Blog Archives,,en,Arxiu de l'etiqueta,,en,Noves ofertes d'ocupació,,es\nAmb 0 Comentaris, Categoria: Notes de premsa, saluda, Tags: #regulacionprofesionalya, Gerent, Pla director, saluda\nAl setembre em vaig incorporar com a gerent a l'Il·lustre Col·legi Oficial de Llicenciats en Educació Física i en Ciències de l'Activitat Física i l'Esport [COLEF CV]. Malgrat que el Col·legi compta co ...\nÈxit de la Jornada sobre programes electorals en matèria esportiva\nEl Colef CV, present a la Gala de la Salut de la Unió Professional Sanitària d'Alacant\n2,en × 4 =\n5 fa mesos per colef_cv Recordeu que s'acosta el taller sobre l'nova Llei de Protecció de Dades, que tindrà lloc el proper dilluns. Si vols acudir a aquest tarller gratuït per als col·legiats del COLEF CV, recorda que has de apuntar abans. T'esperem! #colefcv #COLEF #Educació Física #actividadfisica #protecciondatos\n6 fa mesos per colef_cv Comença la reunió d'experts sobre les recomanacions bàsiques per a l'esportista popular que s'inicia en carreres populars promoguda pel Col·legi de Llicenciats en Educació Física de la Comunitat Valenciana (COLEF CV) @universitatvalencia @mediomaratonvlc\n7 fa mesos per colef_cv Avui tenim una entrevista Lluís Giner, tresorer de la Junta de Govern del COLEF CV, que aporta valoracions molt interessants sobre el sector de professionals de l'activitat física i l'esport. A llegir! #colefcv #COLEF #colegiacion #col·legi #Educació Física #actividadfisica #esport #entrevista\n5 fa mesos per colef_cv Atenció! Cambiamos la fecha del taller de la nueva Ley de Protección de Datos. Será el próximo miércoles 12 de desembre. Disculpeu les molèsties! #colefcv #COLEF # #més alt #lpd #leyprotecciondatos #col·legi #actividadfisica #ejerciciofisico #Educació Física\n8 fa mesos per colef_cv Avui tornem a la normalitat al COLEF CV després de les vacances! Necessites alguna cosa? ☎ Truca'ns al 96 363 62 19 Envia'ns un email info@colefcafecv .com Acudeix a les nostres oficines Passeig el Rajolar, 5 acc. 46100 Burjassot#colefcv #COLEF #Educació Física #actividadfisica #ejerciciofisico #Educació Física\n6 fa mesos per colef_cv Des del COLEF CV desitgem un feliç dia a tots els valencians! Feliç 9 d'octubre! Feliç Dia de la Comunitat Valenciana! #9doctubre #ComunitatValenciana #esport #colefcv #COLEF #diacomunitatvalenciana\n7 fa mesos per colef_cv Avui se celebra el Dia Mundial dels Docents i en el COLEF CV anem a celebrar-ho com toca! Gràcies a tots aquests docents que ens ajuden i eduquen en el dia a dia. I, especialment, a tots els nostres col·legiats ;-) #COLEF #colefcv #col·legi #Educació Física #actividadfisica #esport #docent #diamundialdocentes\n7 fa mesos per colef_cv Avui és el Dia Mundial del#alzheimer i des del@colef_cv treballem per ajudar en la mesura de les nostres possibilitats als malalts#diamundialalzheimer #colefcv #COLEF #ComunitatValenciana #actividadfisica #ejerciciofisico #Educació Física #esport\n7 fa mesos per colef_cv Us compartim una entrevista amb Antonio Regodón Lopez, col·legiat del COLEF CV que realitza el seu treball amb malalts d'Alzheimer. Avui és el Dia Mundial del#Alzheimer i creiem que aquesta entrevista us serà molt interessant#alzheimer #diamundialalzheimer #colefcv #COLEF #Educació Física #actividadfisica #ejerciciofisico #esport #ComunitatValenciana\n7 fa mesos per colef_cv Des del COLEF CV donem la nostra més sincera enhorabona a Juntes És Millor, projecte compost per les col·legiades Patricia López Falcó i Paula Lorente Rius, que han estat guardonades amb el Premi al Mèrit Esportiu de la Ciutat de València#colefcv #COLEF #esport #València #actividadfisica #esport #Educació Física #premis @juntasesmejor\n5 fa mesos per colef_cv Aquest diumenge es celebra una de les proves més importants del calendari atlètic en l'àmbit nacional i europeu. Arriba la Marató València i al COLEF CV entrevistem al col·legiat Fernando Ortiz de Fes, un dels responsables de l'esdeveniments de la FDM Esport València Interessants reflexions sobre les llargues distàncies#colefcv #COLEF #Educació Física #actividadfisica #marató #maratonvalencia @maratonvalencia @fdmvalencia\n7 fa mesos per colef_cv Vicente Miñana representa el COLEF CV en la Trobada d'Intercanvi d'Experiències en Educació Física a València Aquí us deixem més informació sobre la seva intervenció https://goo.gl/oPq3P8#Educació Física #actividadfisica #València #esport #colefcv #COLEF #col·legi #colegiacion #València\nAlerta Horaria | TANCADES les oficines del COLEF CV els dies 18 i 19 d'abril 17 Abril, 2019\nÈxit de la Jornada sobre programes electorals en matèria esportiva 17 Abril, 2019\nEl Colef CV, present a la Gala de la Salut de la Unió Professional Sanitària d'Alacant 17 Abril, 2019


Blog – Pàgina 37 – Cesk Freixas\nEscalfant motors a La Ràpita\nPer ceskfreixas | 7 d'agost de 2020\nHem visitat el restaurant del meu amic @albert_guzman_restaurant, i hem pogut degustar un arròs melós amb sepietes a la punxa. Espectacular, quina meravella! Us esperem a les 22.30h al pati del Museu de la Mar de l’Ebre, de nou amb totes les entrades exhaurides… No tinc paraules, milers de gràcies!


Torre PUNTO NORTE - Felix de Amador al 1541 4 A en, Olivos - Gran Bs. As. Norte, Buenos Aires - realestate.com.au


Arxius de concerts - Ateneu Santcugatenc\nhttp://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2020/10/200917-BanusDUo-9.jpg 3815 5086 l'Ateneu http://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2016/07/logo.png l'Ateneu2020-10-02 12:30:162020-10-02 12:30:26Propostes innovadores i de qualitat als concerts de La Cambra de l’Ateneu\nCultura segura a l’Ateneu al setembre\n14/09/2020 /in Notícies, Uncategorized /by l'Ateneu\nAvancem al mes de setembre i comença a omplir-se la setmana d’esdeveniments a l’Ateneu. Us recordem que a les activitats culturals s’ha reduït dràsticament l’aforament per garantir les mesures de distància. La mascareta serà d’ús obligatori i des de l’Ateneu farem tot el possible pequè pogueu seguir gaudint de la cultura amb tota seguretat.\nEl primer concert de La Cambra de l’Ateneu d’aquest trimestre serà aquest dijous 17 de setembre amb Banús Duo, una formació cambrística formada per la Laia Santamaria al clarinet i la Laura Fontanals a la guitarra amb una proposta que combina el tango i la música llatinoamericana amb obres contemporànies. Les entrades ja estan esgotades, però podeu reservar per la resta d’activitats culturals en la pàgina www.ateneu.cat/inscripcions\nLa primera exposició de la temporada s’inaugura el divendres 18 en dues convocatòries a les 18 h i a les 19.30 h a la sala d’actes de l’Ateneu. Eduard Jaklitsch ens presenta creacions de pintures a l’oli sota el títol Sensacions de la naturalesa, que estarà disponible fins al 13 d’octubre.\nI per als petits de la casa, el dissabte 19 a les 12 h el pati de l’Ateneu s’omplirà de diversió, circ, equilibris i malabars per ensenyar-nos a respectar el medi ambient amb l’espectacle familiar El professor ecològic. L’entrada és gratuïta però serà necessària la inscripció prèvia.\nEl cicle Òpera entre copes torna a l’Ateneu aquesta tardor per seguir aprenent amb el tenor Marc Sala, de l’associació Apròpera. Ho farem el penúltim dimarts del mes en format presencial amb un aforament limitat a 24 persones (9€ la sessió, 7€ per persones sòcies, amb copa de vi) o els penúltims dijous per videoconferència, per 6€ la sessió (5€ per socis). La setmana vinent parlarem sobre la Vida i obra de G. Verdi. Inscripcions obertes tan presencials com en línia.\nEl dijous 24 també acollim la primera xerrada del cicle Educar amb consciència, el divendres 25 gaudirem del concert de RIU dins del cicle Els vespres al pati i us recordem que el dia 28 comencen els cursos i tallers del proper trimestre a l’Ateneu. Inscriu-te ja!\nhttp://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2020/09/200721-Patawa-ContesSargantana-8.jpg 3744 5616 l'Ateneu http://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2016/07/logo.png l'Ateneu2020-09-14 20:06:222020-09-14 20:10:47Cultura segura a l'Ateneu al setembre\nVespres al pati amb RIU\n28/07/2020 /in Activitats /by l'Ateneu\nAquest 2020 RIU celebra 10 anys de vida, amb ‘RIU X’ un espectacle que repassa una dècada de concerts, gires, produccions i quatre discs. RIU són una realitat ben arrelada, amb un directe enèrgic, sensible i al qual hi han afegit la força i la potència de la bateria.\nMarta Barbero: violí i veu, Iu Boixader, contrabaix, Ciscu Cardona, guitarra i veu, Rubén Fajardo bouzuki, Ricard Ros whistles i gaites, Pau Vinyoles acordió diatònic, Xarli Oliver bateria.\nMés informació a Riu música\nDegut a la nova normativa, tot i ser un concert gratuït, caldrà reservar entrada amb antelació a través de la plataforma web de l’Ateneu www.ateneu.cat/inscripcions. El concert es farà respectant les mesures necessàries entre seients i amb aforament limitat a 60 persones.\nLes entrades es podran reservar des de 2 setmanes abans del concert (11 de setembre), exceptuant les persones sòcies de l’Ateneu, que ho podran fer des de 2 setmanes + 2 dies abans (10 de setembre). Un cop esgotades les reserves s’iniciarà una llista d’espera.\nhttp://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2020/07/20200925_Riu_Foto1.jpg 1104 1280 l'Ateneu http://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2016/07/logo.png l'Ateneu2020-07-28 19:15:382020-09-25 10:19:55Vespres al pati amb RIU\nVespres al pati amb Cesk Freixas\n03/07/2019 /in Notícies /by l'Ateneu\nAquest divendres a l’Ateneu, continuem la Festa Major. I és que aquest és el títol del nou treball del cantautor català Cesk Freixas, un disc que publicava el passat gener i que aterra aquest divendres 5 als Vespres al Pati de l’Ateneu.\nCesk Freixas (Sant Pere de Riudebitlles, 1984) és cantant i escriptor de cançons. Fa 15 anys que trepitja escenaris i porta més de 1.700 actuacions sobre les espatlles. Ha publicat set discos i dos llibres, sempre amb un caràcter reivindicatiu. Ara, amb ‘Festa Major’, Freixas tanca una etapa de colors foscos per entregar-se a la vitalitat del dia a dia. El disc està embolcallat d’un treball conceptual, de manera que cada cançó rep el títol d’un acte de festa major. El seu suport físic, una capsa de cartró que guarda postals en el seu interior, ha estat fabricat artesanalment i sense processos industrials.\nEl cantautor presenta aquest disc com a tancament de la 3a edició dels Vespres al Pati de l’Ateneu. El concert començarà a partir de les 20.30 h i l’entrada és gratuïta. A més, l’espai compta amb el servei de bar-restaurant Jardí de l’Ateneu, que oferirà sopars i begudes de tot tipus.\nConsulta tota la programació i els detalls a www.ateneu.cat. Vine a passar un vespre amb nosaltres!\nhttp://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2019/06/190705-Cesk-Freixes_foto2.jpg 630 945 l'Ateneu http://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2016/07/logo.png l'Ateneu2019-07-03 09:00:212019-07-05 19:51:33Vespres al pati amb Cesk Freixas\nEstiu a l’Ateneu\n26/06/2019 /in Notícies /by l'Ateneu\nArriba l’estiu, la calor i la Festa Major! Però el curs a l’Ateneu no s’acaba. A l’Ateneu continuem oferint tallers i activitats per a tothom també al juliol i al setembre. Enguany amb moltes novetats. La primera és que l’Ateneu tindrà obert el servei de bar per primer cop tot el mes de juliol, vine a gaudir del pati a l’ombreta i un bon plat i beguda! I per què no només gaudeixis de la terrassa i la proposta gastronòmica, tenim un munt d’activitats preparades per a tu.\nTallers i cursos durant els mesos de juliol i setembre: idiomes, benestar, cuina, espai família, fotografia, informàtica, narrativa… tot allò que puguis imaginar! I una bona manera de provar allò que ja tens ganes de començar a fer a l’octubre.\nUn munt de propostes també per al més joves, de 6 a 16 anys. També queden dues dates de concerts a l’Ateneu que no et pots perdre. Per què gaudeixis dels Vespres al pati, última cita el 5 de juliol a les 20.30 h amb en Cesk Freixas. El divendres 26 de juliol a les 19 h, concert de cambra d’estiu amb un trio de flautes travesseres i guitarra, amb la santcugatenca Mariona Baulies.\nI enguany repetim ’El Món a la Fresca’, un cicle de cinema documental sobre gènere, aquest any, en col·laboració amb l’Ajuntament de Sant Cugat i La Xarxa Solidària de Sant Cugat. Els tres primers dimecres de juliol a les 21 h es projectaran tres pel·lícules que no et pots perdre!\nConsulta tota la programació i els detalls a www.ateneu.cat. Vine a passar l’estiu amb nosaltres!\nhttp://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2019/05/Portada-ATENEU_Estiu-2019.jpg 2480 1754 l'Ateneu http://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2016/07/logo.png l'Ateneu2019-06-26 09:00:302019-07-05 19:49:16Estiu a l’Ateneu\nDiferents maneres de viure la música\n15/05/2019 /in Notícies /by l'Ateneu\nL’Ateneu també és un bressol de música, i la setmana vinent en tenim una mostra.\nDimarts a les set de la tarda, com a bon 3r dimarts de mes, toca Sessions d’Escolta maridades al Cercle d’Arts de l’Ateneu, i aquest mes ho fem de la mà del festival StQBlack. Riki Undersounds ens proposa l’audició del disc Hot Buttered Soul d’Isaac Hayes en vinil, que aquest 2019 fa 50 anys en el desè aniversari de la mort de l’artista de Memphis. Com és habitual d’aquestes sessions d’escolta, mentre sentim aquest disc imprescindible en la història de la música negra, el festival proposa un maridatge gastronòmic amb cervesa La Maltista.\nI dijous tornem a tenir concert, i no només això, estrenem piano! A les vuit del vespre Marcelo Mercadante i Juan Cuacci protagonitzen un vespre de tangos al cicle de música en directe ‘La Cambra de l’Ateneu’. Cuacci-Mercadante, argentins tots dos però residents a Barcelona i Madrid, fan tangos del s.XXI amb piano i bandoneó respectivament.\nL’entrada a tots dos actes és gratuïta, i seran a la sala d’actes de l’Ateneu. Us hi esperem!\nhttp://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2019/04/190523-Cuacci-Mercadante.jpg 536 768 l'Ateneu http://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2016/07/logo.png l'Ateneu2019-05-15 18:12:322019-05-13 19:11:24Diferents maneres de viure la música\nMarala arriba a l’Ateneu\n11/10/2018 /in Notícies /by l'Ateneu\nAl setembre passat tornava la programació del cicle ‘La Cambra de l’Ateneu’, un cicle de música en directe amb petites agrupacions, amb poquíssima o cap amplificació i amb un públic ben atent i ben a prop. I dijous vinent continuem.\nTenen component santcugatenc i venen amb un disc sota el braç. Elles són Marala, un trio femení que viatja entre Mallorca, País Valencià i Catalunya per fer una proposta de música d’arrel molt íntima. Quan? Doncs dijous 18 d’octubre a les vuit del vespre a la sala de l’Ateneu. Com sempre, l’entrada és gratuïta però l’aforament limitat, per això et recomanem que vinguis amb temps.\nAquí les pots sentir:\nhttp://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2018/09/181018-Marala_foto1.jpg 4389 3648 l'Ateneu http://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2016/07/logo.png l'Ateneu2018-10-11 09:00:312018-10-11 13:37:05Marala arriba a l’Ateneu\n10/11/2017 /in Notícies /by l'Ateneu\nLa música ha entrat de ple a l’Ateneu aquest curs. I és que al setembre arrencàvem dos cicles de música.\nVespres al pati és el primer d’ells, un conjunt de tres concerts de músiques d’autor i del món, dins del qual ens han visitat artistes com Adrià Plana, Rusó Sala o Isabel Vinardell & Isabelle Laudenbach.\nLa cambra de l’Ateneu és el segon i el que encara podrem gaudir abans de Nadal: tres actuacions més de petites agrupacions sense amplificació o amb la mínima possible. Un cicle que busca escoltar la música com fa centenars d’anys: en una petita sala, poc públic i molt d’a prop. I les dues actuacions que queden posen el segell santcugatenc al cicle.\nAl desembre gaudirem de l’actuació de música clàssica i romàntica a càrrec de Laia Pujolassos i Daniel Claret, però aquest dijous 23 de novembre tenim una cita anterior. És el torn de A l’Aire, un quintet que presenta una aproximació a la cançó d’arrel tradicional on el filtre és la seva formació: veu i quartet de saxos en una fusió de clàssica i jazz. Coneix-los a www.alairemusica.com o vine al concert dijous, comencem a les 20 h.\nhttp://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2017/11/171123-a-laire_foto3.jpg 435 1180 l'Ateneu http://www.ateneu.cat/wp-content/uploads/2016/07/logo.png l'Ateneu2017-11-10 12:02:392017-11-10 12:02:39Música de cambra a l’Ateneu


SOS Costa Brava vol evitar que els Jardins de Cap Roig tinguin tres noves edificacions - El Gerió Digital\nSOS Costa Brava vol evitar que els Jardins de Cap Roig tinguin tres noves edificacions\nHan presentat un recurs al TSJC contra el pla urbanístic\nDivendres, 2 d'agost de 2019 14:30h\nEls quatre representants de SOS Costa Brava amb l'advocat Rafel de Ribot i el portaveu Sergi Nuss al centre © ACN\nSi la justícia no ho atura els Jardins de Cap Roig de Calella de Palafrugell tindran tres noves edificacions. Així ho aprova el pla especial que han tirat endavant la Generalitat, conjuntament amb l'Ajuntament de Palafrugell i el de Mont-ras. Però la Plataforma SOS Costa Brava ha interposat un recurs per tal d'evitar que la Fundació La Caixa, titular dels terrenys des de 2014, aixequi aquestes tres construccions.\nL'associació ecologista considera que hi ha un tracte de favor cap a l'entitat financera ja que es tracta d'una zona que compta amb una "especial protecció". "És impensable que qualsevol altre promotor privat pogués posar tres edificis en aquesta zona", ha assenyalat l'advocat de SOS Costa Brava, Eduard de Ribot. I és que l'espai compta amb la categoria de "no urbanitzable", fet que limita a només un 20% l'ampliació de volums fixats, sempre i quan sigui "imprescindible i necessari", dues condicions que SOS Costa Brava considera que "no es donen".\nLes tres construccions superen "de llarg" els 1.000 metres quadrats de sostre. En concret, el primer és un edifici de dues plantes en substitució dels hivernacles i compta amb 666 metres quadrats. El segon és un equipament ambiental de 550 i el tercer és un auditori i sala de congressos semisoterrada de 525.\nUn "pèssim" precedent\nDes de SOS Costa Brava alerten que si al final s'acaba executant el pla seria un "pèssim precedent" per l'entitat ecologista ja que significaria que no es podrien aturar altres projectes. "És completament incoherent que mentre l'administració està tramitant un pla per protegir la Costa Brava que ara n'aprovi un que es fa en un sòl no urbanitzable", ha lamentat de Ribot.\nPer això, l'advocat considera que s'està donant un tracte de favor a la Fundació La Caixa i demana que "reconsiderin" la seva posició i adeqüin el projecte a la realitat dels Jardins de Cap Roig.\nDe Ribot celebra, però, que "almenys" han aconseguit "millorar" una mica el pla inicial que contemplava fins a quatre edificis. De totes maneres, SOS Costa Brava considera que el que s'ha aprovat "vulnera" la legislació tant municipal com la catalana.\nLa Fundació La Caixa és propietària dels terrenys dels Jardins de Cap Roig des del 2014. Aleshores va adquirir-ho gràcies a l'absorció de Caixa de Girona, que va ser la beneficiada d'una donació que el 1969 el Coronel Woevodsky va fer a l'entitat financera.\nSegons De Ribot, això suposaria un "incompliment de les càrregues" i podria obrir la porta a una revocació de la cessió que es va fer per part dels familiars, i recuperar els terrenys dels Jardins de Cap Roig. De moment, SOS Costa Brava ha deixat clar que no saben si ho faran, però ha aconseguit dues cartes per part de familiars directes oposant-se al que consideren que és una "vulneració flagrant" de la voluntat del coronel quan va fer efectiva la cessió.


Hola! Em vau dir que en cas de fer la sele al juny i setembre, la nota que se't guardava era la millor nota de cada assignatura de qualsevol convocatòria. El meu dubte és: perquè quan faig la preinscripció de setembre em surt la nota d'admissió de juny i no la nota definitiva amb les notes més altes de cada assignatura?\nVaja, no hauria de ser així! Segurament es deu a un problema tècnic.\nPosa't en contacte amb l'Oficina d'Accés a la Universitat perquè t'ho resolguin com més aviat millor!\nEm succeeix exactament el mateix


Celebració de Sant Pere Claver a Verdú i Barcelona | Jesuites Catalunya\nCelebració de Sant Pere Claver a Verdú i Barcelona\nEsglésies i comunitats 12-Sep-2016\nEl passat 9 de setembre, en la festivitat de Sant Pere Claver, van tenir lloc les ja tradicionals celebracions d'aquest dia a Verdú, poble natal del sant, i a Barcelona, on jesuïtes, amics i col·laboradors de la Companyia de Jesús es van trobar per participar a l'Eucaristia d'inici de curs que va tenir lloc a l'Església del Sagrat Cor, al carrer Casp.\nLa celebració a Barcelona va tenir com a tema central la campanya Hospitalitat.cat que impulsa la Companyia de Jesús a Espanya, i que va ser presentada pel seu coordinador a Catalunya, Oriol Prado. En l'homilia, el delegat dels Jesuïtes a Catalunya, P. Llorenç Puig, va fer referència les dues dimensions de la vida del cristià, fonamentals per a l'espiritualitat ignasiana i que es troben en la vida de sant Pere Claver: el servei i la dimensió mística. Així, Pere Claver, acollia els africants esclavitzats a Cartagena d'Índies a principis del segle XVII, com recull als seus escrits "no amb la llengua sinó amb les mans i obres, rentant-los els rostres i ventres".\nCom Sant Pere Claver, assenyalà Llorenç Puig, estem cridats a ser actius i a treballar fort en la missió que tenim encomanada, amb determinació i apasssionadament, i alhora, fer-ho cuidant i vivint la dimensió mística, de proximitat amb el Déu que ens envia, deixant que ens inspiri i ens mobilitzi.\nEn un gest visible del compromís amb l'hospitalitat, es van repartir per tota l'església polseres de la campanya, que cadascú va posar a la persona que tenia al seu costat.\nAl matí, a Verdú ja s'havia celebrat com cada any una solemne missa concelebrada a la Parròquia de Santa Maria, amb el delegat dels Jesuïtes de Catalunya, P. Llorenç Puig, el rector de Verdú, Mon. Josep M. Vilaseca, el rector emèrit Mn. Ramon Roca, acompanyats per jesuïtes i sacerdots de l'arxiprestat. L'homilia va ser a càrrec del jesuïta Roger Torres, que recordà que "estem cridats a compartir la joia de Déu al carrer i amb un cor obert sempre a la misericòrdia i l'alegria, com ens digué sant Pere Claver".


TANQUEM EL CURS ACADÈMIC 2017-2018 AMB ELS MENTORS I MENTORATS – Fundació Impulsa\nAquest dimarts, 26 de juny, els mentors i mentorats de la Fundació Impulsas’han reunit a l’Alberg Canonge Collell de Vic per tancar el curs acadèmic actual. A les 18.00h, els més de 100 mentors i mentorats han estat citats per tal de portar a terme dues activitats grupals.\nMentors i mentorats van ser dividits en sis grups per tal de participar a les sis dinàmiques preparades. En cada una de les activitats es treballaven diverses competències vistes durant aquest curs escolar a les sessions grupals: treball en equip, gestió de les emocions, comunicació o creativitat, entre d’altres.\nLes sis activitats proposades eren molt diverses i permetien a cada persona de l’equip proporcionar el seu gra de sorra per tal de què l’equip pogués resultar el guanyador. Algunes de les proves realitzades van ser, per exemple: l’esquí en grup a través d’uns llargs esquís amb els quals es caminava en conjunt tot l’equip; emocions globus en els quals l’equip s’organitzava per parelles, cada parella tenia un globus i un punxó i havia d’aconseguir rebentar els globus de les altres parelles de l’equip aconseguint que no rebentessin el seu; o, també, el pas de la informació, molt similar al joc del telèfon i que permetia veure la facilitat que hi ha en tergiversar la informació.\nFinalitzades les sis proves, els assistents van poder gaudir d’un berenar per tal de poder donar per acabat el curs 2017-2018. Les sis dinàmiques han permès la unió entre mentors i mentorats i poder compartir les vivències viscudes durant el curs educatiu.\n← JAUME FUNES, “AJUDAR ALS ADOLESCENTS A IMAGINAR-SE EN EL FUTUR”\nACABEM EL CURS! →


He omplert la banyera d'aigua freda.: de juny 2009\nSí, senyor. Dissabte, el dia en que el Cor de l’Anginesca, va ser un sol cor, bategant a l’hora, plegats, junts, tots a una. Vam conquerir la muntanya màgica (la de Montserrat, no la del Tibidabo), units sota la bandera blaugrana i la quatribarrada. Deia el Julio Iglesias que Espanya fa olor a all (ajo, pels castellans). Doncs ahir Montserrat va fer olor a suor, a coca, a mel i mató, a les clàssiques aromes de Montserrat, a crema catalana i a blaugrana, com no podia ser d’una altra manera.\nPromesa, doncs, complerta. Poc més d’una hora de pujada des de Monistrol de Montserrat fins dalt al Monestir. A les nou començaven les nostres cames a enfilar muntanya amunt i quan passaven poc minuts de les deu, ja trepitjàvem terra sagrat. L’Òscar, com un campió, tirant davant, aguantant la pujada, amb pas ferm i decidit. L’entrenament d’aquests dies al metro li ha funcionat. Diu que potser, per mantenir el físic i no perdre’l, cada dia, després de treballar pujarà a dalt de tot del castell de Montjuic. L’Alex, evidentment, sense defallir, trescant i trescant, com ens té acostumats cap de setmana rere cap de setmana. I un servidor, tancant el grup, guaitant les vistes impressionants que mentre vas pujant t’ofereix la muntanya. El meu cosí em va proposar que pugés la muntanya caminant d’esquena tot arrossegant els peus, en honor al mític ball del Michael Jackon, però no en vaig ser capaç. Ho sento!\nI a l’hora acordada, l’Assumpta i companyia van aparèixer per la porta del cremallera. Ja hi érem tots. El somni fet realitat!\nDesprés vam visitar la Moreneta per agrair l’ajut i les bones vibracions que ens ha proporcionat aquesta temporada i demanar-li que la temporada que ve no marxi a la Copa d’Àfrica. Ens vam adonar que el nen que porta assentat a la falda, com un autèntic Profeta, marcava amb els seus dits de la mà esquerra el número tres, el del triplet. Un per la Copa, un per la Lliga i un per la Champions. Qui no ho vulgui veure així, és ben lliure, però companys, hi ha quelcom més premonitori que això?\nVam parlat de blocs, del Barça, de blocs, del Barça i de blocs. Només una pregunta a l’aire durant tot el debat: Albert d’El Racó blaugrana, quina edat tens? Evidentment, no és obligatori respondre, però va haver-hi quinieles i juguesques, i el guanyador podria (dic podria, que no és segur) emportar-se un viatge a la República Dominicana amb totes les despeses pagades i una apartament a Torrevieja, Alicante, d’aquells que regalava l’ 1,2,3.\nAra ja podem dormir tranquils, els quatre. Ara ja sabem alguna cosa més els uns dels altres. Ara ja ens hem vist les cares. Ja sabem com som. I el més important, no ens hem decebut. Som com intuíem. Bona gent, fets de bona pasta i amb un gran cor, el de l’Anginesca. El que ens aplega a tots quatre. Felicitats companys!\nAh!! IKEA, tot un èxit.\nPublicat per Jordi a les 20:14 50 banyeres d'aigua freda\nEtiquetes: Barça, Cor de l'Anginesca\nUn dia va dir un savi o un home de paraula que les promeses estan per complir-les. I un bon dia, el Cor de l’Anginesca va prometre. Era una promesa innocent, llunyana, gairebé impossible però a l’hora probable, perquè no! Vam prometre i jurar i perjurar que si el Barça aconseguia el triplet ens trobaríem tots quatre components a Montserrat, símbol de la catalanitat latent, per agrair a la Moreneta, espill de tots els catalans, els serveis prestats i l’ajuda facilitada als jugadors blaugranes.\nDemà dissabte, doncs, dia D hora H de la promesa. A saber: Cooopa, Lliiiiga i Champions... Champioooons! Començarà l’operació triplet a la conquesta de Montserrat, per terra, mar i aire per part dels quatre intrèpids blocaires de paraula d’honor. Per això demà serem allà, donant el que s’ha de donar. L’operació en qüestió té dos flancs: el primer on els tres components ens trobarem a Monistrol de Montserrat per afrontar la pujada de la muntanya màgica. Serem l’Òscar, l’Alex i un servidor. L’Òscar ja fa temps que fa els deures i que es va entrenant. Puja i baixa com a mínim deu vegades cada dia les escales d’una coneguda parada de la línia verda del metro de Barcelona. Des d’aquell dia, però, ho puja tot: escala la nevera per tal de coronar-la i plantar-hi la bandera de la Danone, puja de peus al sofà, conquereix cada dia el cim de tots els quioscs pels que passa. Només hi ha una cosa que no li agrada que pugi: els preus (sobretot el del pa ratllat i els dels ous, pel tema dels arrebossats). L’Àlex, per la seva banda, no para de trescar i trescar una muntanya rere una altra cada cap de setmana .\nEl segon flanc, encapçalat per la pubilla del grup, l’Assumpta, s’encarregarà de fer el cim amb el cremallera. En el seu dia va desestimar l’opció de ser pujada a collibè per la muntanya per tots els membres masculins del grup. Així doncs, va ser anomenada encarregada oficial d’omplir el cremallera de bufandes i banderes del Barça mentre va cantant l’himne del nostre estimat club mentre va canviant de vagó.\nAixí serà, si la Moreneta vol, que ens trobarem tots a dalt i ens fondrem en una càlida abraçada de fraternitat blaugrana, esmorzarem mel i mató, coca i el que faci falta, lloarem al Profeta Pep pels segles del segles i demanarem la seva canonització a l’abat de Montserrat. Així sigui!\nPerò aquí no s’acaba tot, perquè El curiós cas de la dona que no havia estat mai a l’Ikea quedarà ja en una anècdota, ja que si pel matí trepitjarem terra sagrat religiosament parlant, per la tarda trepitjarem també terra sagrat moblísticament parlant. Visitarem el temple dels temples, el palau del munti-s’ho vostès mateix, que és molt fàcil, el paradís d’aquells que fan de les seves mans l’eina perfecte per passar una bona tarda de cap de setmana (amb baralla inclosa amb la parella perquè mai ho fas com ella vol) collant claus i col·locant peça rere peça per aconseguir que el resultat final s’assembli tot el possible al de la figura final del prospecte.\nParaula de tricampions!\nPublicat per Jordi a les 7:00 27 banyeres d'aigua freda\nEls homes que no estimaven els lavabos de les dones.\nPer tots és coneguda la relació d’amor i odi entre els lavabos i els homes (entenent com a home, aquell mamífer dotat amb aparell reproductor masculí). Hi ha una espècie de no feeling entre com els agradaria a les dones trobar el lavabo quan entren i com el deixen els homes quan surten. Etern pou de discussió entre parelles i gran culpable d’alguna que altre separació, el lavabo contempla la vida des d’una visió privilegiada, la de saber-se jutge en més d’una baralla domèstica. De lavabos n’hi ha de molts tipus: macos, lletjos, bruts, nets, blancs, de colors, alts baixos ... En fi, que sobre gustos de lavabos no hi ha disputes. Bé, a mi doneu-me un lavabo net i polit i de color blanc (el clàssic Roca de tota la vida) i ja sóc feliç. No demano més.\nAquests dies, a la feina estem de curs durant tota la setmana. Com tota oficina d’una consultora qualsevol, disposen de serveis perquè els seus empleats (i clients) puguin desallotjar tot allò que el cos els demana de treure fora. Els coneguts mundialment com a lavabos (citats en el pa ràgraf anterior). Dilluns, servidor va quedar-se tancat al d’homes. Em vaig quedar literalment amb la maneta a la mà sense possibilitat de poder tornar-la a passar perquè vaig sentir a l’altre banda de la porta un so de ferro caient al terra i llest que és un, va encertar que es tractava de la maneta de l’altre costat que havia caigut. Passat un quart d’hora i després de veure perillar per la meva vida (ja que el que havia anat abans que jo, el nom del qual no vull ni puc recordar, ni se, perquè no el conec), havia fet el que col·loquialment es coneix com a figures de fang, amb la pertinent bufetada que et pega l’olor aquella que s’ha quedat allà sense sortir. Doncs bé, deu minuts allà dintre, em va semblar molt. Una eternitat, si voleu. Suava, em faltava l’aire i crec que començava a patir convulsions. Si havia de morir, vaig decidir, ho faria amb dignitat, com un home. Així que vaig decidir no cridar, més per vergonya que per altra cosa. Passat aquests deu minuts i acabat el descans, una companya (som dos fent el curs), veient estranyada que no apareixia i no havent-me queixat amb anterioritat ni de mal de panxa ni de res per l’estil que fes demorar la meva estada en aquesta instal·lació, va tenir la gentilesa de venir-me a buscar. Quan vaig sentir que s’obria la porta, vaig pensar que estava salvat. “Jordi?”, vaig sentir. Per fi!! “Sí, sí, aquí!!”. Ometré el tema rescat, perquè va ser tant fàcil com tornar a col·locar la maneta exterior i obrir la porta. Em van agafar unes ganes boges de tirar-me als braços (evidentment) de la meva companya salvadora. No la vaig inundar a petons ni res per l’estil. Vaig sortir dignament, sense fer soroll ni cap mena de ximpleria. “Què ha passat?”, em va preguntar. La vaig mirar i, mig marejat, vaig respondre-li que estava intentant superar el rècord Guiness d’estada dintre d’un lavabo i que ara se n’havia anat en orris per culpa d’ella.\nTot això ve perquè el dia següent, els éssers virils per excel·lència, els homes, ens vam veure obligats a anar al lavabo de les dones. I allà, enganxat a la paret a sobre de la cisterna, hi havia un paper que resava: “Si decidís usar el baño de mujeres, bajad la tapa por favor. Gracias”.\nNo cal dir que la tapa estava pujada quan jo vaig entrar-hi i que quan vaig sortir es trobava baixada, com ha d’estar. Sé que hi ha homes que no estimen els lavabos de les dones, però no, jo sí que els estimo i m’agrada deixar-los (tirant de costumari popular dels bars) com me’ls agradaria trobar a mi.\nÉs per això que, des d’aquest humil bloc, m’agradaria fer un comunicat curt, clar i concís:\nApartat 1 – Un servidor és dels que baixa la tapa quan va al lavabo.\nApartat 2 – Un servidor és d’aquells que quan s’acaba el paper, no se li cauen els anells per reemplaçar-lo per un altre (ple, no buit, és clar) i el rotllo que ha passat a millor vida va a parar a la bossa de paper per reciclar.\nApartat 3 – Un servidor és d’aquells que passa l’escombreta.\nApartat 4 – Un servidor és d’aquells que intenta no esquitxar fora del forat destinat a dipositar el líquid groc.\nApartat 5 – Tot el que us pugueu imaginar i que hagi estat exposat en qualsevol dels apartats anteriors, ho faig correctament. No em coneixeu prou!!\nPublicat per Jordi a les 16:49 20 banyeres d'aigua freda\nNo acostumo a escriure sobre bàsquet al bloc, però us he de confessar que després del futbol, és el meu esport predilecte. O potser no, potser el passaria per davant del futbol. Si més no, és més emocionant. Tinc la teoria de que... bé, és igual, deixem-ho així. Vull parlar de bàsquet, perquè, Pare, he pecat. Sí, sí, he negat el nom de la secció blaugrana dues vegades. He ensopegat dues vegades amb la mateixa pedra. I les dues vegades amb el TAU de Victòria de l' "amic" Dusko Ivanovic (que diu que el Barça ha guanyat la Lliga perquè ha tingut sort). Tant a l’eliminatòria prèvia a la Final Four (amb el factor pista a favor del Barça) com a la final del playoff ACB (amb el factor pista en contra del Barça), pensava que el Barça no tenia absolutament cap possibilitat. I ves per on, que em vaig equivocar de totes totes, per alegria meva!\nPer tant, és just fer una reverència a Gianluca Basile, l'home dels triples impossibles. Una reverència a David Andersen, quin gran playoff que ha disputat! Una reverència a Fran Vázquez, quin tros de temporada que ha realitzat! Una reverència per Jordi Trias, tot culé i el gran oblidat d’aquesta temporada. Una reverència per Ersan Ilyasova, l’home més irregular del planter. Una reverència per André Barret, l’home més regular del planter (ha jugat desastrosament malament des del començament, no ha fet ni un partit bo. Això és regularitat!). Una reverència per Lubos Barto, el gran comodí. Una reverència per Víctor Sada, el fill pròdig que ha tornat per alçar títols. Una reverència per Jaka Lakovic, el gran base. Una reverència per Daniel Santiago, el Teniente Dan, aquell que s’emporta totes les faltes que no saben a qui xiular-li. Una reverència per Juan Carlos Navarro, la Bomba més explosiva que es fa i es desfà. Una reverència per Roger Grimau, tot cor i esperit, el gran capità! I per acabar, una gran reverència per l’home que ha fet possible tot això i que els ha conjuntat i els ha fet jugar, en Xavi Pascual, l’entrenador més jove en guanyar una Lliga ACB amb trenta-sis anys. Reverències per tots!\nI és que aquest any, en bàsquet, sí. Aquest anys som C A M P I O N S ! ! ! Felicitats!!\nPublicat per Jordi a les 20:02 15 banyeres d'aigua freda\nPublicat per Jordi a les 19:09 19 banyeres d'aigua freda\n"La noia que somiava amb un llumí i un bidó de gasolina"\nSi la primera entrega ja em va agradar, la segona ha saciat totes les expectatives. Els mateixos protagonistes de la primera entrega barrejats amb una trama on el tràfic de dones és a primera línia, però aquesta vegada intentant trobar un home del que se’n sap el nom però que ningú sap qui és realment. I els qui ho saben, per por, no en volen dir res. El llibre és més llarg, però crec que me l’he llegit més ràpid que el primer. Em venen al cap paraules com trepidant, sorprenent, impactant, ... Uff! És que m’ha agradat molt!\nPerò quin final! El llibre s’acaba i el primer que penses és: en vull més! No es pot acabar així. Falten fulls? Vaig a comprar la tercera entrega! I vas a qualsevol llibreria i et diuen que fins el dia divuit d’aquest mes de juny no surt. Així que, arribat el dijous, preparats, llestos i ja! Tothom a fer-se amb el tercer llibre de la trilogia. Serà pitjor que les rebaixes! Que tremoli El Corte Inglès, l’FNAC i les llibreries de barri. Això pot ser pitjor que la sortida al mercat de la Play Station 3.\nDe totes les frases que he llegit al llibre, me’n quedo amb una, que me la vaig llegir quatre o cinc vegades: “La Lisbeth Salander era la dona que no estimava els homes que no estimaven les dones.”. Genial! I realment, és veritat! Si us heu llegit el llibre, ja sabreu de què va...\nPublicat per Jordi a les 18:04 18 banyeres d'aigua freda\nPublicat per Jordi a les 21:01 13 banyeres d'aigua freda\nDes de fa uns dies que el meu queixal inferior dret del seny m’està fent la murga. A totes hores. Estigui estirat o dempeus. És una mena de mosca collonera que no para de repetir-me que vol sortir i que és amb mi, que no pateixi. Ja és trist que als meus gairebé trenta-dos anys encara m’estigui donant la tabarra. Quin martiri! Noto la geniva inflamada i se’m fa impossible tancar totalment tota la dentadura. És a dir, que des de fa dies que vaig amb la boca mig oberta (o mig tancada) pel món, amb els riscos que això comporta. Ja m’he empassat dues mosques, he aspirat el fum de quatre autobusos i enmig de l’aiguat del cap de setmana vaig patir inundació parcial de boca amb la crida posterior al servei dels bombers de Barcelona perquè amb una bomba d’aigua em xuclessin tot el líquid. A més, a tot això, s’ha d’afegir que mastegar és una tasca impossible i molt dolorosa i que, per tant, he de mig mastegar o empassar-m’ho directament. Jo de per si ja mastego poc (segons persones molt properes al meu entorn), però una mica sí que s’ha de triturar els aliments! És a dir, que tornem de nou a tallar-ho tot en trossets ben menuts, com quan era petit.\nAra ja entenc, però, quan la santa de la meva mare em diu allò de “fill meu, tu no tens seny!”. Ara ja sé d’on em ve, això. Així que Mama, si estàs llegint això, sàpigues que segurament vindrà d’aquí, del maleït queixal que encara lluita per sortir a la superfície, que m’està esquinçant la geniva i que, dit finament (perquè ho podria dir de forma més gruixuda), mes les està fent passar putes! Si vols, perquè em creguis, et puc portar una nota signada del dentista amb la radiografia adjunta (si no vols, millor, perquè els diners els necessitaria per les vacances). Però que sàpigues que la poca reflexió que hi poso en fer segons quines coses i en dir segons què, vindria d’aquí. I aquest missatge m’agradaria fer-l o extensible a familiars (més o menys propers), amics d’ara i d’abans, coneguts, els guàrdia urbans que m’han posat alguna multa, antics professors (recordo frases que em deien fa anys de l’estil “quan sentaràs el cap?” o “què t’has begut l’enteniment?”. No, el que passa que encara no m’ha sortit el queixal!)...\nA part d’aquests inconvenients, n’hi ha un altre d’afegit que encara em preocupa més. Com que no puc tancar bé la boca, m’ha quedat un parlar estil Rajoy. És a dir, que les esses les pronuncio d’aquella manera tant marcada com ho fa ell perquè l’aire, al no poder tancar bé la boca, se m’escapa per tot arreu. La mà de moment la tinc bé i no parlo mentre faig aquell gest tant característic d’ell (vegis, posant el palmell de la mà cap per avall, ajuntant tots els dits i movent a dalt i a baix com si piqués a sobre d’una taula). Si em passés això, us prometo que no m’ho pensaria dues vegades i aniria d’urgències. Perquè a més de no tenir seny, m’estaria fent del PP. I això, mai de la vida! No us podeu arribar a imaginar què malament que sona la cançó de la Tina Turner (o Tina Turné, com se la coneix a les nostres contrades) “Simply the best” cantada a l’estil Rajoy. Brrrrr!! Avui, mentre l’he escoltada anant a treballar i l’anava taral•lejant, m’han entrat esgarrifances. Proveu-ho, proveu-ho, ja veureu. Us deixo el vídeo:\nPer cert, en aquest vídeo, hi ha moments, per la forma de moure’s de la Tina i inclòs mirant-li la cara que li he trobat una retirada a la Núria Feliu. Estaré delirant? Mireu-vos-ho bé i ja em direu! Si us ha passat el mateix que a mi, mai més tornareu a mirar de la mateix manera a la Feliu. O seria a la Tina Turner?\nPublicat per Jordi a les 19:03 23 banyeres d'aigua freda\nPublicat per Jordi a les 22:07 13 banyeres d'aigua freda\nCrec que ara sí. Ja ha arribat el moment de fer un gran homenatge als tricampions de Copa, Lliga i Champions… Champions! (bé, i Gamper, no us n’oblideu). Ni rues, ni Camps Nous plens, ni rebudes a l’aeroport, ni Canaletes... Res d’això! Totes aquestes coses se les acaba enduent el vent i després no se’n recorda ningú. Volem fets, no paraules! Volem quelcom que perduri en el temps. Quelcom tangible. Quelcom que ens ho faci recordar cada dia. Que això que ha aconseguit aquest equip és molt gran!\nÉs per això que des d’aquest humil bloc demano (humilment) a l’Ajuntament, Generalitat i d’altres entitats i organismes oficials que formen part de la nostra estimada Catalunya que m’escoltin (o em llegeixin) i tinguin en compte aquesta humil petició d’aquest humil barcelonista. La proposta és la de dedicar un carrer a cadascun dels membres d’aquest equip. Aquí van algunes propostes:\n- Víctor Valdés: el passeig Vall d’Hebrón passaria a dir-se passeig VAL DESbrón.\n- Gerard Piqué: el passeig de Picasso s’anomenaria passeig de PIQUEasso.\n- Rafa Márquez: el carrer Marquès de l’Argentera es diria MARQUEZ de l’Argentera.\n- Carles Puyol: el que faria en aquest cas és posar el seu nom a un barri de Barcelona. Seria el més just.\n- Xavi Hernández: el carrer Padilla passaria a dir-se carrer XAVIlla.\n- Andrés Iniesta: proposo canviar el nom de la plaça d’Espanya per plaça de Don Andrés.\n- Samuel Eto’o: canviar el carrer Rosselló per carrer RossETO’O.\n- Lionel Messi: l’avinguda Meridiana passaria a anomenar-se avinguda MESSI-i-diana (per la quantitat de gols que ha marcat aquesta temporada).\n- Bojan Krkic: canviar la plaça Urquinaona per plaça UrquinaBOJAN.\n- Thierry Henry: el carrer Enric Granados passaria a anomenar-se HENRYc Granados.\n- Seydou Keita: la via Laietana s’anomenaria via laKEITAna.\n- Gabi Milito: l’avinguda de l’hospital militar passaria a anomenar-se avinguda de l’hospital MILITO (mai millor dit, per l’any que porta lesionat).\n- Dani Alves: canviar l’Avinguda Pedralbes per Avinguda de DANI Pedr-ALVES.\n- Touré Yaya: el carrer Torrent de l’Olla s’anomenaria TOUREnt de l’Olla.\n- Albert Jorquera: el carrer Jonqueras (on està La casa de las mantas al número 5 al ladito de La Caixa, qui no recorda l'anunci!) passaria a ser conegut com a carrer JORQUERAs.\n- Josep Guardiola: canviaria el nom del seu poble natal per SantPEPdor i el faria president vitalici de la Generalitat de Catalunya.\nEn honor a la gran quantitat de gols que ha marcar aquest any el Barça:\n- La plaça del Sol passaria a dir-se plaça del Gol.\n- L’avinguda Diagonal passaria a dir-se avinguda DiaGOOOOLnal.\nEn honor al serveis prestats al club (tant el pare com el fill), el carrer Portal de l’Àngel, passarà a anomenar-se carrer Portal de l’Àngel Mur.\nP.D.: Els noms de Hleb i Gudjohnsen estan obviats a consciència. La resta, o no se m’ha ocorregut res o han participat molt poc.\nPublicat per Jordi a les 16:03 21 banyeres d'aigua freda\nAvui, mentre em dirigia cap a la biblioteca per llegir una estona després de dinar, m’he trobat amb unes companyes de feina que apuraven el primer cigarret de després de l’àpat. Amb un cop de cap dirigit cap al llibre que portava a la meva mà dreta, una d’elles m’ha preguntat què llegia. Improvisant de la manera que m’agrada fer-ho a mi, i com que el llibre era de color vermell, amb aquella cinta que porten de fàbrica que serveix de punt sortint per sota i era de mida relativament petita, li he dit que m’havia endinsat en la lectura del Nou Testament. Amb cara incrèdula, i amb ulls com plats m’ha dit que no em creia, que no podia ser. He obert el llibre per una pàgina qualsevol, i he començat a recitar: “En aquells temps, Jesús va dir als seus deixebles: ...”. L’he mirat amb cara de segueixo? Ella ha inclinat el cap endavant amb cara de segueix! I jo he deixat anar un: “Fumar mata i retalla l’esperança de vida!”. La mentida ja no ha colat, i hem seguit debatent sobre llibres. El típic jo m’estic llegint aquest, el típic jo m’estic llegint aquest altre, el típic ja me’l deixaràs, el típic tu també me’l deixaràs a mi... Allà tothom ha dit la seva.\nLa conversa ha derivat als llibres de fantasia, tipus Tolkien. Una d’elles ha dit que el seu marit “tiene una estantería llena con un porrón de libros de esos”. Jo li he contestant que a casa meva “tengo una estantería con un porrón de vino de esos”. Ha fet gràcia (reconec que estava inspirat) i tot seguit he tret a la conversa el llibre per excel·lència, el que li dóna cent mil voltes a tots, escrit pel mestre dels mestres: El senyor dels anells. I tant! Tots se l’havien llegit.\nUNA: Me lo he leído cinco veces.\nL’ALTRE: Pues yo tengo la edición de lujo con tapa dura.\nSERVIDOR: Yo he visto las películas seis o siete veces. Cada una, eh! Que son tres!\nL’ALTRE: Pues yo tengo la edición extendida de todas ellas.\n(en aquests moment UNA ha fet cara de em planto)\nSERVIDOR: Yo también las tengo en casa.\nL’ALTRE: Ah!! Y mi marido (el d’abans, suposo) tiene una estantería llena (que suposo que no seria “la del porrón de libros de esos”) con las figuras de la serie, todas puestas en fila.\nSERVIDOR: (tirant de l’art de l’exageració) Pues esto no es nada, porque yo tengo al Frodo viviendo en casa debajo de mi cama...\nI m’he quedat tant tranquil, he donat la volta i he marxat cap a la biblioteca a llegir una estona seguint el pla original.\nPublicat per Jordi a les 16:30 30 banyeres d'aigua freda\nUs admiro. Us venero. Us envejo. A tots aquells que sou capaços de quedar-vos hores i hores torrant-vos sota el sol. De panxa enlaire, d’esquena, de dretes, d’esquerres, assentats, dempeus, fent la vertical. Amb banyadors ratllats, llisos, de colors llampants, de mides grans, de mides petites, dels que marquen, dels que ho tapen tot, dels que no tapen res, dels que arriben a mitja cama, dels que porten un cocodril al camal dret, dels bikinis que tapen molt, dels que tapen a mitges, dels suggerents, dels que, senzillament no tapen perquè no es porten ni posats, de les calces de bany estil brasiler, espanyol, americà. Aquelles famílies que, talment un exèrcit anant cap a la guerra, sortiu a primeríssima hora del matí armats amb neveres portàtils, taules, cadires, para-sols, sogres, fills, pares, mares, televisions, TDTs, jocs de taula, matalassos inflables, ràdio i discografies completes de la Pantoja, el Rafael i los Chunguitos, disposats a passar un agradable dia de platja rostint-vos sota el rajos solars. Aquells que lluïu tovalloles del Mickey, del Ronaldinho, de color blau, verd, taronja, grans, petites, mitjanes, o simplement acudiu a la platja sense tovallola, només pel sol fet de prendre el sol perquè us ve de gust. Aquells que jugueu a pales a la vorera. Encara admiro més aquells que ho fan a la part de la sorra més allunyada del mar, allà on trepitjar és fa impossible perquè literalment et cremes les plantes dels peus. Aquells pares que, bavejant, ajudeu als vostres fills a fer castells indestructibles a la sorra. Aquells que us banyeu vestits. Aquells que us arrebosseu amb la sorra com si fóssiu una croqueta de pollastre després d’haver-vos remullat (brrrrr!! Quina angunia!!). Aquelles senyores grans que, en manada, passegen de punta a punta de la platja amb les mans a l’esquena mullant-se els peus i xerrant amb les amigues sobre què guapo que està el nét d’una, quan falta li falta per casar-se a la veïna o on aniran de vacances els seus fills. Aquells que són capaços de jugar partits de voleibol o futbol que duren hores. Aquells que us unteu la pell i tot el cos amb cremes protectores de factors diversos. Aquells que aneu només a lluir els músculs forjats a base d’hores i hores de gimnàs. Aquells que pagueu cinc o sis euros (o més) pel lloguer d’una hamaca o d’un para-sol per quedar-vos tot el dia sota el sol. O pel lloguer d’un patí d’aigua que amb una hora només et dona temps d’entrar uns metres a l’aigua per després sortir. Aquells que freqüenteu xiringuitos de platja i pagueu el gust i les ganes per un refresc i unes patates que segons els del bar són braves però segons tu son patates i prou.\nUs admiro, de veritat, perquè jo em sento incapaç de fer-ho. Ahir ho vaig provar amb resultat negatiu. Sou tots uns fenòmens! Us idolatro! Sou molt grans!\nPublicat per Jordi a les 14:39 22 banyeres d'aigua freda


La victòria de Maria Sentís: tres noves places per a persones amb mobilitat reduïda a l’estació | elCugatenc\nAl febrer del 2019 Maria Sentís, una veïna valldoreixenca i usuària del Casal d’Avis, va demanar per primer cop a l’Audiència de l’EMD de Valldoreix que s’instal·lessin noves places d’aparcament per a persones amb mobilitat reduïda. Des d’aquella primera petició, mes a mes ha repetit la demanda. La resposta del govern sempre havia estat que no era possible tècnicament.\nEn diverses ocasions la presidenta accidental dels darrers mesos del mandat anterior i actual vocal de Mobilitat, Susana Herrada, havia dit que el tècnic de l’àrea considerava impossible instal·lar més places que les tres que ja hi havia a l’aparcament del costat de l’estació. Segons el tècnic, amb la distribució de les parades de taxi i d’autobús i l’ampliació de la vorera que es va fer amb la reconversió de la plaça impedien moure les places i crear-ne de noves.\nAmb aquest no com a resposta constant, Sentís no es va rendir i en la darrera de les Audiències públiques va apel·lar a la sensibilitat: “Només vaig dir que aquests tècnics i persones que havien de decidir si es posaven les places o no pensessin que ells tard o d’hora seran persones grans i també necessitaran tenir places d’aquest tipusˮ. En aquell moment va marxar amb un nou compromís d’Herrada d’insistir novament al tècnic de mobilitat.\nFinalment, durant el darrer mes s’han creat tres noves places per a persones amb mobilitat reduïda a l’entorn de l’estació. “Una d’elles, al costat del bar, potser no és gaire útil perquè molta gent hi aparca per esperar coneguts que venen amb el tren però les altres dues estan molt béˮ, enraona la veïna. Després de gairebé un any d’insistència Valldoreix ha guanyat tres places.\nHerrada també es felicita de l’èxit que ha estat possible gràcies a la insistència de Sentís, que ha estat l’única persona que ha acudit a l’Audiència pública de novembre però aquesta vegada per agrair la gestió. “Ara tenir la tarja per poder aparcar en aquestes places no serà inútil a Valldoreixˮ, es felicita la veïna.


Irene Montero visita l'homenatge i mural als activistes LGTBI a Ripollet\nAquest cap de setmana la ministra d’Igualtat Irene Montero va visitar el monument en homenatge als activistes LGTBI i el mural de memòria històrica LGTBI. A més es va reunir amb l’alcalde i el regidor de Polítiques LGTBI de la localitat així com entitats socials i LGTBI com Acollim Cerdanyola-Ripollet, la Comissió de Persones amb Discapacitat, el Comitè de Dones de Ripollet, Proud LGTBI Ripollet i l’Observatori contra l’Homofòbia.\nJust després, Montero ha mantingut una reunió de treball amb la consellera d’Igualtat i Feminismes, Tània Verge, durant la qual han treballat en temes com ara la lluita contra les violències masclistes o els drets LGTBI, entre altres.\nPrevious articleRocío Saiz convidada al primer ‘marICONES’ de l’any\nNext article‘Obrim el meló’ i les sales de consum supervisat de droga a Barcelona


Comença el 8è Stage Internacional Dansamallorca | card.cat\nComença el 8è Stage Internacional Dansamallorca\nPublicat el 16 de juliol de 2019 per Marina Velasco Puigròs\nUn any més se celebra l’Stage Internacional Dansamallorca a l’Auditòrium sa Màniga de Cala Millor.\nDes del 2012, l’Associació cultural D-DANSA, organitza anualment una setmana intensiva de dansa a l’auditòrium del municipi. Aquesta associació compta amb la col·laboració de l’Ajuntament de Sant Llorenç, de les cadenes hoteleres Protur i Hipotels i del centre VARIUM Espai de Moviment de Barcelona.\nEnguany, més de 100 ballarins i ballarines de totes les edats (dividits entre les categories Kids 1, Kids 2 i adults), s’han inscrit per gaudir d’una setmana intensiva de dansa.\nAquesta vuitena edició va iniciar-se el dilluns 15 de juliol i finalitzarà el proper divendres 19 de juliol. Durant aquests dies, tots els participants gaudiran d’una setmana farcida de classes de dansa de diferents modalitats, amb professorat de reconegut nivell internacional i concebuda tant per als ballarins iniciats com per als professionals, tant de Mallorca com de fora.\nEl professorat d’aquest any es troba compost per Patricia Fouchereau (professora de modern jazz i directora de l’escola de dansa de Cognac, a França), Albert Morancho (profesor de danses urbanes: Hip Hop, Popping, Locking, etc. i fundador de la companyia professional de dansa GET BAK), Adrián López Gómez (profesor de jazz i dansa contemporània i participant del programa Tu sí que vales), Anna Sánchez (professora de dansa contemporània i directora de VARIUM Espai de Moviment), Justine Marouzé (professora de contemporani per a kids i membre de VARIUM Espai de Moviment), Marie Puech (professora de dansa contemporània i membre de l’Atelier Danse) i Anna Llombart (professora de claqué i percussió corporal i directora artística i coreògrafa de la companyia Woodbeats).\nL’octava edició de l’Stage de Dansa finalitzarà el divendres 19 de juliol, a les 20.30, a l’Auditòrium sa Màniga, amb una mostra oberta al públic amb els tallers de les diferents modalitats de dansa que s’hauran dut a terme durant tota la setmana.\nFinalment, s’ha d’assenyalar que el passat 17 d’abril l’Ajuntament de Sant Llorenç va organitzar juntament amb D-DANSA el concurs de peces de curtes de dansa. Aquest concurs ha becat 7 ballarines, les quals han pogut assistir als tallers de dansa de forma totalment gratuïta.\nAquest article s'ha catalogat com a Cultura, Dansa, Sa Màniga i s'ha etiquetat amb Auditòrium Sa Màniga, D-Dansa, dansa, internacional, stage per Marina Velasco Puigròs. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


2. estelada (bandera)\n3. És correcte reflotar una empresa en català? / És correcte reflotar un vaixell en català?\nEn català, el verb reflotar té dos sentits. D'una banda, té el sentit propi de 'fer que un vaixell encallat quedi lliure del fons'. D'altra banda, per extensió de significat, també es pot fer servir en el sentit figurat de 'fer que un negoci o una empresa en crisi torni a funcionar amb normalitat [...]


revetlla archivos - Cerdanyola al dia\nPer segon any consecutiu, la revetlla de Sant Joan estarà marcada per les mesures de seguretat davant la COVID-19. Des de l’Ajuntament de Cerdanyola s’ha decidit no organitzar cap revetlla popular municipal per evitar aglomeracions i s’aconsella celebrar-ho de forma reduïda amb grups de màxim deu persones. A més, des del consistori es demana gaudir […]\nRedacció22 de juny de 2020\nNo hi haurà la tradicional foguera que s’encenia al parc Xarau amb la flama del Canigó ni la posterior revetlla popular, però Cerdanyola viurà la tradicional festa de Sant Joan. Una representació del Club d’Esports de Muntanya de Cerdanyola anirà a recollir la flama del Canigó tot i que no es farà la tradicional rebuda d’aquesta […]


El semàfor del 7 d'abril de 2020\ndimarts, 7 d’abril 2020 - 00:00h\nDirector de la residència Nostrallar\nEl director de la residència de gent gran Nostrallar dels Pallaresos ha hagut de sortir a defensar-se de les acusacions d'impedir l'accés a l'UME de l'exèrcit, per desinfectar les instal·lacions. Sumoy ha declarat: «volem tranquil·litzar als nostres avis i àvies. Ara bé, és descoratjador que, en aquest context, on estem donant el màxim de la nostra capacitat, es facin comentaris que són totalment difamatoris». La situació a moltes de les residències de gent gran a Tarragona és dramàtica, sobretot en punts com Valls, Vila-seca o els Pallaresos.\nPrimer tinent d'alcalde del Vendrell\nFinalment, la polèmica del nomenament del regidor vendrellenc com a conseller delegat de l'empresa municipal El Vendrell Comunicació SL s'ha saldat amb la revocació del càrrec. La via judicial ha donat la raó a l'oposició, que havia demanat que Soriano dimitís per irregularitats en el procés d'elecció.\nEl conegut fotògraf tarragoní i la seva veïna, l'escaladora Esther Ginés, han començat a fer un intercanvi de fotografies de confinament, des dels seus balcons respectius. Cada dia pengen les imatges a Twitter, alternant els rols d'artista i de model. Una curiosa iniciativa lúdica i artística producte de la reclusió.\n"El semàfor del 6 d'abril de 2020" "El semàfor del 3 d'abril de 2020"\nAjuntament del Vendrell Coronavirus


Un joc que Rodolf Sirera conscientment planteja i que necessàriament incita a l’espectador a utilitzar la imaginació i la màxima atenció per a descobrir la veritat del que ens estan explicant...perquè com en qualsevol joc...hi ha algun parany que altre...\nBàsicament PLAGI és una obra de suspens: Un escriptor que ha perdut la inspiració, una escriptora que es fa passar per periodista, una obra plagiada, policies, un segrest...Desig, ambició, poder, justícia, joventut, força, vellesa, feblesa, pors...una obra que parla al cap i a la fi d’éssers humans, de nosaltres mateixos.\nPerò no tot és el que sembla ser...Gràcies als seus girs sorprenents, al seu particular sentit de l’humor, i a aqueix suspens del que hem parlat, Sirera aconsegueix d’una manera magistral fer-nos arribar la raó última i principal per la qual va escriure PLAGI, fer-nos testimonis del turbulent procés de creació.\nEQUIP ARTÍSTIC / TÈCNIC\nIntèrprets: Diego Braguinsky, Silvia Valero (resta de repartiment per determinar)\nDirecció: Rebeca Valls - Edison Valls.\nAjudantia direcció: Paula Braguinsky.\nEspai Escènic: Edison Valls.\nDisseny il·luminació: Ximo Rojo.\nDisseny i confecció vestuari: Jairo Carrasco.\nMúsica original i espai sonor: Víctor Lucas.\nMaquillatge i perruqueria: Celina Cualladó.\nVídeo i fotografia: Josevi García Herrero.\nDisseny gràfic: Assad Kassab.\nSelecció musical: Víctor Lucas, Rebeca Valls, Edison Valls.\nRealització escenografia: Neo Escenografías.\nDisseny i construcció utillatge: Enric Juezas.\nRegidoria: Paula Braguinsky / Jairo Carrasco.\nServei Tècnic: Trasto, S.L.\nCap Tècnic: Mundi Gómez.\nDistribució i Gira: FOCUS\nProducció executiva: Diego Braguinsky, Pep Chiveli.\nProducció: Elpuntdelai, S.L.


Abusos Urbanístics No recorre la ponència urbanística de Benissa « Infobenissa\n19 de juliol de 2004 No hi ha comentaris\nSegons Svoboda, ja que no hi ha còpia íntegra de la ponència en l’Ajuntament de Benissa, els veïns han d’acudir a la Direcció general del Cadastre a Alacant per a poder consultar-la.\nEn la seua opinió, això vulnera la llei que estableix que “els actes d’instrucció que requereixen la intervenció dels interessats hauran de practicar-se en la forma que resulte més còmoda per a ells i siga compatible, en la mesura del possible, amb les seues obligacions laborals o professionals”.\nEl president d’AUN va alertar que s’ha reduït el termini legalment establert, de 20 a 15 dies hàbils, per a presentar reclamacions contra aquesta ponència.\nA més, les còpies del document “no s’atorguen el mateix dia de la sol·licitud en la gerència del Cadastre, sinó passats diversos dies, escurçant-se de manera manifesta el termini hàbil per a la presentació de reclamacions”, va denunciar.\nEn aquest sentit Abusos Urbanístics exigeix en el seu recurs d’alçada que es revoque per nul·litat de ple dret la resolució de 21 de juny de 2004, així com la seua publicació en el BOP d’Alacant, “perquè es retrotraga l’expedient, conforme a la Llei del Cadastre Immobiliari, al moment de sol·licitud d’informe a l’Ajuntament de Benissa”.\nTambé reclama l’enviament d’un exemplar íntegre a l’Ajuntament de Benissa de la ponència total dels béns immobles urbans situats en aquest terme municipal i la suspensió de l’execució de la resolució impugnada “per tal d’evitar greus perjudicis de difícil correcció”.


Actes institucionals, Activitats de participació, Alumni, Cooperació i solidaritat, Divulgació - En línia\nL’Observatori per a la Igualtat juntament amb el Servei per a la Inclusió (PIUNE) organitzen la III Jornada Institucional en commemoració el Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat. L’acte tindrà lloc el pròxim dijous 3 de desembre a les 12.30h i es retransmetrà en directe pel canal de youtube de la UAB\nData: Dijous 3, Desembre de 2020 - 12:30h\nData fi: Dijous 3, Desembre de 2020 - 13:30h\nAfegir al meu calendari\t2020-12-03 12:30:00 2020-12-03 13:30:00 Europe/Madrid III Jornada institucional amb motiu del Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat\nXerrada "La violència sexual com a projecte polític" de Nerea Barjola\nXerrada “La violència sexual com a projecte polític: el cas Alcàsser i la construcció del terror sexual” a càrrec de la politòloga Nerea Barjola, el divendres 11 de desembre a les 12:30h, en el marc del cicle de conferències entorn les violències de gènere, organitzat per l’Observatori per a la Igualtat. Finançat amb el fons 2020 del Pacto de Estado contra la Violencia de Género del Ministerio de Igualdad. Es podrà seguir en directe pel canal de youtube de l'Observatori per a la Igualtat.\nData: Divendres 11, Desembre de 2020 - 12:30h\nData fi: Divendres 11, Desembre de 2020 - 13:30h\nAfegir al meu calendari\t2020-12-11 12:30:25 2020-12-11 13:30:29 Europe/Madrid Xerrada "La violència sexual com a projecte polític" de Nerea Barjola\nPerspectiva de Gènere en la recerca per Doctorat\nCurs "Perspectiva de gènere en la recerca" adreçat a doctorands i doctorandes de la UAB. Formació transversal de l'Escola de Doctorat, impartit per la Dra. Maribel Ponferrada, especialista en perspectiva de gènere de l'Observatori per a la Igualtat de la UAB. Dos edicions, de matí (10:00 a 12:00h) i de tarda (15:00 a 17:00) els dies 14 i 16 de desembre de 2020. En línia, gratuït. Més informació i inscripcions.\nData fi: Dimecres 16, Desembre de 2020 - 12:00h\nOrganitzador: Escola de Doctorat de la UAB\nAfegir al meu calendari\t2020-12-14 10:00:00 2020-12-16 12:00:00 Europe/Madrid Perspectiva de Gènere en la recerca per Doctorat\nOnline Escola de Doctorat de la UAB\nXarxes amb Gènere; Projecte menció Encarna Sanahuja\nEl proper dimecres a les 16 de desembre, durant tot el dia podreu gaudir de la jornada Xarxes amb Gènere. Emmarcada dins el Projecte de Menció Encarna Sanahuja. Cal inscripció prèvia a xarxesambgenere@gmail.com. L'edició serà en línia a través de Microsoft Teams.\nPresentació Xarxes amb Gènere. A càrrec de Margarita Freixas, Begonya Saez Tajafuerce i Meri Torras (10:30h - 10:50h).\nDiàleg. Xarxes a la Xarxa. A càrrec de Liliana Arroyo i Mayo Fuster. Modera Sara Moreno (11:00h - 12:00h).\nXarxes en Marxa. A càrrec de Lupe Romero (12:10h - 12:50h).\nXarxes en Emergència. Subjectes, mitjans i afectes. A càrrec del Grup de Pràctiques del SGR Cos i Textualitat (13:00h - 14:00h).\nXarxes amb Gènere: Activismes. A càrrec de Lidia Vaquero, de'El Safareig, Mercè Otero, de Xarxa Feminista, Dolores Pulido, de Ca la Dona i Núria Vergés d'Alia/DonesTech. Modera Begonya Saez Tajafuerce (15:00h - 16:00h).\nXarxes amb Gènere: Institucions. A càrrec de Núria Ramon de l'ICD, Montse Pineda de CNDC, Tània Verge de Xarxa Vives i Carme Sanmartí de IIEdG. Modera Maria Prats, directora de l'Observatori per a la Igualtat UAB (16:10h - 17:10h).\nDiàleg. Xarxes al Carrer. A càrrec d'Alejandra Castillo i Lucas Platero. Modera Meri Torras (17:20h - 18:20h).\nData: Dimecres 16, Desembre de 2020 - 10:00h\nData fi: Dimecres 16, Desembre de 2020 - 19:00h\nAfegir al meu calendari\t2020-12-16 10:00:00 2020-12-16 19:00:01 Europe/Madrid Xarxes amb Gènere; Projecte menció Encarna Sanahuja\nEn línia UAB


No pay for staff. No patient supplies. No heat. This is health care in Afghanistan | Delaware First Media


la seguretat en el nostre entorn: Martin Luter King\nAvui va per tu Martin, aquest és el teu espai.\nImportant de ser recordat i imprescindible que no s'oblidi\nSón aquestes persones les que haurien de ser recordades, i no segons quina mena de carallots.\nTot i que la seva lluita va suposar canvis de pensament arreu, no podem oblidar que encara hi ha racisme. I a vegades em sembla que n'hi ha més que no ens pensem... Prò no deixarem de lluitar-hi en contra, oi?\nLa teva veritat augmentara a la mida que sàpigues escoltar la veritat dels altres.........Hem aprés a volar com els ocells,a nadar com els peixos,però no hem apres el senzill art de viure com germans.\nRes en el món és més perillós que la ignorància sincera i l'estupidesa concienzuda.\nCuriosament Martin Luther King va patir l'hostilitat del FBI del temps de la presidència de Kennedy. I sembla ser que Kenneddy estava molt amoinat pels vincles que podia tenir amb el partit comunista. Al final els van assassinar a tots dos.\nLes paraonies d’alguns estelats entre barres…\nL'altre dia va sortir en una reportatge d'un diari. No vaig poder estar-me de llegir-me'l. Altres potser ni me l'hagués mirat, però ell no!!! jeje.\nPer desgràcia ens queda el trist final, per sort tot el què va fer, que no va ser poc.\nUna altra mostra que l'espècie humana no és impossible de salvar!\nLa crisi de l'oli de gira-sol\nDecàleg per fer del seu fill un delinqüent\n10 CLAUS: 1. COM ES RECONEIX A UN MALTRATADOR? Si...\nCrec que com la majoria de vosaltres, a banda d’es...


La Lupa Violeta, una eina perduda\nCarme Freixa.- Eulalia Lledó va posar de manifest en la presentació del seu llibre que la Generalitat manté eines lingüístiques gratuïtes en la clandestinitat.\nEulalia Lladó, en la presentació del seu llibre a la Sala Gran del Centre de Cultura de Dones Francesca Bonnemaison, va explicar com el Govern de la Generalitat, tant el tripartit com l'actual, mantenen en la clandestinitat una eina lingüística gratuïta i molt pràctica, La Lupa Violeta, que romàn perduda en el maremagnum de Política Lingüística i que en obrir una pàgina de la Universitat de Girona es pot trobar una eina similar. El Govern anterior no es va atrevir a publicitar-la sospiràn allò del ¡què diràn del nostre govern! I aquest deu ser l' únic punt de trobada entre l'anterior govern d'esquerres i l'actual de dretes. Perquè quan parlem de sexismes, i d'eradicar-los de formes noves, la dreta i l'esquerra tenen masses coses en comú.\nEulalia Lledó és doctora en filologia romànica. Es dedica a la recerca dels sexismes i androcentrismes en la literatura i la llengua. I aquesta vegada li ha tocat a la premsa.\nEn el seu nou llibre, "Canvi lingüístic i premsa", ens mostra la constant, imparable i tenaç evolució de la llengua en la premsa. Es dedica a posar de manifest com la ideologia s'agotna en ella a través de l'estudi de centenars d'una gran varietat de notícies de les quals s'analitza els canvis esdevinguts en els últims anys; especialment els que concerneixen a les formes a través de les quals la llengua, jo diria les actituds socials dels poders establerts, embolica i presenta la realitat. Ens presenta, al llarg de 200 pàgines, tots aquells biaixos ideològics, tots aquells prejudicis que les persones sexistes desgranen quan usen un idioma. En primer lloc s'analitzen alguns usos que traspuen una consideració escassa, pobra o menyspreadora de les dones i, en segon lloc, es veuen les modificacions que estan tenint lloc en les diferents formes de representar i fer visible al col?lectiu femení; és a dir, quines estratègies noves de representació estan emergint. En definitiva, de quines maneres es parla de les dones, com les hi veu, com les hi valora, com les hi explica.\nEn la presentació va estar acompanyada de Maricel Chavarria prestigiosa i premiada periodista de La Vanguardia que sempre s'ha caracteritzat per aplicar la perspectiva no sexista als temes dels quals escriu i per utilitzar un llenguatge inclusiu; i de Marta Selva, ex-presidenta del Institut Català de les Dones i alma mater de Drac Màgic.\nLa veritat és que en l'exercici del periodisme podem trobar massa androcentrisme i massa sexisme i paradoxes que mostren com l'estretor de mires que es critica a personatges de la política està present en els mitjans, com quan, explica l'autora, en la redacció del Avui el corrector, encara que la paraula soldada està admesa, la corregia per una soldat perquè, deia, no s'usa encara. Clar, com ho ha de ser d'utilitzada ¡ si els qui podrien fer-ho no ho fan!\nJa sabem que les presses en periodisme ens juguen moltes passades com quan, sentit ahir a Catalunya Radio, usem la paraula puntual per descriure la paradoxa que alguns trens arriben puntualment amb retard, o que plourà puntualment en alguns llocs. Així que no s'estranyin si en la premsa escrita veuen en un peu de foto els autors de l'estudi encara que les fotografiades siguin autores o els membres del jurat encara que gairebé totes siguin les membres.\nAixò sí, recordin que si les que no s'anomena i aquells homes a els qui no els agradi que sembli que la humanitat solament té un sexe, exigeixen als mitjans que usin llenguatge inclusiu, aprendrem a pensar des de les persones i escriurem que hi ha hagut 20 detingudes o que afectades per la hipoteca es manifesten.


Cap. di mercato: 217.573.097.966 $ -1,8%\nVolume in 24 ore: 2.252.270.918.258 $\n0,00000186 BTC -3,2%\nA 13.347 persone piace questo\nIl cambio TRON(TRX) è ora pari a $0,01482755 e si è spostato del -4.95% nelle ultime 24 ore!\nCurrent Price is 0.014827549855271002\n$0,01461595 / $0,01570007\nTRON (Dati storici)\n0,01524378 $ N/A\n0,01569478 $ 0,01524378 $\n0,01668538 $ 0,01569478 $\n0,01609043 $ 0,01668538 $\n0,01566219 $ 0,01609043 $\n0,01578009 $ 0,01566219 $\n0,01626373 $ 0,01578009 $\n0,01689934 $ 0,01626373 $\n0,01695187 $ 0,01689934 $\n0,01618490 $ 0,01695187 $\n0,01455723 $ 0,01618490 $\n0,01507390 $ 0,01455723 $\n0,01453931 $ 0,01507390 $\n0,01455341 $ 0,01453931 $\n0,01438841 $ 0,01455341 $\n0,01438841 $ 0,01438841 $\n0,01443861 $ 0,01438841 $\n0,01331198 $ 0,01443861 $\n0,01360013 $ 0,01331198 $\n0,01363883 $ 0,01360013 $\n0,01286225 $ 0,01363883 $\n0,01322777 $ 0,01286225 $\n0,01292726 $ 0,01322777 $\n0,01607143 $ 0,01292726 $\n0,01692481 $ 0,01607143 $\n0,01815455 $ 0,01692481 $\n0,01736341 $ 0,01815455 $\n0,01761971 $ 0,01736341 $\n0,01792715 $ 0,01761971 $\n0,01674906 $ 0,01792715 $\n0,01564804 $ 0,01674906 $


Assaborir una sèrie\nPublicat a El comandament per Àngel Ruiz\nCap de setmana i unes quantes hores per davant, res urgent per fer, dues bosses de crispetes de microones, pipes, un sofà, la tele i la caixa edició col·leccionista amb la sisena temporada de Mad Men... i fins que el cos en digui prou! Cauran 6 o 7 capítols, i si tinc temps demà la resta, i ja estarà la temporada liquidada.\nPerò és aquesta la manera de mirar i experimentar una sèrie?\nHi ha sèries amb molt poques pretensions, amb la intenció d’entretenir i sense gaires aspiracions, però sempre hi ha hagut autors que amb això no n’han tingut prou, i que han buscat fer un producte diferent, diguem David Lynch i el seu boirós Twin Peaks, David Chase i la màfia de The Sopranos o J.J. Abrams i els misteris de l’illa de Lost.\nUs imagineu anar al Celler de Can Roca, demanar el menú Festival acompanyat d’uns vins de nivell, i tot seguit demanar per tenir tots els plats junts a taula, per engolir-los sense cap ordre, bevent sense sentit, sense viure l’experiència que els artistes, els germans Roca, han previst per a nosaltres? Doncs això és una mica el que ens passa quan ens afartem a mirar un munt de capítols de segons quines sèries, acabem ben tips, però no hem “sentit” com hagués volgut l’autor.\nI és que el món de les sèries no dista tant del de la cuina, hi ha sèries Fast food sense aspiracions, però que entretenen i deixen la panxa plena, n’hi ha d’altres que són d’estrella Michelin amb moltes més pretensions, que acostumen a encertar-la tot i algunes decepcions, hi ha Buffets amb moltes històries en cada capítol, i on sempre t’acaba agradant una o altra, n’hi ha de Vegetarians-vegans, on no saps com però acaben trobant la manera de fer un menú sencer, i també n’hi ha de Fusió, Pizzeries d’autor. Ètnics i molts altres tipus, però com en el món de la restauració, també en trobem de dolentes, molt dolentes, amb un capítol en tens prou, amb la sort que l’endemà no tens mal de panxa.\nI vosaltres com assaboriu les sèries?\nAltres articles de Àngel Ruiz\n9 de gener 2015.12:22h\nPenso igual que tu Àngel! Pots veure tota una temporada d’una determinada sèrie en un cap de setmana, però l’intriga d’esperar una setmana sencera per veure un altre capítol d’una sèrie... Llegir més que et té ”enganxada” no té preu...ja ja\n9 de gener 2015.10:41h\nMolt d’acord, Àngel! Hi ha sèries que cal degustar setmana a setmana, o amb prou temps entre capítol. Ara, ’Perdidos’ jo la compto dins de les que es poden consumir en grans quantitats ;)


Moments de paper: Muji i els seus segells\nUs ensenyo una joguina que vaig trobar a Muji i en rebaixes, cosa que la fa més ideal. Dintre de la secció infantil trobareu uns conjunt de segells però que per els nostres treballs potser ens poden anar bé.\nOs muestro un juguetito que encontré en las Tiendas Muji y de rebajas, cosa que la hace mas interesante. Dentro de la sección infantil encontrareis un conjunto de sellos pero que para nuestro trabajos quizás puedan irnos bien.\n* Imágenes scadas de www.muji.es\nPublicat per Ari a les 15:33\nTXELL 14 de gener de 2014 a les 22:16\nSón una monada tots! Gràcies per compratir la troballa!!\nAri 15 de gener de 2014 a les 12:36\nBon Any Txell !! Son d'aquelles coses que trobes sense buscar-les i fan servei !!! Espero que les puguis trobar a la botiga


Resolució de Problemes Matemàtics: Creativitat i Raonament\n(Anteriorment anomenat Resolució de Problemes Matemàtics: Estratègies i Procediments a l'Aula)\nQuè és un problema? Com ens hi enfrontem? Quines estratègies posem en joc?\nLa capacitat de resoldre situacions problemàtiques dóna sentit a l'aprenentatge de la matemàtica escolar alhora que representa el context ideal per desenvolupar els coneixements matemàtics.\nResoldre problemes de matemàtiques va molt més enllà de l’exercitació d'algorismes formals. Cal que els alumnes siguin capaços de comprendre i fer-se una representació mental fidel al problema que es vol resoldre.\nEn aquest curs es fa una proposta didàctica per treballar de manera sistemàtica la resolució de problemes des de la comprensió.\n(Durada: 3.04 min)\nDocents de Primària, docents d'ESO, psicopedagogs, psicòlegs, i altres professionals de l’àmbit educatiu.\nElaborar procediments didàctics que ajudin als alumnes a generar estratègies per a la resolució de problemes matemàtics.\nMillorar la comprensió del docent respecte a les dificultats que poden tenir alguns alumnes en les tasques relacionades amb la resolució de problemes matemàtics.\nAdoptar una estratègia sistemàtica per treballar la resolució de problemes a l’aula.\nProposar activitats que ajudin al desenvolupament d’altres competències bàsiques a través de la resolució de problemes matemàtics.\nMòdul 1. La resolució de problemes a l’escola i a la vida.\nCap a una epistemologia de l’educació matemàtica\nEl quefer matemàtic en la resolució de problemes\nObstacles i dificultats en la resolució de problemes\nMòdul 2. Generació d'estratègies en la resolució de problemes.\nMetamodels de transformació\nMetamodels de composició\nMòdul 3. Desenvolupament i aplicació del Programa de resolució de problemes.\nFase 1: problemes sense nombre\nFase 2: problemes incomplets\nFase 3: enunciats sense pregunta\nFase 4: pregunta sense enunciat\nFase 5: procés de resolució\nFase 6: resposta a la pregunta d’un problema\nMòdul 4. Propostes pràctiques i útils per a l'alumnat.\nCarol Esquinas Parron\nMestra especialista en Educació Infantil i Primària per la Universitat de Barcelona.\nDisposa d'una àmplia experiència docent en escoles i en el disseny i coordinació d'activitats matemàtiques per a infants. Ha realitzat diversos cursos amb el professor José Antonio Fernández Bravo d'especialització en la competència matemàtica a Educació Primària.\nPablo Martori Delupi\nMestre d'Educació Primària. Postgrau en Disseny i Comunicació Multimèdia per la UOC. Especialista en les àrees de Matemàtiques i Ciències Naturals en escoles d'Argentina.\nForma part de l'equip de PrisMa des de l'any 2008. Disposa d'una àmplia experiència en el disseny i coordinació d'activitats de formació en línia destinada a professionals docents.\nDel dia 4 de novembre al dia 2 de desembre de 2019 (2019-2020 / REC0880467).\n―Sens dubte, aquest curs ha marcat un nou inici en la meva praxi educativa. Ja he començat a aplicar algunes de les estratègies apreses en el curs. Felicitats per la formació que ens heu ofert.\n―Ha estat una formació molt interessant, però per mi hi ha hagut massa continguts que encara he de tornar a veure i pair, però crec que és molt important tenir aquest tipus d'estratègies per poder formar persones que resolguin els problemes en el seu dia a dia. Gràcies a la formadora per les oportunitats que m'ha donat al llarg del curs.\n―M'ha agradat molt el curs, però crec que la durada del curs és massa concentrada. Si el curs tingués una durada de 2-3 mesos tindríem més temps per poder reflexionar millor, portar a la pràctica el que anem aprenent, i d'aquesta manera també podríem intercanviar opinions, entrebancs, etc., que anessin sorgint al llarg del curs, tant amb els companys/es com amb la formadora. És un curs molt interessant i el recomanaré. Ja he començat a posar en pràctica algunes de les metodologies i activitats adquirides.\n―Personalment és la primera vegada que faig un curs on-line i estic molt satisfeta de tots els aprenentatges que he anat adquirint al llarg dels diferents mòduls, de la interacció i aportació dels meus companys i dels punts de vista de cadascú. El curs s'ha estructurat en quatre mòduls que espero i desitjo portar a la pràctica un cop comenci a formar part d'un centre educatiu.\n―El curs m'ha agradat molt. M'ha servit per canviar la meva perspectiva envers els problemes. Sempre he tingut la idea de la resolució de problemes tradicional, i gràcies a aquest curs he après altres maneres més interessants i divertides per treballar la resolució de problemes. També cal destacar que gràcies a aquest curs he començat a treballar de manera diferent amb els meus alumnes, i n’estic molt satisfeta. A més, m'ha servit per conèixer en Fernández Bravo, i m'ha encantat la seva manera de veure les matemàtiques. En conclusió, m'ha encantat aquest curs. Moltes gràcies!


Canvis que la pandèmia accelera (Albert Branchadell)\nCanvis que la pandèmia accelera\n4 min. Professor de la UAB 03/05/2020 18:23\nLa pandèmia de la covid-19 ha posat un dramàtic interrogant sobre el futur de la nostra civilització humana. Pensadors com Manuel Castells, ara convertit en ministre d’Universitats del govern espanyol, o Daniel Innerarity diuen que la pandèmia no és la fi del món sinó la fi d’ un món, i una legió d’opinadors han començat a especular sobre com serà aquest món nou que tot d’una ens està caient a sobre. En aquest context, és inevitable que tots els columnistes, fins i tot els més ocasionals, hi vulguem dir la nostra.\nDels milers de piulades sobre aquest tema que han circulat des que va començar el confinament voldria retenir-ne una, signada pel professor de ciència política a la UOC Ivan Serrano. Diu el nostre il·lustre politòleg: “Tinc la sensació que la situació del virus i la gestió de la pandèmia, més que provocar canvis, ens està ensenyant com estàvem canviant”. Efectivament, hi ha raons per a creure que el virus no està causant cap canvi sinó accelerant processos que ja estaven en marxa.\nS’ha dit, per exemple, que la pandèmia ha propiciat el retorn de l’estat nació com a actor polític en el context europeu. Doncs bé, la veritat és que l’estat nació ja estava retornant des de feia molt temps. El Brexit, que és potser la manifestació més recent d’aquest retorn, haurà culminat el 2020, però té el seu origen en una promesa feta per David Cameron fa una pila d’anys -2013 per ser exactes- i respon a un mar de fons que ja es podia detectar el 2010 quan l’aleshores líder de l’oposició conservadora flirtejava amb un referèndum sobre el Tractat de Lisboa. Però en aquest nostre segle XXI el primer que va ferir mortalment el procés d’integració europea va ser el refús de la Constitució Europea per part de francesos i holandesos del nord en sengles referèndums celebrats l’any 2006.\nDesprés que el procés d’integració política topés de sobte amb els interessos nacionals dels estats, la Unió Europea ha tingut múltiples ocasions per a exhibir el seu fracàs com a actor polític supraestatal: la crisi del deute grec, la guerra de Síria o el fiasco dels refugiats són moments en què la Unió ha defraudat clamorosament els somnis europeistes dels pares fundadors i les expectatives europeistes de milions de ciutadans.\nTambé s’ha dit que la gestió de la pandèmia ha propiciat el retorn de l’autoritarisme polític al món. La imatge de la Xina comunista revertint la pandèmia en un temps rècord davant de la ineficiència de les democràcies liberals occidentals -dividides entre elles i en el seu si- serà difícil d’esborrar. Però aquí tampoc hi ha hagut cap canvi. La Xina tenia un règim autoritari molt abans de la pandèmia, i la seva hàbil combinació d’autoritarisme polític i capitalisme econòmic ja tenia els seus admiradors pertot arreu. Al marge del possible paper de la Xina com a gran timoner del planeta, el cert és que el declivi de la democràcia liberal al món ja havia estat descrit abans de la covid-19. Des de Fascism, de Madeleine Albright, fins a The light that failed, de Stephen Holmes i Ivan Krastev, passant per How democracy dies, de Steven Levitsky i Daniel Ziblatt, són nombrosos els analistes que han exposat com el populisme i l’autoritarisme erosionen la democràcia liberal i en poden significar la fi. Orbán, per posar un sol exemple, no ha abraçat la “democràcia il·liberal” per la pandèmia: només l’ha abraçat més fort.\nLa pandèmia ens situa davant d’una paradoxa: d’una banda accelera el retorn de l’estat nació com a actor polític i de l’altra posa de manifest que aquest estat nació retornat, fins i tot en la seva versió il·liberal, no és capaç d’evitar la pandèmia. La presidenta de la Comissió Europea deia en una entrevista: “ Ningún país de la UE puede superar esta crisis por sí solo ” ( El País, 25 de març). I el mateix dia la directora d’aquest diari reconeixia que els estats “són una unitat massa petita per fer front a una pandèmia”. Per això sorprèn que s’hagin sentit tantes veus que suggereixen obertament o insinuen que una unitat encara més petita com és Catalunya, dotada de les competències i els recursos que Espanya li nega, hauria pogut esquivar la pandèmia. Una de les coses que segurament canviarà aquesta crisi és el projecte d’estat nació del mainstream independentista i, en general, les expectatives que tenen els catalans sobre la plena sobirania: si tenir un estat propi no protegeix d’un virus, no cal abandonar l’aspiració a tenir un estat, certament, però potser sí que convé deixar de veure l’estat propi com el remei que guareix tots els mals.


Traducció Català a Madrid - Traducció Català SERLINCAT\nTRADUCCIÓ DE CATALÀ A MADRID\nSerlinCat és un estudi de traducció de català a Madrid, on ens dediquem exclusivament a les traduccions de documentació en la combinació lingüística de català i castellà. D’aquesta manera, treballem tant la traducció de textos de català-castellà com de castellà-català.\nPer això, som especialistes en traducció de català i arribem a un alt nivell de qualitat en els projectes que duem a terme. Amb SerlinCat tindreu la seguretat d’una feina ben feta i amb els estàndards de qualitat més alts.\nDes del 2004, un equip de professionals nadius llicenciats en filologia catalana es dedica en exclusiva a la traducció al català dels vostres textos per poder transmetre les vostres idees o projectes. Ens trobem físicament al centre de Madrid, tot i que no és obstacle per fer arribar els projectes allà on sigueu.\nAmb un bagatge de més de 15 anys, les nostres àrees d’especialització en traducció de català són:\nTextos periodístics per a mitjans de comunicació\n(premsa escrita, internet, mitjans audiovisuals…)\nTextos científics per al sector sanitari, mèdic i farmacèutic\n(assajos clínics, protocols, consentiments informats…)\n(contractes, documents judicials…)\nTextos financers i econòmics\nTextos publicitaris i publicacions per a grans superfícies/grans magatzems\n(alimentació, electrònica, bricolatge…)\nEns dediquem a la traducció al català de tot tipus de projectes, des d’una peça de publicitat fins a grans volums per presentar-se a licitacions davant l’Administració. Així mateix, si el que necessites és la traducció al català d’un contracte amb la màxima qualitat i fiabilitat, no dubteu a contactar amb SerlinCat i us oferirem una proposta ajustada a les vostres necessitats.\nOferim diferents serveis de traducció de català a Madrid:\nTRADUCCIÓ SIMPLE (no jurada)\nde català-castellà i castellà-català\nTRADUCTOR JURAT de català-castellà i castellà-català\n(per a documents oficials que calgui presentar davant l’Administració)\nCORRECCIÓ I REVISIÓ DE TEXTOS en català\nEls pilars de la nostra oferta de traducció de català es basen en la seriositat en els nostres projectes, el compromís en els terminis acordats i, per descomptat, la confidencialitat en tots els nostres serveis de traducció de català.\nSi voleu traduir del castellà al català o del català al castellà, poseu-vos en contacte amb nosaltres. Des de la professionalitat, us facilitarem un pressupost sense compromís i termini de lliurament ajustat a allò que necessiteu.\nDE CATALÀ A MADRID


El Somni | Exposició\nUna mostra de les “Cartes Barcelona” s’exposaran a la Sala Ciutat del 22 d’abril al 4 de juliol de 2013.\nIdeades per Franc Aleu i creades pel dissenyador Peret, les “Cartes Barcelona” han estat la font d’inspiració d’El somni i el mitjà per compondre els dotze actes que formen el llibret d’aquesta obra.\nL’Ajuntament de Barcelona, amb el seu clar compromís amb la cultura de la innovació, fa seves aquestes cartes concebudes com a eina creativa i que conviden a explorar, pensar, fluir o actuar. Són claus que obren compartiments secrets de la imaginació.\nAixí és com aquestes cartes han estat també l’eina utilitzada per formular els continguts de l’exposició que, amb el títol “Més enllà de la creativitat”, acull ara la Sala Ciutat.\nCiutat, 2 (situada a la banda de la façana gòtica de l’Ajuntament de Barcelona) – www.bcn.cat/salaciutat\nVOLS VEURE COM SERÀ L’EXPOSICIÓ?\nL’exposició el somni es trobarà situada al claustre del centre artístic Arts Santa Mònica (Barcelona) del 9 de maig al 7 de juny de 2013. Es divideix en dotze espais que corresponen als dotze episodis del somni de l’ondina Àstrid.\nA través del recorregut d’aquests dotze àmbits, el visitant podrà sentir les diferents sensacions que té la protagonista al llarg d’aquest viatge oníric que la porta pel cicle de la vida.\nSón espais que incorporen molts elements visuals que expressen l’efecte de molts sentiments i sensacions i que ens qüestionen moltes cares de la nostra existència, com la buidor, el plaer, el dolor, la guerra, o la mort.\nUna història que s’explica amb elements molt diversos, amb objectes, imatges, pensaments i músiques a través d’aquests dotze espais del claustre, com dotze passatges diferents que porten l’un a l’altre i que culminen en el recinte central on tindrà lloc el sopar del somni.


Animus provocandi: OFERTES D'ART-2\n(Pere-Màrtir Brasó. 2008)\nFa uns cinc anys vaig tenir, durant un temps, l’estudi a Tordera, entremig d’arbres, bolets i senglars. També, cal dir-ho i és de justícia, entre lladres d’urbanitzacions, cases mal fetes i cloaques que anaven a parar a les rieres i torrents... Una llàstima.\nPerò encara va ser més llastimós veure com va quedar un dels boscos propers, després d’un incendi. Passejar-hi, com vaig fer durant hores, per un lloc mort i silenciós em va produir sensacions diferents. Llàstima com he dit i tristesa. Però a la vegada pau, renaixement, purificació. Físicament i espiritual. De llavors ençà no he deixat de pintar “El Bosc cremat”. He exposat aquesta sèrie a Mataró, Vilassar de Mar, Girona, A Coruña, Padrón, Ourense, Vigo. Llocs on, desgraciadament, el bosc es crema molt sovint. Ho faig a manera d’avís, de denúncia, però a la vegada i sembla una contradicció, per la bellesa i la serenitat, entre minimalista i mística, del bosc cremat.\nLes dues peces que reprodueixo són dos petits olis sobre paper del 2008. Apunts ràpids i gestuals en blanc i negre, esquitxats de vermell. El primer “Bosc cremat # 99+1” va ser seleccionat aquell any en el concurs Artifice de Loja, Granada. Fa 50 x 22. L’altre, “Bosc cremat #99+2” 48 x 25.\nSi n'esteu interessats, els venc a 150 € cada paper. Una ganga, vaja...\nPublicat per Pere-Màrtir Brasó a 14:02


Instal·lador elèctric en baixa tensió, categoria especialista | Gremi d'Instal·ladors de Girona\nInstal·lador elèctric en baixa tensió, categoria especialista\nCALENDARI: Del dijous 23 de març al dimarts 9 de maig de 2017 – 40 hores.\nHORARI: Dimarts i dijous de 18:00 a 21:00 hores. El dijous 4 de maig l’horari serà de 18:00 a 22:00 hores. El dijous 13 d’abril no hi haurà classe.\nPREU AGREMIATS: 506,39 € – PREU NO AGREMIATS: 685,87 €\nOBJECTIUS: Obtenir la competència professional per actuar com a Instal·lador Elèctric en Baixa Tensió Categoria Especialista.\nFotocòpia del DNI vigent. Si és la primera inscripció adjuntar la LOPD.\nFotocòpia compulsada d’un dels següents títols:\nFPI d’electricitat i electrònica, especialitat electrònica.\nFPII d’electricitat i electrònica, especialitat electrònica industrial o electrònic de sistemes o electrònica de control i de manteniment industrial.\nCicle Formatiu de Grau Mig d’equips electrònics de consum o d’instal·lacions de telecomunicacions.\nCicle Formatiu de Grau Superior de desenvolupament de productes electrònics o de manteniment electrònic o de sistemes de regulació i control automàtics.


Sorteig explosiu - Diacrític\nEl Barça ha tingut molt mala sort al trobar-se un equip tant incòmode com el Chelsea d'Antonio Conte, però diria que el Madrid encara ha estat més desafortunat. Els vuitens ens regalarà una eliminatòria ferotge entre les dues millors plantilles d'Europa: PSG i Reial Madrid.\nDuel a pocs gols\nPotència física, ordre defensiu i talent en la transició defineixen el Chelsea d'Antonio Conte. L'entrenador italià és un dels millors tècnics d'Europa especialment a nivell defensiu i segur que no regalarà ni un metre a Messi. Serà molt difícil que l'argentí pugui desplegar el seu potencial davant d'un conjunt que concentra molts jugadors pel mig amb 3 centrals i dos migcentres defensius com Kanté i Bakayoko.\nÉs cert que aquesta temporada no estan trobant la contundència del curs passat, però d'aquí dos mesos vés a saber en quin estat de forma estaran i a doble partit em sembla un dels pitjors rivals que es podria trobar un Barça que ja està patint per generar ocasions contra qualsevol rival. En atac, el Chelsea no té molta varietat de recursos però sap molt bé el que es fa. Potència a pilota aturada i un sistema amb dos carrilers ocupant la banda i tres jugadors talentosos pel mig: llibertat absoluta pel súper talent d'Hazard amb Morata corrent a l'espai i Cesc servint pilotes des de darrere.\nAra mateix diria que el City és el millor equip d'Europa, però si mirem talent individual i plantilla diria que Reial Madrid i PSG són els dos clubs més exuberants del moment. Els blancs han d'afinar-se per recuperar l'eficàcia habitual mentre que els francesos han de demostrar que són capaços d'equilibrar defensivament la seva creativitat ofensiva. Sincerament, amb pilota el PSG em sembla una meravella digna de veure i delectar. No es fa cap passada perquè sí, tothom té l'ascendència suficient per aixecar el cap i fer una passada amb tot el sentit del món mentre que al davant tenen els dos jugadors que estan cridats a liderar el futbol mundial: M'Bappé i Neymar.\n3 emparellaments desiguals\nLa resta de sorteig crec que ens ha plantejat 3 eliminatòries disputades (Totthenham-Juventus, Roma-Shaktar i Manchester United-Sevilla) i unes altres 3 amb un claríssim favorit. El City és infinitament superior al Basilea, el Liverpool es trobarà a l'Oporto més fluix dels últims anys i el Bayern ha tingut la sort d'emparellar-se amb un Besiktas que està meravellant però està molt per sota dels alemanys.


L’Orgullosa té el seu punt! - Domini .barcelona\nFins a finals de juny l’Orgullosa vesteix Barcelona de festa i reivindicació. Com a ciutat pionera i referent en la lluita de lesbianes, gais, transgèneres, bisexuals i intersexuals (LGTBI), la programació d’actes que ofereix, que ja es pot consultar al web orgullosa.barcelona, s’ha elaborat amb la voluntat d’acostar la realitat dels diversos col·lectius a tota la ciutadania.\nDiferents museus de la ciutat com el Macba, el MNAC, el Museu Picasso o el Museu Marítim ofereixen propostes per reflexionar sobre temes LGTBI a través de diferents mirades a les seves col·leccions, visites guiades i altres activitats específiques. Per la seva part, les biblioteques i centres cívics de la ciutat organitzen tallers, exposicions, presentacions de llibres, xerrades, espectacles de teatre i projeccions de cinema per visibilitzar la pluralitat de les mirades del col·lectiu. A més, el 30 de juny s’ha previst una jornada de taules rodones al Centre LGTBI de Barcelona per repensar les institucions museístiques des d’una mirada queer.\nL’Orgullosa culminarà el 28 de juny amb una gran gala musical adreçada a tota la ciutadania, que tindrà lloc a l’Anella Olímpica de Montjuïc amb un programa que farà ballar, viatjar i reivindicar a totes les persones participants.\nSi vols aconseguir un exemplar en paper del cartell pots acostar-te fins a la Sala Ciutat, al carrer de la Ciutat, 2, o descarregar-lo en format digital des del web orgullosa.barcelona.


Concert al Liceu de Barcelona – CESK FREIXAS\nConcert al Liceu de Barcelona\nBy ceskfreixas | 16 de novembre de 2015 16 de novembre de 2015\nEl proper 2 de desembre de 2015, a les 21.30h de la nit, farem un concert al Foyer del Gran Teatre del Liceu de Barcelona. Serà una nit molt especial, n’estem convençuts. Hi serem en format de trio, i l’entrada té un preu de 15€.


El Ayuntamiento de Marbella respalda la entrega de la recaudación de la cena a beneficio del niño de seis años Ian Fernández - Boommarbellatv\nEl Ayuntamiento de Marbella respalda la entrega de la recaudación de la cena a beneficio del niño de seis años Ian Fernández\nLa iniciativa solidaria ha conseguido recaudar 5.000 euros que se destinarán a sufragar el tratamiento del pequeño, que tiene la enfermedad de huesos de cristal\nMarbella, 4 de noviembre de 2021.- El Ayuntamiento ha respaldado hoy la entrega de los 5.000 euros recaudados en la cena solidaria destinada a sufragar el tratamiento de Ian Fernández, un niño de seis años con la enfermedad de huesos de cristal, que tuvo lugar el pasado 2 de octubre.\nLas concejala de Política Social de San Pedro, Begoña Rueda, que ha asistido al acto junto a la concejala de Derechos Sociales, Isabel Cintado, ha señalado que «es una gran satisfacción que está iniciativa impulsada por empresarios de la ciudad y apadrinada por ‘El Langui’ haya sido un éxito, porque va a contribuir a seguir mejorando la calidad de vida del pequeño Ian».\nEl artista, por su parte, ha agradecido el apoyo institucional y del sector empresarial ya que, como ha explicado, «cuando ves que todo el mundo rema en la misma dirección y se compromete con un proyecto como este te das cuenta de que merece la pena» y ha explicado que «me veo reflejado en la historia de Ian porque a mis padres también les dijeron que no podía andar y, gracias al tesón y a la constancia, lo conseguí como él», al tiempo que ha destacado «la implicación personal y profesional de la fisioterapeuta Ana Duarte, que está logrando grandes avances para que sea un niño cada vez más independiente».\n66 0 noviembre 6, 2021