida que s'ha gastat), com ara Pla de Dinamització Comercial (30%), Projecte "Aixecar persianes" (11,4%), Promoció de la sostenibilitat (57,9%), Centre de dia - Infància en risc (35,1%), Projectes d'Educació (21,9%), Cooperativisme (6%) o Programa Igualtat de Gènere (1,1%), per posar alguns exemples. En d'altres casos, encara més escandalosos, directament no s'han començat ni a executar, com és el cas de les partides de la Taula de Coordinació Local pel Dret a l'Habitatge, el projecte Carmanyola o Actuacions Cases d'Oficis.\nPer tot això, el nostre vot en l'aprovació definitiva del Compte General del 2013 no podrà ser favorable. Sabem que des d'un punt de vista tècnic no hi ha irregularitats que haguem pogut detectar, i que la votació d'avui és bàsicament un tràmit, però la CUP no pot donar l'aval polític a la manera com es van gastar els recursos municipals durant el 2013, de la mateixa manera que tampoc vam avalar-los en el moment de la serva aprovació. Amb el nostre vot també reivindicarem la necessitat que aquest procés de supervisió sigui realment democràtic i participatiu, i que de cares a l'any que ve culmini, almenys, amb una audiència pública en què s'exposin els números de manera clara i entenedora per al conjunt de gironins gironines.


Amants de la cervesa: Anuncien canvis en aquesta popular fira de l'Urgell\nLa Fira de la Cervesa Artesana de Tàrrega es reformula amb un tast per a 70 persones\nS'havia de celebrar a Can Colapi el pròxim dissabte 6 de juny sota l'organització d'Agrat i Matoll\nper Redacció dimarts, 2 de juny 2020 - 11:10h\nLa Fira de la Cervesa Artesana de Tàrrega es reformula amb un tast per a 70 persones | LleidaDiari.cat\nLes restriccions imposades pel confinament i la crisi del coronavirus han obligat a reformular la 8a edició de la Fira de la Cervesa Artesana de Tàrrega, que s'havia de celebrar a Can Colapi el pròxim dissabte 6 de juny sota l'organització d'Agrat i Matoll.\nL'edició amb tots els paradistes queda ajornada fins que la situació es normalitzi i es pugui celebrar amb totes les condicions i garanties. Tot i això, els amants del certamen podran gaudir d'un tast de cerveses artesanes per a 70 persones que tindrà lloc el dissabte 6 de juny a les 19h a la terrassa exterior de La Soll situada a la plaça de les Nacions.\nUn protocol per mantenir totes les mesures de seguretat\nL'organització ha preparat un protocol per mantenir totes les mesures de seguretat i control de l'aforament. A més, s'organitzaran les taules amb un màxim de 10 persones que mantinguin la distància i hi haurà un voluntari per cada taula que servirà les cerveses amb guants i mascaretes.\nLleida podria passar a la fase 2 en breu


ERC proposa crear circuits guiats per a ciclisme i atletisme a la Seu d´Urgell | Atletisme Català\nInici Lleida ERC proposa crear circuits guiats per a ciclisme i atletisme a...\nERC proposa crear circuits guiats per a ciclisme i atletisme a la Seu d´Urgell\nEl grup municipal d´ERC a l´Ajuntament de la Seu d´Urgell ha presentat una moció, que haurà de ser debatuda i posada a votació en el decurs de la sessió plenària del dilluns que ve, relativa a la necessitat de definir al terme municipal de la Seu d´Urgell, diferents circuits esportius guiats. La proposta, que ha estat presentada pel regidor d´ERC Jordi Brescó, proposa ´definir un o més circuits per córrer o bé anar en bicicleta, guiats per rètols explicatius i dotats amb els equipaments necessaris per poder realitzar exercicis bàsics, així com altres elements de mobiliari urbà com poden ser fonts´. A l´exposició de motius, que acompanya la proposta d´ERC, s´explica que la qualitat de vida de la Seu es veu reforçada amb la possibilitat de realitzar esports a l´aire lliure, tals com el ciclisme i l´atletisme, i que precisament al llarg la primavera i l´estiu es veuen àmpliament reforçades aquestes pràctiques. El regidor republicà afirma que a la Seu ´existeixen un bon número de circuits i rutes per córrer o bé anar en bicicleta de muntanya, però aquestes rutes no disposen de cap indicació ni servei, tot i el gran nombre de ciutadans que en fan ús´. La proposta d´ERC argumenta la prioritat que ha de ser per a l´Ajuntament de la Seu el foment de l´esport i la salut, i a més el poc cost econòmic que una iniciativa d´aquestes característiques comporta. El ple municipal de demà debatrà altres mocions, com la del Grup de Govern, que demana que s´encarregui un estudi sobre les necessitats laborals al municipi, o de CiU, que reclama mesures per part de Foment per millorar la comunicació vial dels veïns del barri del Serrat de la Capella.


Temps aquest de carnaval en què, qui més qui menys, aprofita per a treure el que duu dintre vestint-se d'allò que, en el fons, li agradaria ser i fer aquelles coses que, en una altra època de l'any, resultarien xocants.\nNo són, els carnavals d'ara, assumpte semblant al que eren; els temps canvien, que deia Dylan; tenen poc de carnal, tenen molt de consum i res de protesta cap a les altures, al que ha contribuït la institucionalizació per part dels poders públics de rues, concursos i subvencions amb les quals han comprat la possible crítica i qualsevol excés que pogués produir-se.\nLa imaginació necessària per a disfressar-se també ha sucumbit; la cosa es redueix a comprar disfresses fabricades a Xina eliminant la capacitat inventiva de vestir-se amb les sobres de robes que abans havien servit a casa.\nEn qualsevol cas, la festa contribuirà a oblidar, per escàs temps, el que tenim damunt i, per a donar exemple, durant tot l'any els de dalt han disfressat la seva imatge. Uns, vestits de sindicalistes, uns altres de ministres i alguns de banquers o dirigents de la patronal. Però, com l'hàbit no fa al monjo, gairebé cap dels que han estat disfressats tot l'any ha exercit com a tal.


Ja podeu enviar-nos les vostres obres\nPosted on 18 Mai, 2015\tby Quartmetratges\nAvui obrim les portes oficialment als vostres curts i guions. Des d’avui fins al 19 de juny esperem que inundeu les nostres oficines amb el millor de l’audiovisual valencià. L’any passat vam obrir la possibilitat de lliurar els vostres curtmetratges … Continua llegint →\nPublicat dins de Bases, Quartmetratges 2015\t| Etiquetat com a Bases, Quartmetratges 2015\t| Deixa un comentari\nPosted on 4 Mai, 2015\tby Quartmetratges\nJa tenim a la vostra disposició les bases per a presentar les vostres obres al festival de Quartmetratges de l’any 2015. Teniu del 18 de maig al 19 de juny per a presentar-vos. No us despisteu! Podeu trobar-les en els … Continua llegint →


Nit De Reis (Xavier Fina)\nA la meva carta als Reis demano un Espanyol sense feixistes intolerants i violents, una final i bon joc\n3 min. 04/01/2018 23:08\nLa nit de Reis és la més feliç de l’any. Per tant, també és la més trista. Perquè la matèria primera de la tristesa, d’una certa tristesa, és la felicitat del passat. En els ulls dels nostres fills, en els ulls de tots els nens, hi veiem la nostra il·lusió d’aleshores. Nostàlgia perquè ja mai més podrem sentir-nos com aquelles nits de la nostra infància. Però també il·lusió, perquè encara som allò que érem, perquè encara conservem -encara que sigui mínimament- la fragilitat i l’emoció del nen que se n’anava a dormir amb l’estómac ple de nervis.\nLa nit de Reis i l’Espanyol estan fets de la mateixa substància. En el meu cas, especialment, per allò que ja he explicat força vegades i no em repetiré: a mi els Reis em van portar l’Espanyol. Una samarreta posada a la meva butaca per atzar fa prop de cinquanta anys em va fer perico per sempre. Mai no els hi podré agrair prou. Estan fets de la mateixa substància perquè l’afició a un equip és l’evocació de la infància. I si aquest equip és l’Espanyol, més: perquè no hi ha cap motiu racional per aficionar-s’hi. No tinc res a veure amb aquell nen que va rebre la samarreta blanc-i-blava amb el número vuit cosit a l’esquena. Gairebé cap de les persones que més necessitava i estimava aleshores hi és. Els que més necessito i estimo ara, eren lluny o no existien. Si busco aquell nen, no el trobo. Suposo que és el que toca. Però una nit com la d’avui veig en els ulls del meu fill petit alguna cosa que me l’evoca. I crec -o vull creure- que em necessita tant com jo necessitava el meu pare.\nDe la mateixa manera, quan celebro un gol de l’Espanyol o quan m’enrabio per una errada o per una derrota, soc aquell nen a qui, per unes hores o per uns dies, un gol el podia fer el més feliç o el més desgraciat del món.\nLa profunditat d’aquest sentiment irracional explica la meva fidelitat. Al llarg de la vida he tingut diferents etapes de militància pel que fa a la vida quotidiana. Però res del que passi, cap desacord, cap disgust -per gros que sigui- podrà trencar la meva fidelitat.\nA la meva carta als Reis demano un Espanyol sense feixistes intolerants i violents, poder anar a -i guanyar- una final, jugar la Champions, cap venda traumàtica, bon joc. I fins i tot -ja sé que és gairebé impossible però confio en la màgia dels Reis- jugar algun partit a casa un diumenge. Però cap d’aquestes demandes (ni la primera, la més important) em farà abandonar. Com res no em farà perdre la il·lusió per una nit com la d’avui.\nL’Espanyol perdona i haurà de buscar una gesta a València


1. Fioravanti, Domenico ITA 1:02,02\n2. Pihlava, Jarno FIN 1:02,07\n3. Komornikov, Dmitri RUS 1:02,11\n4. Malek, Daniel CZE 1:02,52\n4. Duboscq, Hugues FRA 1:02,52\n6. Schmollinger, Patrick AUT 1:02,54


Hotel & Restaurant Karpfen Illmensee Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Illmensee.\nHauptstrasse 24, Illmensee, Illmensee, Alemanya, 88636 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel & Restaurant Karpfen\nConvenientment situat a Illmensee, Hotel & Restaurant Karpfen és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Hotel & Restaurant Karpfen, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, restaurant.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, mini bar, balcó/terrassa, despertador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses pesca, parc infantil, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hotel & Restaurant Karpfen.\nAllotjaments a Illmensee


Recerca | Institut Juan Manuel Zafra\nSecció on es publiquen les investigacions més interessants de l’alumnat de l’institut.\nAccés a articles anteriors al curs 2018-19.\nAquí ensuma a investigació\nPer Darius Mihail Caldara, 2n BTX\nAbans de definir el tema de la meva recerca, tenia clar que volia conèixer més sobre els sentits de l’ésser humà. D’entre els possibles, l’olfacte em va interessar. La motivació per escollir l’olfacte prové del premi Nobel de la ciència del 2004 atorgat per l’estudi de l’olfacte. Llegir més»\nRecerca, Zafra News Revista, zafra news 0\nTècniques d’edició genètica: del present al futur\nPer Sehar Tariq, 2n BTX\nAvui dia, gràcies als avenços tecnològics en el camp de biotecnologia, hi ha hagut un progrés molt ràpid i fa pocs anys els científics van descobrir la seqüència completa del genoma humà. En el últims anys hi ha hagut descobriments sobre tècniques d’edició genètica i aquests avenços han portat molts beneficis a la nostra societat, ja que s’utilitzen per la creació de vacunes, la reparació genètica, o per crear resistència a malalties en humans, animals o plantes. La biotecnologia ens permetrà posar remei a problemes de la salut humana i de la indústria que, actualment, som incapaços de resoldre. Fa molt poc ha sorgit una altra tècnica d’edició genètica, el CRISPR-CAS9, que d’aquí uns anys podria accelerar el descobriment de solucions a moltes malalties genètiques. Llegir més»\nGeneral, Recerca, Zafra News Revista, zafra news 0


Flamingos Hotel Apartments Illa de Creta Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nIrakleous 3, Chania, Nea Kidonia, Illa de Creta, Grècia, 73100 - Veure al mapa\nMés informació sobre Flamingos Hotel Apartments\nBen posicionat a Agioi Apostoloi - Kato Daratso, Flamingos Hotel Apartments és un lloc ideal d'inici d'excursions a Illa de Creta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Flamingos Hotel Apartments, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, balcó/terrassa, insonorització, telèfon, aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, massatge, parc infantil, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Flamingos Hotel Apartments és una elecció inteligents per a viatgers a Illa de Creta, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu Flamingos Hotel Apartments de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


EL QÜESTIONARI IFL DE JAUME TRIBÓ SEGALÉS | IN FERNEM LAND\nQuè voleu que us digui de Jaume T que no sapigueu ja. Estem davant d’un mestre de l’òpera, d’un pou de saviesa i d’estima a l’òpera com n’hi deuen haver pocs. Una persona que porta el Liceu tatuat a l’ànima i que és un referent mundial en la seva meravellosa i ara ja exòtica feina de guiar pel bon camí als cantants o ser el seu àngel custodi de la seva memòria.\nM’honora que em segueixi i sobretot que de tant en tant ens deixi comentaris sucosos i erudits, és clar, i li agraeixo que tantes i tantes vegades em corregeixi les errades o oblits que cometo en els apunts, sempre en privat perquè creu que així ho ha de fer.\nVa respondre d’immediat a la crida del qüestionari i com no podia ser d’altra manera ens envia 30 perles que espero que us agradin tant com en a mi.\nSi t’estrenes al món de l’òpera la va fer amb uns Meistersinger i Ferdinand Frantz n’era el Hans Sachs estava predestinat a esdevenir ell mateix un meistersinger.\nLa primera vegada que vas anar a l’òpera quin any va ser? 25 de gener del 1955\nQuina òpera vas veure? Die Meistersinger von Nürnberg (diuen que em va agradar molt)\nQuin compositor operístic t’estimes més? Giacomo Meyerbeer\nQuin és l’aspecte que valores més d’una representació operística? La part musical\nQuin és el teu tenor predilecte? Richard Tucker\nQuina és la teva soprano predilecta? Maria Meneghini-Callas\nQuin és el teu baix predilecte? Nazzareno De Angelis\nQuin és el teatre dels que has visitat que més t’ha impressionat? El San Carlo de Nàpols (l’edifici)\nPodries viure en una ciutat sense teatre d’òpera? No. A Madrid hi han estat 75 anys i… tan feliços.\nQuina és la teva òpera predilecta: Don Carlos (en 4 i 5 actes, en francès i en italià i amb els 8 fragments tallats abans de l’estrena)\nQuina òpera detestes? Les òperes xineses.\nValora de 1 a 10 la importància del director d’escena en una representació operística: 5\nQuin és el llibretista operístic preferit? Salvadore (amb D) Cammarano\nQuin és el teu heroi de ficció operística? L’Éléazar de “La juive”\nQuina és la teva heroïna de ficció operística? L’Amneris\nLa gravació operística que t’enduries a l’illa deserta? Una Norma de la Callas. No sé si la de la Scala o millor la de la RAI. ORAZI E CURIAZI de Mercadante\nLa representació operística que t’hagués agradat assistir? Belisario (amb la Gencer i Taddei. Tenia les entrades pagades)\nL’òpera del segle XXI que més t’agrada? Alguna d’en Manel García Morante\nSi poguessis escollir una vocalitat lírica, què t’agradaria ser: soprano, mezzosoprano, contralt, tenor, baríton o baix? Mezzo-soprano per poder cantar l’Amneris. Amb l’acte IV ja en tinc prou.\nI com que les fabuloses Norma de Maria Callas ja han visitat moltes vegades IFL i com que malgrat tenir entrades per assistir-.hi no ho va poder fer, us deixo amb el Belisario de Gaetano Donizetti amb un repartiment mític: Leyla Gencer, Giuseppe Taddei, Nicola Zaccaria i Umberto Grilli de l’any 1969 a La Fenice sota la direcció de Gianandrea Gavazzeni\nGràcies mestre Jaume T\nLa propera setmana tindrem el qüestionari de Xavi Elias\nper Joaquim a 19 de febrer de 2017\n← APROPANT-ME AL QUARTETT DE LUCA FRANCESCONI\nDER RING DES NIBELUNGEN BAYREUTH 1961 (Kempe:Nilsson,Varnay, Hines,Kraus,Hopf,Milligan,Crespin, Resnik…) →\nBravo Jaume!!! Les Huguenots es una gran joya musical que aún no he tenido la oportunidad de asistir ni en el Liceu ni en otro teatro. Y lo triste es ver que a este paso pasarán los años … La Juive es otra “grand opera” que emociona y es que me considero un admirador de este género. De Manel García Morante reconozco que soy un profano, si tienes alguna recomendación te lo agradecería para así aventurarme con alguna obra suya. Un saludo.\n19 de febrer de 2017 a les 0:21\nHorne, Nova York, La juïve…quàntes coincidències. Ha estat un plaer llegir-lo.\n19 de febrer de 2017 a les 1:24\nMe alegra tener coincidencias con un erudíto de la ópera\n19 de febrer de 2017 a les 4:02\nJa, ja, ja, ja… boníssima aquesta!… ben pensat, a mi també m´hauria agradat poder presenciar alguna de les que tenia entrada i per A o B no vaig poder anar….\nLes coses que passen a IFL, no passen enlloc més.\n19 de febrer de 2017 a les 6:05\nEl plural m’avergonyeix si al costat hi ha en Tribó\n19 de febrer de 2017 a les 15:21\nM’acabo d’assabentar de qui és Jaume T, quin honor!\nCom diu en Xavier C. Gràcies mestres\nEl qüestionari denota moltes taules i per dir sense embuts que Meyerbeer és el compositor més estimat s’han de tenir molt ben posats.\nComparteixo la “simpatia” per les òperes xineses.\nEls cantants més antics també demostren que en Jaume passa de les modernors.\n19 de febrer de 2017 a les 10:33\nEl huguenots es una ópera oblidada al Liceu vaig tenir l’oportunitat de veure-la a Montpeller amb un Gregory kunde llavors molt jove i amb estat de gràcia; llàstima que no es representi més, tots els cantants que ha esmentat el mestre Tribó són extraordinaris jo també els hauria triat es curiós que esmenti la Callas amb el nom del marit\n19 de febrer de 2017 a les 12:10\nQuan era Meneghini va ser la més gran, després ja no\n19 de febrer de 2017 a les 15:19\nConfio que entre aquests talls del D. Carlo no hi seran -ho desconec- determinades seccions bellíssimes de tots dos duos d’amor entre D. Carlo i Elisabetta, en concret “Oh prodigio il mio cor s’affida, si consola”, on la melodia i l’orquestra semblen prendre per moments volada Pucciniana (en la meva opinió) i l’abassagador allegro marzialle “Si l’eroismo è questo (…) Si con la voce tua questa gente m’appella”. Em reventa que tallin aquestes seccions, cosa freqüent en representacions en viu -m’imagino que per tal de no esgotar els cantants (no em sembla una raó prou determinant, a llavors hauríem de tallar també “l’Ora per sempre” a l’Otello, per exemple)- però innaceptable en les d’estudi (crec recordar-ho en un dels enregistraments d’estudi dels anys 50, crec que amb Gobbi i Christof. Jo també en sóc ferm defensor dels Verdis i Donizettis (Don Carlos i Favorites, en particular), en italià, encara que les autèntiques fossin les franceses. Tal vegada un prejudici… Se’m fa extranya la música d’aquests compositors en llengua francesa, a banda que trobo les segones versions més reixides que les primeres. Amb el Mestre Tribó tots tenim un deute cultural impagable.\n19 de febrer de 2017 a les 12:14\nCrec que el que varem veure al Liceu, aquell que el ballet es va convertir en un vodevil i l’auto de fe el presentava Lloll Bertran, dirigit escènicament per Peter Konwitschny, tot i la bronca, per a mi de manera brillant, i musicalment magníficament per Benini, era complert\n19 de febrer de 2017 a les 15:18\nFantàstic Mestre Tribó.\n19 de febrer de 2017 a les 12:23\nBon dia! Abans que res, moltes gràcies pels compliments, tots immerescuts.\nAra, algunes consideracions a les respostes.\n–\tEfectivament, la primera òpera que vaig veure va ser Els mestres cantaires el gener del 1955, no pas el dia 25 sinó el 26. Era festa. I què que se celebrava? Esgarrifeu-vos: “La gloriosa entrada de las tropas nacionales” el 1939. La implantació del feixisme era causa de celebració. Ja ho sabeu.\n–\tFins que no vaig ser més gran no vaig saber qui era Ferdinand Frantz, el Hans Sachs del Liceu el 1955. Potser ha estat el més gran Sachs.\n–\tQue si m’agrada Meyerbeer? Molt, i sobretot els concertants. Recordo que jo tenia més de 20 anys i de Meyerbeer no n’havia sentit ni una nota. Només sabia que era un músic tan dolent. També havia llegit que Verdi a “Les vêpres siciliennes” i a “Don Carlos” sortosament no havia caigut en “los fáciles efectos meyerbeerianos” i jo sense saber quins efectes eren aquells tan reprobables. Se’n parlava malament sense saber-ne res. Ara l’admiro molt pel tracte de dóna a les veus i per la instrumentació.\n–\tSoprano preferida? La Callas, sí, però la Callas de quan encara era Meneghini.\n–\tTenor? Richard Tucker. El vaig sentir i veure en forma gloriosa i es va morir 14 dies més tard. Catorze dies són molt pocs. Naturalment, el vaig mitificar i cada dia el mitificaré més.\n–\tSi com a baríton hi poso Titta Ruffo és perquè sempre m’han interessat els cantants antics. Són… diferents i feien allò que ara ningú no gosaria fer. Els antics bons sempre em sorprendran.\n–\tDestaco com a llibretista Salvadore Cammarano tot i que Felice Romani era més bon poeta. Ho he fet per recordar que Cammarano, napolità, va néixer i va morir com a Salvadore. La casa Ricordi, que només reconeix l’italià oficial, ha estat 200 anys anunciant-lo com a “Salvatore” i ha arribat a fer-nos creure que es deia així.\n–\tUn cop enviada l’enquesta vaig fer una rectificació que no ha estat recollida: l’enregistrament que m’enduria a l’illa deserta. No pas alguna NORMA de la Callas, que conec prou bé, sinó ORAZI E CURIAZI de Mercadante, un compositor que com Meyerbeer m’interessa cada dia més. El concertant del “finale primo” d’ORAZI E CURIAZI crec que és dels més grans de tot el melodrama romàntic italià\n–\tÉs cert que jo tenia entrades per anar a veure BELISARIO a La Fenice l’any 1969 amb Leyla Gencer i Giuseppe Taddei, però em vaig quedar a Roma per veure una tercera NORMA de la Suliotis. Ja n’havia vistes dues i la segona va ser espaterrant. Ara potser això pugui sobtar. La Suliotis? Quin horror! Doncs no, vista al teatre impressionava de debò.\n–\tÒperes contemporànies? Vull citar “Las hijas de Bernarda Alba” de Manuel García-Morante perquè l’estimat mestre me la va dedicar i aquest és un honor que no podré mai pagar.\n–\tAh! I em dic Segalés i no pas Sagalés. Els “segalers” (amb E) eren els que cultivaven el sègol que és una planta gramínia.\n19 de febrer de 2017 a les 13:00\nJa he corregit les dues badades. La d’Orazi e Curiazi segurament la vas enviar a l’altre e-mail i no vaig fer el traspàs i per això se’m va passar, quan ho he llegit ho he recordat perfectament perquè recordo haver-te dit que la gravació de Opera Rara d’aquesta òpera l’he escoltada moltíssimes vegades,\nGràcies Jaume, per l’honor i tanta saviesa sense cap mena de pedanteria, sempre assequible i entenedor, 9 sobretot didàctic.\n19 de febrer de 2017 a les 15:07\nD’en Jaume sempre s’apren, lo de Salvadore amb D m’ha semblat genial. Al seu apartat del programa Gran Gala sempre hi posaba un concertant d’alguna opera i Meyerbeer o Mercadante hi eren sempre presents, quant algú endevinaba la sintonia llavors la cambiava. Per els bons afeccionats sempre ha estat, és i serà un pou de saviesa. Gràcies mestre.\n19 de febrer de 2017 a les 13:23\nCom es troba a faltar aquella secció de Gran Gala!!!\n19 de febrer de 2017 a les 14:55\nAgraeixo al senyor Josep Garcia Devant els records que té de la Gran Gala i recorda fins i tot que a la sintonia jo hi posava algun concertant de Meyerbeer o de Mercadante i que quan algú reconeixia el fragment, el canviava. He de dir que m’hi vaig divertir molt així com als concerts dels foyer del Liceu en els que hi vaig treballar de valent des del primer dia i fins que es van cancel·lar. L’últim ja estava tot enllestit i no s’arribà a fer. Estava previst durant l’última vegada que s’hi ha fet LA FILLE DU RÉGIMENTi anava dedicat a Donizetti i els epígons de l’òpera bufa. També hi havia repertori francès. Hauria estat ben interessant. S’havia de triar entre tot això.\nDonizetti i els epígons de l’òpera buffa\nEn ocasió de La fille du régiment\nFragments de Le convenienze teatrali, Il campanello, Rita i La figlia del reggimento de Gaetano Donizetti; Matilde di Shabran de Gioachino Rossini; Elisa e Claudio de Saverio Mercadante; Un giorno di regno de Giuseppe Verdi; Tutti in maschera de Pedrotti; Crispino e la comare de Luigi Ricci\nL’ÒPERA BUFA: DONIZETTI I ELS SEUS CONTEMPORANIS\nL’inganno felice: “Una voce m’ha colpito”. Pag. 28-36 (6’) (ària de Batone, baix)\nLa scala di seta: “Vedrò qual sommo incanto” (ària de Dorvil, tenor). Pag. 83-94 (5’30”)\nLa pietra del paragone: “Ombretta sdegnosa del Missipipì” (ària de Pacuvio, baix). Pag. 125-133 (2’30”)\nMatilde di Shabran: “Chi vi guida a queste mura?” (ària de baix). Pàgs. 21-28 (4’)\nLa testa di bronzo (Lisboa)\nLeonora (Strelitz, buffo)\nLe docteur Rosé\nMosquita la sorcière\nPerdoneu si he ocupat massa espai.\n19 de febrer de 2017 a les 18:09\nSi, va ser una gran pèrdua. Era el millor programa per mi.\nGracies Senyor Tribó.\nI gracies Colbran.\n21 de febrer de 2017 a les 8:06\nGran cantant Elena Suliotis; llàstima que la seva carrera va ser tan curta gran interpret d’Anna Bolena i escoltar la veu poderosa i magnífica de Taddei quin Tabarro inoblidable de la última vegada que va cantar al Liceu\n19 de febrer de 2017 a les 14:48\nVoler ser la segona Callas la va sentenciar, no va ser l’única, a moltes els va passar el mateix. Segurament molt mal aconsellades perquè si al model també li va succeir,sent com era, única, a totes les que la van volen seguir o fins i tot immitar els va passar el mateix i encara van durar menys.\n19 de febrer de 2017 a les 15:11\nMolta estimació al gram mestre Tribó.Jo també i participava a La gran gala.En algunas respostes hem coincidit.Gràcies Mestre pel molt que sempre aprenem de vosté\nGran mestre Jaume Tribò,llegir-lo escoltar-lo es un plaer\n19 de febrer de 2017 a les 15:20\nResponc al senyor Vicent.\nEl DON CARLOS i els talls.\nNo. Els talls, efectuats abans de l’estrena absoluta durant els assaigs no van afectar a cap dels dos duos de soprano i tenor. Vull dir que al manuscrit i a totes les edicions no hi ha més música de la que coneixem. Però, però… el senyor Vicent em fa una observació molt aguda i que agraeixo. Em parla de l’”Allegro marziale” del duo de l’acte V “Sì, l’eroismo è questo”. Aquest era un tall de tradició que crec que el mestre Santini fa als enregistraments amb la Stella i Filippeschi i també amb la Stella i Labò. Per què es tallava? Per les dificultats del metall. Jo l’única vegada que m’he trobat amb aquest va ser a València l’any 1976 amb el mestre Gatto. Cantaven la senyora Caballé i en Jaume Aragall i es van sorprendre del tall. La resposta eren les dificultats dels instrumentistes.\nQue si italià o francès? Jo ha estat tota la vida desitjant poder apuntar en l’idioma original. Quan a un cert moment se m’ha concedit aquesta gràcia, llavors he enyorat les traduccions italianes (DON CARLOS o FAVORITA) que són les úniques que tinc memoritzades. De l’últim DON CARLOS del Liceu, que com molt bé diu en Joaquim, va incloure tota música tallada abans de l’estrena absoluta, jo només recordo “Elle n’aime pas” i de LA FAVORITA (l’última també la vaig fer en francès) encara menys. De jovenet jo veia al Liceu la CARMEN sempre en italià i creia que allò mai no canviaria. Quan es va passar al francès em va saber greu tota la memòria que tenia plena en italià i que probablement no em servirà mai més. La CARMEN italiana també la recordo bé. Comença així amb el cor de soldats: “Sulla piazza si schiamazza, l’uno vien l’altro va”… i m’agrada molt quan al final de l’acte III, quan el tenor ara canta “Je te tiens, fille damnée…”, abans cantava “Mia tu sei, alma dannata, mia tu tu sei e forzarti ben saprò a subir la sorte ingraaaaata che due vite insiem legò”. No hi puc fer res. Allò que s’aprèn de nen, o de jovenet, queda per sempre.\n19 de febrer de 2017 a les 17:31\nMil gràcies per la seva resposta. Mai no hagués pensat que el tall de l’Allegro Marcialle fos per causa de la dificultat en la instrumentació. Vagi pel devant que el fet que jo sàpiga que aquell fragment, en concret, de l’últim acte és un “Allegro Marcialle” no es deu a que m’hagi estudiat la partitura del Don Carlo, sino a haver-li-ho escoltat a vosté, crec que a la Gran Gal-la, probablement en la veu de l’enyorat Joan Lluch. La meva preferència cap els Verdis i Donizettis en italià és a tall de mera opinió. Una volta més, mil gràcies per la resposta i per la llic,ó magistral en dos paràgrafs.\n20 de febrer de 2017 a les 10:09\nM’agradat molt la intervenció en el teu blog del Sr. Jaume Tribo, i de tots els seus comentaris, un gran profesional i gran mestre de l’ópera i com diu el Sr. Josep Garcia Devant, jo recordo mol el seu programa Gran Gala, esperan el dia de la seva audisió, que si no recordo malament, es feia al diumenge sobre les 10 de la nit, dons tinc gravats 5 casets i de tants en tant escolto algun recordant lo be que mu pasaba.Graçies Sr. Tribó i a tu Joaquim, per portá aquest gran mestre.\n19 de febrer de 2017 a les 21:31\nMagnífic qüestionari. No podia ser d’altra manera venint de qui ve, com s’ha dit: tot un pou de ciència.\nQuan vaig començar a anar al Liceu em faltaven 9 dies per fer els 16 anys. Recordo tant aquella nit i recordo que em va sorprendre que hi hagués apuntador. Després, ja soci de Polimnia, vaig tenir oportunitat de gaudir de la saviesa del mestre Tribó. I també recordo les transmissions de ràdio on en moltes ocasions s’escoltava la seva veu de rerafons. Quins temps i quins records!\nJoaquim, encara no havia tingut la oportunitat de felicitar-te pel nou disseny del blog. Tot i que l’he seguit no he tingut moment per escriure. M’agrada molt.\n19 de febrer de 2017 a les 21:44\nFelicidades por tu cuestionario. Me satisface mucho haber coincidido en 7 respuestas contigo, Jaume. Por otra parte Nazzareno de Angelis era mi segunda opción de bajos y Tita Ruffo mi tercera opción de barítonos.\nYo también añoro “Gran Gala” y en especial tu espacio, así como las sesiones del Foyer que por lo visto han reaparecido aunque no sé qué criterio aplicarán para llevarlas a cabo.\nA mí también me gusta mucho Meyerbeer, pero parce que vaya contracorriente.\nTe felicito, una vez más, por tus respuestas del cuestionario. El “Meneghini” me ha revivido tantos recuerdos! Es cierto que su matrimonio con Meneghini en 1949 coincide con el reconocimiento mundial de su calidad incuestionable, pero con Callas “a secas” ya había debutado con gran éxito en Verona con “La Gioconda” en 1947 y luego vinieron “Tristano e Isotta”, “Turandot”, “La forza del destino”, “Aida”, “Norma”, “La Walkiria” “I Puritani”, y “Parsifal” antes de casarse y anteceder Meneghini a su Callas -reducción “sui generis” de su original Kalogeropoulos- que cimentaron la fama que estaba a punto de conseguir.como Maria Meneghini-Callas.\nUn saludo muy afectuoso, Jaume.\n19 de febrer de 2017 a les 23:22\nAmic Jaume Tribó, ets un crack\nDicho esto te escribo en castellano para evitar algún error ortográfico . Emocionado como siempre cuando escribes con esta sapiencia y conocimiento ( ayer tarde en el coche mientras regresaba a Barcelona, estaba con aquel monográfico fascinante y que a mi particularmente como bien sabes me emociona, dedicado al tenor que tu y yo admiramos como fue Richard Tucker, quien después de cantar las 3 funciones de Eleazar más 1 de Carmen en diciembre de 1.974 y creo asistir como espectador a los ensayos de I Vespri que cantaron Caballé y Domingo, falleció de un infarto al cabo de 12 días)\nTengo bastantes apuuntes tuyos que guardo celosamente, como aquellos programas de Cantantes de ópera judíos que grabaste para Gran Gala ( aquello de le …stelle ), las 8 versiones del DON CARLOS o Don CARLO, las óperas de Marcadante y de Meyerbeer ( que ni se ven ni se verán en el Liceu), etc…etc..\nSiempre aprendo de lo que te leo y escucho. Es un goce\nComo D. Carlista acérrimoque soy, no voy a perderme el próximo Octubre en París, la reposición en Bastille ( la anterior fue en el Chatelet en 1999, con Alagna de Don Carlos y excelente dirección de tu buen amigo Antonio Pappano), del DON CARLOS ( dicen, de nuevo la versión primera de Paris 1.867, aunque supongo sin ” la Peregrina” ) que dirigirá Ph.Jordan\nComo siempre, es un placer leerte y hacer que el ” a veces desconocido” Richard Tucker, de largo el mejor tenor que han tenido los USA ( y al que su colega Del Mónaco, bautizó como ” il fiorentino di Brooklynn”), sea recordado. Gracias, Jaume!\n20 de febrer de 2017 a les 12:31\nWoW!!!! No sabia que IFL tingués plomes com aquesta! Quin nivell!\nI ja posats que el Sr. Tribó està contestant àmpliament tots els precs i preguntes m’agradaria saber una curiositat: A la Bohème dirigida per Victor Pablo Pérez es van alternar dues Mimí (Cedolins/Gheorgiu) de les quals només les darreres funcions, les de la romanesa, es van fer amb suggeritore clàssic amb la seva conxa i tot. Ho recordo perquè l’escenografia era meravellosa i vaig tenir la sort de tenir molt bones entrades. Són coses que sempre he volgut saber i no m’he atrevit mai a preguntar…\n21 de febrer de 2017 a les 0:06\nPuc rectificar? no es diu “concha” sinó “caverol”\n23 de febrer de 2017 a les 0:44\nQuè bé que un dels baluards de l’òpera a Catalunya escrigui a IFL!\nCom que veig que està contestant àmpliament totes les qüestions que se li plantegen, si no li molesta, li faria res contestar-me aquestes preguntes?\n– Tot i que jo he fet els meus “pinitos” com a apuntador (de teatre de text), m’agradaria saber quina és la funció específica de l’apuntador d’òpera, ja que aquesta és una feina que m’interessa moltíssim, per original i podríem dir que “pintoresca” i que si no m’equivoco, és diferent. A l’òpera s’apunta tot? És a dir, els cantants m’imagino que sí que els apunta, però al cor se l’apunta?\n– Com acaba sent l’apuntador del Liceu? Existeix alguna escola? Algun mòdul o FP per ser-ho? Vostè ha tingut mai alumnes?\n– Què s’ha de tenir per ser apuntador d’òpera? És una feina molt exigent o dura?\n– Ha apuntat mai òperes en català? Ha apuntat a l’extranger?\n– Què n’opina de que les òperes no es facin en versió original? (ENO, traduccions de’n Pena-Zanné, etc…)\nGràcies per dedicar el seu temps a un d’aquells joves eixelebrats que no saben del tot què fer amb la seva vida en general i que ja ens fan triar itineraris i històries. Anem una mica perduts…\nMoltíssimes gràcies un altre cop.\n23 de febrer de 2017 a les 20:35\nY a estas alturas, lo leo yo. No tengo remedio.\nQueridísimo señor Tribó, como siempre, un placer inagotable leerle pues une lo didáctico en cantidad y calidad a lo entretenido y tan divertido de lo que narra; me apasioné con Meyerbeer, gracias a la información que me pasó y que es de un nivel superior y transmitida con tanta diversión como erudición.\n¿Qué más decir? Que espero saludarle en breve y disfrutar de esta presencia virtual que nos brinda Joaquim.\nY sí: mestres.\n¡Muchos abrazos, infernems!\n26 de Juny de 2017 a les 22:29


Com Tenderitzar la vedella | l-groop.com\nCom Tenderitzar la vedella\nAlguns talls de vedella poden ser molt durs, sobretot si preferiu la vostra carn ben feta. Si no voleu gastar molts diners per obtenir un tall de carn més car, podeu licitar un tall menys costós perquè sigui més agradable. Proveu mètodes mecànics o tèrmics, o si ho preferiu, podeu fer servir mètodes químics, com afegir sal, bicarbonat o lactis per tal de fer una oferta de carn de vedella.\nUtilitzant mètodes mecànics i tèrmics\nCol·locar la vedella entre paper de cera i colar-la durant uns minuts. El paper de cera protegeix la carn i el taulell. Lligueu la vedella amb qualsevol cosa pesada que tingueu a mà, des d’un maçó de cuina fins a una paella grossa o passador. \nLligar la carn la fa més suau i més prima.\nAquest mètode funciona millor en talls sencers de vedella.\nPoseu la carn durant 2-3 minuts amb un mall de carn picat per fregir. Poseu el tros de carn sencera sobre una taula de tallar. Lligueu-ne un costat amb el maó espigolat fins que s’aprimi. Gireu-lo i repetiu el procés. \nAquest procés trenca els teixits connectius de la carn. Tot i que no serveix per a coses com el bistec a la brasa, funciona bé per a una carn parada, com el bistec fregit amb pollastre.\nPuntueu la carn a intervals de 1,9 cm de 3⁄4 de polz amb un ganivet per trencar les fibres. Agafeu un ganivet i feu talls en diagonal per la part superior de la carn en una direcció, en un angle amb el gra. Gireu-lo i feu talls perpendiculars a través de la carn d’una altra manera. \nAquest mètode trenca algunes de les fibres musculars més llargues, fent que el seu gust sigui una mica més tendre. Funciona bé en talls de filet barats.\nCuineu carn rica en col·lagen baixa i lenta per descompondre els teixits connectius. Utilitzeu carns que tinguin molt col·lagen, com el brotet. L’aplicació a foc lent durant un llarg període de temps ajuda a descompondre el col·lagen, resultant en una carn tendra i suculenta. \nAquest mètode també funciona bé per al rostit de mandrí o al fons.\nPer obtenir una manera més senzilla de fer aquest mètode, utilitzeu una cuina lenta. També podeu utilitzar una brasa o un forn, sempre que mantingueu el foc baix. Haureu de coure la carn almenys una hora per 1 lliura (0,45 kg) de vedella a uns 250 ° F (121 ° C).  X Font d’investigació\nAddició de tenders adeptes d'un sol ingredient\nRemullar la vedella amb aigua i bicarbonat per obtenir una solució barata. Només necessiteu una petita quantitat de bicarbonat de soda, com a mínim una culleradeta d’1,5 g. Afegiu-lo a lliura (0,34 kg) de carn que no ha estat tallada ni tallada. Afegiu-hi prou aigua per cobrir la vedella en un recipient estret o paella i remulleu la carn durant 15 minuts. Assequeu la carn si el fregiu o feu-la a la planxa per aconseguir una bona cerca. \nEl refresc canvia el pH de la superfície de la carn. Al seu torn, no pot unir-se de forma tan estreta, cosa que la fa més tendra.\nSi la carn es talla en diversos trossos, utilitzeu una culleradeta (6 g) de bicarbonat.\nPodeu utilitzar aquest mètode tant en talls sencers de carn de vedella com en carn de vedella mòlta.\nRemullar la vedella fins a una hora sense efectes negatius.\nEspolseu sal marina o kosher a filets gruixuts per extreure la humitat. Utilitzeu de 1/2 a 1 culleradeta (2,5 a 5 g) de sal per banda, que semblarà molta sal. Deixeu reposar el bistec a temperatura ambient durant 1 hora per cada 2,5 cm (1 polzada) que sigui gruixuda. Després de reposar, esbandiu l'excés de sal i utilitzeu tovalloles de paper per assecar el filet. \nAquest mètode atraurà aigua a la superfície, que netegeu. Deixa enrere els greixos i proteïnes suculents, fent-lo més tendre i saborós. També ajuda a la sal de dins de la carn.\nAssegureu-vos que la part exterior del bistec estigui molt seca abans de fer la brasa, o si no aconseguireu una bona cerca.\nProveu un licitador en pols pre-barrejat per obtenir una solució senzilla. Aquests tendidors contenen sal, sucre, farina de blat de moro i bromelina. Podeu ruixar-la sobre la carn i deixar-la reposar uns 30 minuts abans de coure-la. Si voleu, podeu esbandir-lo abans de cuinar-lo, però només assegureu-vos de quedar ben sec la carn si esteu fregint o cuinant per obtenir una bona cerca. \nAixò funciona millor per a les carns que es menjaran, com ara el bistec fregit amb pollastre o la vedella recoberta de midó de blat de moro per a remenades.\nEl bromelina deriva de la pinya, de manera que obté l'efecte tendrant sense el sabor de la pinya.\nMarinant la teva carn amb ingredients tendres\nUtilitzeu d'1 a 2 cullerades (de 15 a 30 ml) de kiwi puré per obtenir una adob lleu. Feu-ho per cada 1 tassa de marinada que feu. El kiwi té propietats químiques que ajuden a estilitzar la carn sense afegir un sabor fort. \nProveu una adob com una tassa (240 ml) de kiwi picat, 2 culleradetes (9,9 ml) de salsa de soja, 2 culleradetes (9,9 ml) de salsa de tomàquet, 4 culleradetes (20 ml) de salsa Worcestershire i 2 grans d'all picades.  X Font d’investigació\nDeixeu que la carn es remulli almenys durant la nit.\nPodeu utilitzar pinya o papaia al lloc del kiwi, si voleu.\nApliqueu una adobament molt àcida només als talls de filet dur. Les marinades altament àcides poden endurir carns com les gambes o el peix. Tanmateix, per a un tall dur de bistec, com el filet de flanc, l’adob no penetrarà molt lluny i es pot aromatitzar la carn sense que sigui més dura. \nProveu una marinada àcida per una cosa com el fajitas. Aboqueu els ingredients següents en una bossa: 2 cullerades (30 ml) d’oli d’oliva, 1⁄3 tassa (79 ml) de suc de llima, 2 cullerades (2 g) de coriandre picat, 2 grans d'all triturats, un polsim de sucre moreno , una ruixada de flocs de chile vermell, un parell de guions de comí i una gropa generosa de sal. Agiteu la bossa i poseu-hi la carn amb l’adob durant 1-2 hores.\nAquest mètode també funciona bé en el broil de Londres, el filet de hangar i el filet de falda.\nPodeu afegir àcids com el vinagre, el vi, la soda o el suc de cítrics perquè la marinada sigui àcida.  X Font d’investigació\nProveu d’utilitzar una adob a base de lactis per evitar bolets. Hi ha qui jura que fa servir lactis per tendrejar-se, com la llet, el iogurt o la crema agria, ja que es tendra sense que la carn sigui massa suau. Podeu afegir els sabors que vulgueu a la lleteria i remullar-lo durant diverses hores. \nPer exemple, proveu de remullar un tall de filet barat en llet de mantega amb una ruixada de sal, pebre, all en pols i ceba en pols. Submergiu-lo en farina i sofregiu-ho per a la carn de pollastre fregida.\nPuc posar el condiment a la carn abans d’utilitzar el maça?\nPot, però la majoria de condiments probablement sortirà volant de la carn, per la qual cosa el millor és tendre's primer.\nEsbandir vinagre de la meva carn quan es posa a la pell?\nAbsolutament, o bé, tindràs un gust de vinagre per tota la carn, per molt que la cuines.\nCom puc oferir una carn massa cuita?\nTallar-lo contra el gra farà que sigui una mica més fàcil de mastegar.\nHaig d’utilitzar un maça abans de congelar la carn o després que es descongeli?\nDepèn de com de tendre voleu que sigui. Si després congelareu la carn per a un àpat o si voleu que estigui tendre, utilitzeu la maça abans de congelar-la i, després, haureu de licitar-la i congeleu-la. Sempre etiquetem coses pròpies (tendres, no tendres). Aleshores, quan el trau i es descongela, només tendreu-lo lleugerament (lleugerament) i condimenteu-lo i coeu-lo.\nLa carn bullent la tendra?\nFer bullir carns pot resultar força dur. El desemmotllat, en què la carn es cuina a foc lent amb una mica d’aigua o brou en un crockpot o forn holandès durant unes hores és una bona manera de tendre un tall més dur de carn.\nPuc tendrejar el filet sense un maça?\nSi, tu pots. Simplement assegureu-vos de prendre les precaucions adequades.\nCom puc licitar la vedella si no tinc un mazo?\nPodeu utilitzar una adob o fregir mullat. L’àcid en vinagre o cítrics descompon els elements més durs de la carn, igual que la sal.\nHe intentat utilitzar bicarbonat de soda per tendrejar-se, però la carn tenia un gust terrible. Què estic fent malament?\nSembla que utilitzeu massa bicarbonat. Quan utilitzeu bicarbonat de soda, esbandiu la vedella després o utilitzeu menys bicarbonat i feu-ho amb tendre. També podeu utilitzar salsa Maggi amb el bicarbonat.\nEs pot oferir carn de porc de la mateixa manera que el bistec?\nAbsolutament. El múscul és muscular i es pot tendre mecànicament de la mateixa manera.\nQuant de temps hauria de passar a la mà cada costat i ha d’estar alt o baix?\nNormalment la publicació a la venda és alta. És una preferència personal quant de temps triturar-lo a cada costat i també dependrà del gruix de la carn. Vés amb compte perquè el fet de brindar no triga gaire. Quedeu-vos amb ell i no us distreu.\nQuan tinc la carn, faig servir tendre en pols, com ara McCormicks, sal, pebre i all en pols. A continuació, el vaig colar amb una forquilla, ficant les espècies a la carn. Està bé de fer?\nCom puc utilitzar la sal per tendrejar la carn?\nCom engreixar la vedellaCom cuinar carn de vedellaCom cuinar carn de xaiCom cuinar un rostit de carn de vedellaCom cuinar un rostit superiorCom tallar la vedellaCom tallar un brióCom fer un gra de vedella de tres passosCom fer carn de vedellaCom fer una tradicional empanada de vedellaCom saber si la carn de vedella ha quedat malament?Com tendir la carn amb la cervesaCom entendre els talls de vedella


Montnegre - Tots els monuments prehistòrics de la serralada Litoral, en un llibre de referència - Notícia - L'informatiu\nÉs el volum 13 de les 'Monografies' del SERP\nEs presenta a Mataró l'obra magna dels megàlits neolítics del Maresme i del Vallès Oriental ‘Dòlmens i menhirs entre la Tordera i el Besós. El grup megalític del Maresme i el Baix Vallès’.\nEl dimarts 3 de juliol a Can Palauet, equipament municipal de Mataró, es va presentar el llibre Dòlmens i menhirs entre la Tordera i el Besós. El grup megalític del Maresme i el Baix Vallès. Obra dels arqueòlegs maresmencs Imma Bassols, Robert Lleonart, Josep Oriol Font, Daniel Daví i Toni Lou, del Centre d'Estudis d'Arqueologia i Història de Mataró (CEAHM), i editat pel Seminari d'Estudis i Recerques Prehistòriques (SERP) de la Universitat de Barcelona, representa la síntesi de tot el coneixement sobre aquests monuments.\nEl volum de 390 pàgines descriu amb detall tots els dòlmens, menhirs, esteles, coves i altres megàlits coneguts de la prehistòria neolítica i, de ben segur, serà durant molts anys referència obligada respecte aquests elements al Maresme i al Vallès Oriental meridional.\nL'acte de presentació, curull de gent apassionada pel territori i la història, va comptar amb les xerrades de Josep Tarrús i Galter i de Josep M. Fullola i Pericot, exponents màxims de l'arqueologia neolítica de Catalunya.\nEls autors de Dòlmens i menhirs entre la Tordera i el Besós. El grup megalític del Maresme i el Baix Vallès van agrair la gran col·laboració que han rebut per part de molts i molt diversos informants i experts. Van posar de manifest la migradesa dels recursos que es dediquen a la recerca i conservació d'aquest tipus de monuments, però també la tasca ingent, habitualment voluntarista, de nombrosos estudiosos a ambdues comarques.\nLa Diputació de Barcelona va col·laborar d'una forma decisiva amb l'excavació i restauració de la joia de la corona d'aquests megàlits: el dolmen de Ca l'Arenes, al Parc del Montnegre i el Corredor.\nCategoria: Litoral, Montnegre-Corredor, Monografies,\n'Dòlmens i menhirs entre la Tordera i el Besós', volum 13 Monografies del SERP\nDolmen de Ca l'Arenes - Elements d'interès del Parc del Montnegre i el Corredor\nEscola de Natura del Corredor (ENC)


ᐅ Activitats en família i amics a Castellnovo - Esportec\nACTIVITATS A CASTELLNOVO EN FAMÍLIA I AMB AMICS\nOferim un gran ventall d'activitats en grup a prop de Castellnovo adaptables tant per a families com per a grups d'amics.\nExperts en activitats en grup a l’aire lliure a Castellnovo\nComptem amb molts anys d'experiència en la realització d’activitats familiars a prop de Castellnovo adaptades segons el nombre de persones, i tant per adults com per nens. Som especialistes en activitats Físico Esportives en el Medi Natural, i, des d’Esportec, volem donar a conèixer les possibilitats que ofereix el nostre entorn, ja sigui al mar o a la muntanya.\nÉs de coneixement general que la pràctica habitual d’esports o les visites culturals tenen una sèrie de beneficis que enforteixen els llaços d’amistat i familiars, i val la pena realitzar activitats a Castellnovo amb amics que fomentin i millorin la capacitat física i mental, i que alhora siguin activitats d'esbarjo i diversió.\nHi ha moltes activitats d’oci que són importants per al desenvolupament d’hàbits saludables en els nens. Totes aquestes es poden dur a terme de manera individual o en família a Castellnovo Per aquest motiu, des d’Esportec, per a qualsevol estació de l’any plantegem una sèrie d'experiències en família a la zona de Castellnovo on podreu trobar des d' activitats d’oci de diversió, que són aquelles que impliquen poc esforç, i activitats d’oci de satisfacció, que exigeixen major esforç i aprenentatge.\nActivitats predefinides a prop de Castellnovo amb amics\nActivitats esportives i d'aventura a prop de Castellnovo per a grups d'amics.\nVolem que les nostres aventures siguin úniques i originals, respectant sempre el medi que ens envolta. Per aquest motiu, treballem contínuament en dissenyar noves activitats esportives per a families i grups d'amics a Castellnovo, per tal que pugueu descobrir els indrets més idíl·lics de les nostres contrades.\nFestes d'aniversari a Castellnovo\nSortides amb la família a Castellnovo\nComiats de solter a Castellnovo\nCoses a fer amb parella a Castellnovo\nExperiències esportives a Castellnovo\nExcursions a Castellnovo\nCelebracions a Castellnovo\nTurisme a Castellnovo\nRutes en segway a Castellnovo\nCates de vi a Castellnovo\nVisites a cellers a Castellnovo\nSom creadors d'experiències a prop de Castellnovo. Molts anys d'experiència en activitats d'oci i de lleure.\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides entre els grups d'amics per practicar activitats a Castellnovo i gaudir d'una experiència en grup d’una forma diferent.\nL'objectiu principal d'aquestes activitats, que es poden fer de manera individual, en grup d’amics o amb la família, és que es poden dur a terme aprofitant tota una sèrie de recursos que ens ofereix la natura i així, planificar aquestes activitats en família o amb el grup d'amics pot contribuir a fer que tots en gaudeixin i es diverteixin plegats. I aquest és el motiu principal de totes les activitats familiars i grupals a prop de Castellnovo que us proposem.\nOferim tot tipus d'activitats a prop de Castellnovo, esportives i culturals\nPer oferir el màxim professionalisme i qualitat en els nostres serveis, la nostra plantilla consta de tècnics esportius especialitzats en cadascuna de les les activitats a Castellnovo que oferim.\nActivitats per a totes les edats a Castellnovo, 100% sostenibles\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides per les famílies per practicar activitats a la zona de Castellnovo i crear vincles familiars d’una forma diferent.\nÉs ben sabut que un grup cohesionat, des de l’amistat i el respecte, és molt més capaç d’afrontar els reptes de l'amistat i a nivell familiar, tant a curt com a llarg termini. Per això, des d’Esportec Outdoor Sport proposem diferents jornades d’activitats familiars a prop de Castellnovo amb l’objectiu de viure experiències que reforcin els vincles personals dins de la família i, així, el joc i l’oci compartit en família aportaran nombrosos beneficis tals com facilitar tasques de desenvolupament evolutiu en el nen o la nena, promocionar oportunitats d’aprenentatge, nodrir i regenerar els llaços afectius entre els membres de la família i el crear un sentiment on es forma part d’un tot, on tothom és igual d’important. Pretenem incentivar valors com el treball en equip, la il·lusió, la solidaritat, l’esforç, l’empatia i la cooperació.\nDes d’Esportec ens preocupem per organitzar activitats en grup a prop de vosaltres d'aventura, esport, mar i neu a Castellnovo, Catalunya (Costa Daurada, Pirineu, Penedès, Tarragona...), personalitzades i fetes a mida segons les necessitats de cada grup.\nOferim activitats de tota mena a prop de Castellnovo, des d'excursions i rutes turístiques amb segway o bicicleta elèctrica, visita de cellers amb tastos inclosos, a cursos d'esquí per adults i nens, rutes en kayak i paddle surf, activitats acrobàtiques i parcs d'aventura...\nA Esportec som experts en família a la zona de Castellnovo per a tot tipus d'edats.