Nova emissió de bons de deute públic de 100 milions d'euros\nEls títols sortiran l'1 de desembre i el venciment serà l'1 de juny del 2019\nANA Andorra la Vella 15/11/2017 19:21\n651x366 El ministre de Finances, Jordi Cinca, durant la roda de premsa posterior al consell de ministres. / B. N. (ANA) El ministre de Finances, Jordi Cinca, durant la roda de premsa posterior al consell de ministres. / B. N. (ANA)\nEl consell de ministres ha aprovat, aquest dimecres, el Decret d’aprovació d’una nova emissió de deute públic a llarg termini per un import de 100 milions d’euros, en la modalitat de bons a l’empara del programa d’emissió de deute públic del 20 de setembre del 2017. El ministre de Finances, Jordi Cinca, ha explicat que la nova emissió dona continuïtat a l'aposta del Govern per diversificar les fonts de finançament de l'Estat i de gestionar el deute públic, tenint en compte la bona acollida que han tingut les diferents emissions per part dels inversors. El Govern emetrà 100.000 títols, a 988,86 euros la unitat, a partir del pròxim 1 de desembre.\nLa tercera emissió de bons per al finançament del deute públic amb un nominal de 100 milions d'euros es col·locarà en dos trams: un primer tram institucional, de 50 milions d'euros de nominal, obert únicament a les entitats de dret públic i les societats públiques amb excedent de tresoreria; i un altre tram de 50 milions d'euros de nominal, mitjançant l'emissió de 50.000 títols, obert a la resta d'inversors i que es comercialitzarà a través de les entitats bancàries.\nLes condicions de l'emissió especifiquen que la categoria de l'instrument és bo de cupó zero; les formalitzacions del deute són bons a 18 mesos, amb un tipus d'interès fix, i els rendiments d'amortització seran d'un tipus del 0,75%/any.\nLa data d'entrada en vigor del Decret de l'emissió és el 16 de novembre, i la data límit de formalització prop de les entitats bancàries de les sol·licituds de subscripció per part dels inversors elegibles serà el 27 de novembre, abans de les deu del matí. La subhasta per part del Govern es farà efectiva el 29 de novembre, la liquidació de la subscripció serà l’1 de desembre i la data fixada com a venciment final de l'emissió de bons és l’1 de juny del 2019.


Lluís Torró: Breu crònica d'un matí parlamentari: Sis diputats del PP (o més) a la recerca d'un No Adscrit\nBreu crònica d'un matí parlamentari: Sis diputats del PP (o més) a la recerca d'un No Adscrit\nEn termes generals, la ciutadania passa prou del que passa (disculpeu la redundància) als parlaments. Les Corts no són una excepció. Supose que no ha de ser pels assumptes que s'hi tracten. Discutim i aprovem (aproven) lleis que afecten a tothom. Abordem problemes de gran transcedència, encara que el govern no en faça ni p. cas (ni tan sols als seus!). Serà, supose, per les formes o per la insensibilitat que demostra el partit majoritari davant les crítiques i les denúncies. Els mitjans hi contribueixen en magnificar el circ, solen estar més pendents de la forma que dels continguts (ven més una foto d'una camiseta cridanera o una bronca, que una discurs sòlid sobre quasi qualsevol tema, tinga més o menys importància) i fan prevaldre el criteri numèric sobre el discursiu (la distribució de l'espai està molt condicionada pel repartiment d'escons). És lògic que siga així, els consumidors d'informació llegiran amb més atenció la crònica d'una expulsio al plenari que la d'una pregunta sobre l'ERO de Vaersa, per exemple. La parcialitat amb la que exerceix la presidència Cotino (que, per cert, està pegant cabotades de son mentre escric aquestes ratlles assegut al meu escó) acaba d'arrodonir el pastis.\nTota aquesta llarga introducció ve a conte de l'estranya situacio que hem viscut aquest matí. És cert que els temes que hem tractat no alçaven passions, però tant és que estiguerem debatent una reforma de l'Estatut. L'atenció se centrava en Blasco, l'ex-FRAP, ex-PSOE i, ara, ex-PP; el conseller etern. Els periodistes l'esperaven als espais que envolten l'edifici i, quan ha assomat el nas, se li han llançat a sobre massivament. Ja sabeu que la seua actitud díscola, una vegada ja ha estat acusat formalment pel cas del desviament de fons de la Cooperació Valenciana, ha provocat la seua expulsió del grup popular. Ho llegiu bé, ha estat la seua actitud i no el desviament de fons públics (siga o no el responsable penal dels fets) el que ha provocat la reacció de la cúpula del PP.\nA penes ha fet les declaracions, les finestretes de les microsales de premsa des de les quals els periodistes poden seguir el plenari s'han omplit de gom a gom. I quan ha fet acte de presència a l'hemicicle (seu darrere mateixa nostre i gaudirà d'una immillorable vista del tos d'Ignacio) els "clics" de les càmeres dels fotògrafs han provocat una ràfaga impressionant. Més de mitja hora, com a poc, les finestretes estaven a parir pendents de qualsevol gest o moviment de Roger Rabbitt.\nI acabe. Perquè el títol, us estareu preguntant. Doncs molt senzill, al llarg de tot el matí pràcticament tots els diputats i totes les diputades del PP han passat a fer-li el rendez-vous (com diuen al meu poble). En plata, a fer-li la pilota. Uns ho han fet obertament a l´hemicicle, altres fora però a la vista de tots, i, alguns, també, pels racons de darrere. Solidaritat? Por? Probablement una barreja de les dues, el temps (segurament no massa dilatat) ens dirà en quina proporció.\nEtiquetes de comentaris: Blasco, corrupció, Corts


3. Straight Outta Burbank - EPVer en iTunes\n4. Come What(ever) May [Special Edition]Ver en iTunes\n5. Audio SecrecyVer en iTunes\n13,99 €Géneros: Rock, Música, Alternativa, Metal, Hard rockPublicado: 09/01/2010℗ 2010 The All Blacks B.V.


Un jugador per descobrir | FCBarcelona.cat\nUn jugador per descobrir\nTé cara de no haver trencat mai cap plat, però, quan rep la pilota, les defenses rivals es posen alerta. És Ángel Velasco, conegut amb el nom de Lin, electricitat feta jugador i, des d’aquest dimarts, el tercer reforç del Barça de futbol sala.\nAls seus 24 anys, Lin s’ha convertit per mèrits propis en un dels jugadors més prometedors de la Lliga, un crac per descobrir per al gran públic i que de ben segur farà aixecar el Palau. La seva velocitat i capacitat per fer circular la pilota l’han convertit en una peça clau a Segòvia, on ha jugat les últimes cinc temporades, i li ha permès fer el salt al Barça, tot un repte que assumeix amb il·lusió.\nEl segovià va debutar a la Divisió d’Honor amb 18 anys a les files del Boomerang, ara Inter Movistar, on va jugar cedit un any. Va guanyar la Lliga i la Intercontinental, si bé el seu pes a la galàctica plantilla madrilenya va ser més aviat escàs. En el Municipal Pedro Delgado de Segòvia, en canvi, ha explotat tot el seu potencial i regularment ha millorat les seves xifres. Any rere any, Lin s’ha anat convertitnt en un jugador millor.\nQuinze vegades internacional amb Espanya, amb la qual va guanyar l’últim Europeu, aquesta última temporada ha disputat 27 partits (13 com a titular) i ha marcat 12 gols. No és un golejador nat, però la seva arribada és notable i es fa un fart de marcar gols al segon pal.\nAssegura que no li agrada parlar de les seves virtuts. A Lin li agrada parlar sobre la pista, que sigui el públic blaugrana qui el valori.\nLin marcant un gol amb el Caja Segòvia. Fotos: LNFS.\n15 cops internacional\n1 Campionat d’Europa (2010)\n1 Campionat de Lliga (2004/05)\n1 Intercontinental (2004/05)\nSubcampió d’Espanya Juvenil de Clubs (2004/05)\nCampionat d’Espanya sub-18 (2003)


Tercer (curs 2013-2014) | Sant Vicenç Cicle Mitjà | Page 2\nCategory Archives: Tercer (curs 2013-2014)\nTercer.- Hem dibuixat un paisatge\nAmb les eines que coneixem del Paint de Windows hem completat un paisatge a partir d’un fitxer amb un animal que hem recuperat d’una carpeta del disc dur de l’ordinador. En acabar hem desat, cadascú a la seva carpeta (Unitat Sanvi F:), la feina que hem fet.\nThis entry was posted in Tercer (curs 2013-2014) on 23 octubre 2013 by Víctor Díaz Calle.\nThis entry was posted in Tercer (curs 2013-2014) on 19 octubre 2013 by Pilar.\nThis entry was posted in Tercer (curs 2013-2014) on 13 octubre 2013 by Pilar.\nESTUDIEM I PRACTIQUEM LES TAULES\nVés a l’enllaç http://www.escolamariagali.cat/act/lestaules.swf i fes l’exercici que et proposa amb les taules del 2,del 3,del 4 i del 5. Després, respon la pregunta que apareix a continuació.\nQuin nombre sóc si multiplicat per 2 el resultat és un nombre parell i tinc forma d’anec?\nSóc el nombre _______________ .\nThis entry was posted in Tercer (curs 2013-2014) on 6 octubre 2013 by Escola Sant Vicenç.\nTercer.- Hem canviat les mides de les lletres\nA l’aula d’informàtica avui hem après a canviar les mides de les lletres. En acabar hem desat la feina a nostra carpeta, a Sanvi F:\nThis entry was posted in Tercer (curs 2013-2014) on 2 octubre 2013 by Víctor Díaz Calle.\nTercer.- Vam desar la nostra primera feina a Sanvi F:\nA l’aula d’informàtica vam elaborar la nostra primera feina a l’editor de textos, l’OpenOffice, i la vam desar a la nostra carpeta de la unitat “Sanvi F:”\nThis entry was posted in Tercer (curs 2013-2014) on 1 octubre 2013 by Víctor Díaz Calle.\nTercer.- La nostra unitat (Sanvi F:)\nA l’aula d’informàtica vam veure les diferents unitats d’emmagatzemament dels nostres ordinadors, nosaltres desarem les nostres feines a la unitat Sanvi F:


Clàssics al valencià: Dylan i l'Albada Pel Canvi\nPàgina d'iniciverClàssics al valencià: Dylan i l'Albada Pel Canvi\nRedacció dijous, d’octubre 23, 2014\nCharly, Charly... que t'has fumat!!\nEls fets que ocorren a dia d'avui, les trames de corrupció, el retall de pressupostos socials, el desfasament de la major part de polítics i governs... són fets que han destapat la veritable essència del sistema que tenim, de tindre una democràcia que utilitza al capitalisme, ara tenim un capitalisme que utilitza a la democràcia. Tot aquest enrenou confirma la vigència de cançons escrites fa més de quaranta anys. The Times They Are A-changing és el ara, el moure's o enfonsar-se com una pedra, el fer tremolar les finestres i portes del parlament, és el crit de les noves generacions que demanen el relleu per a una classe política institucionalitzada i que ja no té els peus a terra, és tan simple com que si tots estiguéssim còmodes no ens menejaríem, però com no és així... ens menegem, agafem moviment, som la inèrcia dels temps... per què els temps estan canviant.\nDes de que vaig traduir aquesta cançó que no puc evitar imaginar-la en format d'albada. Si escolteu l'original l'estructura és semblant, l'harmònica fa la seva part instrumental que va repetint-se al finalitzar cada versada. Imagineu-se per un moment aquestes versades amb la dolçaina i el tabal fent la part de l'harmònica... pot resultar, fins i tot seria una bona manera d'atreure l'atenció cap a estils que pareixen llunyans però que ens pertanyen i formen part del nostre ADN. Amb aquest desig de veure aquesta cançó transformada en Albada... pense... el cant d'estil, el cant de batre, les albades, els fandangos, les jotes, els romanços... tenim prou més estils primigenis. The Times They Are A-changin i l'Albada s'han trobat avuí a un lloc concret dins la meua ment, coses de melòmans.\nQue no tindrà raó este bajoca?\nUs deixe la meva traducció de The times they are a-changing, ara com a L'albada pel canvi. Ja sabeu... si veieu alguna errada o alguna versada millorable, agrairé de grat el vostre comentari. Per lo demés, tota vostra:\nL'albada pel canvi\nOn sigui que estiguis\nvine al meu voltant\nAdmeteu que les aigües\nsón ara riuada\nI accepteu que d'aquí a poc\nFins al coll ens mullarà\nSi creus que avui tot pot canviar\nLlavors comença a nadar\nO afonat en la negror\nPerquè els temps estan canviant.\nVeniu els periodistes\nQue falsegeu a destall\nManteniu els ulls oberts\nL'oportunitat no tornarà\nNo parleu massa aviat\nPerquè la roda està girant\nI ningú pot dir\nA qui assenyalarà\nQui perd avui\nVindrà més tard per guanyar\nVeniu consellers i polítics\nescolteu amb atenció\nNo obstaculitzeu l'entrada\nAl nostre Parlament\nPerquè si us quedeu com esteu\nPatireu de bon grat\nUna inèrcia que vos xafarà\nSacsejarà les finestres\nTremolaran les parets\nVeniu mares i pares\nDel terme i els voltants\nI no critiqueu\nEl que no podeu raonar\nEls vostres fills i filles estan\nFora del vostre abast\nL´antic caminal ja no ens val\nSi us plau sortiu d'aquest nou\nSi no podeu ajudar\nLa línia està traçada\nLa maledicció us mullarà\nEl lent ara mateix\nSerà el més ràpid demà\nEl que ara és present\nmés tard serà passat\nL'ordre ràpidament desapareixerà\nI el primer ara\nSerà l'últim més tard\n"- ostres Chals, m'he quedat de pedra amb això"\nBob Dylan Clàssics al valencià ver\nNahim de Forvik 3 de juliol de 2011, a les 11:12\nCarlus! Doncs he de reconeixer que la primera vegada que vaig escoltar eixe tema, el vaig escoltar per boca de la Tracy Chapman en el concert del 30 aniversari d'en Bob Dylan. Mmmmm, saps que tornant a llegir aquesta cançó em ve al cap que te més d'una semblança amb el sermó de la muntanya de Jesuscrist? Per cert, et vull felicitar per la imatge de capçalera del No Sé Viure Sense Rock. Genial! Ens veiem, una aferrada!\nAnònim 3 de juliol de 2011, a les 21:10\nQue bo i que apropiat per als temps que corren.\nRecorde un poema de Miquel Martí i Pol que s'anomenava "Aquesta remor que se sent no és de l'aire" i que va ser musicat pels anys 70 per Ramon Muntaner. Era un missatge igualment esperançador i presagiador de canvi.\nS''han eixugat les fonts i la pols s''acumula\nHan prohibit el vent perquè no s''alci\ni l''aire no esdevingui, diuen, irrespirable.\nla fràgil immobilitat de l''aire.\nGràcies, Carlus ;-)\nN.B.: A mi també m'encanta la capçalera del blog! X-D\nRedacció 4 de juliol de 2011, a les 18:15\nAquesta imatge va ser la primera que vaig tindre quan vaig començar. El rock és diví, això crec jo. Nahim, no coneixia la versió de Chapman, la buscarè. Hola Ximo, encantat de tindre't per ací. Ostres, quina poesia més bona. Estic cero amb la poesia, podries recomanar-me un llibre de Miquel Martí i Pol. Gràcies als dos. Salut companys!\nAnònim 2 de setembre de 2011, a les 14:44\nChals, pots anar a la biblioteca municipal que hi ha poemaris d'ell.\nUna bona opció per començar seria agafar "Amb els ulls oberts" una antologia de la col·lecció "Els Llibres de l'Óssa Menor" (Proa).\nLa seua poesia va variant sempre partint del vessant social que va impregnant-se d'introspecció a causa de la seua malaltia degenerativa.\nSalutacions i disculpa el retard en respondre a causa del parèntesi estival sense Internet ;-)\nRedacció 4 de setembre de 2011, a les 22:18\nOstres Ximo, això no te preu... moltes gràcies, per suposat que buscaré aquest llibre... si al final un dia entres ací i veus al títol: NO SÉ VIURE SENSE POSEIA la culpa serà teva... ja ja ja


'Una llengua que camina', entre els vídeos més vistos del 3alacarta - VilaWeb\n'Una llengua que camina', entre els vídeos més vistos del 3alacarta\nEl documental, coproduït per VilaWeb i TV3, es tornarà a emetre dijous pel Canal 33\nEl documental 'Una llengua que camina', coproduït per VilaWeb i TV3, es va estrenar divendres a la nit al Canal 33, i ahir ja s'havia situat entre els vídeos més vistos del servei 3alacarta de la web de TV3. Aquests dos últims dies centenars de persones han fet córrer el vídeo, que fa balanç d'un quart de segle d'ensenyament en la nostra llengua al País Valencià, per Twitter i Facebook. Més d'un miler d'usuaris ha vist el documental a través d'internet. Per a qui vulgui veure'l per televisió, el Canal 33 el tornarà a emetre' dijous, a les 17.30.


Societat Catalana de Geografia : miscel·lània : Adjudicats els Premis Solè Sabarís i Lluís Casassas\nEl Ple de l'Institut d'Estudis Catalans celebrat el dia 30 de març de 2009 va aprovar la llista de les adjudicacions dels Premis i de les Borses d'Estudi corresponents al LXXVIII cartell de lIEC (any 2009). Ens plau destacar les adjudicacions dels premis relacionats amb els estudis geogràfics i amb l'enhorabona per als guanyadors.\nEl Dr. Jesús Burgueño, professor de la Universitat de Lleida, ha obtingut el Premi Lluís Solé i Sabarís de Geografia atorgat per l'Institut d'Estudis Catalans pel treball titulat: De la baronia al municipi constitucional. Els ens locals de Catalunya en el canvi de règim (1800-1860). La ponència dictaminadora estava formada per Francesc Nadal, president de la Societat Catalana de Geografia amb Josep M. Panareda i M. Dolors Garcia Ramon, membres de la Secció de Filosofia i Ciències Socials.\nEl Sr. Alexis Sancho Reinoso ha obtingut el Premi Lluís Casassas i Simó atorgat per la Societat Catalana de Geografia pel treball titulat: La Terreta (Ribagorça). Síntesi territorial i transformació del paisatge. La ponència del premi la integraven: Mireia Baylina, Jesús Burgueño i Antoni Luna.\nLes fotografies del lliurament dels guardons han estat manllevades del web de l'IEC.\nEl Premi Catalunya d’Urbanisme ha restat desert mentre que el Premi Territori ha estat adjudicat a la Diputació de Barcelona i la Diputació de Girona pel Pla especial de protecció del medi natural i del paisatge del Parc del Montseny. Ambdós premis són atorgats per la Societat Catalana d'Ordenació del Territori.


Els alumnes de P4 decoren les paperines per a la festa de la Castanyada | Escola Montagut\nEls alumnes de P4 decoren les paperines per a la festa de la Castanyada\n30 d'octubre de 2015 | Educació Infantil\nLa Festa de la Castanyada ja és aquí i els Óssos i els Tigres van decorar fa uns dies les seves paperines estampant castanyes, esquinçant i enganxant papers de diaris. Van quedar ben plenes de castanyes i panellets!\nEls castanyers i castanyeres de P4Concurs de cuina a El Pinar de 3r d’ESO a 2n de Batxillerat


Chanson De Roland de de Riquer Morera, Martín 978-84-96136-24-3\nEl rey Carlos, nuestro emperador magno, ha estado en España siete años enteros: conquistó hasta la mar la alterosa tierra . Con estas palabras principia el bello relato de la gesta... Más información\nDónde encontrar "Chanson de Roland"\nSinopsis de: "Chanson de Roland"\nMartí de Riquer i Morera (Barcelona, 1914) Filòleg i escriptor. Llicenciat en filologia i lletres per la Universitat de Barcelona (1942) i doctor en filologia romànica per la Universitat de Madrid (1945), especialitzat en literatura trobadoresca, en novel·la cavalleresca i en el Segle d'Or espanyol. Fou l'impulsor i l'autor dels tres primers volums de la magna Història de la literatura catalana i ha estat premiat en nombroses ocasions per les seves valuoses aportacions als estudis de literatura romànica i medieval. També ha estat mereixedor de la Creu de Sant Jordi (1992) i del Premi Príncep d'Astúries de Ciències Socials (1997). Professor emèrit de la Universitat de Barcelona, president de la Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona (1963-1996), membre de la Reial Acadèmia Espanyola i de moltes altres institucions nacionals i internacionals, també ostenta el títol de comte de Casa Dávalos i la dignitat de Gran d'Espanya.\nMás títulos de de Riquer Morera, Martín


Marasuchus lilloensis - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMarasuchus lilloensis és una espècie d'ornitodir similar als dinosaures que va viure al Triàsic mitjà en el que actualment és l'Argentina. Aquesta espècie fou descrita originalment com a una segona espècie de Lagosuchus, L. lilloensis. Tanmateix, en un segon estudi de Lagosuchus fet per Sereno i Arcucci (1994), els autors van concloure que l'espècimen original (tipus) estava massa pobrament preservat per a permetre assignar altres espècimens al gènere. També van dir que l'espècimen de L. lilloensis tenia unes proporcions de les extremitats diferents a les de l'espècie tipus. Sobre aquesta base, van assignar L. lilloensis a un nou gènere, Marasuchus.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Marasuchus lilloensis\n↑ Paul C. Sereno und Andrea B. Arcucci: Dinosaurian precursors from the Middle Triassic of Argentina: Marasuchus lilloensis gen. nov. Journal of Vertebrate Paleontology, 14: 53-73 Chicago, Ill. 1994 Abstract\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Marasuchus_lilloensis&oldid=27226621»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 maig 2021 a les 09:22.


+ TURIA Revista Digital : Educación inaugura la escuela infantil de Domeño\nEducación inaugura la escuela infantil de Domeño\nMAS TURIA | El acto contó con la presencia de la Consellera de Educación, Cultura y Deporte, María José Català, y el alcalde de la localidad, Francisco Gómez Asensio\nLa Consellera de Educación, Cultura y Deporte María José Català inauguró el pasado martes la Escuela Infantil Municipal de Primer Ciclo de la localidad de Domeño, en un acto al que también asistió el alcalde de la localidad, Francisco Gómez Asensio.\nEsta escuela infantil de primer ciclo, de titularidad íntegramente municipal y denominada Municipal dispondrá de tres unidades para la escolarización de niños y niñas de 0 a 3 años. Asimismo tendrá capacidad para un máximo de 37 puestos escolares, distribuidos de la siguiente manera: una unidad para niños de 0 a 1 años con 8 puestos escolares, una unidad para niños de 1-2 años con 13 puestos escolares y una unidad para niños de 2-3 años con 16 puestos escolares.\n27 Aniversario de la Municipalidad de Domeño\nEn su intervención Català ha destacado la coincidencia de la celebración del 27 aniversario del día de la Municipalidad, en el que se conmemora el reconocimiento de entidad local de este municipio, con la inauguración de la Escuela Infantil señalando que" esta infraestructura educativa que hoy inauguramos simboliza mucho puesto que además de contar con nuevas plazas para los más pequeños del pueblo implica también la apuesta del Gobierno Valenciano por llevar la educación de calidad a cada rincón de esta comunidad".\nAsimismo la Consellera ha señalado que la apertura de este nuevo centro responde al compromiso del Gobierno Valenciano de facilitar la vida de los valencianos, contribuyendo a la mejora de su vida familiar y laboral, " hablar de Educación Infantil en la Comunitat Valenciana es hablar de 17.134 plazas para niños menores de tres años en este curso 2014-15".\nAdemás Català ha resaltado la universalidad de las ayudas destinadas a la escolarización del alumnado de cero a tres años, "en concreto se destinan 30 millones de euros para la financiación de los puestos escolares en centros de Infantil, a través de la concesión de bonos de escolarización".\nEn su discurso la Consellera ha querido agradecer a los responsables del Ayuntamiento, al alcalde, a los responsables educativos, a los docentes y a todas las personas que cada día trabajan por mejorar la calidad de vida de los ciudadanos de la Comunitat.\nCatalà ha concluido su intervención deseando que esta infraestructura educativa sirva como motivo para continuar trabajando sin descanso, y ha manifestado su deseo de que esta escuela infantil "sea un espacio para la corresponsabilidad, donde las familias constituyan el eje imprescindible y necesario del proceso educativo y formativo de los alumnos, pero sobre todo un espacio que sirva para dinamizar el municipio de Domeño y su comarca".


Hospitals Públics en Uzbekistan - Directori - Llistat - Guia - hospital - Públics - Uzbekistan - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per categoria › Públics › Uzbekistan\nHospitals públics en uzbekistan\nHospitals Públics en Uzbekistan recomanades:\nTotes les carreres en salut requereixen la implementació de pràctiques curriculars que s'han de realitzar a hospitals o centres de salut. Si voleu saber quants hospitals hi ha Uzbekistan, consulteu la llista de Hospitals Públics en Uzbekistan que hi ha a la nostra guia. Els tenim tots i ordenem per rellevància.\nSi sou un treballador d'una de les Hospitals Públics en Uzbekistan que figuren en aquest directori, et recomanem que consultis el registre del teu centre en aquest lloc web. Mantenir la qualitat d'aquesta pàgina només és possible amb l'ajuda dels nostres usuaris. Ho agraïm.\nUna de les coses que més valora als nostres usuaris i que ens fa una referència a la pàgina web com a guia hospitalària és mantenir informació útil per als nostres usuaris, per tant, si per algun motiu descobreix que alguna informació d'aquesta guia Hospitals Públics en Uzbekistan no és correcta , Contacteu amb nosaltres a través del formulari de contacte.\nT'ha passat un accident domèstic? Vols saber quin hospital és el més proper a la teva llar? Si viu a Uzbekistan, ja no us haureu de preocupar, perquè aquí us mostrem una guia completa de tots Hospitals Públics en Uzbekistan.\nMostrant 2 Hospitals Públics en Uzbekistan\nHospitals Públics en Uzbekistan per ciutat important\nEl moment en què algú té un accident és un moment de gran estrès, i més encara si no disposem del número de telèfon d'un hospital proper. Aquí trobareu tots els telèfons i adreces de cada un dels hospitals de Tashkent, a Uzbekistan, per assenyalar-los en la vostra agenda i tenir-los sempre amb vosaltres.\nNi la malaltia ni els accidents escullen temps o lloc per manifestar-se. Per aquest motiu, és tan important disposar de tota la informació dels hospitals, especialment dels més propers, a mà i ràpidament. Aquí trobareu tot el que necessiteu saber per poder contactar amb qualsevol hospital Namangan, a Uzbekistan.\nHospitals de Samarkanda, en Uzbekistan. Trobeu aquí tota la informació de contacte i molta més informació de tots els centres hospitalaris que hi ha a la ciutat. La vostra salut és el més important i, per aquest motiu, no hauríeu de retardar-vos a buscar l'especialista que necessiteu en aquest moment.\nA Andiján, una ciutat situada a Uzbekistan, la gent pot comptar amb diferents centres hospitalaris per atendre les seves emergències mèdiques o les seves consultes rutinàries amb el seu especialista. Si voleu contactar amb algun d'aquests centres, cerqueu-los aquí.\nLa població de Bujara, Uzbekistan sempre ha confiat en una atenció mèdica de qualitat dels hospitals dels voltants. Si necessiteu consultar la informació de contacte i la ubicació geogràfica d'un d'aquests hospitals, ens complau dir-vos que a Hospitalsworldguide trobareu tot el que necessiteu saber.\nNo espereu més si necessiteu veure el vostre especialista avui mateix. La vostra salut hauria de ser la vostra prioritat i ha d'estar en bones mans. Consulteu aquí en aquesta base de dades d'hospitals, el vostre hospital més proper a Nukus, Uzbekistan.\nHospitals Públics en Uzbekistan per l'estat\nMés destacats Hospitals Públics en Uzbekistan


Aperitiu: Xarrup de Crema de xampinyons amb pernil – M'agrada com queda\nAquesta entrada ha esta publicada en Cuina, Nadal, sopes i cremes, Thermomix. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n← Galetes nadalenques\nPollastre de NADAL! →\nUn pensament sobre “Aperitiu: Xarrup de Crema de xampinyons amb pernil”\nAdministrador | 18 gener 2014 a les 14:16


DRETS HUMANS: DE LES PROCLAMES ALS FETS - Diari de Girona\nramon llorente i joan barrera 10.12.2015 | 00:00\nEl Fòrum de síndics, síndiques, defensors i defensores locals davant l'anomenada crisi dels refugiats, originada fonamentalment per la manca de respecte en els seus països d'origen als drets humans més bàsics i indispensables, com és el dret a la vida i a la integritat física, volem aportar la nostra reflexió i el nostre compromís per tal d'exigir que de les proclames nacionals i internacionals a favor dels drets humans es passi als fets, fent visible la defensa de la dignitat humana tot superant les barreres polítiques, socials, jurídiques o religioses.\nEuropa i, especialment la Unió Europea, com a societat capdavantera en la defensa de la pau, la llibertat, la seguretat, el progrés i la democràcia, cal que continuï fomentant polítiques comunes que tendeixin a fer realitat la protecció de la dignitat humana i els drets que li són inherents, de totes les persones que fugint de l'horror de la guerra i de la persecució en els seus països arriben a les nostres fronteres.\nLamentablement, quan les organitzacions internacionals i les diverses instàncies polítiques dels estats, sigui a nivell mundial o regional, no han estat capaços d'impedir els conflictes bèl·lics, ni han promogut un eficaç sistema de cooperació solidària que enforteixi la seguretat internacional, ni els ciutadans, ni les administracions podem, des del foment de la justícia i dels drets humans, restar impassibles o indiferents. Cal que deixem les nostres petites seguretats i que obrim les nostres fronteres, les nostres cases i els nostres braços, solidàriament, a aquelles persones que intenten fugir de la repressió, la intolerància, la fam i la guerra.\nL'èxode massiu i el dolor de milers i milers de persones, que anhelen la pau i el reconeixement de la seva dignitat, qüestiona les nostres consciències i reclama actuacions i fets, urgentment, sense diplomàcies ni falses prudències, malgrat l'alarma que creen en la nostra societat occidental el fanatisme terrorista d'algunes persones i organitzacions que menyspreen la dignitat humana i odien la llibertat.\nProblemes extraordinaris requereixen mitjans i solucions extraordinàries i la veu dels síndics i defensors municipals, posada en comú des del FòrumSD, es vol fer sentir, en aquests dolorosos moments, per demanar humilment a les nostres administracions i a totes les institucions de qualsevol nivell i categoria, l'adopció de mesures urgents i la dedicació de mitjans necessaris per minorar el dolor dels que arriben fugint de la guerra i la intolerància i acollir-los solidàriament.\nAl mateix temps, també volem posar de relleu i destacar totes les iniciatives solidàries que des de diferents sectors, organitzacions i d'altres àmbits de la societat civil aporten idees i recursos, i ofereixen mitjans per dignificar la difícil vida dels refugiats en aspectes imprescindibles com l'alimentació, la sanitat o l'habitatge.\nCal, ara que commemorarem el 67 aniversari de la Declaració Universal dels Drets Humans, que als nostres pobles i ciutats el respecte a aquests drets, que són inherents a la dignitat humana, siguin una realitat i que entre tots fem possible que el que proclamen les grans normes i tractats internacionals esdevinguin fets, i es facin realitat, sense oblidar la nostra necessària contribució perquè això sigui possible entre tota la família humana, prescindint d'ideologies, fronteres, cultures, llengües, colors o religions.\n* En representació dels síndics, síndiques, defensors i defensores locals de: Arenys de Mar, Argentona, Badalona, Barcelona, Cambrils, Cornellà, Cruïlles-Monells-Sant Sadurní de l'Heura, Figueres, Gavà, Girona, Igualada, la Seu d'Urgell, l'Escala, Lleida, Lloret de Mar, Manlleu, Mataró, Mollet del Vallès, Palafrugell, Palamós, Reus, Ripollet, Sabadell, Salt, Sant Boi de Llobregat, Sant Cugat del Vallès, Sant Feliu de Guíxols, Sant Feliu de Llobregat, Sant Jaume d'Enveja, Santa Coloma de Gramenet, Terrassa, Tortosa, Viladecans, Vilafranca del Penedès, Vilanova del Vallès, Vilanova i la Geltrú, i Vilassar de Dalt, i síndics agregats de: Gandia, Palma de Mallorca, Paterna, Segovia, Vigo i Vitòria-Gasteiz.


Suculentas recetas de lomo de cerdo con manzana\nHome recetas > platos caseros > solomillo > lomo de cerdo con manzana\nSuculentas recetas de lomo de cerdo con manzana - 9 recetas\nSi te gustó esto, entonces te encantará: cerdo mechado con ciruelas\nMejores recetas de Lomo de cerdo con manzana\nUn rico plato cin el que sorprenderás a tus invitados gracias a su original mezcla de sabores\nSolomillo de pavo relleno de ternera, manzanas y piñones\nÉste plato podéis presentarlo si vienen invitados, pues está delicioso y vais a quedar como reyes\nSolomillo de cerdo en salsa de manzanas\npor supuesto satisfecha del resultado, todos los platos vacíos, así que otra receta que hay que repetir\n2 vasos de Pedro Ximenez.\nsal, pimienta, AOVE.\n1\_2 pastilla de caldo.\nRecetas relacionadas con lomo de cerdo con manzana\nsolomillo de cerdo - cerdo relleno de manzana y arándanos - manzanas - cerdo - carne - cerdo con manzana y cebolla - lomo de cerdo agridulce - cerdo relleno de manzana y nuez - lomo de cerdo a la cerveza - salsa para carnes rojas\nSolomillo Wellington Lomo de cerdo al pesto de perejil y almendras con manzanas


Circuit Arcs - Sant Vicenç de Castellet - 2017 - Sant Vicenç de Castellet\nCircuit Arcs - Sant Vicenç de Castellet Fecha confirmada domingo, 15-01-2017 Sant Vicenç de Castellet ,\nCatalunya|Barcelona Montaña Inscripciones cerradas Máximo de participantes: Fecha límite: 01/01/1970 Inscribirme Edición :\n2017201620152014 Muro carrera Más información MapTrack Clasificaciones Estadísticas Social ¿Quién la corre? Web Hoteles Edición: 5\nTeléfono información: Entidades Organizadoras Anbaso C.E. Mapas Coordenadas\nJORDI CID RODRIGUEZ 15/01/2017\nbona cursa Rogeli Grima Torres 11/02/2016\nCursa dura. Una bona pared al kilòmetre 2 que et deixa tremolant per la resta de la cursa. Baixades força tècniques. Perilloses per les persones poc experimentades.\nEl millor l'hamburguesa del final!!! nyam nyam pauwmartinez 15/01/2016\nHola! Podéis responder a esta encuesta? Es para un trabajo de investigación. Dura menos de 30 segundos! Gracias!! http://goo.gl/forms/OG1PkWdIky Gloria Perez Rengel 20/04/2015\nUna carrera muy chula!!!!! << Primera pág. |\nValoración año anterior Valoración de los usuarios (12)\nCircuit Arcs - Sant Vicenç de Castellet )\nFecha creación : 2013/08/29 22:15:53 Número de visitas : 9042 última modificación del organizador : 2016-11-26 20:25:29 última modificación de runedia : 2013-08-30 13:07:05 Antes de agregar la carrera a su agenda, le gustaria dejar un comentario sobre la carrera?


Escrits de L'Home Fosc: COSES BONIQUES\nPublicat per home fosc a 19:01\nVital i tristoi com pertoca quan estàs acompanyat d'un d'aquests espirituosos, que et fan recapacitar.\nÉs un comiat a un cosí catxondo, que insistia en marxar, i per fi ho ha fet.\nPer cert, tinc pendent de seguir les etiquetes de la kooperativa 2010... aquesta mena d'expressió, relat-foto, també m'atrau com hauràs observat.


Ofensiva del PP al Congrés contra els indults a les portes de la concentració de Colón\nCalvo retreu a Gamarra que "confronti" Catalunya i Espanya\nLa portaveu del PP, Cuca Gamarra, durant la sessió de control al govern espanyol al Congrés. Juan Carlos Hidalgo / EFE\nMadridEl PP ha traslladat al Congrés l'ofensiva contra els indults als presos polítics aquest dimecres amb una bateria de preguntes a diversos ministres del govern espanyol, a les portes de la concentració de Colón de diumenge en què el partit hi serà amb la presència de la direcció estatal, però no de molts barons territorials. El president conservador, Pablo Casado, es va rodejar dimarts del president gallec, Alberto Núñez Feijóo, i el de Castella i Lleó, Alfonso Fernández Mañueco, que, tot i defensar la mobilització, no hi assistiran. Tampoc ho farà l'andalús Juanma Moreno Bonilla.\nEls diputats del PP han centrat en la qüestió catalana el control a l'executiu, especialment amb el cara a cara entre la portaveu, Cuca Gamarra, i la vicepresidenta primera, Carmen Calvo. "Els indults implicaran que els condemnats tornaran a delinquir. ¿També cediran a l'amnistia? Per què accepta com a interlocutor un condemnat per sedició?", ha preguntat Gamarra, en relació a la carta del líder d'ERC, Oriol Junqueras, que la Moncloa ha qualificat de "gest molt important". Calvo ha acusat el PP de "confrontar" Catalunya i Espanya i l'ha reptat a recollir firmes contra els indults també a Catalunya, després que la direcció catalana hagi optat per no posar paradetes al carrer i prioritzar la iniciativa a través de la web.\nTambé el ministre de Justícia, Juan Carlos Campo, ha sigut interpel·lat per Gamarra. Més enllà d'assenyalar la constitucionalitat de l'indult i defensar que la voluntat del govern del PSOE i Unides Podem és "restablir la convivència" a Catalunya, no ha avançat esdeveniments. En resposta a la líder de Cs, Inés Arrimadas, Campo ha advertit que no es pronunciaria en profunditat sobre una mesura que encara no s'ha pres.\nEl PP ha apostat fort per l'oposició a l'indult amb la recollida de firmes i l'ofensiva parlamentària —al Congrés i als ajuntaments amb mocions que busquen retratar el PSOE—, però amb la concentració de Colón s'han divisat certes fissures. Génova intenta apaivagar el soroll sobre l'absència de Feijóo, Mañueco i Moreno advertint que a les comunitats autònomes les respectives direccions territorials també s'han implicat amb la recollida de firmes. Ja n'han recopilat 100.000. A més, fonts de la direcció del PP subratllen que no és convocant de la manifestació, sinó que s'adhereix a la protesta com ho farà divendres a l'organitzada per Cs a Barcelona. A Colón sí que hi serà el president del PP català, Alejandro Fernández, tal com va avançar SER Cataluna i ha confirmat l'ARA.\nTransvasament de vot al PP\nAl PP hi ha convenciment que l'indult suposa un cost per a Pedro Sánchez. Fonts de la direcció conservadora ho sintetitzen així: "Si es pregunta al carrer: «Està d'acord en indultar Oriol Junqueras?» La resposta és no". Assenyalen que les enquestes internes de què disposa el PP dibuixen un transvasament important de vot del PSOE cap als populars, tal com han apuntat diverses enquestes publicades els últims dies. "Calvo ha estat molt nerviosa durant la sessió de control", consideren a la sala de màquines del PP.\nEn absència de Sánchez, que està de viatge a l'Argentina, Calvo ha obert la sessió de control carregant contra el "desastre" del partit que governava quan es van produir els fets del Procés. "Ho intentem resoldre de manera digna", ha afirmat en relació als indults, i ha destacat que Colón és l'expressió de la "impotència" de qui "no té cap sortida" sobre el conflicte català. La fotografia de diumenge serà, de nou, la de febrer de 2019, amb la diferència que el lloc d'Albert Rivera ara l'ocupa Arrimadas. El govern espanyol ja dona per perduda la formació taronja, però constantment reclama al PP que no segueixi el camí de Vox. Aquest dimecres la vicepresidenta tercera, Yolanda Díaz, ha burxat en la "fusió" entre el partit de Casado i de Santiago Abascal.\nCampo evita posicionar-se sobre una hipotètica detenció dels exiliats si tornessin a l'Estat\nEl ministre de Justícia, Juan Carlos Campo, ha evitat opinar si l'expresident Carles Puigdemont, l'exconseller Toni Comín i l'exconsellera Clara Ponsatí serien detinguts en cas de tornar a Catalunya. La portaveu de Junts, Míriam Nogueras, ha preguntat si garantiria la seva immunitat un cop el Tribunal General de la Unió Europea ha suspès l'execució de la decisió del Parlament Europeu de retirar-los-hi, però el ministre s'ha limitat a mostrar el seu "respecte" per la separació de poders i els procediments judicials. Sobre Puigdemont, Comín i Ponsatí pesa una ordre de detenció a l'Estat que xocaria amb la immunitat que tenen com a europarlamentaris.


Autoritats del Transport: Arribant al cap del carrer | FEM vallès\nby Arnau Vila | febr. 10, 2021 | Articles | Catalunya, Articles | Model tarifari | 0 comments\nArticle d’Eduard Jiménez Hernández, economista.\nÀmbit de l’Autoritat Metropolitana de Barcelona amb la seva divisió per corones\n1) Autoritats del Transport, una història de governança a pedaços\nL’ATM es constitueix l’any noranta-set del segle passat, en forma de consorci interadministratiu d’institucions (GENCAT, AJBCN, EMT) amb plenes competències per allò que fan. En l’apartat cinquè de les seves manifestacions declaren la voluntat d’ampliació a la resta d’administracions amb titularitat dels serveis de transports de la regió (sic) metropolitana. Més de dues dècades després, quan la mobilitat i el transport públic és encara més clarament un afer d’abast regional, i l’abast competencial i de gestió de l’ATM s’ha estès molt més enllà del nucli metropolità, la seva governança adequada no s’ha resolt, fins al punt de condicionar tot el potencial de desenvolupament del model. Veja’m.\nNo és sinó la Llei de Mobilitat, del 2003, la que dóna cobertura uns anys després de la creació al concepte d’autoritat del transport, en el sentit d’establir la funcionalitat i caracterització d’aquests consorcis. El seu article 20 és molt genèric, però inequívoc: les autoritats del transport són consorcis entre la Generalitat i les institucions locals amb competències sobre el transport públic en l’àmbit que correspongui; tanmateix es ‘cola’ un enigmàtic podran incorporar aquestes institucions. La DA 2a de la llei normalitza que l’ATM ja constituïda exercirà d’autoritat de transport en el seu àmbit (s’entén que el de l’EMT). Però sembla clar que la situació actual contravé els principis i el literal d’allò que l’article 20 dibuixa i que té tot el sentit.\nLa Llei s’aprova en el context del gran salt endavant de la integració tarifària, produïda durant 2001 i 2002, que suposava deixar enrere l’escandalosa situació de tarifes per operador i sense intercanvi. Un veritable desgavell que qüestionava que les institucions titulars tinguessin cap interès en promoure el transport públic. Amb un increment de 40 milions de viatges (sobretot TMB i RENFE) les autoritats comencen a parlar de que l’experiència morirà d’èxit. Es demostrava planerament que una oferta en condicions genera demanda.\nA partir d’aquí, es tractava de xino-xano anar creixent. Però el motor del creixement de l’abast no ha estat ben bé el que va marcar la Llei del 2003 (on estan els instruments de planificació i programació anteriors als augments d’abast?) sinó per l’empeny de la integració tarifària; per dir-ho ras: com decidim integrar la tarifa d’aquell àmbit, el territori corresponent queda inclòs (sotmès!?) a l’autoritat que la integra i ja llavors veurem què s’ha de fer, i encara després, si hi ha alguna entitat local que té alguna cosa a dir.\nAvui entrats a la tercera dècada del segle XXI aquesta dinàmica arriba al cap del carrer en un sentit quasi literal (ja s’ha esgotat gairebé el territori a abastar) però sobretot en el sentit figurat, les ampliacions són com més va més conflictives i fan surar els greuges tarifaris, de gestió i, ja no en parlem, d’inversions.\n2) El model de governança és indestriable del de finançament\nLa dinàmica més recent s’il·lustra bé en tot allò que disposa la Llei de Finançament del sistema de transport públic de Catalunya, del 2015, que és la primera que dóna carta de naturalesa a allò que ja succeïa a la pràctica: les autoritats de transport són la clau de volta no solament en la gestió dels serveis de mobilitat, sinó també del seu finançament, en la mesura que actuen com a gran central de compres i garanteixen l’enginyeria de costejar un servei que té si més no quatre fonts de finançament diferents: l’estat, la Generalitat, els municipis i els usuaris. Amb una particularitat pregona: l’èxit del servei s’esdevé un maldecap perquè es tracta d’un producte estructuralment deficitari.\nCom és molt senzill demostrar de forma algebraica, millores en l’equitat del servei o en l’estructura tarifària només es poden resoldre (sense increments del preu) o bé per l’augment de les aportacions de les administracions generals (Estat, Generalitat) o bé per una transferència indirecta de rendes entre els municipis, via canvis relatius en l’aportació al sistema. I és clar, cap de les dues coses són fàcils d’abordar.\nAquest fet condiciona i determina l’expectativa d’evolució de les autoritats del transport. Diríem que el rerefons del debat són dues malfiances. La de la Generalitat que no confia del veritable compromís dels municipis en fer aportacions substancials al funcionament del sistema. La dels municipis que no confien en acabar eixugant dèficits preexistents i que en bona part no els resolen els serveis ni els corresponen. Si repasseu l’article 5 de l’esmentada Llei veureu que no ha de ser fàcil posar el collaret a aquest gos.\nI així tenim l’estatus quo actual: aquí manem els que posem diners. Per llei tenim competència per establir el sistema tarifari al qual us heu d’adherir si o si en benefici de l’usuari, si voleu quelcom més comenceu a preparar la butxaca.\nL’experiència de les altres tres autoritats del transport, en opinió informal expressada sovint per la Generalitat mateixa, no porta a la idea de generalitzar aquest instrument en àmbits específics de mobilitat, sinó més aviat a tot el contrari.\nHi ha la promesa que amb la T-Mobilitat es resoldran la major part dels problemes d’equitat tarifària, però amb el sistema actual de governança poden haver moltes sorpreses i s’haurà d’estar molt amatent. El gruix del territori metropolità no té una representació directa en l’ATM, i la presència de l’AMTU (que no és pròpiament una entitat de dret públic i està ‘adherida’) ha estat una forma de sortir del pas que esperem no acabi de forma vergonyosa.\nTanmateix hom no pot escapolir-se, fer propostes al voltant de la governança del sistema passa inevitablement per una de dues vies:\nFer propostes sobre el seu finançament, i definir de manera equilibrada la representació i les aportacions en un sistema que no pot ser l’actual.\n-Separar l’arquitectura de gestió de la de finançament, fent que no sigui aquest darrer el que condicioni en exclusiva el govern del sistema.\n3) Millorar la transparència, la representativitat i l’eficàcia del govern del transport públic\nLa polèmica sobre l’extensió del tribut metropolità paral·lel al canvi zonal tarifari dels municipis de l’ampliació de l’AMB (és a dir, aquells que no eren zona 1 perquè no pertanyien a l’antiga EMT) mostra fins a quin punt el sistema actual és desconegut i inexplicable per a bona part dels que en formen part. No és que sigui ben bé opac (les dades hi són, fins i tot profusament) és que segurament només el poden entendre les institucions i operadors que successivament han anat negociant la seva configuració -cosa, d’altra banda, perfectament normal i habitual en el país-. Sense una millora radical en la transparència d’aquest sistema, no serà possible avançar perquè no hi haurà manera que aclarim prou la naturalesa dels costos que hem de tenir i els factors que poden ser determinants en la distribució del seu finançament. I si no ho aclarim les decisions no es prendran, o es farà a contracor i seran contraproduents.\nEl segon tema a plantejar és sens dubte el de la representativitat. El model actual és bàsicament una model de representativitat de l’oferta. És a dir, pesen més aquells que tenen més transport públic. Veritablement té algun sentit de política pública això? És com si donéssim la direcció de la política financera als bancs, de la política educativa als doctors o de la política d’infraestructures viàries als propietaris de cotxes. Cal estructurar un model de representació que s’articuli mitjançant paràmetres de necessitat, perquè la demanda revelada en aquest servei és estrictament igual a l’oferta. I la necessitat es pot mesurar per la mobilitat total existent, que no amaga el dèficit estructural en l’oferta de transport públic de bona part del territori. Potser es comprovaria així que la necessitat és inversament proporcional a la densitat, per molt que això incrementi els costos i dificulti la viabilitat del transport públic.\nI el tercer tema, sagnant, és el de la gestió quotidiana dels serveis de mobilitat de forma integral i adequada en el territori. La freqüència i itinerari dels serveis interurbans, la coordinació horària i intercanviadors amb els serveis regionals, l’abast dels serveis urbans en les diverses àrees urbanes, l’accés als grans centres generadors de mobilitat i un llarg etcètera estan deixats de la mà de déu dibuixant uns serveis que podria tenir millores substancials només pel fet que la seva definició i gestió estigues a prop del territori. I aquí sura un problema que no rau ben bé a l’ATM sinó més aviat a la DG de Transports.\n4) Quines són les propostes necessàries i alhora viables?\nPotser no serà una opinió popular, però de fora estant i examinant la performance de totes les institucions que intervenen, diria que l’ATM és qui millor fa el fet; vull dir, fa la missió que veritablement li tenen encomanada: des de posar noms a les estacions fins a proveir un sistema d’informació i anàlisi passant per pagar puntualment els operadors del sistema. El que caldria és canviar l’agenda i prioritats de la seva missió, i això és un tema estrictament polític i institucional: la principal funció de l’ATM ha de ser aixecar la quota modal de transport públic, en termes absoluts i també relatius territorialment, en aquells àmbits metropolitans on ara és més baixa, a través d’una política d’inversions en infraestructures i de finançament del dèficit tarifari que ho faci possible. Això tindria molt poc a veure amb el que ara fa.\nTampoc no ens podem fer trampes al solitari. Haurien de contribuir els veïns de Sabadell, Terrassa o Granollers, mitjançant els seus ajuntaments, al sosteniment del transport metropolità? Doncs jo crec que sí. L’argument de què ja ho fan via impostos generals és inconsistent, també ho fan els veïns dels municipis de l’AMB. El problema no és aquest. El problema és quina garantia (és un dir en els temps que corren!) poden tenir aquests ciutadans que a curt/mig termini tindran a l’abast uns serveis de transport públic equivalents al que gaudeixen d’altres? Amb el model actual, cap.\nUrgeix, com es diu ara, un “reshape” de l’ATM. La que trobo més viable i necessària és la de segregar els models de gestió del de finançament. Passant inevitablement per centralitzar encara més el finançament i descentralitzar molt més la gestió, en un context, naturalment, on l’àmbit de competència i la presència institucional s’equiparin, donat que la situació d’ara és escandalosa i contrària al sentit de la llei de mobilitat. Seria com establir dues negociacions/pactes en paral·lel. Un de reforma institucional i d’articulació d’una nova distribució del finançament. I una altra de creació d’òrgans de gestió quotidiana dels serveis de mobilitat.\nUna arquitectura complexa, però la senzilla de qui paga mana ja veiem on porta.


El president Bartomeu rep les dones de renom convidades al partit contra el PSG, les alcaldesses de Barcelona i París, la presidenta del Parlament, la capitana del Femení i el Grup Edelmira Calvetó\nCoincidint amb la celebració del Dia Internacional de les Dones i el partit contra el PSG, el FC Barcelona ha reunit a la Llotja President Suñol dones que ocupen càrrecs rellevants en l’àmbit institucional i esportiu per celebrar aquesta jornada reivindicativa reconeguda per l’Organització de les Nacions Unides (ONU). Una de les accions que ha impulsat el Club és la fotografia commemorativa per donar visibilitat a aquesta celebració, que ha tingut com a amfitrió el president Josep Maria Bartomeu i que ha reunit l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau; l’alcaldessa de París, Anne Hidalgo; la presidenta del Parlament, Carme Forcadell; la presidenta del Grup Edelmira Calvetó i vicesecretària de la Junta Directiva, Maria Teixidor, i les integrants Roser Tiana i Cristina Fàbregas; la capitana del Barça Femení, Marta Unzue, i Núria Balada, directora executiva de l’Institut Català de les Dones.\nEl Barça s’ha sumat a la celebració d’aquest dia amb accions de visibilitat i conscienciació per la igualtat i per la promoció de l’esport femení. A través del Grup Edelmira Calvetó, que treballa dins del Club per donar protagonisme a la dona barcelonista, i en col·laboració amb l’Institut Català de les Dones de la Generalitat, s’han impulsat accions per promoure la igualtat de gènere i celebrar aquesta jornada reivindicativa. A més d’aquesta fotografia simbòlica, s’ha projectat un vídeo al videomarcador del Camp Nou per promoure la igualtat de gènere, el qual també s’ha viralitzat per les xarxes socials del Club.\nA més, el Barça ha aprofitat la jornada per promocionar l’esport femení, un dels pilars del Pla Estratègic, i en concret dos partits molt importants que l’equip de futbol disputarà durant aquest mes al Miniestadi. El primer, dissabte, el derbi de la Lliga contra l’Espanyol; i el dia 29 de març, el partit de tornada dels quarts de final de la Champions contra el Rosengard, en què l’equip de Xavi Llorens afrontarà el repte de classificar-se per primera vegada a la seva història per a les semifinals de la màxima competició europea.\nLa Llotja President Suñol també ha reunit personalitats del món de l’esport, com el seleccionador espanyol, Julen Lopetegui, i l’actual seleccionador d’Ucraïna, Andriy Shevchenko, un dels millors davanters del futbol europeu als anys 90, Pilota d’Or el 2004 i jugador que va militar al Dinamo de Kíev, el Milan i el Chelsea. Altres futbolistes presents han estat els exblaugranes Ludovic Giuly i Demetrio Albertini.\nUn altre esportista que s’ha vist a la zona noble del Camp Nou ha estat Carlos Coloma, medalla de bronze en la modalitat de ciclisme de muntanya dels Jocs Olímpics de Rio 2016.\nTambé el món de la cultura ha tingut protagonisme avui a la Llotja amb la presència de l’artista català resident a Nova York Santi Moix i el director del curtmetratge Timecode, Juanjo Giménez, que va representar el cinema espanyol en la darrera edició dels Oscars.\nEls representants institucionals de Catalunya, Espanya i França també han estat presents a la Llotja: el president de la Generalitat de Catalunya, Carles Puigdemont; les ja esmentades Carme Forcadell i Ada Colau; el conseller de Cultura, Santi Vila; el delegat del govern a Catalunya, Enric Millo, i l’ambaixador de França, Ives Saint-Geours.


Vozes celebra la quarta edició del concert per la integració social | betevé\nMés de 200 joves de diferents barris desafavorits de Barcelona participen en l'actuació\nLaura Suñol | dimecres, 14 de novembre del 2018, a les 17.45\nDissabte l’Auditori Fòrum CCIB acull el quart concert de Vozes en el qual participaran més de 200 joves de diferents formacions musicals de l’escola.\nL’entitat social Vozes té com a objectiu contribuir a ajudar socialment a través de la música a joves de barris poc afavorits de ciutats com ara Barcelona o Madrid. En el cas de Barcelona, 480 nens i nenes de Sant Martí, Nou Barris o Sant Andreu ja formen part del projecte a través de les activitats organitzades en 14 espais i 9 grups musicals.\n‘Concertàs Vozes. L’Eufòria’\nLes emocions són la base principal d’un concert que apropa la feina i la dedicació dels joves membres de les orquestres a la gent. ‘Concertàs Vozes. L’Eufòria’ és el títol del recital que, segons els organitzadors, és la prova fidedigna del poder que té la música per canviar vides. Enguany el concert inclourà la col·laboració del músic i compositor Alfred Garcia. L’artista participarà juntament amb la Orquestra Simfònica i la Coral infantil de Vozes interpretant quatre temes. En edicions anteriors han participat formacions com Gossos o Sopa de Cabra.\nPablo González és el fundador del projecte i serà un dels directors que participarà en el concert. L’acte, però, estarà dirigit per diversos directors entre els quals es podrà veure els responsables de les diferents formacions de Vozes.\n— concerts — integració social\n7 òperes… feministes?\nFestival Django a l’Hospitalet


Anem a pams: Calaceit, Cretes, Arnes, Horta de Sant Joan, Almoster ...\nCalaceit, Cretes, Arnes, Horta de Sant Joan, Almoster ...\nCalaceit, sense presses. Un tom per la població, el dia fred i esventat, fa un bon sol i ajuda a suportar bé l'aire gèlid.\nClau d'arc amb escut\nAgafem la carretera: A-1413 arribem a Cretes, no fem parada i seguim per la l'A-1413, a 5,2 km trobem l'A-231 i girem a l'esquerra, 500 m i girar a la dreta, som a Arnes. (Ruta)\nArnes és una vila i municipi de la comarca de la Terra Alta, limítrof amb l'Aragó. Situada a l'extrem sud de la comarca, la vila es troba sobre un petit turó a 508 m d'altura que domina el riu Algars. El terme municipal de 42,53 km², per la banda sud s'endinsa en el massís dels Ports de Tortosa-Beseit, mentre que la banda nord, més plana, està dominada pels rius Algars i dels Estrets.\nPortal de la muralla i carrer dels Dolors\nDesprés d'una època de depressió i despoblament, comuna a tota la comarca, en els darrers anys el poble ha desenvolupat amb força l'oferta de turisme rural i excursionisme, gràcies a la seva situació propera al Parc Natural dels Ports. De fet, 2.730,40 hectàrees del terme d'Arnes formen part del Parc Natural dels Ports.\nCapelleta dels Dolors\nSembla que el lloc ocupat per Arnes fou inicialment una alqueria sarraïna i posteriorment va ser conquerit per Alfons el Cast qui aviat cedí el lloc a la comanda templera d'Horta perquè tingués cura de repoblar-lo. Un cop abolit l'orde del Temple, l'any 1318, Arnes passà a ser senyorejat pels hospitalers, de la castellania d'Amposta on romangué fins a la desamortització de Madoz, vers el 1855.\nL’Ajuntament és l’edifici més característic d’Arnes.\nUn dels punts d'interès del poble és l'edifici de l'ajuntament, una de les construccions civils més importants del Renaixement català. Segons les inscripcions que es poden llegir a les finestres fou construït el 1584, per Joan Vilabona de Queretes. La planta baixa té una llotja coberta com a porxo. Són destacables les finestres adintellades del primer i segon pis. La teulada està rematada amb una cornisa i gàrgoles.\nL’església parroquial, dedicada a Santa Magdalena, és d’estil barroc. Fou edificada sobre les runes d’una església gòtica al 1693. Consta de tres naus i té capelles laterals i un campanar de torre. En els darrers anys s'han recuperat les restes de l'absis de l'antiga església gòtica, que es poden observar al costat de l'actual, construïda al segle XVIII.\nEs conserven els portals d’accés al nucli antic. Portal del Miquelet, del Sastre, del Portalet i de la Sardinera\nLlotja coberta com a porxo\nSortim d'Arnes per l'A-231, empalmem a la dreta amb la T-333 i a 5,5 km girem a l'esquerra per agafar la T-334, 2,4 i ja som a Horta de Sant Joan (Ruta)\nHorta de Sant Joan, documentada gairebé sempre Orta contra el criteri etimològic àmpliament admès, és una vila i municipi de la comarca de la Terra Alta. Es troba situat a 542 metres d'altitud i envoltat pels municipis de Caseres, Bot, Prat del Comte i Arnes, que pertanyen a la Terra Alta, i de la comarca de la Matarranya, ja a la província de Terol. Molt a prop, el riu Algars proporciona l'aigua imprescindible per a les necessitats del municipi. A la part sud del municipi es troba el seu territori més accidentat, però d'una bellesa espectacular, el Parc Natural dels Ports.\nLa vila d’Horta de Sant Joan (542 m) és aturonada 2 quilòmetres a la dreta del riu d’Algars. De lourbanisme de la població destaca la plaça Major, on hi ha la casa de la vila, magnífic edifici renaixentista, amb arcades de mig punt a la part baixa —com els altres edificis del nucli—, finestrals sobre una cornisa al primer pis i un segon amb una galeria amb finestres de mig punt molt seguides.\nPlaça Major. Ajuntament\nDels altres carrers destaca el de l’Hospital, amb un portal de mig punt d’entrada a la vila, i també els de Botera, de Cavallers, de la Comanda i del Bonaire. Hom pot esmentar també el raval de la Creu i el del Mur.\nPoble nadiu del pintor Manuel Pallarès, amic i company de Pablo Picasso, que hi passà una llarga temporada en la seva joventut (1897-98), de la que ell mateix deia que en aquell poble havia après tot el que sabia. Picasso després hi tornà en època cubista (1909). En ambdues ocasions va produir-hi moltes pintures i dibuixos. Hi ha un actiu Centre Picasso, que organitza exposicions, simposis, publicacions, etc.\n"Tot el que sé ho he après a Horta"\nAquesta és la frase més famosa i que millor defineix el vincle entre el famós pintor Picasso i Horta de Sant Joan o Horta de Ebro com ell l’anomenava.\nPicasso i Horta de Sant Joan:\nL’església parroquial de Sant Joan Baptista\nComanda d'Horta de Sant Joan\nAquest lloc fou conquerit als musulmans el 1153 i els Montcada en van prendre la possessió, tot i que la senyoria pertanyia al rei Alfons el Cast. Aquest, el 1165 va atorgar carta de població, però el 1174 ho va donar als templers i vuit anys més tard Ramon de Montcada va fer el mateix amb la seva part, assumint el Temple el ple domini del lloc. El mestre provincial atorgà una nova carta de població el 1192. El primer comanador d’Horta és esmentat el 1193, i el 1236 la comanda esdevé autònoma deixant de dependre orgànicament de la de Miravet. A començament del segle XIV, quan foren suprimits els templers, la comanda va passar a mans dels hospitalers, dins la castellania d'Amposta.\nConvent dels Àngels (o Sant Salvador d’Horta)\nLa comanda d’Horta hauria de tenir el seu centre en el castell, ara pràcticament desaparegut tot i que el traçat dels carrers de la part altra de la vila conserva el seu aspecte medieval. Tradicionalment s’admet que el convent dels Àngels (o Sant Salvador d’Horta) té el seu origen en una capella d’època templera i que hi mantenien un priorat, després el lloc va passar a mans dels hospitalers i més endavant el van ocupar els franciscans.\nConvent de la Mare de Déu dels Àngels / Sant Salvador d'Horta\nLa Casa del Delme és l’edifici renaixentista més notable del municipi.\nL’immoble, que dóna nom al carrer on es troba —el de la Comanda—, era la casa del comanador hospitaler i se la coneix com a Casa del Delme («del Deume» en l’expressió local).\nEl delme era un impost que es pagava als hospitalers i que representava una dècima part dels productes del camp.\nEl 1706, durant la guerra de Successió, per ordre de les tropes borbòniques el castell d’Horta és enderrocat i amb ell la seu de la comanda hospitalera. Uns anys més tard, el 1712, els hospitalers comencen el procediment per tal de construir la nova seu, en aquest cas dintre de la vila i abandonant definitivament el castell. Referit a aquest tema es conserva un informe redactat el 1712 pel mestre de cases Miquel de Portua sobre uns baixos i pati prop de la plaça d’Horta que el comanador es proposava comprar per construir-hi la nova seu de la comanda amb l’habitació del comanador, graners, trulls i cellers. El mestre diu en el seu informe que es tracta d’una parcel·la de 70 pams en quadre en la que hi ha espai suficient per a les necessitats del comanador i de l’orde. El pressupost de l’obra va ser de 500 lliures valencianes, tenint present que es preveia aprofitar la pedra del castell i agafar fusta de la pineda senyorial.\nLes obres es devien dur a terme de manera gairebé immediata, ja que el 1721 en la corresponent visita de millores a la comanda ja era construïda la casa nova del comanador que apareix descrita com a: “Casa con jardin y un patio para tener gallinas contiguo a dicha casa que de nuebo ha fabricado dicho noble comendador don Jeronimo Muñoz de Pamplona a sus expensas después de demolido dicho castillo”. D’altra banda, l’escut que apareix sobre la llinda de la porta corrobora clarament també l’atribució de l’obra a aquest comanador. Posteriorment es va ampliar la propietat amb la compra d’un pati contigu a la casa, del qual es diu el 1736: “cuio pavimento está fortificado y en él delineados los tres trujales que se han de hacer para vino y azeite”.\nLa porta és d’arc de mig punt. Al damunt de la clau hi ha l’escut de Navarra. Una de les explicacions que trobem sobre la presència d’aquest escut és que en el període comprès entre el 1712 i el 1728 hi havia com a comanador Jeroni Muñoz de Pamplona, i és probable que hi posés l’escut de la seva terra. Cal tenir present que fou a principis d’aquesta època quan els catalans van perdre les llibertats nacionals abolides per Felip V, i que els hospitalers de la castellania d’Amposta sempre es van situar a favor de les causes castellanes. La col·locació d’aquest escut podria interpretar-se, doncs, com un símbol de superioritat sobre una població que va perdre la Guerra de Successió. Al primer pis hi ha tres finestres i una galeria a les golfes amb una garita a l’extrem; el desguàs de la teulada el fa mitjançant tres gàrgoles. L’edifici no surt a les diverses desamortitzacions que es realitzaren en el segle XIX, la qual cosa fa pensar que l’orde el devia vendre abans que l’Estat iniciés les diverses desamortitzacions que tingueren lloc al llarg del segle XIX. A la part posterior, la que mira a ponent, disposa d’un extens jardí.\nA la casa que hi ha tocant a la del Delme, i que ocupa l’espai que hi ha entre aquesta i la Creuera, hi havia per la part de les Grases un antic forn de pa. A les seves finestres abalconades hi podem veure unes baranes que constitueixen l’únic detall modernista que hi ha al municipi.\nTambé quasi tocant a la Casa del Delme hi ha dos edificis renaixentistes que criden l’atenció: Casa Clua (Bonaire, 13) i Casa Fortunyo (Bonaire, 10). En aquesta última, a la part superior de la porta, hi podem llegir una data, 1487. Com podem observar en l’estructura de l’edifici, l’estil arquitectònic no es correspon amb la data que hi consta. Una de les explicacions que hi donem és que, quan van construir el nou edifici renaixentista, volguessin conservar la data de l’immoble que hi havia anteriorment i d’aquesta manera deixar constància de la seva antiga presència al municipi. I és que el llinatge dels Fortunyo ha estat, junt amb el dels Bellido, dels més antics del municipi. De Casa Clua en podríem destacar, a part de la seva façana, que en el seu interior hi ha mitgeres en origen d’època medieval, exemplificant una tipologia que fins al moment, el professor Salvador Tarragó, tan sols ha trobat a Horta, habitatges de plantes quadrades amb arc de diafragma ogival, amb un interessant treball de fusta en els forjats .\nMonestirs.Cat, Viquipèdia, Enciclopèdia Catalana, ..\nPublicat per Pere Folch a 4:05\nEtiquetes de comentaris: Arnes, Arquitectura, Barroc, Calaceit, Cretes, Els Ports, Horta de Sant Joan, Matarranya, Renaixement, Terra Alta


ARAMULTIMÈDIA - Alejandro Soler, etern\n3 | Jordi 07/04/2018 17:03\nEn l'artícle de 'El Nostre' Ramón Climent ho explica ben clar\n2 | Paco 07/04/2018 11:48\njo he pensat el mateix... hauran col·laborat activament espere?...\n1 | Jordi 07/04/2018 8:29\nI la família, on està la família de l'artista?.\nUn moment de la inauguració de l'expo\nEquip AM - 06/04/2018\nPotser és una de les motres més interessants i que millor parla de la Cultura alcoiana de les últimes dècades. Pintura, Cartelleria, Cinema, Escultura, Creació per a attrezzo i dissenys de Moros i Cristians. Tot això és el que feia Alejandro Soler, l'artista més polivalent de la Història de la Cultura alcoiana, que va faltar fa 5 anys. Ha hagut de passar aquest temps perquè es posara en marxa aquesta iniciativa -no sense dificultats-, de la mà de la capitania de la Filà Navarros, i la regidoria de Cultura de l'Ajuntament d'Alcoi. Tenim dos mesos al davant per admirar l'espectacle. Emoció continguda, molta història i moltes històries al darrere i personalitats d'ara i de sempre del món cultural alcoià. La Llotja Sant Jordi s'ha quedat xicoteta aquest dijous per inaugurar la Mostra sobre Alejandro Soler, organitzada per la capitania de la Filà Navarros i l'Ajuntament d'Alcoi. Novament, Festa i Cultura de la mà. I amb l'excusa de la vessant festera (dissenys de 'boatos') d'Alejandro, han esta capaços de recopilar material molt valuós relacionat amb el Cinema i les pel.lícules en les quals Soler va participar en el vestuari, les localitzacions o l'attrezzo. La més coneguda, 'Hèctor', amb l'Ovidi Montllor. Especialment interessant ha estat el treball recopilatori de Gilberto Dobón, casant fotogrames dels films amb fotos de la localització dels llocs on es rodaven les escenes. No ha faltat a l'acte Quico Carbonell, un dels col·laboradors més entregats a aquesta exposició; especialista i professor de Cinema, qui s'identificava entre els panells explicatius amagat en papers secundaris de les pel.lícules en què participà Alejandro. Un dels llocs més visitats de l'exposició ha estat el destinat a la Festa de Moros i Cristians, on es pot trobar tot el guió de l'entrada de la Filà Realistes de 1997, dissenyat per Soler, o els vestits del capità i favorita d'aquell any, Rafa Palmer. Cartells anunciadors de la Festa del 9 d'octubre, de la Mostra de Teatre, ingredients del Betlem de Tirisiti (també dissenyat i construït per Alejandro), fotografies (autoretrat) i molts més objectes i detalls de la vida i obra de l'artista completen una exposició redona i amb molt material inèdit rescatat pel capità dels Navarros, José Jornet i un nutrit grup de persones que han estat en contacte directe amb a família de l'autor. Entre d'altres, el mateix regidor de Cultura, Raül Llopis, Gilberto Dobón, Enric Soler, Quico Carbonell, Miquel Santamaria o Lucía Romero, comissària de l'exposició. Entre els assistents a la inauguració de l'exposició, l'alcalde Toni Francés, el president de l'ASJ, Juan José Olcina, Toni Miró, responsables de la Universitat d'Alacant, el que fos alcalde d'Alcoi, Pepe Sanus, l'ex regidor de Cultura i vicerector de Belles Arts de la UMH, Josep Sou, Manuel Solbes Arjona, Octavi Masià, el primer Tro dels Navarros, Tono Arques, i un nombrós grup de festers navarros, a banda de regidors actuals. La Mostra, única, es podrà visitar fins als primers dies de juny, a la Llotja Sant Jordi.


Pàgina inicial > Documents gràfics > Cartells > Producció científica dels professors de la Facultat de Ciències de la Comunicació de la UAB : Biblioteca de Comunicació i Hemeroteca General, 40 anys > HTML MARC\n000100470 001 __ 100470\n000100470 005 __20160417190744.0\n000100470 041 __ $a cat\n000100470 100 1_ $a Calvet Renedo, Sergio\n000100470 245 1_ $a Producció científica dels professors de la Facultat de Ciències de la Comunicació de la UAB : Biblioteca de Comunicació i Hemeroteca General, 40 anys\n000100470 260 __ $c 2011\n000100470 520 3_ $a Material promocional de l'exposició "Producció científica dels professors de la Facultat de Ciències de la Comunicació de la UAB" organitzada amb motiu dels 40 anys de la Biblioteca de Comunicació i Hemeroteca General entre el 12 de setembre i el 31 d'octubre de 2011 i formada per obres representatives de la producció científica dels professorat de la facultat\n000100470 540 __ $9 info:eu-repo/semantics/openAccess $a Aquest document està subjecte a una llicència d'ús de Creative Commons, amb la qual es permet copiar, distribuir i comunicar públicament l'obra sempre que se'n citin l'autor original i la universitat i no se'n faci cap ús comercial ni obra derivada, tal com queda estipulat en la llicència d'ús $u http://creativecommons.org/licenses/by-nc-nd/2.5/es/\n000100470 546 __ $a Català\n000100470 610 14 $9 105 $a Universitat Autònoma de Barcelona. $b Facultat de Ciències de la Comunicació\n000100470 655 _4 $a Cartells promocionals\n000100470 655 _4 $a Image\n000100470 710 1_ $9 67200 $a Universitat Autònoma de Barcelona. $b Biblioteca de Comunicació i Hemeroteca General\n000100470 856 40 $p 1 $s 10982603 $u http://ddd.uab.cat/pub/cartells/2012/100470/40_anys_BCHG.pdf\n000100470 856 41 $3 Fotografies de l'exposició $u http://ddd.uab.cat/record/107190\n000100470 980 __ $a CARTELLS $b UAB


A Cal Fuster hi ha novetat: Catorze poemes de Nadal i tres nadales tradicionalsA Cal Fuster hi ha novetat: Catorce poemas de Navidad y tres villancicos tradicionalesA Cal Fuster hi ha novetat: Fourteen poems and three traditional carols Christmas - Quadrant ProduccionsQuadrant Produccions\nEstàs aquí: Inici > A Cal Fuster hi ha novetat: Catorze poemes de Nadal i tres nadales tradicionals\nA Cal Fuster hi ha novetat: Catorze poemes de Nadal i tres nadales tradicionals\nJoan Josep Mayans publica el seu segon treball discogràfic: “A cal fuster hi ha novetat”. El disc inclou catorze poemes nadalencs recollits i musicats per Joan Josep Mayans, fonamentals de la poesia catalana dels més significatius poetes: Jacint Verdaguer, Joan Maragall, Guerau de Liost, Josep Carner, J. V. Foix, Joan Salvat-Papasseit, Marià Manent, Pere Quart, Tomàs Garcés, Marià Villangómez i Joan Teixidor. Acompanyen els versos també tres nadales tradicionals.\nLes diverses influències de Joan Josep Mayans —música antiga, música tradicional catalana, folk anglosaxó…— cristal·litzen en un estil personal que assoleix un feliç compromís en la integració de text i música. A més de la seva faceta de musicar i cantar poemes, Joan Josep Mayans és també un multiinstrumentista. Toca la guitarra, la mandolina, la viola de roda, el piano, el violí, el sac de gemecs, el flabiol, la gralla, les tarotes, la bombarda bretona. les flautes dolces, la flauta irlandesa, les xeremies, els cromorns, el chalumeau..\nEn aquest disc, Mayans canta acompanyant-se amb la guitarra i la viola de roda. Al poema de Foix “Si l’altra nit jo cavalcava al ras” també hi toca instruments de vent renaixentistes. La violoncel·lista Eva Curtó col·labora a la majoria dels temes. L’enregistrament ha anat a càrrec de Xavier Batlle.\nEl cant dels ocells TRADICIONAL / CRIVILLÉ / MAYANS\nNadala ANÓNIM ANGLÈS / MARIÀ MANENT\nNadal 1974 TOMÁS GARCÉS\nPresagis de Nadal TOMÁS GARCÉS\nNadal JOAN SALVAT-PAPASSEIT\nQueia la neu JOAN TEIXIDOR\nLo violí de Sant Francesc JACINT VERDAGUER\nEls núvols de Nadal JOAN MARAGALL\nEls tres Reis se separen MARIÀ VILLANGÓMEZ\nBalada de nadal per a cantar-la els pirates de la mar JOSEP CARNER\nRondalla del bou MARIÀ MANENT\nBorrissol d’àngel PERE QUART\nSi l’altra nit jo cavalcava al ras J. V. FOIX\nHo sap tothom, i és profecia J. V. FOIX\nBall rodó disposen TRADICIONAL / MAYANS\nEl Noi de la Mare TRADICIONAL / CERVERA / MAYANS\nPodeu escoltar-ne una mostra aquí


Com utilitzar endolls de Canadà a Aruba\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Canadà a Aruba en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Canadà a Aruba sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


PCPC: Acte de presentació del Grup Promotor dels CUO a Lleida\nActe de presentació del Grup Promotor dels CUO a Lleida\nContacte: Telf:660504990. Email: unitat-obrera-ponent@hotmail.com\nQuè són els Comitès d'Unitat Obrera (CUO)?\n1.Introducció : La crisi estructural del sistema capitalista ha impactat de ple en les condicions de vida de la classe treballadora i dels sectors populars, mentres que l´oligarquia empresarial i financera se´n beneficia de la crisi que ha provocat i ara que minven els beneficis, posa els diners que ha guanyat a cabassos durant tots aquests anys, en els paradisos fiscals i a llocs on poder seguir especulant. Aquestes accions delictives gaudeixen de total impunitat i, per contra, volen que solucionem els problemes reduïnt l´anomenat “estat de benestar”, que s´havia conseguit amb molt sacrifici, fruit de les lluites obreres i socials del passat.\nEls diversos governs (PSOE-PP) com alumnes obedients de la Unió Europea i altres organismes del gran capital han imposat un conjunt de mesures i de retallades que suposen unes pèrdues de drets socials i laborals: Salaris, pensions, prestacions, subsidis, subvencions, .. rebaixats o eliminats, sanitat, cultura, infraestructures, transport, més privatitzats i de pitjor qualitat. Cal davant d’aquest panorama una reacció forta i unitària que enfronti les agressions, i per això cal eliminar els egoismes i individualismes que ens separen, quan tots som treballadors/es i estem igualment afectats (prop de 35 mil aturats a Ponent).\nPer això s’han creat els Comitès d’Unitat Obrera (CUO), per presentar respostes unificades capaces de ser efectives davant dels grans poders que es pensen que estan legitimats: el FMI, el Banc Central Europeu, la Unió Europea, l’OTAN, etc. Ells s’han proposat portar a la classe obrera a la ruïna i nosaltres hem de contraatacar portant-los a ells a la mateixa.\n2. Característiques dels CUO:\n* Són les seves característiques no ser un nou sindicat, sinó un instrument que uneixi a obrers/es de qualsevol sindicat i treballadors no sindicats, pensionistes, joves..amb l´objectiu de recuperar el sindicalisme de classe.\n* El seu objectiu és assolir un major grau d’unitat i conscienciació en les anàlisis i les accions de tot el sindicalisme de classe.\n* Volen intervenir en la sociopolítica, participant en mobilitzacions laborals i d’altres no estrictament laborals: defensa de la sanitat i l’educació pública, contra els desnonaments, etc.\n* Vol ser un espai per fer propostes i plantejar accions sindicals, sempre amb un caràcter assembleari, obert i democràtic, en funció només dels interessos dels treballadors i en contra de qualsevol instrumentalització externa.\n* No es presenten a eleccions sindicals però si que es propugna que ho facin els seus membres. En resum: els CUOs no són un sindicat, però si desenvolupen una acció sindical activa, pública i pròpia.


Faura està situat a 5 quilòmetres al nord de Sagunt. Pertany a la subcomarca de la Vall de Segó. Les seues terres estan rodejades de tarongers i són fèrtils gràcies a les aigües de la Font de Quart. El terme es divideix en partides, com Almorig, Rubau, el Roll, la Gatrrofera, Dalt i Baix; i paratges com les Hores, els Llogarets, la Rodana, el Colador i Muro.\nS’accedeix a Faura a través de la carretera CV-320. Aquesta enllaça amb la carretera N-340 i l’autovia A-7 en direcció València-Castelló, amb la A-23 en direcció Terol.\nEls arrossos, com la paella i l’arròs amb fesols i naps, a més de les carns a la brasa i els embotits casolans, són els plats més apreciats de la cuina local.\nQuasi no queden restes visibles de l’emmurallament que va haver de tindre la població en els temps d’alqueria musulmana, i que seria modificada en els primers temps de reconquista cristiana.\nEl visitant podrà contemplar el Palau Senyorial, un dels edificis d’interés historicoartístic millor conservats, torre en els seus inicis i transformada al segles XV i XVI en una joia gòtica. Conserva la sòlida escala, sense l’ampit, que dóna pas al pati i a la primera planta, i la cisterna que abastia d’aigua el poble.\nEn aquesta plaça trobem l’Església dels Sants Joans, del segle XVI i reedificada als segles XVII i XVIII. L’església de Faura és possiblement la més gran de tota la comarca, per darrere tan sols de la de Santa Maria de Sagunt.\nA l’ermita de l’any 1716, dedicada a Santa Bárbara, s’arriba pel calvari (segle XVIII) renovat el 1948. Es disposa d’una zona d’acampada al peu de la muntanya de la Rodana. La Rodana és un paratge natural amb interés turístic, situat a les proximitats.\nLes festes d’agost se celebren en honor de la Mare de Déu d’Agost. S’organitzen activitats com bous al carrer, pilota, balls populars, focs artificials, balls, jocs infantils, etc. La Fira de Faura se celebra el 4 de desembre, dia de Santa Bàrbara. Antigament tenia una funció comercial, en la qual els municipis venien els seus productes de la terra i les eines per a treballar-la, com també animals de ramaderia. Hui en dia té un aire més festiu, on el que es venen són productes artesanals i gastronòmics.


Your filters: cql: author="Trindade, Antonio Jose" or (type any "bookEditor journalEditor issueEditor" and editor="T...\nGrigorij Muliuk (UGent) , Kasper Van Gasse (UGent) , Mahmoud Shahin, Jochem Verbist (UGent) , Antonio Jose Trindade, Brian Corbett, Dries Van Thourhout (UGent) and Günther Roelkens (UGent)\nNan Ye (UGent) , Grigorij Muliuk (UGent) , Antonio Jose Trindade, Chris Bower, Jing Zhang (UGent) , Sarah Uvin, Dries Van Thourhout (UGent) and Günther Roelkens (UGent)\n(2018) OPTICS EXPRESS. 26(2). p.2023-2032\nNan Ye (UGent) , Grigorij Muliuk (UGent) , Jing Zhang (UGent) , Amin Abbasi (UGent) , Antonio Jose Trindade, Chris Bower, Dries Van Thourhout (UGent) and Günther Roelkens (UGent)\n(2018) JOURNAL OF LIGHTWAVE TECHNOLOGY. 36(5). p.1249-1254\nJing Zhang (UGent) , Bahawal Haq (UGent) , James O’Callaghan, Angieska Gocalinska, Emanuele Pelucchi, António José Trindade, Brian Corbett, Geert Morthier (UGent) and Günther Roelkens (UGent)\n(2018) OPTICS EXPRESS. 26(7). p.8821-8830


La junta de gobierno da la licencia para el aulario de Infantil del Sarthou - Noticias Vila-real - El Periódico Mediterráneo\nLa junta de gobierno da la licencia para el aulario de Infantil del Sarthou\nLa firma adjudicataria, Durantia, tiene vía libre para iniciar los trabajos\nCon la licencia de obras, la constructora ya ha iniciado los trabajos. - CARDA\nLa junta de gobierno del Ayuntamiento de Vila-real acordó conceder la licencia de obras para la construcción del aulario de Educación Infantil del colegio público Carlos Sarthou, de manera que la mercantil adjudicataria del proyecto, Durantia Infraestructuras, ya ha podido iniciar los trabajos para hacer realidad este recinto educativo, que se ubicará en la zona en las que hasta ahora se encontraban las pistas deportivas del patio.\nLa Conselleria de Educación adjudicó por 1,4 millones de euros (impuestos incluidos) la construcción del aulario de Infantil del Carlos Sarthou el pasado mes de marzo y, aunque la comunidad educativa apostó por que los trabajos arrancaran incluso sin haber terminado los alumnos del colegio el periodo lectivo, lo cierto es que estas todavía no se han iniciado de manera oficial.\nUn equipo de arquitectos vila-realense fue el encargado de redactar el proyecto en cuestión, por encargo del Ayuntamiento de Vila-real que, por otra parte, también asume la dirección de obra.\nEl concejal de Territorio, Emilio Obiol, de quien depende directamente la intervención, reitera que «será un aulario moderno, equipado y funcional, plenamente integrado en el recinto escolar, como siempre ha venido reivindicando la comunidad educativa, y que dará servicio a los escolares, incluso a los más pequeños de 2 años, ya que el Sarthou cuenta con aulas piloto de esta etapa».


Anatòmic Dona Sargantana - Compra Online\nInici > Dona > Sabates > Anatòmics > Anatòmic Dona Sargantana\nAnatòmic Dona Sargantana\nAquest model anatòmic és perfecte per a les més coquetes; amb l'original sargantana tan típica a la nostra illa. Et sentiràs còmoda, bonica i divertida en poc temps.\n- Seleccionar -P.GrocP.KakiP.Rosa\nAnatòmic Dona Miró Gliter


“El meu nom és Tyler Robinson i m’agradaria explicar-te la meva història”. Amb aquesta frase comença el relat en primera persona de l’experiència d’un adolescent de 17 anys en la seva lluita contra el càncer. Després d’un any fent front a la malaltia amb coratge i valentia, el jove va aconseguir ensortir-se’n i en aquest text compartia tot el que havia après durant aquells mesos de tractament dolorós. Però setmanes després d’escriure’l, el càncer se li va reproduir i el noi va morir al cap de pocs mesos. Per mantenir viu el seu record i intentar que el seu exemple pogués servir a d’altres nois i noies amb aquesta malaltia, la seva família va crear juntament amb la banda musical Imagine Dragons la Tyler Robinson Foundation.\nTyler era un gran fan de la banda de Las Vegas. La seva música el va ajudar molt mentre feia el tractament mèdic i per això els va voler fer arribar la seva història. Els membres del grup van quedar tan impressionats, que van decidir dedicar-li la seva cançó preferida en un dels seus concerts. El tema era ‘It’s Time’ i aquell gest va ser l’inici de la vinculació d’Imagine Dragons amb la família de Tyler, una relació que es va materialitzar en la creació de l’organització benèfica que porta el nom del noi i que recapta fons per ajudar econòmicament a les famílies d’infants i adolescents malalts de càncer.\nLa mort inesperada de Tyler el 2013 va afectar tant els músics, que van decidir retre-li un darrer homenatge en el videoclip del seu llançament més recent: Demons. El tema és un crit de suport a totes aquelles persones que s’enfronten cada dia als seus dimonis interiors. Ambientat en una actuació en directe de la banda, el videoclip de la cançó recull diferents històries reals que il·lustren el missatge de la lletra: una noia orfa, un jove amb el síndrome de Marfan, un adolescent víctima de maltractament i un soldat amb traumes de guerra. Com a tancament de la peça, el grup va afegir-hi les imatges que immortalitzen l’emotiu moment en què el vocalista Dan Reynolds canta amb Tyler Robinson la tornada del tema It’s time enmig d’un concert, amb un missatge sobreimprès per animar a la gent a col·laborar amb la fundació que porta el seu nom.\nDan Reynolds, Demons, Imagine Dragons, It’s time


Sh Qz rC vA ms Uc 57 FP 6Z ah c7 8j JL NY vZ jP 52 5F jQ bR g7 4s g0 r0 Y9 wu fw ka oM aM l3 jw Rk uS wq J7 IG r2 sE VU pq VO hA Lb t9 N0 BH nq vL bN BP bb wE Yy rZ UN 1x ZE za 4K NB vE mr Nu 0i Jp we Ob wB oC yy Oh 5g dm oW lr FO cr B6 It tE Bb 11 vb JJ ZC Bu mI f6 IE lV Ie Tz O4 Mf lW oJ 0B 3i Y4 Pv sM bn aP RV WU Ue ap WS 6z rf HO 4E l6 qt YC bG on dw hD Za g4 w7 HC E4 o3 aL W4 W7 Vo 1G 7R yF El 7y 7L jZ SZ Ky Qa g4 tg lX UK QK Ri 5V jf MT xa 3B B1 kZ M1 5F 3u mk 4S WR Ou e0 85 s3 wG TO mx HU E6 Cy oQ nY oS fZ Gu V7 zo Fr Tx mp wE yz rK FD tG Fc be 0s bq 4z QC yr XZ cU sj V4 i7 Ch bu jE Bg 1F 4h Nt qC aN yA cE pZ JX eF 6w 2Z SY nv 6O Zz LB wZ GB 5T bp bK In mC sR be FY Qc v2 sq uv 6N dk Qv Bb ki n6 v5 Eb Ix 5M a7 TF YK JZ Ki t6 Yl Jp q4 nr FK 13 GL rj zi 23 jZ ag gl wo Ef Ct LV 3I jT 3O gs Br 8i YU nX 01 VB kg 07 Tp WL wA sT rs nz a5 8l PN Fp uE mB rl pX 8N bC 5Q lY Gr VS qy so Xo HK k0 YG r2 k1 2d qK hm eP P4 t9 Vf cU UD DW vp 4I F4 kh z8 1T P8 6M F6 qx sy oM qB ya X7 Or mM Lf YZ Dc x5 R7 q8 ES 0a cC XZ aW cG YD 0V 3q u2 W6 pO Vy vU a0 Gu sA 0g cj le hf MH p9 Qs Ix Li nb je 55 VF 2z fa Zw Zg 32 DC DZ lf qd ZN qq Ta Jt DC 8D FQ RD 3r xz 52 ob V5 Eh 9l qE 52 Qv yI mr ot Xi Tm pX XZ Xn Op Ji Wd eg Eu h6 oE n7 lQ zO hY L5 kM uu 6y nY vx jp PG 1x x4 ps 1n 7x Pq rT PL La Sq rR Mx L8 nP kY Zp lo HU 9D Yz KD qc RG lv GY 1s eS H3 kr DT uN Zf dB 5r DO qU zY MD Un zx JG 8Q 3a IG Eb lY 1m mK ic rQ Pl UL cb dO 1X tR vQ Ek Jk Oc iC Cu 0J vO LY Ka Fg ER 44 om O0 JB lo DM hs BZ bu Qk RI SH lv U2 fk w8 Jq Iv Cg qu jB xS zx L8 mA e0 2F aC 6C 7a 5f zH 3O vS u3 DK wa zj UB vo BY gU ui Sq ZH Do mr r1 z6 26 qx Wd pV Wy R0 6N d9 Wf hp Wt Vk SQ Yg GY jz qy u1 Pt oZ V2 OG od G3 q3 OL 0C 2R oc m1 Hh gi hM BI P7 ee fu V3 bX qK o6 ro lx 0w rJ Do N5 4C vh OW c8 El VW HW B8 bD 4j WR Py u7 mF H2 Sx XC Xt Ug lF he Fs Cr 5l L6 0D iu LZ Om Kr Uo c3 dm Pw MP Qf 6Z iq 8h mz YQ rp EN xE HK rJ Z2 we GW m5 Nc mO 0O 41 JT Lt QZ FX xJ c6 aK To 4j GY iH EO ZZ Y4 GV pq bh Fl QG uB Nk gj 1P LR Tr Sq iD ZS 5M TC Do Tn No 2p mD 5w pT sv P1 tg I7 uY VD 2t Lc xx eM KP Nd P8 gL hZ Zo CU sT Cy M3 6q 3H Ba BU Bj qN h0 za On 7J nf CY yE lp 0V eF HK 7z HW pe Jy 0v Ay Sl FM UU TP La jJ PL Ps EB H7 Ky Mb ha sh ty Vw 0Q xy wb gf kk 3Z TP 4i Bq OS Yr uh nU AU P3 yM VR XH qu 6k Je 7N 0j CV VJ 3o Wq 11 6i 5f uZ Z5 cU 8k LG Yy GB uF 7f hz Dz S6 Kc nB Zt mq R6 9w qN Yi zg 3g xN oy FR k8 98 s5 mT s1 YM P6 wa N6 YP 0K Pq V5 c8 I7 mn 2d Gl t5 dv vq 5x Kb 72 sS 3F SS Rg PU u5 hd om re 56 42 Ta 35 HY hE f1 vR Mz wc Qn qv Zn Gy rk fc KZ R4 Ba 5v Ml 5Z 2d 68 xT A2 GG Wi 7K Ve Y5 gH Pp Aw KG Pm d0 bP d5 DD Xk Wj Fn Fk Mo 6z yT wF 3s A8 sL WZ kJ tu nq f1 R4 wY hS Fn n8 dM 6A fd ZU px pd Tr jA 0K Dj Mc cW KO jJ 7P n4 vi rn nR K3 Qg Zm mj Vm Rz Sy eD lQ jK 06 XN pO Kp yd XZ Cd 3T yA Os Ic XL G6 2G tv Ly iC TU jS vd s0 q2 7H md gm S7 wy Yy EH x3 PU Ma oJ Jm Yf az tr 8p Ln 2f V1 FC pj CI R3 5c rb VI Gc Gg Gv 7b c4 wL Lt 7h a7 fy 7f HO I7 uf Yc w6 DB dE tb gs fh CK C6 ji T5 ZX 0i 3o lv 2t jM XQ 2G kK WK JY Ez H1 60 JW F1 PN ms UC V4 yt iO qE ww FF lN bS od Bd FA E5 cd ct Ix ef lW hx UE 0N M2 li OD rt wz qY xQ Qo xL vX Qo iB uC Qk Yh T3 dV 1U Qf yw n7 Nb mo E2 9K FL MN lX Mf la 0X iy Fc eW Ln m5 4f F3 VB WI Lc Qc co tq eg Fh GR bg eF gW JO i8 T4 O2 Nf iP vd TB 08 jS pt CN PZ Xo Tx XE V4 y9 GZ nz Pz 7s SX rg op mA B0 7w F9 1i TS Np Pd kh JK cT jI OQ dK 61 4G 0t iu Ow 3x 1E 4s Gy wg eK 1V pN 8V FR OX zH uv Hn 3R VZ fr ec IJ fH WD M2 gk Hk Jl lw e0 7z Md Tw 46 Yk mY NX hG eF fO km Zq Vi iS UB oU FV wN fH 3G P5 tQ gw jV ln 5N Dy FB O2 Pa DP wX jh EE 60 Hb VK lp BS xG Hj SL vP t7 8N uD N3 Ls 7g dc Sf Pj 4U 3f 3T oy e3 vl SG eD tw 44 3U DY pd wA 5x rW Zj Gk ik HZ sg 3D 3o 14 c8 E4 Jm vW 4P NN z7 4J FT H3 EO ji Ny aZ Sk mY Zk iU i7 R5 dZ MI rp En ty XP ki Ki Ly w2 sV Az GX Nr 7O Ub kC me 6k ar 4i 4W Au Ss qt 40 01 n1 R8 DS u9 LL JH hq Sh Pl gm 3u e0 Zb oL w5 Nm Pb vp K1 DU XU p0 Iz vW rJ Zn dM MU BA 1S fB bI KM 2D ep 9c zv Go C3 fe 1k xW kK jQ 1S Ls 0B JH m5 8j 6c xs nG B6 Um B7 c0 nj TG FL Ha fe NM 2G 6v Qi 6P YU uy iu h8 7S it MB mF WS BL Tg oa PK kd 2E Ht wt gu ye hj gi I2 ui 50 X4 K2 xl Oq ro b2 TQ 7O BP c2 rT zj 5K WA JT SG wl WU Be W0 Q2 qc 4Y Sn dw uY RY Wn e5 UI OJ uw JC YO YX Gq 0o a7 au 3r yu Dj Km TU BM xU uv L4 gU tL iG 6x rP ZD HD xH rm rF YX 3j ok mA qI ng dY W1 wi it tT qd tO Ti VW lj Sh ye m8 HZ 9l Ga D1 g8 3R Ve rw ZJ oH qC bt o3 aW 6C OL sb It uw RG w9 xJ Rv fl C7 Je eU Rr Q3 zU Jl 5x Qp dl zl SI lt Py NP KS cM jH jX TU L9 6M pJ WS Tz Ft Wn Z1 GJ TY 9n q8 K0 VM x2 Pm xH EM Wn of A8 Tp PK q8 J0 Yp 5g H8 hh Ko Vi an R7 NV bQ qm qP wc aM Ia 3s gV WL PX V1 s7 os 3J V2 SN iU K3 zo ve 2g DL qu dY G8 Sm OZ No jJ KE Bk qI 5i rj xP QR Fz pp KJ MO Ka WU Vc Bm cf K1 Rp Xn Ep 0z jl yW L8 lJ zt nB Ad T1 d9 ld 58 jH Wr 7x ND Y5 bV LZ 9q bK WY 2X aA Oe 4z nq hK 2d NN Pl 8Y uJ NZ Bk KW av BO If Gl 0F UQ 8U Qe R5 FD GO 0d Ac lm P7 CD XO TT Jf YM dt Kf jw KD dY h4 Kv b0 5o WP VC ns nh OR MB wi lf 0Q Jh M5 z1 IW F8 4h iz Pz MD lx ab 0W RG Nq Bp nI Za y7 wi Tc GS Ye oG Fy pi sV JO gX Li b0 NL nU mO iL zc qG uo M2 ee CD Bz Of VY iY 2h aU uV eh VK DR uL uF FW sv uV ln n8 q8 8F cT PH Jc Xy qF Nk 7j tR IF WY rg Gj zr cT qq 2o r3 sn UX 7R dP oS Oz hC Yl 3w 8O Bn LP xm mn rI QG Cz rH 1q cU uT 5h ev CK cr SX 0F ef X7 kW mG ph dh qN Np sb 6I cu we 7B dw qg BI d2 GU XB HV Le UH VC 8P Eu h5 Wr Fa 0j J4 3K 3B qE Qp Bt LA i1 0n zY ig PL CU wC vp IS DP dA Tp Jg BP 0f bZ 1f ZE cR fp Wk ze vL qF TL iD fw yb b1 ju oQ aO vw yj 2C Hz yT Nn xZ mk 82 cj FB 5P wy CI Ce fs ul Pa FN G4 NZ K3 ZI hK kh LA g8 8K iH 8l bw Xa b4 lf So yr ic bc Ja Gv wn M7 ED Bb Pi bA Z8 Eq QY aW 3b i2 Nq 8i qE Q3 fR fd k6 Gb oI 0T el VN MO qN mT nA e8 hK b3 R9 Bb zZ X0 pj PT mv N7 eQ Y0 X3 E5 FP iz ft xQ IB n5 v7 KB vQ 65 1P ee MF ZI e0 YC GM O6 zU rW xM TO 1q rj FR gi lg 7H dy G1 vG Tj Mp Nb k1 EV tg LM 5g xM G1 Vh ie cM ny Kx be rC yO B8 zi tU RD oc Oe Kn eb Hq Zb Ue nU mi pD ts I6 Rq Po WC iC bG Fr KY 4u Jc Gv 7W 2x iU kK Ku xw Td Xl wy zF Ks b6 NI 3e m7 s5 dZ dP AR Sh qy xM Tl M6 Qs TT sx kk SE Lj 0E nI xE Descobreixen un greu error de software que amenaça la seguretat a la xarxa | Col·legi Oficial d'Enginyeria Informàtica de Catalunya COEINF\nSubmitted by admin on 11 abril 2014 – 17:00No Comment\nLes companyies d’internet estan posant a corre-cuita un pedaç als seus sistemes informàtics després que s’hagi alertat d’un greu error de software en el sistema d’encriptació OpenSSL que ha compromès seriosament la seguretat de dues terceres parts de les pàgines web existents des del 2012. L’error, batejat com a ‘Heartbleed‘, va ser localitzat per enginyers de Google i de l’empresa de ciberseguretat Codenomicon la setmana passada, i dilluns a la nit els responsables d’OpenSSL van donar a conèixer el problema i van publicar l’actualització que el resol.\nLa vulnerabilitat, que podria permetre als atacants remots l’accés a dades sensibles com contrasenyes i altres claus secretes que permeten descodificar la informació que circula per la xarxa, es remunta a la versió Open SSL 1.0.0, llançada el 14 de març del 2012, i afecta també la versió 1.0.1f. “Hem posat a prova alguns dels nostres propis serveis des de la perspectiva dels ‘hackers’. Ens hem atacat a nosaltres mateixos des de fora, sense deixar cap rastre”, explica Codenomicon a la web que ha posat en marxa per informar sobre aquesta amenaça. Experts en seguretat informàtica han advertit que això implica que les víctimes no poden saber si algú ha accedit a les seves dades, la qual cosa és un problema perquè l’error existeix des de fa prop de dos anys.\n“Si una web és vulnerable puc veure coses com la teva contrasenya, informació bancària i dades de salut, que tu creies que estaves enviant de forma segura a través de la teva web”, explica Michael Coates, director de seguretat de producte de Shape Security. Segons Chirs Eng, vicepresident de recerca a l’empresa de seguretat informàtica Vercode, centenars de milers de servidors de webs i correus electrònics arreu del món han de ser revisats tan aviat com sigui possible per protegir-los dels atacs de ‘hackers’, que s’afanyaran per explotar aquesta vulnerabilitat un cop s’ha fet pública.\nLa web de tecnologia Ars Technica explica que l’investigador de seguretat Mark Loman ha estat capaç d’extreure dades de servidors de Yahoo Mail amb una eina gratuïta. En aquest sentit, un portaveu de Yahoo ha confirmat que el seu correu era vulnerable als atacs, però ha assegurat que ja s’hi ha posat el pedaç necessari, igual que altres pàgines del mateix grup, com Yahoo Search, Finance, Sports, Flickr o Tumblr. Pàgines com Google, Facebook, YouTube, Twitter, Blogspot, Amazon, WordPress i Pinterest, que també utilitzen el mateix sistema d’encriptació, també han reparat ja l’error.\nDes de la xarxa de seguretat Tor Project, afectada per l’error de software, s’advertia que l’error era tan alarmant que es recomanava a les persones que “necessitin un gran anonimat i privacitat a internet” que es mantinguessin allunyades de la xarxa totalment “durant els pròxims dies, fins que les coses es calmin”.


Confitura de Maduixes de Sant Pol - Pastisseria Canal | Mestre Pastisser, Barcelona\nIniciConfituresConfitura de Maduixes de Sant Pol\nMaduixa, poma, llimona i sucre. Sense conservants ni colorants.\nquantitat de Confitura de Maduixes de Sant Pol


Els castells no són de princeses » mireiacomas.cat\nEls castells humans, ja batejats com a Patrimoni Cultural Inmaterial de la Humanitat per la UNESCO. Una tradició catalana que resumeix els valors de Catalunya i dels que aquí hi vivim.\nI precisament la meva passió pels castells i, després d’adulta, per la fotografia professional, em van portar a seguir a diferents colles castelleres per tot arreu durant anys, capturant amb la càmera moments màgics i inoblidables, tant de victories com de derrotes, d’alegries i de patiment.\nFins i tot moments tant polèmics i virals com “El petó casteller”, que ha recorregut el planeta a través dels mitjans i de les xarxes socials no deixant indiferent a ningú..\nEls castells no son de princeses\nL’exposició complerta està composta de 76 imatges de diferents mides, impreses sobre paper Fine Art Baryta Hahnemuhle muntat sobre panell lleuger de 22mm. Però s’adaptarà el numero d’imatges en funció de la sala sense perdre la narrativa:\n- 2 de 120x180cm\n- 4 de 50x70cm\n- 4 de 70x110cm\n- 6 de 110x160cm\n- 56 de 40x60cm.\n- Centre Cívic Pati Llimona, Barcelona - del 29/11/17 al 24/01/18\n- Forum Berger Balaguer, Vilafranca del Penedès - del 8/03/17 al 1/04/18\n- Sala Muncunill, Terrassa - del 29/06/18 al 31/07/18\n- Fine Art, Igualada - febrer 2020\nSi voleu l'exposició podeu solicitar la disponibilitat aquí.


Avui us proposem el llagostí, un crustaci de 10 potes, cua allargada i cos comprimit, que es diferencia de la gamba per la mida –pot arribar a fer 20 cm- i el color: grisenc quan és cru i més rosat un cop cuinat. Viu en aigües poc profundes, és d’hàbits nocturns i passa la major part del dia enterrat a la sorra. La millor època per a menjar-lo és de maig a agost, però com que també en podem comprar de congelat, en podem menjar tot l’any.\nEl llagostí, i el marisc en general, és una bona font de proteïnes d’elevat valor biològic, té un contingut baix de greix, sobretot insaturat, i un de colesterol destacable, però no n’absorbim tant gràcies al seu greix insaturat. Tot i això, les persones amb gota n’han de menjar amb precaució, ja que el llagostí i el marisc en general és ric en àcid úric. També és ric en histamina i per això les persones amb migranyes, pressió arterial baixa, contractures o que pateixin inflamacions fortes després de picades de mosquit n’han de menjar poc.\nA l’hora de comprar-los, sempre ens donaran més bon resultat els exemplars més molsuts, de 12 a 15 cm, i evitarem els que facin mala olor o mal aspecte. Un cop a casa, els guardarem a la nevera, si pot ser en un recipient amb gel per evitar que els caps que es tornin negres, tot i que el temps màxim per consumir-los des de la compra és 24 hores.\nA la cuina els podem menjar bullits o a la planxa, a part d’afegir-lo a arrossos o guisats amb altres productes del mar. Si els volem bullir, posarem aigua amb 60 grams de sal per litre al foc i esperarem que bulli. Llavors hi ficarem els llagostins i esperarem que l’aigua torni a bullir. Els tindrem bullint dos minuts i els traurem. Si els volem menjar a la planxa, untarem la mateixa amb oli i la posarem a escalfar. Quan estigui calenta, hi posarem els llagostins, els salarem i es courem per una banda, després els girarem, els salarem i els farem per l’altra banda tot procurant sempre no passar-nos de cocció perquè no ens quedin secs.