Francesc Xavier Puchol : "Quan em dedique a una cosa vull ser el millor" - El Rotativo\nInicio Deportes Francesc Xavier Puchol : «Quan em dedique a una cosa vull ser...\nFrancesc Xavier Puchol : «Quan em dedique a una cosa vull ser el millor»\nL’actual campió de l’Individual va ser un mitja punta que als descansos jugava a la pilota. Als 16 anys es va dedicar plenament a la vaqueta dins de les escoles de tecnificació i als 19 el va fitxar Val Net. El prototip de pilotari del segle XXI, graduat en Ciències de l’Activitat Física i de l’Esport, vol convertir la pilota valenciana en eix vertebrador de la cultura popular contemporània. Francesc Xavier Puchol i Catalunya, mes conegut com Puchol II als trinquets, viu un moment molt dolç: la força de la sang.\nEl pilotari Francesc Xavier Puchol. / Foto: José María García\nPregunta. No eres un pilotari típic…\nRespuesta. La pilota ha patit una evolució i el canvi ve donat per la part física. Cada vegada en la pilota, el nivell és més alt i, actualment, si un pilotari no està fort físicament no pot estar entre els millors. L’exigència radica en la pegada que tenen els joves jugadors. La força li imprimeix major velocitat a la pilota i açò vol dir que tècnicament també hem d’estar molt bé.\nP. El rebot és la teua pegada més característica?\nR. Els aficionats diuen que el realitze amb plasticitat. Crec que és el moviment més complicat que hi ha en la pilota valenciana perquè es una pegada molt tècnica que es fa a velocitats molt altes. Cal conéixer la velocitat de la pilota i quin n’és efecte. El truc per a saber jugar un bon rebot és saber on anirà la pilota i per açò, cal anticipar-se per a estar en el lloc.\nP. Com son els teus entrenaments?\nR. En la pilota no hi ha res escrit respecte al rendiment físic i el treball que estan fent Agustín Larré, Domingo Palacios i Carlos Castelló és bàsic perquè cada any canviem la manera d’entrenar i perquè sempre aprenem coses noves. Estic dins del projecte de Pilota 2.0 i els entrenaments són físics i, sobretot, tècnics, és a dir, preparem molt les partides i estudiem el contrincant.\nP. Com vos distribuïu?\nR. Estem tots els dies als clubs de pilota de Vinalesa o Massalfassar i ens dividim els entrenaments per competicions importants, és a dir, entre el de Bancaixa, Diputació i Provincial. Quan s’acaba el torneig de Diputació fem la pretemporada per a preparar-nos de cara a l’Individual i ens n’anem una setmana a Andorra o al País Basc per a mentalitzar-se i preparar-se a fons per les muntanyes del nord.\nP. Eres la tercera generació de pilotaris…\nR. Crec que no m’assemble gens a mon pare a l’hora de jugar perquè ell era un jugador molt tècnic. Es va deixar el trinquet als 35 anys i es va dedicar a jugar al frontó, que és l’etapa que més recorde. No m’agrada tindre ídols però el meu referent és el meu pare.\nP. Quin consell t’ha donat a l’hora de jugar?\nR. M’ha deixat molta llibertat i, fins i tot, en les partides es posa en el quart escaló lluny de mi, però sí que ha sigut maniàtic en els horaris d’entrenament. M’ha donat consells tècnics quan li he preguntat jo, sobretot, a l’hora de fer el deu: em va dir que intentara que quan botara la pilota, que em passara per davant per a entrar-li de cara. Quan tenia 15 anys no volia que em donara la seua opinió i ara sóc jo el que li pregunte.\nP. Què et va dir quan vas guanyar l’Individual?\nR. Mon pare és molt sec, ens vam fer una abraçada i em va donar l’enhorabona. Guanyar va ser un somni complit perquè quan em dedique a alguna cosa vull ser el millor. No m’imagine una partida sense Bene, un amic del meu avi. Estava més content per ell que per mi quan vaig guanyar el campionat. Eixe dia es va prendre fins a tres pastilles per al cor.\nP. Qui ha tingut més importància en la teua formació, ton pare o el teu avi?\nR. El meu avi, de xicotet, i el meu pare, de professional, perquè el meu iaio no em va veure debutar en el trinquet. En les categories inferiors el meu avi sempre m’acompanyava, tenia mala llet amb el contrari, parlava molt poc i era incapaç de reconéixer que havia fet alguna cosa malament, a diferència del meu pare.\nP. Com és la relació amb Soro III?\nR. Quan hi ha una forta rivalitat, les relacions són complicades encara que he tingut un bon vincle. Abans que jo despuntara com a jugador, m’entrenava amb ell. Les últimes finals de l’Individual que Quico va guanyar contra Álvaro les preparàvem junts, era el seu espàrring. Els nostres enfrontaments al trinquet feren que tot desapareguera perquè es van creuar els interessos. M’ha donat l’enhorabona en les dos finals de l’Individual que he jugat contra ell i, en la que vaig perdre, em va dir que no es mereixia el títol.\nP. Com definiries el teu màxim rival?\nR. És un jugador efectiu però li falten recursos. Quico i jo sempre hem tingut una manera de jugar diferent i açò ens venia bé per a entrenar junts. Ens complementàvem molt bé perquè ell jugava a una pilotada molt forta i jo jugava contra ell d’una manera més tècnica. Entrenàvem a Massamagrell i, fins i tot, venien a veure’ns el seu oncle i el meu amic Bene. Quan mirava a Álvaro en l’escala amb Quico el dia de la final em motivava més guanyar perquè he tingut també molta rivalitat els últims anys que estava en actiu.\nP. Cal actualitzar-la?\nR. Diuen que la pilota està ancorada en el passat i que la gent que va als trinquets és major però sí que puc dir que la pilota dóna molt d’espectacle i qui va al trinquet, sempre torna.\nP. Quins canvis creu que caldria fer?\nR. La pilota viu de subvencions publiques i l’ideal seria buscar una manera de gestionar-se que siga autosuficient. És veritat que per a començar esta idea es necessita l’ajuda de les institucions però crec que al llarg del temps amb gent professional podria arribar a ser un esport autofinançat. Crec que les institucions no han de posar diners públics en un esport i, a més, en el tema professional. El futur de la pilota passa per crear una fundació esportiva on els patrons tinguen vot i valguen per al món professional.\nArtículo anteriorTras el objetivo: Abrir su propia empresa\nArtículo siguienteVicent Marco: «Cuando estudiaba en la Universidad tenía un objetivo, y lo he logrado»


Enric I. Canela » Blog Archive » Nou reconeixement al Barcelona Supercomputing Center\nAlgunes notícies, poques, són bones. Aquesta bé de la mà de la recerca. El Barcelona Supercomputing Center-Centre Nacional de Supercomputació (BSC-CNS), en associació amb la Universitat Politècnica de Catalunya. Barcelona Tech (UPC), ha estat designat per NVIDIA com a Centre CUDA d’Excel·lència (CCOE). Aquest anunci s’ha fet públic en el marc de la “International Conference for High Performance Computing, Networking, Storage and Analysis” (SC11), que està tenint lloc a Seattle des del 11 fins al 18 de novembre.\nNVIDIA (NASDAQ: NVDA) va mostrar al món el potencial del xip gràfic amb la invenció de la unitat de processament gràfic (GPU) el 1999. Des de llavors, no ha deixat d’establir nous estàndards en l’àmbit de la visualització computacional amb sorprenents solucions gràfiques interactives disponibles en dispositius que abasten des de tauletes gràfiques i telèfons mòbils a PC portàtils o estacions de treball. L’experiència de NVIDIA en el mercat de les GPU programables ha donat lloc a extraordinaris fites en el camp del processament paral·lel que han transformat la supercomputació en alguna cosa assequible i accessible per a tothom. La companyia és propietària de més de 1.900 patents a tot el món, algunes de les quals proporcionen dissenys i conceptes essencials per a la informàtica actual.


Sílvia Alcántara tornarà el març amb la seva tercera novel·la - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSílvia Alcántara tornarà el març amb la seva tercera novel·la\nL'escriptora berguedana publicarà 'Els dies sense glòria' quatre anys després del seu darrer treball\ntoni mata | manresa 24.12.2015 | 07:52\nL´escriptora berguedana Sílvia Alcántara Arxiu/Aloma Vilamala\nL´escriptora Sílvia Alcàntara (Puig-reig, 1944), que el 2009 va assolir un èxit esclatant amb la novel·la 'Olor de Colònia', tornarà el 2 de març al primer pla de l´actualitat literària amb la publicació del seu tercer llibre de ficció, 'Els dies sense glòria', que arribarà quatre anys després del seu darrer treball, 'La casa cantonera'.\nEl nou títol de l´autora berguedana tracta de la trajectòria vital d´una dona, la Glòria, filla d´una família de classe humil de la Catalunya central, que viu les dificultats pròpies d´una generació atrapada entre les necessitats dels pares i, més endavant, les dels fills.\nAlcàntara va protagonitzar un sorprenent cas d´èxit literari quan, el 2009, a l´edat de 65 anys, es va estrenar com a novel·lista amb una ficció ambientada en l´endogàmic i opressiu món d´una colònia textil del Llobregat a mitjans del segle passat. Un ambient que ella va conèixer de jove –i del que va escapar per fer-se camí a Barcelona– i que va vendre més de cinquanta mil còpies, a més de tenir una adaptació en format de sèrie de televisió.\nA 'Els dies sense glòria', l´autora reincideix en la voluntat de dotar el relat de ritme i de posar davant el lector les alegries, les misèries i les tristors d´una protagonista que, des dels anys 30 fins el moment present, pateix canvis polítics, socials i culturals. Alcàntara també parla en aquesta obra de temes com les drogues i l´esquizofrènia entre els adolescents.


El Citylift Girona es juga mig ascens a l'OK Lliga dissabte - Empordà\nEl Citylift Girona es juga mig ascens a l'OK Lliga dissabte\nL'equip de Ramon Benito, tercer, rep el Sant Feliu, un rival directe a qui supera per tres punts El club espera un ple al pavelló de Palau II\nGIRONA | JORDI ROURA 21.04.2016 | 06:30\nPelicano inicia un contraatac del Girona en la golejada contra l´Alcobendas (5-0) a Palau II. marc martí\nFalten 4 partits per acabar la lliga de Primera Divisió d'hoquei i el Citylfit Girona segueix en zona d'ascens, cada vegada més a prop d'aconseguir l'objectiu de pujar a l'OK Lliga. Dissabte, a Palau II (20.15), l'equip de Ramon Benito té l'oportunitat de deixar gran part de la feina enllestida: superant el Sant Feliu, un rival directe a qui ara supera per tres punts a la classificació, assoliria un avantatge de sis quan només en quedarien nou en joc. I per als gironins, el duel d'aquest cap de setmana és el més complicat perquè en les tres últimes jornades l'esperen Mieres, Arenys i Palafrugell, tres equips que ja ho tenen pràcticament tot fet en aquesta lliga i molt probablement no s'hi jugaran res.\nEl tècnic Ramon Benito admet que la d'aquest cap de setmana és una jornada «clau», no només pel duel entre el Girona i el Sant Feliu, sinó també perquè hi ha un Sant Cugat-Alcobendas (cinquè contra quart). El Citylift ocupa el tercer lloc de la taula amb 43 punts, amb un d'avantatge sobre els madrilenys i tres respecte al Sant Feliu i el Sant Cugat. «Juguem contra un rival directe, ho fem a casa i també hi ha en joc l'average després que a la seva pista ja els guanyéssim 3-4», subratllava ahir l'entrenador. Un cop recuperat Pelicano, tot i que encara no està al 100%, Benito pot preparar aquesta setmana el partit amb tota la plantilla a disposició.\nDesprés d'un inici de lliga força discret, el gran moment del Citylift Girona va arribar fa algunes setmanes, quan va ser capaç d'encadenar una ratxa de nou victòries consecutives, algunes de tan sonades com la golejada (5-0) contra l'Alcobendas a Palau. Benito creu que en una competició tan igualada el factor average pot acabar sent determinant. Els gironins el tenen guanyat a l'Alcobendas, el mateix que aspiren fer amb el Sant Feliu. En canvi el tenen perdut amb el Manlleu (segon) i el Sant Cugat. Segons Ramon Benito «al final decidiran els petits detalls i nosaltres el que hem de fer és centrar-nos partit a partit i, sobretot, no perdre aquest cap de setmana». L'ascens, segons els càlculs del Citylift Girona, podria passar per guanyar els dos partits de casa (Sant Feliu i Arenys), tot i que en funció dels resultats potser caldrà algun punt més. D'aquí al final també hi ha altres duels directes com el Sant Feliu-Barça B i el Manlleu-Alcobendas de la penúltima jornada, i el Barça B-Sant Cugat de la darrera.\n«Vull pensar que ja haurem aconseguit l'ascens abans del darrer partit de lliga a la pista del Palafrugell. No m'agradaria anar-m'ho a jugar allà perquè és un derbi i aquella és una pista molt complicada», va afegir l'entrenador.


Theuville (Val-d'Oise) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n49° 09′ 15″ N, 2° 04′ 19″ E / 49.1542°N,2.0719°E / 49.1542; 2.0719Coord.: 49° 09′ 15″ N, 2° 04′ 19″ E / 49.1542°N,2.0719°E / 49.1542; 2.0719\nMarc Chevallier (2014–)\nTheuville és un municipi francès, situat al departament de Val-d'Oise i a la regió d'Illa de França. L'any 2007 tenia 32 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Theuville era de 32 persones. Hi havia 12 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.\nEl 2007 hi havia 36 habitatges, 15 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 19 estaven desocupats. 34 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 15 habitatges principals, 1 estava ocupat pel seu propietari, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 7 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 3 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Theuville el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 23 persones, 19 eren actives i 4 eren inactives. Les 19 persones actives estaven ocupades(12 homes i 7 dones).. De les 4 persones inactives 1 estava jubilada, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Theuville\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Theuville a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Theuville a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Theuville_(Val-d%27Oise)&oldid=29770434»


Oliva reactiva el Departament de Festes amb un monòleg que garantirà totes les mesures de seguretat | Ajuntament d'Oliva\n13 juliol 2020 | festes\nEl pròxim dissabte, 18 de juliol, el monologuista Miki Dkai farà riure a 400 persones al Parc de l’Estació, a les 20.30 h\nEl monòleg serà el primer acte festiu després de la pandèmia, i comptarà amb les mesures de seguretat necessàries\nL’Ajuntament d’Oliva, concretament el Departament de Festes, ha organitzat un monòleg a l’aire lliure el pròxim 18 de juliol, al Parc de l’Estació i l’entrada serà totalment gratuïta. L’humorista Miki Dkai farà riure a 400 persones en una data molt marcada per a la ciutat d’Oliva. En aquest cap de setmana se celebrarien els Moros i Cristians, una festa molt arrelada a Oliva i que enguany, a causa de la covid-19, s’ha vist anul·lada.\nMiki Dkai és un dels monologuistes del moment que amb el seu humor àcid ha recorregut pràcticament tots els pobles i ciutats d’Espanya. Actualment, al seu espectacle parla dels sentiments valencians, dels problemes alimentaris que pateix i de l’educació dels xiquets i xiquetes. Aquest còmic no deixa indiferent a cap espectador.\nLa regidora de Festes, Yolanda Navarro, ha explicat que des del Departament de Festes s’ha programat aquest esdeveniment per tal de reactivar el sector hostaler de la zona i com no, l’àmbit dels espectacles que s’ha vist tan afectat per la pandèmia. “Començarem amb aquest espectacle i estem intentant programar més esdeveniments festius i culturals, però sempre garantint la seguretat dels assistents” ha afirmat Navarro.\nL’esdeveniment comptarà amb un aforament limitat, tan sols podran accedir 400 persones i d’aquestes places, 200 estaran reservades per a gent gran. A més, serà obligatori l’ús de mascaretes tant a l’entrada, eixida i durant l’espectacle. Per accedir a l’esdeveniment, els assistents hauran d’utilitzar hidrogel per desinfectar-se les mans.\nPer tal de garantir el protocol de seguretat, la regidora de Festes ha explicat que les cadires estaran desinfectades abans i després de l’espectacle i es comptarà amb totes les mesures necessàries. “Des de l’Ajuntament d’Oliva seguirem cadascuna de les normes que marquen les autoritats sanitàries per tal de garantir el contagi zero, i si la ciutadania respon, continuarem programant actes festius per als pròxims mesos” ha assegurat Navarro.


Apartamentos Marsil Sanxenxo Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMontalvo - 55A, Sanxenxo, Sanxenxo, Espanya, 36970 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartamentos Marsil\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Portonovo, Apartamentos Marsil és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartamentos Marsil asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen centre esportiu, piscina exterior, solàrium, parc infantil, pistes de tennis estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartamentos Marsil.


Abad Y Castells Sl | Información Empresas\nInformacion-Empresas > Empresas en Comunidad Valenciana > Empresas en Valencia > Empresas en Albalat Dels Sorells > ABAD Y CASTELLS SL\nDatos de contacto de Abad Y Castells Sl\nCalle Moncada, 24 46135 Albalat Dels Sorells (valencia) Cómo llegar\nTeléfono de ABAD Y CASTELLS SL\nNúmero de identificación fiscal de Abad Y Castells Sl\nVer CIF de Abad Y Castells Sl\nEl objeto social define las actividades que realiza y podría realizar ABAD Y CASTELLS SL Sa para el desarrollo de su actividad.\nAccede al informe ampliado de Abad Y Castells Sl\nABAD Y CASTELLS SL está ubicada en la dirección CALLE MONCADA, 24, ALBALAT DELS SORELLS, 46. El objetivo de ABAD Y CASTELLS SL, si se tiene en cuenta el objeto social aportado, es FABRICACION, COLOCACION Y VENTA DE CARPINTERIA METALICA.. Su actividad CNAE es 2512 - Fabricación de carpintería metálica. El informe sobre esta empresa ha sido actualizado por última vez el 2022-06-15. Actualmente, ABAD Y CASTELLS SL, tiene un rango de empleados de Menos de 5.\nEl número de teléfono de ABAD Y CASTELLS SL es 961490792\nDatos Comerciales de Abad Y Castells Sl\nWindoors Technics Agullent Sl. Valencia\nÚltimas Actualizaciones de Abad Y Castells Sl\nQuiere que le informemos de todas las actualizaciones de Abad Y Castells Sl?


El poblet de Nadal\nActualitzada 27/12/2020 a les 07:38\nDesprés d’un any tan extraordinari Lluquet i Farigola tornen a trobar en l’essència d’Els Pastorets la força de tots els personatges perquè el mal, que busca noves formes d’aconseguir el poder al món, no se surti amb la seva.\nHora: 18 h. Auditori Claror del Centre Cultural i de Congressos. Sant Julià de Lòria.\nHora: 26 de desembre doble sessió a les 16 h i a les 19.30 h. Sala de festes del Complex esportiu i sociocultural. Encamp.\n-'EL POBLET DE NADAL'\nMercat de Nadal (plaça del Poble)\nNòria d’Andorra la Vella (plaça de la Rotonda)\nParc de Nadal (av/Meritxell - av. Riberaygua)\nEspectacles itinerants per l’av. Meritxell\nOficina de Correus Màgica (plaça Guillemó)\nCavalcada dels Reis d'Orient (+ info a andorralavella.ad/nadal).\nA diversos espais d’Andorra la Vella.\n-ITINERARI 'ÚLTIM ESTIU A ORDINO'\nL'itinerari tindrà lloc pels entorns del Museu i la vila d'Ordino i permetrà descobrir als assistents els escenaris on transcorre l'acció de la novel·la de l'escriptor Joan Peruga.\nMuseu Casa d’Areny-Plandolit. Ordino\nL’itinerari transcorre pels entorns de l'església de Santa Coloma i transporta els assistents a l'Andorra medieval, quan el pes de l'església i la religió eren molt importants en la societat.\nEspai Columba. Andorra la Vella.\nBiblioteca Comunal. El Pas de la casa


Cosgaya i Bielsa es juguen el títol del GP de la Selva de cros a Sant Hilari | Atletisme Català\nInici Girona Cosgaya i Bielsa es juguen el títol del GP de la Selva...\nCosgaya i Bielsa es juguen el títol del GP de la Selva de cros a Sant Hilari\nLa grupista Puri Cosgaya i l´atleta del Lloret la Selva Isabel Bielsa es jugaran demà a Sant Hilari el títol sènior femení (11.45, 3870 metres) del Gran Premi de la Selva en l´última prova del calendari. Bielsa surt amb un mínim avantatge d´un punt (6) degut al primer lloc d´Amer, el segon de Caldes i el tercer de Vidreres mentre Cosgaya (7) acumula un primer a Caldes, un segon a Vidreres i un quart a Santa Coloma. En categoria masculina, el títol ja està decidit a favor de Joan Herrera (FC Barcelona). L´atleta barceloní no competirà a Sant Hilari ja que al igual que Blanco, l´únic atleta que li podria prendre el primer lloc, és a Jaén. El màxim favorit per guanyar a Sant Hilari serà Pere Ruiz (GEiEG), tercer a la general. La cursa s´inciarà a les 12.10 sobre un recorregut de 9.040 metres i competiran junts veterans, seniors, promeses, júniors, juvenils i cadets, que arribaran de forma progressiva. La matinal començarà a les 10.30 amb la prova cadet i infantil femenina. Els organitzadors han rebut unes 150 inscripcions més provinents de clubs com el Vilafranca, Manresa i Vic.


El Partit Socialdemòcrata s’interessa pels reptes de les federacions de Futbol i Rugbi — Partit Socialdemòcrata\nEl Partit Socialdemòcrata s’interessa ...\nEl Partit Socialdemòcrata s’interessa pels reptes de les federacions de Futbol i Rugbi López, Padreny i Sánchez es reuneixen amb la FAF, la FAR i el VPC https://www.psa.ad/actualitat/noticies/el-partit-socialdemocrata-s2019interessa-pels-reptes-de-les-federacions-de-futbol-i-rugbi https://www.psa.ad/@@site-logo/logo.png\nEl Grup Parlamentari Socialdemòcrata s’interessa per la situació i els reptes de les entitats esportives del país. Aquest dimarts han mantingut dues reunions, una al matí amb representants de la Federació Andorrana de Futbol i una altra per la tarda amb representants de la Federació Andorrana de Rugbi i del club VPC.\nEls consellers generals socialdemòcrates s’han interessat per la situació actual del futbol i el rugbi al país, així com pels reptes estratègics i objectius que es marquen les dues federacions i el VPC, tant a nivell esportiu com educatiu. Alhora, a les trobades s’ha fet èmfasi en la qüestió de les infraestructures esportives i les diferents necessitats dels clubs i federacions i en aquest àmbit.\nEl Grup Parlamentari Socialdemòcrata ha estat representat en les dues reunions pel seu president, Pere López, i pels consellers Roger Padreny i Carles Sánchez. Per part de la FAF, han participat a la reunió el president i el secretari general, Fèliz Álvarez i David Rodrigo. A la reunió de la tarda hi ha pres part el president de la FAR, Jean-Marc Flaux, i el president i vicepresident del VPC, Gerard Gimenez i Jeannot Martinh.


Nou País – Poble-Sec per la independència\njuny302015 by Poble SecNo Comments\nMissatge del Secretariat Nacional de l'Assemblea Nacional Catalana sobre els motius per què han triat aquesta pregunta per a la consulta i per què tenen tanta importància les eleccions del 27S. Atesa la transcendència del moment et preguem que llegeixis el missatge amb atenció. El dissabte dia 20 de juny el SN es trobava reunit per tal de debatre les accions a emprendre per tal de fer efectiu el full de ruta on s'explicitava que l'ANC havia d'actuar com a actor per tal de garantir el caràcter plebiscitari de les eleccions. A mig matí, emprés ja el debat, el President de la Generalitat va emplaçar les entitats sobiranistes a liderar una proposta de llista per garantir la màxima unitat. Avaluada la conveniència o no de prendre el testimoni de la proposta del president i tenint en compte e...\nUs presentem els actes més importants que tindran lloc aquesta setmana al barri i a la resta de la ciutat. Us animem a participar en les activitats de Poble-sec per la Independència (marcades amb un asterisc). DIJOUS 22 19:30 Col·loqui sobre com ampliar la majoria social a favor de la independència amb Eduard Voltas a partir del seu llibre: “Carta a un indecís”. Organitzat per la territorial de L’Hospitalet. ⇢ Ateneu de Cultura Popular, c. Santa Anna, 1-7. L’Hospitalet de Llobregat. 20.00-22.00 *Assemblea ordinària. ⇢ Centre cívic “El Sortidor”, pl. del Sortidor. DIVENDRES 23 11.00-14.00 *Paradeta informativa. ⇢ Pl. dels Ocellets. DISSABTE 24 9.00-13.30 *Jornada de parades informatives a Badalona. A les 14:00 s’oferirà un pica-pica a tots els participants. Adjuntem doodle ...\nComunicat del Comitè Permanent arran de la reunió que l'ANC mantindrà amb el President de la Generalitat i davant la proposta que presentarà demà sobre la situació que viu actualment el país. Com molt bé ja sabeu, demà dijous, i després de la reunió que mantindrà avui amb ERC, ANC, ÒMNIUM i AMI, el President de la Generalitat comunicarà una proposta que ha de permetre desencallar la situació actual sobre la convocatòria d'eleccions al parlament de Catalunya. A l’espera, doncs, de quina serà finalment aquesta decisió, l’ANC us comunica que Deixem en suspens momentàniament les mobilitzacions previstes durant aquests dies. L’ANC convoca per divendres mateix el plenari del Secretariat Nacional amb caràcter extraordinari per tal de d’analitzar i acordar quin ha de ser el posicionament de l’...


Detenen tres homes que "espiaven" a ancians als caixers per conèixer el PIN i després furtar-los les targetes de crèdit – Actualitat Penal\nMossos d’Esquadra de Cornellà de Llobregat ha detinguts tres membres d’un grup criminal dedicat a cometre estafes i furts amb llibretes i targetes bancàries pel mètode conegut com scalping. Aquesta modalitat delictiva es basa en el fet que els lladres aconsegueixen esbrinar el número PIN de les llibretes o targetes bancaries de les víctimes. Per fer-ho, s’hi apropen en el moment de realitzar un reintegrament en un caixer automàtic o a l’hora de pagar en un establiment comercial. Un cop aconseguit el PIN la furten per realitzar tants reintegraments com els sigui possible, fins esgotar el límit del crèdit, o fins que la víctima s’adona de la sostracció i les anul·la.\nEls dia 23 de juny, els arrestats de, 45, 31 i 29, anys i de nacionalitat romanesa van passar a disposició judicial i van quedar en llibertat amb càrrecs. La investigació continua oberta i s’està a l’espera de realitzar noves detencions de membres d’aquest grup criminal.


Ca' Novo Venècia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSan Polo 453, San Polo, Venècia, Itàlia, 30125 - Veure al mapa\nAl visitar Venècia, vosté es sentirà com a casa a Ca' Novo, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCa' Novo ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Ca' Novo la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Venècia.\nTots els tipus de viatgers (35) Parelles (1) Famílies amb infants petits (17) Famílies amb infants grans (6) Grups (11)


Una Marxa per la Llibertat amb 15.000 persones desfila per Manresa i acaba amb càrregues i contenidors cremats - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUna Marxa per la Llibertat amb 15.000 persones desfila per Manresa i acaba amb càrregues i contenidors cremats\nLa columna humana ha arrencat avui a les 8 del matí a Berga i ha arribat a la capital del Bages al voltant de les 7 de la tarda. Demà partirà cap a Sant Quirze\nqueralt casals d.c. jordi morros albert vilanova oriol trasserra | manresa 15.10.2019 | 23:35\nLa Marxa per la Llibertat, al seu pas per la Pujada Roja i la Carretera de Vic\nIncendis a contenidors a Manresa després de la Marxa per la Llibertat\nUnes 15.000 persones, segons la Policia Local, han desfilat aquest vespre per les artèries principals de Manresa seguint la Marxa per la Llibertat, que ha arrencat a les 8 del matí a Berga i ha arribat a la capital del Bages poc abans de les 7, després d'una llarga jornada.\nEnmig d'un ambient festiu i un ritme de caminada viu, entre els manifestants s'han pogut sentir durant tot elrecorregut càntics favorables a la independència i s'ha demanat la llibertat dels líders independentistes presos.\nA Manresa, punt d'arribada, ja hi havia gent força esperant a la part alta de la Pujada Roja l'arribada de la columna i d'altres s'esperaven al Pont de Ferro. Deu minuts abans de les 19 h, la Policia Local ja ha tallat el trànsit en els dos sentits. Finalment, la concentració ha arribat amb puntualitat i ha entrat a la ciutat acompanyada dels centenars de persones que esperaven.\nDurant el trajecte per la ciutat, la columna ha passat per la zona de la caserna de la Guàrdia Civil, on hi havia un grup d'espanyolistes i un ampli desplegament dels Mossos d'Esquadra. En trobar-se amb la marxa independentista, els membres d'aquest grup s'han encarat amb els manifestants, que han respost el cant de «A por ellos».\nCap a les 9 del vespre, part de la marxa ha arribat al destí, al Congost, on estona abans ja havien començat els preparatius per al sopar. Tot i això, part dels manifestants seguien encara a la caserna de la Guàrdia Civil. La concentració ha viscut moments de tensió a partir d'aquest moment i s'hi han viscut corredisses, càrregues policials i fins i tot s'han cremat alguns contenidors.\nHa estat una caminada llarga i que ha anat prenent volum segons avançava. A les 8.00 h del matí la mobilització ha començat a la capital berguedana amb un miler de persones i poc abans de dos quarts de dues del migdia ha arribat a Navàs, on ja eren uns 2.000 els participants. La marxa ha travessat el poble fins arribar al passeig Ramón Vall, on s'ha parat per dinar. La comitiva ha arribat entre crits de «1 d'octubre ni oblit ni perdó» i han estat rebuts amb forts aplaudiments per la gent congregada.\nEls que estaven incrits han menjat entrepans, fruita i fruits secs que ha posat l'organització. La majoria però portaven entrepans de casa i els que continuen se'ls han menjat rapidament per reprendre la marxa. A la localitat bagenca hi havia busos disponibles per la gent que volia tornar altre cop cap a Berga. Un cop finalitzat el dinar, la marxa ha continuat per la C-16 en direcció a Manresa.\nLa gent present a la marxa és molt diversa, hi ha persones de totes les edats, cotxets amb nens, gent amb cadira de rodes, bicicletes, motos i també tractors. També polítics i alcaldes de la comarca.\nEntre els presents hi havia el conseller Jordi Puigneró, conseller de Polítiques Digitals i Administració Pública del Govern de la Generalitat, que ha realitzat el primer tram de Berga a Gironella. En declaracions a Regió7 el conseller ha explicat que "estem aquí amb la gent que es manifesta pacífica i cívicament per demanar que aquest és un poble que té dret a decidir el seu futur".\nLa columna de Berga ha sortit de la plaça Gernika, a tocar de l'entrada centre de la ciutat, avui a les 8 del matí, després d'un esmorzar matiner convocat a les 7.\nEls manifestants han arribat a Gironella abans de tres quarts de nou del matí i després d'un breu avituallament, s'han dirigit cap a Cal Bassacs, on han abandonat les carreteres interurbanes i s'han endinsat altre cop a la C-16. A un ritme viu els manifestants han arribat a Puig-reig a quarts de dotxe del matí. Allí, com ha passat a la resta de localitats, més manifestans esperaven per unir-se a la columna i la xifra ha passat dels 2.000.\nLa marxa ha seguit el seu camí per arribar a Navàs a migdia, s'ha parat per dinar. Veïns de la localitat bagenca s'han esperat a la rotonda d'entrada de la localitat per unir-se a la marxa. Un cop dinats, s'ha tornat a iniciar la caminada per la plaça Gaudí i en direcció a Navàs sud. S'espera que la Marxa arribi a Manresa a les 19.00h de la tarda.\nMilers de persones reprenen la Marxa per la Llibertat des de l'Anoia\nLes més de 2.000 persones que han sortit a les set del matí de Tàrrega han arribat a La Panadella (Montmaneu, Anoia) cap a dos quarts de dues del migdia. Han recorregut ja els 26 quilometres que separen aquestes dues poblacions, i encara els hi queden 22 més fins arribar a Igualada, on alguns hi passaran la nit. A la Panadella els esperaven un grup d'un centenar de persones provinents de diverses poblacions de la zona, que s'han afegit a la marxa.\nEspectaculars imatges de les altres Marxes arreu de Catalunya\nLes Marxes per la Llibertat han arrencat ja des de diferents punts de Catalunya. Unes 2.000 persones, segons els organitzadors, caminen per l'A-2 des de Tàrrega i un miler ho fa des de Tarragona. També circulen ja les marxes de Vic i Girona. La 'Marxa per la Llibertat' a Girona que ha arrencat aquest matí des de la plaça U d'octubre està augmentant la participació a mesura que avança el recorregut. Si inicialment els Mossos d'Esquadra xifraven en unes 7.000 persones, ara ja són uns 10.000 de participants que estan caminant en direcció al peatge sud de l'AP-7 a Salt (Gironès). Al capdavant hi ha familiars de l'exconsellera condemnada Dolors Bassa i el president de la Generalitat, Carles Puigdemont.\nPoden mentir a les seves teles, poden fer comunicats des de la Moncloa, poden criminalitzar... PERÒ TENEN UN PROBLEMA MOLT GREU: LA REALITAT ?????? via @RogeliMontoliu pic.twitter.com/HhIgZW5wpY\n— Albano-Dante Fachin (@AlbanoDante76) October 16, 2019\nVic impressionant!! Seguim!!*!! pic.twitter.com/cAAkU0DVb2\n— Gabriel Garrotxa!!*!! #FemXarxa (@lopalangana) October 16, 2019\n??Las "Marxes per la llibertat" convocadas con @omnium y @assemblea ya están en marcha.\nMiles de personas caminan ya "por la libertad" desde diferentes puntos de Catalunya con el fin de llegar el viernes a Barcelona, para la gran manifestación.#SentenciaProces#Enjake pic.twitter.com/pouRBawpG1\n— En Jake (@enjakeETB) October 16, 2019\nLa columna gironina de les marxes per la llibertat avança cap a l'accés sud de l'AP-7#MarxesPerLaLlibertat #UnPobleEnMoviment pic.twitter.com/tn6WPmuDbM\n— Carles #Directacoop (@chmasia) October 16, 2019\nSet carreteres afectades per les Marxes per la Llibertat i per altres protestes\nHi ha set carreteres afectades aquest dimecres al matí per les Marxes per la Llibertat i per altres protestes per la sentència del Tribunal Suprem. Hi ha quatre vies on es tallen els carrils que van en sentit Barcelona amb motiu de les marxes: l'A-2 a Tàrrega, la C-16 a Berga, l'N-340 a Tarragona i la C-31 a Torroella. D'altra banda, també està tallada la C-66 en els dos sentits a Llofriu i la C-65 a Cassà de la Selva. Aquestes manifestacions probablement s'uniran a la marxa que surt de Girona a les 9 hores.\n100 quilòmetres en tres dies\nAl llarg de tres dies es recorreran 100 quilòmetres dividits en cinc etapes de 20 quilòmetres aproximadament cadascuna. A més de la de Berga, en paral·lel sortiran columnes de Girona, Vic, Tàrrega i Tarragona. Totes confluiran divendres a Barcelona en una concentració de protesta i reivindicació que s'espera multitudinària i que s'escaurà, a més, amb el dia de la vaga general.\nAl llarg del recorregu t hi haurà un servei de bus perquè les persones que vulguin puguin retornar cap a Berga. «Serà el mateix autobus que anirà rere la marxa fent de cotxe escombra», va explicar Lluís Escriche. A més del cotxe escombra també hi haurà una ambulància i un camió amb avituallament (per exemple, portarà aigües) que si cal es podrà fer servir per transportar-hi motxilles dels marxaires que ho necessitin.\nA Manresa hi haurà una marxa des de la Pujada Roja fins al centre. Arreu


Foc creuat contra Colau per la posició dels comuns sobre l'1-O\nEl Govern central adverteix l'alcaldessa dels riscos d'implicar-se en el referèndum\nL'Executiu català dubta de la "credibilitat i coherència" de la batllessa barcelonina\n11 de de juliol del 2017. Actualitzada 12 de de juliol del 2017 a les 12:29\nL'espai polític dels comuns, i la seva sopa de sigles, està, des del 2012, enmig d'independentistes i constitucionalistes. Els comuns, des del 27-S en què van entrar al Parlament com a tals (encara que les hosts d'Ada Colau no es van enquadrar a Catalunya Sí que es Pot), han sigut l'últim dels sobiranistes i el primer dels no-independentistes. Això ha provocat que l'enfocament de l'1-O que va fer Catalunya en Comú dissabte passat, i les seves contínues evolucions, sovint contràries a l'anterior, hagi provocat reaccions crítiques de tot arreu de l'espectre polític.\nSi diumenge la principal onada crítica provenia del camp independentista, aquest dimarts, després que dilluns Colau llancés la versió 2, la que diu que “facilitaria” la votació de l'1-O, els atacs han tingut base al camp constitucionalista. En la categoria d'avisos s'ha de destacar el de la vicepresidenta del Govern central, Soraya Sáenz de Santamaría, que ha exigit a l'alcaldessa que "no sotmeti els empleats públics" de l'ajuntament a "cap tipus de tensió" ni a haver de prendre "cap decisió que pugui suposar-los intranquil·litat". Complementàriament, el delegat del Govern a Catalunya, Enric Millo, ha demanat a Colau que no doni ales a una “ficció”, ja que el referèndum “no es farà”.\nLa portaveu parlamentària del PSOE, Margarita Robles, que aquest dimarts ha tingut un primer acostament amb Ciutadans per explorar mesures de regeneració democràtica i de cara a la reforma constitucional, ha advertit a la batllessa de Barcelona que “haurà de respondre de les seves decisions”. Albert Rivera, líder de Ciutadans, ha unit Colau amb Podem, és a dir, amb Pablo Iglesias, en la crítica. Els ha acusat a tots dos de donar un “baló d'oxigen” a l'independentisme just quan està, segons la seva anàlisi, en el “pitjor moment”.\nLa crítica a Podem ve a tomb que després que Iglesias digués allò que no aniria a votar "si fos català", aquest dimarts ha modulat el rebuig al referèndum unilateral per donar un cop de mà a Colau, a qui ha recolzat en la voluntat de facilitar la votació de l'1-O. Iglesias sembla que té menys problemes a desautoritzar el líder de Podem Catalunya, Albano Dante Fachin, que va cridar a la participació en el referèndum, que a la lideressa d'una força amb què Podem no té cap lligam anterior orgànic.\n“Pensem que l'1-O és una mobilització política legítima i, per tant, les mobilitzacions polítiques s'han de poder produir amb la màxima normalitat i, lògicament, al nostre parer les institucions han de facilitar per tots els mitjans que una mobilització política es pugui produir", ha dit Iglesias.\nOSCIL·LACIONS I AMBIGÜITATS\nUna altra carpeta de crítiques no carrega tant amb el fons, és a dir, contra la versió 1 (“no hi participarem”) o versió 2 (“estarem encantats de facilitar un procés participatiu sigui en un referèndum o en un altre tipus de mobilitzacions”, ha reiterat Colau aquest dimarts a La Sexta), sinó precisament per les seves oscil·lacions opinatives. Així, el PSC, via la seva portaveu parlamentària, Eva Granados, ha asseverat que "és evident que els comuns estan en un debat convuls, amb molts matisos, veus i molt plural”, però amb tot, els socialistes els demanen que “opinin el mateix cada dia. El dilluns, el dimarts, el dimecres i el dijous".\nEl Govern català potser ha mostrat una mica més de desdeny. La portaveu del Consell Executiu, Neus Munté, s'ha preguntat “quina credibilitat té un moviment polític que una vegada diu que les coses es poden canviar i, en un altre moment, que res de tot això es pot fer”. També ha afirmat que no era gaire “coherent” dir als ciutadans ‘mobilitzeu-vos, però no reconeixerem el que decidiu’. “Amb tot”, ha prosseguit amb ironia, “caldrà esperar futures declaracions i contradeclaracions com les que hi ha hagut les últimes hores” i on tampoc hi ha hagut “una gran coherència”.\nROJOS I TRENCATS\nEn aquest context, la unitat de les esquerres espanyols que es va assajar en la moció de censura de Pablo Iglesias ha saltat feta miques amb el referèndum. El republicà Joan Tardà 'perseguia' per Twitter Pablo Echenique (Podem) perquè es disculpés per menystenir amb sorna l'1-O al titllar de “capsetes sobre una taula” les urnes. En paral·lel, en la mateixa xarxa social, l'activista pròxim a la CUP Pau Llonch i Albano Dante Fachin se les tenien amb Alberto Garzón, d'IU, el referent estatal d'EUiA, que sí que aposta per participar en l'1-O. Entre frases de Lenin, la discussió va portar Dante Fachin a recomanar-li al líder d'IU que es passés un parell de setmanes a Catalunya.\nLa rebel·lió dels funcionaris catalans i els "podemitarres" atrauen la premsa de Madrid\n¿Que durarà gaire tot això? Depèn. De si surt alguna altra polèmica o si els actors s'enroquen aquí fins que al setembre, segons va aprovar Catalunya en Comú dissabte passat, es faci, segurament, una consulta a les bases dels comuns. Colau ha tornat aquest dimarts a recordar aquest punt, de manera que sembla que sí que es portarà a terme.\nNota: atenent a la periodicitat diària d'aquest rotatiu s'han desglossat en la peça els atacs registrats aquest dimarts, encara que això hagi suposat deixar en un segon terme la frase que va pronunciar Xavier García Albiol diumenge i amb què volia simbolitzar, al més pur estil Jesús Gil, l'ambigüitat del postulat comú: “No es pot estar una miqueta embarassat, o s'hi està, o no s'hi està”.\nReferèndum a Catalunya Govern Neus Munté Ada Colau Govern Independència de Catalunya Catalunya en Comú


Sesame Street estrena un nou personatge muppet que viu en una casa d’acollida - Totes Les Notícies\nInici Totes les notícies EUA Sesame Street estrena el nou personatge Muppet que viu en una casa d’acollida\nBy Good News Network - 22 de maig de 2019\nCom a mitjà per oferir confort als nens de tots els àmbits de la vida, carrer sesam estrena un nou personatge Muppet que viu en una casa d’acollida.\njugadors per donar 2017\nKarli, l’adoptant Muppet i els seus pares, de moment, Dalia i Clem, són presents a una sèrie decarrer sesam vídeos, llibres de contes i activitats interactives com a part de la seva nova iniciativa per oferir suport als nens, pares d'acolliment i proveïdors d'acolliment.\nSesame Workshop, l’organització educativa sense ànim de lucre que hi ha al darrere de la fira, diu que posen en marxa la iniciativa com a part sevaSesame Street en Comunitats programa, que proporciona recursos gratuïts i fàcils d’utilitzar per als proveïdors de la comunitat i els cuidadors sobre diversos temes, inclosos problemes difícils com les persones sense llar i experiències traumàtiques.\nEls nous recursos gratuïts i bilingües ajuden els cuidadors i els proveïdors d’atenció als nens mentre naveguen pel món de l’acolliment i proporcionen eines senzilles i abordables per ajudar a tranquil·litzar els nens i ajudar-los a sentir-se més segurs.\nMIRAR: Les coses més estranyes s'apropen a la comoditat dels nens després que els companys de classe no assisteixin a la festa d'aniversari\nEl nombre de nens acollits als Estats Units ha crescut cinc anys consecutius. Més del 40 per cent de tots els nens acollits el 2016 van ser menors de 6 anys. En resposta a la creixent necessitat de recursos per atendre els nens en acolliment, el Sesame Workshop es va associar amb experts nacionals en acolliment i van provar materials amb pares d'acolliment i proveïdors. Els recursos inclouen estratègies contrastades per reforçar les relacions entre adults i nens solidaris i mitigar els efectes de les experiències traumàtiques.\n“L’acolliment d’un nen té paciència, resiliència i sacrifici, i sabem que els adults que cuiden tenen el poder d’amortitzar els efectes de les experiències traumàtiques en els nens petits”, va dir la doctora Jeanette Betancourt, vicepresidenta principal d’Impacte Social dels Estats Units al Sesame Workshop.\n“Volem que els pares i proveïdors d’acolliment sentin que el que fan són importants: tenen l’enorme feina de construir i reconstruir estructures familiars i el sentiment de seguretat dels nens. Donant als adults a la vida dels nens les eines que necessiten —amb l’ajuda dels Màsters de carrer de sèsam—, podem ajudar a grans i petits a sentir-se vistos i escoltats i donar-los una sensació d’esperança en el futur.\nFoto de Zach Hyman / Taller de sèsam\nExpliqueu als vostres amics com podeu arribar a aquesta dolça història de carrer de sèsam compartint-la als mitjans socials ...\ns’admeten gossos a l’Ikea\ncitar plomes d’esperança\nBones notícies en història, 20 d’agost\nBones notícies en història, 12 d’abril\nBones notícies en història, 18 de juliol\nLa companyia lletera reorganitza la programació de camions de tot el districte de manera que el seu major fan es podria arribar a temps


David-contra-Goliat-el-catedratic-Narcis-Prat-narra-la-seva-experiencia-com-a-perit-en-judicis-sobre-delictes-ecologics - Departament de Biologia Evolutiva, Ecologia i Ciències Ambientals - Facultat de Biologia - Universitat de Barcelona - Universitat de Barcelona\nDavid contra Goliat: el catedràtic Narcís Prat narra la seva experiència com a pèrit en judicis sobre delictes ecològics\nNotícies | 26-02-2019\n«¿Cómo dice? ¿Que el río baja de color de leche?», és la frase contundent que obre un dels capítols del llibre Andanzas y desventuras de un ecólogo en los juzgados del “reyno”, una nova publicació de Narcís Prat, catedràtic d’Ecologia a la Facultat de Biologia de la UB, que relata la seva experiència com a pèrit del fiscal del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya en un centenar de judicis relacionats amb delictes ecològics. En el nou títol, publicat per l’editorial Milenio, Narcís Prat descriu la seva participació com a ecòleg en judicis sobre delictes mediambientals, especialment abocaments de contaminants als rius, del 1989 al 2001.\nL’autor presentarà el nou llibre aquest dimecres, 27 de febrer, en el marc d’un ecocafè (12.15 h), un espai de debat i reflexió sobre temes mediambientals que organitza la Secció d’Ecologia del Departament de Biologia Evolutiva, Ecologia i Ciències Ambientals de la UB.


Institut Cendrassos de Figueres - El alumnes de 1r ESO aprenen SVB\nEl alumnes de 1r ESO aprenen SVB\nEl Consell Català de Ressuscitació (CCR), conjuntament amb les Delegacions territorials dels Departaments de Salut i d’Ensenyament de la Generalitat va iniciar un procés per tal d’incloure el suport vital dins del currículum escolar.\nAquest programa, que enguany s'ha començat a implantar a la província de Girona, dura tota l'etapa educativa de P3 a 2n de Batxillerat. És un sistema de formació en espiral, on cada any s'apren una cosa nova i es va fent un petit recordatori del que s'ha treballat als anteriors fins a obtenir a 4rt ESO les eines necessàries per fer el possible per poder ressucitar a una persona que ha tingut una parada cardíaca. A part també reben un certificat del CCR.\nEl més important d'aquest programa és la quantitat de gent formada que tindrà la societat per ser capaç d'actuar davant una parada cardíaca. A més, s'ha demostrat amb els programes pilots, que tot el que aprenen els alumnes ho transmeten a les seves famílies, de manera que acabarem tenint una societat formada en el suport vital bàsic.\nDurant la setmana del 4 al 6 de maig, els alumnes de 1r d'ESO de l'institut han començat les pràctiques de Suport Vital Bàsic (SVB).


Aprovació de projecte i devolució 31-10-2021 - 15-12-2021\nINFORME RESULTATS PROCÉS PARTICIPATIU DEL PARC CENTRA DE LA SERRETA pdf 4 MB\nEl present informe es divideix en 3 apartats. El primer explica la metodologia i el desplegament del procés participatiu; el segon recull les conclusions del procés en clau de criteris per al futur parc. I finalment, a l’Annex 1, es mostren les propostes de parc elaborades pels infants a través dels diferents tallers.\nRebutjada Bon dia, proposo des del desconeixement de les característiques de la zona (m2, si hi ha accés...\n12 12 seguidores Seguir Horta comunitària i jardí o bosc d'aliments\nAcceptades Proposo crear dins del Parc un Jardí de Papallones, que es converteixi en un recurs educatiu i...\n12 12 seguidores Seguir Jardí de Papallones com a recurs educactiu\n11 11 seguidores Seguir Fem crèixer el Parc de la Vinya\n


PENSAR I GESTAR UN MÓN NOU\nMotivació i acompanyament a la lectura del capítol 3 preparada per Mn Llorenç Gimeno.\n(els números fan referència als apartats, una ”s” vol dir: següent; dues “ss”: següents)\n87) Ja d’entrada les cinc paraules del títol ens han de cridar l’atenció: Pensar, característica del ser humà; gestar, gestionar, donar a llum, encàrrec de fer realitat el pensament; món nou, anar sempre a més, no conformar-nos en allò que tenim, sobretot si és deficient per a moltes persones del món i per a la natura en general.\nEl Papa ho arrodoneix més encara en una cita del pensador francès Gabriel Marcel, existencialista cristià, personalista: “Només em comunique amb mi mateix en la mesura que em comunique amb l’altre”. Tot una declaració d’intencions. Per a pensar.\n88 ss.) Continua amb el MÁS ALLÁ (més enllà). Es pot veure una referència al MAGIS (més) de l’espiritualitat jesuítica: Cal eixir d’un mateix, fora intimismes egoistes, practicar l'hospitalitat, tant a nivell de pensament com d’actuació, hospitalitat tan apreciable a les zones desèrtiques i monàstiques dels primers segles de cristianisme. Hospitalitat tant del cos com de l’esperit.\n91 ss.) El valor únic de l’amor. La caritat, l’amor, és el criteri de la vida humana, i es constitueix en tensió cap a la comunió universal. Ha de ser el motiu de la constant i creixent obertura del ser humà. I evangèlicament és el fonament de vida humana: "tots vosaltres sou germans" (Mt 23,8).\n97 s.) A les societats obertes que integren tothom cal pensar en les perifèries. Tots no som al mig de les societat. Hi ha persones al marge, marginats, ignorats, exclosos del centre social i de les nostres pròpies preocupacions i desitjos, estrangers existencials, víctimes de xenofòbia, racisme, exiliats, amagats o ocultats, a tots aquestos a qui hem de donar veu.\n99 s.) Hi ha comprensions de la societat que no faciliten l’amistat social ni l’obertura universal: universalisme abstracte, autoritarisme, uniformisme, globalització, que a la llarga són empobridores de la riquesa del ser humà. Priven al gènere humà de la diversitat enriquidora.\n101 s.) Transcendir, passar d’un món de socis que mira pels propis interessos a un món de proïsmes, de pròxims, de propers, d'iguals davant Déu, oberts a la sorpresa d’aportacions i enriquiments.\n103 ss.) La llibertat, igualtat i fraternitat suposen l'equitat d’un anar fent polítiques i accions socials més fraternals; d’educar en aquestos valors, d’anar acabant amb l’individualisme radical tan present a les nostres societats i països.\n106 ss.) L’amor universal que promou les persones ha de tenir present el seu desenvolupament integral, la igualtat d’oportunitats rescabalant les que menys disposen d’aquestes oportunitats. Cal no sobrevalorar la llibertat de mercat, gran càncer del món neoliberal, ni l’eficiència com valor màxim d’actuació. Els drets de cadascú han de ser drets de tots sense exclusions, que faciliten l’encontre amb l’altre, amb els altres.\n112 ss.) Els béns morals. Hi ha una expressió llatina, “bene volentia”, que significa “voler el bé de l’altre”. El ben-volent, el benèvol, el qui vol el bé, és qui té un desig del bé, una inclinació cap a tot el que siga bo i bell, que ens duu cap a tot allò que és bo, bell, veritat. Que no deixa indiferents, sense ànims, davant la transcendència del bé. El contrari porta a la degradació moral, a anar tirant sense valors, sense empenta, sense il·lusió.\nLa solidaritat, destaca el Papa, porta al compromís en la família, formació i educació, comunicació; porta cap al servei als més fràgils, indefensos, innocents. Mirar el rostre humà. La lluita contra les causes estructurals injustes, arreglar la casa comuna de i per a tots.\n118-final) Al final del capítol, el Papa escriu sobre drets sense fronteres inherents a la condició humana: re-proposar el dret a la propietat quan hi ha tanta misèria no natural sinó provocada, els drets dels pobles i nacions, drets col·lectius, dret al desenvolupament, superació de misèries i pandèmies, dret a una justa equitat en la distribució dels béns de la terra.\nAcaba el capítol proposant la necessitat d'UNA ALTRA LÒGICA amb les paraules següents: La pau real i duradora només és possible des d’una ètica global de solidaritat i cooperació al servei d’un futur plasmat per la interdepèndencia i la corresponsabilitat entre tota la família humana.\nVicent Niclòs 30/11/20 09:43\n"Los grupos cerrados y las parejas autorreferenciales, que se constituyen en un “nosotros” contra todo el mundo, suelen ser formas idealizadas de egoísmo y de mera autopreservación".\nAquesta frase m'ha fet pensar que molt sovint vivim la dimensió comunitària en un grup tancat, remarcant excessivament el "nosaltres" en contraposició a altres grups de la nostra parròquia, de la resta de parròquies de la localitat, de la diòcesi... Què són sinó les sectes?\nFins i tot els qui vivim en parella, i per què no, els religiosos que tenen la seua pròpia comunitat, com ho vivim? Estem oberts a la resta de realitats humanes? Les nostres, a més de ser espais d'acollida, convivència, creixement... són també reductes d'autoprotecció, de tancament, o pel contrari són font de transcendència, d'empatia, de solidaritat...?\ngimenosoler@hotmail.com 30/11/20 17:31\nMÁS ALLÁ: Números 88-90: L'ESPIRAL\nEstem fets, creats per l'amor i per a l'amor. L'amor a tot altre, als altres. Eixir d'un mateix. No tancar cap cercle de la nostra existència. La línia que millor reflecteix l'amor podria ser L'ESPIRAL. del centre cap a fora i en línia INFINITA , a mesura que va obrint-se, no s'acaba mai, no té final. Això sí :cal tenir un fons ben afinat en el centre de la nostra existència.\nA mesura que vivim en l'espiral, rebem l'aportació d'altres, particulars o grups, amb els quals ens relacionem. Sempre podem anar a més (magis), anar fent la línia més grossa, amb la qual cosa, no seran línies sinó superfícies. Aquestes superfícies, constituïdes per família, amics, companys, fidels, veïns, coneguts, han de possibilitar que l'espiral no tinga fi sinó que s'allargue més i més i abarque tots els mons humans.\nAquesta espiral me l'ha suggerit aquella imatge d'una classe de cobertor format per moltes rodones xicotetes de punt-de-gancho cosides entre ells i formant una sola pesa de roba. De lo poc s'ha anat al molt, al més enllà del Papa, al "magis" de Sant Ignasi.\nUnknown 30/11/20 19:24\nEs nessari promoure el bé moral i els valors de la solidaritat, el dret a viure amb dignitat no se li pot negar a ningú.i ningú pot estar exclòs independentment del lloc de naiximent\ngimenosoler@hotmail.com 1/12/20 18:01\nAmistat social (99-100)\nEl Papa avisa a nivell mundial, del perill de la globalització que no és més que un voler fer-nos tots iguals, uniformats, de una sola forma, dominats, que ens pot portar a una unitat superficial. Però hem de saber que el futur és possible en la varietat i diversitat. No només a nivell mundial es dóna aquest fenomen.\nA nivell personal, de la nostra realitat parroquial, acceptem altres conviccions, maneres de ser i d'expressar-se, fins i tot d'expressar al seua fe, maneres que potser no són les nostres, que actuen amb noves sensibilitats, amb noves formes.\nHem d'aprendre a viure junts amb harmonia i pau sense necessitat "de ser todos igualitos" acaba dient el Papa amb el seu parlar argentí.\nVicent Niclòs 1/12/20 19:59\n"... hay creyentes que piensan que su grandeza está en la imposición de sus ideologías al resto, o en la defensa violenta de la verdad, o en grandes demostraciones de fortaleza".\nQuan ens posicionem en la defensa aferrissada, a favor o en contra d'algun dret, pensament, llei, institució, ho fem des d'una posició honesta de servei a la comunitat, del bé comú, d'amistat social? O pel contrari, ens protegim, ens tanquem en els nostres búnquers, defensem els nostres privilegis, la nostra "paradeta"? Ara em ve al cap tota la polèmica que ha suscitat la nova llei d'educació, en la qual hi ha qüestions que no compartesc i, a més, crec que no va a solucionar el problema endèmic de la mala política educativa de tots els partits majoritaris. Em fa la impressió que molts sectors cristians no se n'adonen que segons quines campanyes s'estan alineant amb els partits polítics que fan d'oposició, aportant més crispació si cal. Crec que hauríem d'explorar altres formes de treballar amb allò públic, com a ciutadans cristians, més en la línia del que proposa el Papa. I no m'extenc més perquè el meu objectiu és que reflexionem sobre el tema i no entrem ara en debats concrets.\ngimenosoler@hotmail.com 1/12/20 22:24\nUn exemple del que diu Vicent, d'allò que no s'ha de fer, és la darrera carta setmanal de l'Arquebisbe de València sobre la nova llei d'educació promoguda pel govern actual de l'estat. Ja des del títol "Un dia de dol", destaca l'absència de tota posició de respecte, de proposicions de diàleg, de no buscar la guerra ideològica, de comprensió del adversari, si cal, de posar-se en actituds d'enfrontaments, de dogmatismes.... de no il·luminar des de una posició creient els aspectes socials i polítics de les qüestions plantejades. Fins quan Senyor!!!!!\nVicent Niclòs 3/12/20 13:54\n“Quien mira a su pueblo con desprecio, establece en su propia sociedad categorías de primera o de segunda clase, de personas con más o menos dignidad y derechos. De esta manera niega que haya lugar para todos”.\nDesprés de tantes lluites al llarg de la història, les classes socials persisteixen entre nosaltres, encara que se les vulga maquillar o minimitzar. Així doncs, ens trobem en múltiples classificacions de la ciudadania en funció de la seua capacitat econòmica, prestigi, coneixements, origen rural o de països pobres, cultura, religió, etc. Però jo encara n’afegiria una més: la classificació per raons ideològiques. Tinc la percepció que les ideologies dominants, aquelles que conformen el “status quo” de la nostra societat, mantenen un menysteniment, menyspreu i rebuig sobre aquelles altres que tenen propostes alternatives, i que molt sovint, es posicionen al costat dels qui tenen menys recursos. S’estableix una classificació, etiquetatge, en el qual s’arriba a parlar de forma despectiva de les altres, titllant-les de dolentes, sectàries, d’enemigues de la pàtria, de destructores, etc. No tenim més que mirar els mitjans audiovisuals i les xarxes per a comprovar-ho. La defensa de les posicions ideològiques sempre s’hauria de fer des de l’escolta i l’argumentació ben fonamentada, tot evitant la desqualificació i la condemna.\nI tot això passa en una societat democràtica on teòricament tots som iguals i tenim els mateixos drets.\nTambé tots els batejats som igualment cristians. Malgrat això, per què establim entre nosaltres tantes classificacions en funció de la nostra formació, l’estil de vida, la manera de celebrar la fe, o de pertànyer a un grup, moviment, comunitat, parròquia o diòcesi?\nJuan Alvaro 3/12/20 19:21\nEstic molt d'acord en tot el que haveu dit. La introducció per Llorens molt bona i en veritat són excel.lents les vostres aportacions. No cal dir res més!\nEn tot cas repetint-ho naturalment, m' encanten especialment els punts de:\n1.- La trascendència de socis: identitats que separen ...\n2.- La promoció del bé moral: el sentit que li dona a la paraula "servir"\n3.- Reproponer la función social de la propiedad: drets sense fronteres, drets dels pobles i la propietat privada. Carai quin temes!\nSeria un capítol per a parlar-lo presencialment! Com tots!\nEnhorabona per la vostra tasca!\nVicent Niclòs 4/12/20 11:47\n"Si una globalización pretende igualar a todos, como si fuera una esfera, esa globalización destruye la riqueza y la particularidad de cada persona y de cada pueblo». Ese falso sueño universalista termina quitando al mundo su variado colorido, su belleza y en definitiva su humanidad".\nLa diversitat sempre és una riquesa, mai una feblesa. Cada persona som una unitat diferenciada i única, regida per uns components biològics i genètics propis. Però com a persones hem de tindre les mateixes oportunitats i i dignitat.\nLa globalització ha d'atendre aquests trets de la humanitat, inviolables i inalterables. Mai ha de servir per a què els poders econòmics, comercials i polítics monopolitzen i s'apropien del control exclusiu del que, per naturalesa, és de tots.\nUnknown 4/12/20 11:49\n-91- Mati Domingo.\n“Las personas pueden desarrollar algunas actitudes que presentan como valores morales: fortaleza, sobriedad, laboriosidad y otras virtudes”.\nOrientar estes virtuts i integrar-les en un projecte de vida cristià, de vegades pensem que sols amb la voluntat i l´esforç personal será posible i, més bé, podem amagar en eixe esforç falses expectatives i prejudicis.\nLlorens ho expressa molt clar dient que “ el centre d´on parteix aquest amor ha d´estar ben afinat” és a dir, és l´amor de Déu que ens busca i convida a viure la fraternitat, partint de l´agraïment que sentim cap a Déu.\nI sols, moguts pel seu amor, podrem obrir-nosal dinamismo de l´amor cap als nostres germans-nes i amb l´espiral que comenta també Llorens, anar integrant persones i grups més enllà de les nostres mirades, sempre trencant estructures de grups tancats.\ngimenosoler@hotmail.com 4/12/20 18:12\nALTRA LÒGICA: El Capítol 3 acaba amb una crida a "altra lògica", altra manera de comprendre i actuar al món. És necessari acceptar el desafiament de somniar i pensar en altra humanitat. Si no és pura fantasia, veient com van les vides i treballs de tants essers humans. I al nostre voltant, a xicoteta escala local, també hi ha bosses de marginació, de pobresa, de tantes carències, de falta d'integració...i acaba el Papa : La pau real i duradora només és possible des d'una ètica de solidaritat i cooperació....en la interdependència i la coresponsabilitat entre tota la família humana.\nCanviem la nostra lògica?


Blog de Mir Roy i Manel Riu: Sortejarem les calcetes del pollet\ndissabte, 3 de maig de 2008 (11:01 p. m.)\nSortejarem les calcetes del pollet\nA la presentació (tots hi esteu convidats) de la novel·la, nosaltres sortejarem entre els assistents les calcetes del pollet.\n1 A la presentació (tots hi esteu convidats)...\n(i el meu cony es diu Carlitos)\nL'acte tindrà lloc el dimecres 21 de maig a les 19:30, a la Llibreria Catalònia (Ronda de Sant Pere, 3. Barcelona).\nLa presentació anirà a càrrec de Mònica López, presentadora del programa Digitals de COMRàdio. També hi participarà Francesc Mauri, meteoròleg i "home del temps" de TV3.\nBarcelona, maig del 2008\n2 ... de la novel·la...\nMir Roy (Benavarri, la Franja, 1969) i Manel Riu (Benavarri, la Franja, 1965) són un matrimoni de professors d’Educació Secundària. Mir Roy és professora de Geografia i Història; Manel Riu és professor de Llengua i Literatura Castellanes. Em dic Mireia (i el meu cony es diu Carlitos) és la primera novel·la que escriuen.\n4 ...sortejarem entre els assistents les calcetes del pollet.\nVilaweb: Els autors del bloc Mireia surten avui de l'anonimat\nToni Ibàñez: Jo no sóc la Mireia Galindo\nJesús Palomar: La Mireia surt de l'armari\nJesús Palomar: I la Mireia Galindo és...\nFrancesc Puigcarbó: Els pares de la criatura\nLa Tafanera: Els autors del bloc eròtic de la Mireia han sortit de l'anonimat\nJRoca: 3 cosetes\nHelga Allés Durán: Sommersby: el què sembla i no és\nZaragózame: Els autors del bloc Mireia surten avui de l’anonimat\nL'individu: Qui són la Mireia Galindo\nSalvador Macip: RECOMANACIÓ\nJordi Ferré: El bloc de la Mireia i tot recordant Josep Ramon López\nSala de premsa de Cossetània: Els autors del blog Mireia descobreixen les seves identitats\nGarrofaire: Vosaltres: Mir i Manel\nJacme: De com la Mireia es destapa\nsms25.cat: La Mireia, despullada\nLa Franja: Dos autors de Benavarri (Ribagorça) es descobreixen com a autors del bloc eròticopolític més reconegut en català i en publiquen un llibre\nRaül Escobar i Presseguer: El llibre de la mireia\nSaül Gordillo: Els autors del bloc de sexe i política Mireia surten de l'armari\nProp de 40: La Mireia en paper\nEl veí de dalt: Maig, mes... de Maria? No! De Progula i altres Catosfèrics!\nSerret Llibres: Dos autors de Benavarri (Ribagorça) es descobreixen com a autors del bloc eròticopolític més reconegut en català i en publiquen un llibre\nUtòpiq: Finalment la Mireia es desenmascara\nEl Gatot (bonic): La Mireia surt de l'armari i el veí també...\nJoan Arnés: Em dic Mireia (i el meu cony es diu Carlitos)\nAlavoradelriumare: Els profes també tenim una vida, una opinió i un compromís\nEscrit per Mir i Manel a les 11:01 p. m.\nLes fotos vostres són "reals"???\ndissabte, de maig 03, 2008 11:46:00 p. m.\nSom naltres dos... amb alguns anyets menys. Vam enviar a Cossetània una altra foto, però estes són les que més divertides els van parèixer.\ndissabte, de maig 03, 2008 11:58:00 p. m.\nLes fotos són molt bones! jaja!\nJo m'apunto a la presentació, ja ho sabeu ;P\nper a kuan el programa? És que em vaig despistar i pensava que el trasmitien avui!!!\nPEtons pels dos!\ndiumenge, de maig 04, 2008 11:42:00 a. m.\nQuè cuinaves Manel? no es veu bé...\ndiumenge, de maig 04, 2008 12:27:00 p. m.\nHi eixim guapos, eh? :)\nMos verem a la presentació. L'àudio de l'entrevista el tins ací. Cuida-te, maquíssima. Petons i potxons.\nEl Manel cuinava fideuà, de debò. La foto és a la cuina d'uns cosins de Tolosa de Llenguadoc (Toulouse). Mos veem lego, Roi.\ndiumenge, de maig 04, 2008 2:47:00 p. m.\nJe je je, jo tampoc veia massa bé què cuinava el Manel, però donava per fet que fos fideuà, és clar!\nPer cert, si teniu un fill tindrà uns cognoms ben divertits: Riu Roy.\nJo tenia el dubte de si us preguntarien el perquè del Carlitos a l'entrevista, encara sort que no vau contestar...\ndiumenge, de maig 04, 2008 5:28:00 p. m.\n:) Doncs sí, fideuà.\nSí, al fill només li faltaria dir-se Roc de nom: Roc Riu Roy, el monosil·làbic 3R (mayores con reparos, segons la qualificació religiosa). Per cert, que som M.R. & M.R o els m&m's.\nEl Carlitos... La veritat és que és molt més fàcil escriure cotxinades que parlar-ne a la ràdio. Mos tallava un poc.\ndiumenge, de maig 04, 2008 5:51:00 p. m.\nBé, felicitats parella de riure roí! Procurarem anar a la presentació i fer-nos, si no amb les calcetes, amb un exemplar signat!\ndimarts, de maig 06, 2008 7:43:00 a. m.\nPer poc que pugui hi seré, ja hi podeu comptar. Molta sort, i moltes felicitats!!\ndimarts, de maig 06, 2008 1:25:00 p. m.\nL'exemplar signat, cosa feita. Moltes mercès. Mos veem.\nMoltes gràcies. I pensa en allò del debat que te vam dir per correu.\ndimecres, de maig 07, 2008 6:22:00 p. m.\nM'encantaria poder venir a la presentació, veure's en persona i que em féssiu unes dedicatòries al llibre, però ho veig difícil...\nEn qualsevol cas, encantat de descobrir-vos les cares, sort i MOLTES FELICITATS per la publicació de la novel·la.\ndijous, de maig 08, 2008 1:11:00 a. m.\ndijous, de maig 22, 2008 1:36:00 p. m.\nes veritattotlo de llibre?\nu as viscut?\nes una aautobiografia?\nespero que contestis\ndijous, de maig 22, 2008 1:38:00 p. m.\nOlaaaaaa Mir som l'Amanda I la Caterina de L'almatà ens pensabem k erets diferetn no se.. ETs una mika... eHem.. Baya k no ns u esperabem de tu.. ee ESPERo k kontestis Noiaa! aPa kUidAt!!\ndijous, de maig 22, 2008 6:13:00 p. m.\nBuenoooO la veriItat k El llibRe es UnA KanyyA I K SApIGUIS k tots els de L'Almatà sTEM amB tu I tel PEnsemM kompra Aixo segurr ee xD! (bnu aunk es llibre mira k es Kpxinoo.. Mir podIa ser dIferenT e ejje!)\nBnuuU wpaa K SteM aki per a lo k fassiI falta e ejej Binga kOntestA wpaaa Mua!!\ndijous, de maig 22, 2008 6:17:00 p. m.\nsok la Laura de l'almataa\nbuenuu re donks k sapguis k tot lalmata ta amb tu jej i k es un librreee una mikaa (sin komentariosss ) :S jeje pero esbeu k est bb\nbuenu pos k us bagi mb am aket llibre ok\ndivendres, de maig 23, 2008 3:44:00 p. m.


Els Diputats catalans a les Corts Constituents republicanes (1931-1933). Nacionalisme, possibilisme i reformisme social / Arnau Gonzàlez i Vilalta\n398 p. ; 19 cm (Biblioteca Serra d'Or, 356)\nEls diputats escollits a les Corts Constituents de la II República formaren la primera representació parlamentària catalana caracteritzada pels postulats republicans, esquerrans i catalanistes, que apartava de manera quasi absoluta els vells partits dinàstics, els radicals i els regionalistes de la Lliga. Una obra d'una gran actualitat perquè segueix de prop la intensa batalla política per a assolir l'Estatut d'Autonomia de 1932.\nMatèries: Diputats a Corts ; Polítics ; Corts constituents ; República espanyola II ; Catalanisme ; Nacionalisme ; Republicanisme ; Estatut de Catalunya 1932 ; Vida política ; Partits polítics


Tarragona implantarà una nova APP que actua de botó antipànic per persones en situació d’urgència — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Seguretat Ciutadana › Notícies › Notícies 2019 › Tarragona implantarà una nova APP que actua de botó antipànic per persones en situació d’urgència\nTarragona implantarà una nova APP que actua de botó antipànic per persones en situació d’urgència\nEl consistori també posa en marxa una nova aplicació per pagar la zona blava des del mòbil a la ciutat i altres del territori que comparteixin la mateixa app. Aquesta nova eina també preveu disposar de l’activació dels punts de recàrrega de vehicle elèctric\nLa Junta de Govern Local de l’Ajuntament de Tarragona ha aprovat aquest matí la implantació d’una nova aplicació i un entorn de gestió on es pot obtenir informació relacionada amb la Guàrdia Urbana com el tall de carrers o campanyes de conscienciació, així com la identificació i ajut d’usuaris en risc. És a dir, la policia local de Tarragona podrà establir un servei per a víctimes o usuaris en situació de risc. Aquest servei funcionarà mitjançant l’enviament d’un token a l’App i aquesta es transforma en un botó antipànic. La funció permetrà que davant d’una situació d’urgència d'una víctima, aquesta activi el botó de pànic que a la vegada activarà una alerta i realitzarà una trucada a Sala de Coordinació i Atenció Ciutadana de la Guàrdia Urbana (SCAC) del municipi on es trobi (inclou tots els municipis adscrits al nou sistema) o al 112, alertant de la posició de la persona, per donar-li una resposta policial immediata d’assistència urgent. També al municipi origen d’on és la víctima quedarà registrat l’històric per la gestió de l’alerta i posterior seguiment. “Es tracta d’una aplicació molt important perquè ens permet estar més a prop dels ciutadans, fins al punt d’ajudar-los en situació d’emergència”, explica el conseller responsable de Tecnologies de la Informació i Comunicació, Pau Pérez.\nFinalment, aquesta App també inclou una eina de gestió per la Guàrdia Urbana que permet la gestió interna d’aquest servei, per controlar als usuaris, terminals associats, imatge de l’App i botons de contacte que cada municipi pot personalitzar. Bloquejar usuaris/terminals, etc.\nUna app per pagar els parquímetres\nPer altra banda, també avui i en Junta de Govern ha donat llum verd a la posada en funcionament d’una altra aplicació. Es tracta d’una App per facilitar el pagament de l’estacionament a la zona blava a través dels mòbils. “Aquesta iniciativa -explica el conseller de TIC, Pau Pérez- té la particularitat que neix de la iniciativa pública i referma l’aposta del consistori posar eines que facilitin als ciutadans tasques tan quotidianes com pagar el parquímetre o recarregar el cotxe elèctric”. A través de l’aplicació, l’usuari de la zona blava podrà pagar per aparcar de manera més pràctica i ràpida, sense necessitat de desplaçar-se fins al parquímetre per extreure el tiquet.\nUna de les novetats que introdueix l’aplicació és que els usuaris només han de pagar la zona blava pel temps exacte d’aparcament del vehicle. La nova app és gratuïta i és una eina que proporciona a l’usuari la possibilitat de gestionar el seu aparcament des del seu smartphone sense necessitat d’anar al parquímetre i treure un tiquet o la d’anul·lar denúncies per temps excedit. Així mateix, també preveu disposar de l’activació dels punts de recàrrega de vehicle elèctric, de forma que des d’una sola aplicació, es podrà gestionar diferents serveis de mobilitat.\nL’empresa Aparcaments Municipals de Tarragona ja va implantar el 2016 una aplicació que facilita la gestió i el pagament de l’aparcament en les zones regulades a través del telèfon mòbil intel·ligent i que permet al consumidor personalitzar el seu aparcament en les zones regulades. La particularitat d’ara és que aquesta nova app neix de la iniciativa pública i es coordina amb altres ajuntaments com Reus i Cambrils per permetre que amb una única app es pugui pagar l’estacionament a altres ciutats del nostre entorn. “Aquesta nova aplicació demostra la capacitat i l’aposta decidida de l’Ajuntament de Tarragona pel desenvolupament de projectes Smart City i iniciatives innovadores per facilitar la mobilitat”, afegeix el conseller responsable de Tecnologies de la Informació i Comunicació, Pau Pérez.\narxivat sota: TIC


Ens tornem a trobar a la cita del Tot-Poesi@, dins de la Setmana de Poesia de Sant Cugat, amb nous autors, nous poemes i noves energies. Enguany comptem també amb aquest blog, en el qual podreu llegir les diferents composicions seleccionades pel poeta Lluís Calvo i afegir-hi els vostres comentaris. La bona participació de les edicions anteriors ens animen a continuar aquesta iniciativa. Esperem els vostres poemes i les vostres visions. Ara vosaltres teniu la paraula.\nConsulteu el nou bloc: http://totpoesia2008.blogspot.com/\nPublicat per Tot Poesia a les 16:41\nSisena selecció de poemes (2/11/07)\nCom ja sabeu, ha calgut allargar una setmana més el Tot-poesia a causa de la gran quantitat de poemes rebuts (més de cinquanta en l’última setmana). El Festival, d’altra banda, ha acabat la seva primera part. I dic primera perquè encara queden força actes del màxim interès, que allargaran la iniciativa fins al mes de desembre.\nEnguany la modèlica i sàvia batuta de Marta Pessarrodona ha dut el Festival cap a un èxit merescut. Un èxit, tanmateix, que no ha estat pas casual. El fet de comptar amb la col·laboració de santcugatencs com Sam Abrams, Biel Barnils, Rodolfo Häsler, Martí Olaya o Dolors Vilarasau, per dir-ne només uns quants, ha influït, sens dubte, en el resultat final.\nAquesta setmana final tenim tres poetes més: Albert Calls ja té una trajectòria al darrere com a poeta i no cal, per tant, dir-ne gaires coses més. Elisa Riera, per la seva banda, conclou el seu poema amb una imatge magnífica en què apareix un armari. I, per últim, una sorpresa: hem descobert una poeta que, si vol dedicar-s’hi, té fusta, qualitat i talent amb escreix. Es tracta d’Adriana Nicolau Jiménez. I té només 17 anys. Una de les millors veus que han passat per les successives edicions del Totpoesia.\nTrenza de la noche\nYa no tengo nada de los días.\nDel tiempo primero\ny sin la tierra extraña.\nEra su falda cansada\ncada noche trenzando\nel pelo de mi hermana.\nHabía tanto oscuro\nfuera de la trenza.\nY un niño (solo)\nEts cendra i música de jazzsota la boira d’aquest marque no hem solcat, mentreun instant ens reflexaen el mirall de la vida.Som nosaltres. Som ombra i eternitat.He vist, a l’alba, cementirisde colesterol, planetes de deixalles,una lluna plana, de pòrtland,autopistes a Mart, sense peatges.L’udol de l’home llopi el càncer a les estàtues.L’amor nostre era pur,només.\nSovint oblidem que tot és precari\ni malgastem amb desfici l'espai que ens queda.\nNo sé si és massa agosarat\nreconciliar-se amb la cadència i el ritme\nque ens marquen els esdeveniments diaris\ni buscar la complicitat de les vivències.\nBen mirat ningú no ens diu res\ndel que hi ha mes enllà del traspàs i de fet,\ntothom hi marxa sense equipatge.\nAixí que més val fer del cor un gran armari\nmentre no arribi el dia\nen que també serem absència.\nPublicat per Tot Poesia a les 23:43 2 comentaris:\nCinquena selecció de poemes (26/10/07)\nAquesta setmana, en què ja celebrem el Festival, hem rebut una allau de poemes, per la qual cosa Tot-poesi@ allarga una setmana més la seva durada. Aquest cop ha calgut afuar encara més els criteris de tria i, lamentablement, molts poemes han hagut de quedar a fora d’aquesta selecció. Comencem, doncs, amb “Narguilé”, un suggeridor poema de tema oriental d’Eva Monzón, on el fum s’escapa entre mot i mot. A continuació us presentem un poema de la joveníssima Sara Shedden, de quinze anys, sens dubte una de les sorpreses d’aquesta edició. Amb un to abarrocat l’autora crea versos d’una gran riquesa verbal i rítmica, cosa encara més valuosa si tenim en compte la seva edat. Per últim us oferim el poema “Un regal”, una sensible peça de Jordi Roig a ritme de vals.\nBrollen rulls de fum mandrós,\ndeixa la pipa l'amo del palau.\nAra beu un glop de te suau,\nara xucla un tant d'aire polsós.\nHi respiren bombolles xerraires,\ni se li escapa l'eteri te pel nas:\nl'empaiten els curiosos al jaç;\nells també acaricien dolces flaires.\nDesperta la brasa de la pipa.\nRoja d'enuig pinta de gris l'aire\nquan nota que algú li dóna vida.\nI descansa mentre els mots fan via.\nPor doquier un amor, aunque imposible de otros\nCuán repentino es ya hoy nuestro acordar,\npero con nosotros es mentiroso,\nese cielo que muda silencioso,\ny se torna nuestro peor despertar.\ncuán presto desvanécese su rozar,\nun aleteo de ángeles curioso,\ny mientras tal luz que aumenta en su paso hechizoso.\ny roba la luna eterna a esperar.\ntan pronto yo piérdome en su parecer,\ny tan lejos fuerose su bendición,\npor existir un él, un yo, un nosotros.\nsempiternas memorias en mí nacer,\nnunca morir, más jamás su extinción,\npor doquier un amor, aunque imposible de otros.\nPublicat per Tot Poesia a les 22:58 2 comentaris:\nQuarta selecció de poemes (19/10/07)\nLa setmana vinent comença el Festival de Poesia de Sant Cugat i, per tant, anem escalfant al màxim els nostres motors poètics. Ara us presentem un poema de Maria Farràs i Sensada que du per títol “El bot de l’amic” i que recupera el format de cançó, tan present en la poesia catalana a partir d’autors com Josep Maria de Sagarra. A continuació us oferim un poema de Montserrat Antín Font, de la qual triàrem, la setmana passada, una peça en castellà i que ara torna a imposar, en català, les seves virtuts poètiques. I per últim incloem la composició “Un instant”, de Carme Rosanas, que remarca la importància de la mirada en un instant sensible que ho paralitza tot.\nEl bot de l’amic\nJo sé d’una barca\nque l’ona colpeja\ntot fent-la malbé.\nI plorant l’absència\ndel volgut company,\namb silenciós plany.\nQuan la nit besava\naquells joves temps\na mar s’endinsava\nencarant-se als vents.\nMés ara abatuda,\ns’abraça al record\nde vella aventura\namarrada al port.\nL’enyor d’una barca\ncrema amb sol d’estiu,\nsols l’ombra de xarxa,\nfidel, li somriu.\nPrimers records, últims records\nPoc a poc la memòria s'esvaeix\ncom s'escola l'aigua per a un petit forat.\nI així com l'última gota en esvair-se\nserà la primera que va entrar-hi,\naixí l'últim record a fugir\nserà les primeres llambregades\nde la música i les paraules,\nque des de la meva infantesa ja em feien somniar.\nMontserrat Antín Font\nCerco les paraules, però no hi són.\nCallo i espero, crec que somric,\nperò ni tan sols això sé del cert.\nEt miro per aprendre't.\nCom un nen que ha preguntat\ni espera confiat una resposta\nels teus ulls semblen trobar-la\nen aquest silenci càlid i commòs\nLes mans no es mouen, ni els llavis,\nnomés els ulls m'acaronen dolçament.\nSense ni un gest,\ntasto poc a poc el teu esguard.\nPublicat per Tot Poesia a les 10:49 66 comentaris:\nTercera selecció de poemes (12/10/07)\nLa tria d’aquesta setmana us ofereix una mica de tot. Comencem amb una obra del polifacètic artista santcugatenc Adolf, titulada “Fossar-invasió”. Hi veiem tot un poema visual, a partir d’una fotografia digital, amb un magnífic sentit de la composició i del color, el qual ens aboca a la paradoxa de la globalització en el terreny d’un Fossar que ens evoca, ara més que mai, dies coronats de foscor. A continuació us oferim “Cendra”, un poema d’Helena Minuesa amb un sentit marcat del ritme que empra els mots punyents en el seu punt just: cendra, pols, dolor. I per acabar una composició de Montserrat Antín que ens mostra, a parts iguals, un notable sentit de l’elegància refós amb el sentiment d’admiració amorosa.\nTé carbó en els ulls\nde la guerra trista\nquan sent l’enyor d’un dia més.\nTé carbó a l’espatlla\ni cendra fosca\nen el seu pit.\nPren el futur\ndels temps que vindran\nper a socórrer els petons\nque mancaran llavors.\nPerò la guerra es crua\nen els ulls de l’odi:\nen la pols i la cendra del dolor.\nComo un junco castigado por el viento\nasí pareces cuando te observo de lejos\ny cuando inmóvil tu cuerpo se serena\ny me ofreces, de espaldas,\nel tabernáculo de tu noble cuello;\nyo oficiaría de sacerdotisa\nconsagrando cada célula de tu cuerpo,\ndeleitándome con el vino de tu joven sangre\nen continua comunión, exhausta,\nrendirme a tu bondad.\nPublicat per Tot Poesia a les 18:23 Cap comentari:\nSegona selecció de poemes (05/10/07)\nAquesta segona setmana us presentem “Llençols”, de Ferran Planell, un poema en què s’estableix un interessant paral·lelisme entre l’acció d’escriure i l’amor. En tots dos casos cal inspiració i, alhora, enfrontar-se a una superfície en blanc que no sé sap quines sorpreses pot comportar. Al mateix temps vull destacar de manera especial el llarg poema que ve a continuació, “Moments”, perquè la seva autora, Anna Hernàndez, té només quinze anys. Sovint els autors d’aquesta edat tenen dificultats per expressar les seves emocions públicament i per això cal subratllar-ne doblement el mèrit. El tema? L’habitual quan un té aquesta edat: l’amor.\ncom un foli\nesperant de ser gargotejat\nper la inspirada ploma\nes recargolen amb la presència\nde cossos nus\nque per flaires impregnats\nde fluids i perfums barrejats\nque freturosa de música\ndel gemec en pren el ritme.\nUn mirall trencat,\nuna mirada oblidada,\nuna llum que mai no s'apaga,\nun somni que mai no s'acaba,\nun dia llarg i calorós d'estiu,\nuna nit curta i freda d'hivern,\nun peto suau,\non només se sentia\nel caliu dels teus llavis,\nuna abraçada forta i apassionada,\non es podien escoltar els teus batecs,\nintranquils, ràpids i lents.\nLa imatge s'esborra,\ni el temps corre,\nperò jo sóc aquí\ni tu ets allà.\nEt veig, et sento i t'oloro,\nperò no puc tocar-te,\nNo puc entregar-te\nni el cel,\nnomés puc entregar-te,\naquest cor que batega,\naquest cor que sospira,\naquest cor que imagina,\ni que, entre somnis, t'estima.\nAnna Hernàndez Garcia\nPublicat per Tot Poesia a les 22:15 Cap comentari:\nPrimera selecció de poemes (28/09/07)\nJa ha passat un any i ens tornem a trobar de nou. Som a la setena edició del Festival de Poesia de Sant Cugat. I som, alhora, al 2007. Però ara no us presentem set poetes, sinó tres, els quals ens ofereixen un magnífic tast per començar amb empenta el Tot-poesi@. Nicolàs Veciana estableix una divertida confrontació amorosa amb llibres i alfabets pel mig (esperem que en desxifri molts dels significats). Albert Girona fa el seu particular homenatge a Salvat-Papasseit, poeta que, sortosament, sembla més vigent que mai. I M. Elena Carné, per la seva banda, dibuixa un camí inquietant, entre simbolista i romàntic, a partir d’elements molt ben dosificats, els quals culminen en un salt gairebé mortal.\nMentre ella llegeix el llibre de Zadie Smith,\njo repasso l’alfabet ciríl·lic.\nI llavors fem l’amor...\nla felicitat no sembla tan difícil,\nquòrum entre tauletes de nit.\nI llavors hi tornem.\nComenço la novel·la de Zadie Smith,\nmentre ella estudia el llibre de rus.\nI aleshores fem l’amor a l’inrevés,\nabans de no aixecar-nos\nAmb Papasseit al cap\ni em mires amb els teus grans ulls bruns,\ni t’arrauleixes contra el meu pit,\nt’acarono la galta,\ni et dic, suau, a cau d’orella:\n“i no temis ningú”.\nEl camí de pedra\nEl camí que serpeja,\n–les escates de pedra del tot irregulars–\ns’obre pas entre les herbes que separa,\n–i viu enmig d’arbres que apunten al cel.\nLa molsa el tenyeix, als racons més obacs,\n–i en tardes de pluja et fa relliscar.\nLes escales de palets rodons\nen trenquen la sinuositat\n–i n’accentuen el desnivell.\nPublicat per Tot Poesia a les 21:49 3 comentaris:\nActivitat adreçada a escoles, IES i també a la població en general. El Teatre-Auditori Sant Cugat, en col·laboració amb el Tot Sant Cugat, i sota la mirada poètica de Lluís Calvo, torna a oferir aquesta activitat oberta a tots i a totes.\nAlumnat, professorat, pares, mares, avis, àvies, només cal que envieu les vostres creacions poètiques a teatre-auditori@santcugat.cat.\nEls poemes triats seran publicats, cada setmana, a l’apartat TOT PO-e-SI-@ del Tot Sant Cugat i als webs col·laboradors del Festival. Cada autor seleccionat rebrà dues invitacions per a la X Nit de poesia al Teatre-Auditori (dissabte 27 d’octubre, a les 22 h).\nEls poemes, de màxim 14 versos, es poden enviar, en català o castellà, a partir del 14 de setembre fins al 23 d’octubre. És imprescindible que tots els poemes vagin acompanyats de les dades següents: nom, edat, adreça, telèfon i e-mail.


BBVA pone sobre la mesa de los sindicatos 107 despidos en la provincia de Alicante - Alicanteplaza\nVALÈNCIA BBVA ha presentado a los sindicatos un plan de despidos de 3.798 empleados -el 16,5% de la plantilla en España- y el cierre de 530 oficinas -una de cada tres en territorio nacional-, que en el caso de la Comunitat Valenciana afectan a 248 trabajadores: 115 en Valencia, 107 en Alicante y 26 en Castellón, según ha podido saber este diario. Un número que representa el 8,2% del total nacional. Asimismo, la entidad presidida por Carlos Torres contempla cerrar 35 oficinas de su Territorial Este, que comprende Baleares, la Comunitat Valenciana y Murcia, lo que reduciría el número de las sucursales hasta las 284.


COMFIA-CCOO exigeix un canvi dactitud al Banco Guipuzcoano i aturi els acomiadaments que només generan inestabilitat\nCCOO realitza una concentració per denunciar els acomiadaments injustificats del Banco Guipuzcoano\nEl dia 4 de febrer uns 60 delegats i afiliats de COMFIA-CCOO van realitzar una concentració, en la porta de l'Oficina Principal de Barcelona del Banc Guipuzconao, per protestar pels 7 acomiadaments efectuats en el mes de gener, 3 d'ells a Barcelona.\nEl Banco Guipuzcoano ha iniciat una dinàmica dacomiadaments de manera inexplicable i injustificada. Ni utilitza el règim disciplinari, ni al·lega cap motiu per lacomiadament, únicament de manera unilateral la direcció del banc comunica la rescissió del contracte i lliure el xec de liquidació dun dia per altre sense cap preavis.\nDuna plantilla total de 1.200 treballadors arreu de lestat, aquest mes de gener el banc ha executat 7 acomiadaments, 3 dells a Barcelona. El banc es nega a asseures per a explicar labast de les mesures, però les previsions, malauradament, ens indiquen que aquesta xifra de 7 acomiadaments en un mes és només el començament.\nAquests acomiadaments indiscriminats, junt a la previsió de no renovacions ja anunciat pel banc, situen un greu problema de reducció de plantilla i en conseqüència del servei que pot oferir el banc.\nA més a més, la Federació de Serveis Financers i Administratius de CCOO, COMFIA-CCOO denuncia aquesta situació ja que el banc, fins a la data, no està mostrant cap voluntat de negociació, mantenint així una pràctica habitual de lempresa. En el Banco Guipuzcoano fa més de 12 anys que no sha aconseguit signar cap acord deficàcia general per a tota la plantilla.


AUDUBON: CORMORANT. Double-crested cormorant (Phalacrocorax auritus), from John James - Photo Prints - 6251531 - Media Storehouse\nAUDUBON: CORMORANT. Double-crested cormorant (Phalacrocorax auritus), from John James\nDouble-crested cormorant (Phalacrocorax auritus), from John James Audubon's 'Birds of America,' 1827-1838\nMedia ID 6251531 from Granger Art on Demand


Els cursos de 1r de Primària passen el dia a platja de Muro – CIDE\nInici / Actualitat / Els cursos de 1r de Primària passen el dia a platja de Muro\nLa setmana passada els cursos de 1r de Primària del CIDE varen aprofitar que ja s’acosta l’estiu per anar a la platja de Muro a passar el dia i fer un capfico.\nEls alumnes varen arribar a les 10.20 a la platja. Després d’emprar uns minuts per protegir-se amb cremes solars, tocava berenar. L’ajuntament els havia preparat unes carpes per estar fresquets a l’ombra, en un dia bastant calorós.\nDesprés de gaudir molt amb els jocs a l’arena era l’hora de nedar a les aigües blaves de la platja de Muro. Un equip de salvament marítim desplaçat a la platja va supervisar que tot anàs bé.\nA l’hora de dinar, nins i mestres anaren al parc públic que hi ha al costat. I allà, els nins varen descobrir que hi havia moltes coses per fer! Jugar a un camp de futbol sala de gespa artificial, als gronxadors, als tobogans… o explorar el pinar que estava a prop. Un dia ple d’emocions!\nAnterior Viatge d’estudis dels alumnes de 6è de Primària a la serra del Cadí-Moixeró\nSegüent El dia de reptes cooperatius de Primària al camp de futbol acaba amb un bany sota els aspersors


Ensenyar-los a demanar perdó – Blocdepares\nReflexions al voltant de l’educació en el lleure.\nAvui us volem parlar de demanar perdó. Quantes vegades els hi hem dit als nostres fills i/o filles que demanin perdó i els hi costa una barbaritat? Saber reparar el mal que hem fet ens fa més bones persones. Aquest és un valor que cal ensenyar ben aviat als nostres fills i filles. Per això volem compartir amb tots vosaltres aquest article que hem trobat al Suplement Criatures del diari Ara: “Ensenyar-los a demanar perdó” que us adjuntem a continuació. No us perdeu la seva lectura.\nDemanar perdó és un exercici d’humilitat. Des que som petits la família -i també l’escola- ens diu que hem de demanar perdó quan fem alguna cosa malament. La Mar (3) té molt clara la teoria i no li costa gaire demanar “perdó” als pares, fins al punt que la seva mare, la Mamen, diu que a vegades sembla que s’ho sap tan de memòria que ho verbalitza sense ser realment conscient del que ha fet: “Intueix que toca dir «perdó» i ho diu, però costa més que hi pari atenció i parlem del que ha passat”. SegonsMireia Planas Sisquella, psicòloga i terapeuta familiar, directora de l’equip d’assessorament psicopedagògic (EAP) de les Corts, perquè el penediment sigui autèntic ha de sortir del cor, s’ha de prendre consciència del mal infligit a l’altre i això requereix un grau d’empatia que no és possible abans dels 3 o 4 anys.\nQuan es tracta de demanar perdó als amics, ja no li resulta tan fàcil a la Mar. Llavors diu que li fa vergonya o que s’enriuran d’ella, i demana als pares que ho facin ells: “Intentem que s’adoni que l’altre nen plora o està trist, que després de demanar perdó tots dos se sentiran millor i voldran tornar a jugar junts”, explica la mare. Als petits els costa demanar perdó. Reconèixer que han fet alguna cosa malament suposa fer front a una situació conflictiva que els genera un malestar, i ho eviten. Per al psicòleg Santiago Romeu Andrés, especialista en psicologia clínica i responsable del Gabinet Psicològic Romeu, és una oportunitat perquè entenguin que el sentiment de culpa que tenen pel mal que han causat és normal i que el poden utilitzar per ser més bones persones: “És una oportunitat educativa amb la qual les criatures poden entendre que a la vida és inevitable tenir conflictes, baralles o malentesos, encara que siguin involuntaris, però quan passa és important que ens en retractem perquè serem més bones persones i això enfortirà la nostra relació amb els altres”.\nQuan es tracta de nens petits és més difícil que siguin conscients del que necessiten els altres; encara no tenen un pensament abstracte amb capacitat d’autocrítica ni d’introspecció. Per això cal la intervenció dels adults, que han de fer comprendre a les criatures que demanar perdó és normal i serveix per reparar el mal que fem als altres. Així prenen consciència de la importància del perdó i construeixen una escala de valors. Mireia Planas Sisquella recomana que intentem esbrinar què ha passat i a què respon aquest comportament, perquè sempre és conseqüència d’alguna cosa. També proposa que, en lloc de forçar un perdó automàtic i poc espontani, s’intenti reparar el dany no des de la immediatesa sinó fent algun tipus d’actuació que ajudi a prendre consciència del mal que s’ha fet. Santiago Romeu afegeix que si els adults generen complicitats entre els nens, alimentant l’esperit del joc i de compartir, es redueixen els riscos d’aparició de conflictes interpersonals per temes de rivalitats o competitivitat, tan comuns en l’etapa infantojuvenil.\nELS GRANS TAMBÉ HO FAN\nS’ha de demanar perdó quan algú té la necessitat de sentir-ho. És a dir, és important que qui s’ha equivocat s’adoni de la necessitat de fer-ho, perquè ajuda a reparar la relació social. I cal fer-ho independentment de l’edat que tinguem. La Clara (19), l’Arnau (17) i la Natàlia (13) són germans. Tot i que ja són entre adolescents i gairebé adults, tenen molta relació entre ells, fan coses junts i es creen situacions en què poden sorgir conflictes. “El temps de joc no té res a veure amb el de fa uns anys, però hi ha moments en què s’ha de demanar perdó”, expliquen els seus pares, la Carme i el Valentí. Estan convençuts que els nois saben fer-ho perquè han vist que ells també són capaços de demanar perdó. Els han ensenyat que no es tracta només de dir-ho i prou, han d’assegurar-se que l’altre rep el missatge, que li respon i que parlen del que ha passat. La Carme creu que aprendre a demanar perdó té una funció pedagògica a la família: “Ha de tenir un sentit, no es tracta només de fer-ho com si res. Demanar perdó et fa pensar en el que ha passat, a ser empàtic, a reconèixer que t’has equivocat i a ser capaç de perdonar. Contribueix a enfortir els lligams entre germans i també amb nosaltres”.\nAdmeten que quan eren petits es demanaven perdó més sovint i els pares gairebé sempre estaven al darrere d’aquest procés. En canvi, ara ho resolen els germans sols i ells hi intervenen menys. “El que fem és dir-los que reflexionin, que pensin si calia arribar al punt on són o si podrien haver parat abans -diu el Valentí-. Ja tenen la consciència que poden haver ferit l’altre però no sempre es demanen perdó. Sent més grans donen valor a altres coses. Fets que podien ser molt transcendents als 8 o 9 anys, ja no són rellevants”, apunta el pare.\nÉs habitual que a mesura que els fills arriben a l’adolescència els costi més demanar perdó. Segons Santiago Romeu, això té a veure amb el procés de l’adolescent quan passa de l’etapa evolutiva infantil a l’autèntica revolució que representa l’adolescència. L’adolescent s’ha d’anar allunyant dels models apresos, per anar incorporant els propis. Sovint són més contradictoris i maldestres que quan eren petits, però després tornen a recuperar els models apresos passats pel seu sedàs.\nA qualsevol edat, demanar perdó aporta beneficis en diversos nivells, ens fa la sensació que som bones persones amb autoestima i un bon equilibri emocional, elements imprescindibles per relacionar-nos amb els altres i tenir la capacitat per adaptar-nos a la societat sense problemes.\nLlibres que poden ser un bon recurs\nAprendre a ser. Volum 2: Saps perdonar?\nDE PILARÍN I FRANCESC TORRALBA. SANTILLANA GRUP PROMOTOR S.L., 2016.\nExplica el procés des que arriba una decepció fins al que costa perdonar, el valor de l’amistat, la generositat del perdó o la reconciliació.\nVaig ser jo! Els pirates també poden ser honrats\nDE TOM EASTON I MIKE GORDON. EDITORIAL PICARONA, 2015.\nEl Davy és un pirata que en principi no s’atreveix a explicar a ningú el que ha fet però finalment confessa i demana perdó.\nD’ANDREU MARTÍN, ROSA MARIA ROCA I CRISTINA PICAZO. BAULA EDICIONS, 2015.\nÚtil per posar-se al lloc de l’altre i aprendre dels errors.\nTambé podeu llegir l’article original a : Ensenyar-los a demanar perdó.


El campió de Cervera i el mirall de la història (Toni Padilla)\nLa llista de rècords que ha trencat Marc Márquez impressiona. El tro de Cervera ha guanyat el seu tercer títol mundial en quatre anys i s'ha convertit en el campió més jove de la història de la categoria reina. Márquez ja va ser el tercer pilot més jove (19 anys i 254 dies) a adjudicar-se el campionat de Moto2, i ara supera el rècord del nord-americà Freddie Spencer com el campió més jove de la categoria reina.\nAnteriorment Márquez ja s'havia convertit en el pilot amb més victòries al Mundial abans de complir els 20 anys (25 victòries), superant Pedrosa, Rossi i Lorenzo. Ara tots aquests pilots han desfilat per darrere seu després d'una temporada fantàstica, en què el mallorquí ha donat guerra fins al final malgrat la terrible caiguda que va patir a Assen.\nUn dels problemes del motociclisme dels últims anys és que s'ha convertit en uns campionats espanyols però globalitzats. Lluny queden els anys en què italians i japonesos feien de les seves. Ara els títols, les poles i les victòries de curses se celebren a Cervera, Palma, Roses, Granollers i Barcelona. És un afer gairebé privat, de manera que hi ha el risc d'acabar traient mèrits al que ha passat. El triplet de Viñales, Espargaró i Márquez premia la feina feta durant dècades a Catalunya per tanta gent que considera el motor una qüestió d'honor. Catalunya s'ha convertit en el bressol de joves que coneixen l'olor de la benzina des que no aixequen ni un pam de terra. Només gràcies a tanta passió, com la dels pares dels Márquez i els Espargaró, ara tres catalans ocupen la part superior del podi. No valorar-ho seria injust. I per fer-ho, més que pensar en si Márquez ha superat Lorenzo, caldria recordar que amb 20 anys ha superat Lorenzo, Rossi, Spencer, Doohan i Agostini. I no és gens fàcil. És històric.