Els 10 millors consells dels emprenedors de la BioRegió | Biocat\nInici > Actualitat > Blog > Els 10 millors consells dels emprenedors de la BioRegió\nLa crisi de la Covid-19 està posant a prova el conjunt d’startups i emprenedors/es de tots els sectors, a tots els nivells, arreu del món. Capacitat de reacció, ràpida adaptació, generositat, creativitat i resiliència són actituds que estan caracteritzant el dia a dia d’un col·lectiu imprescindible a qualsevol ecosistema d’innovació, com és el de la BioRegió.\nDe fet, Catalunya compta amb més de 400 startups de salut que suposen una font d’innovació fonamental i de propostes de valor de l’ecosistema, amb l’objectiu de transformar-se en productes i serveis adreçats als pacients i als ciutadans.\nAprofitant l’aniversari de la secció del nostre web ‘Startup generation’, hem volgut retre un petit homenatge a aquest excepcional grup de més de 50 “lluitadors” recollint i compartint les seves experiències, èxits i fracassos, amb el desig que serveixi d’inspiració i aprenentatge per a tots aquells que, com ells, volen canviar el món.\n1. Tens una idea? Doncs ara, a treballar-la\n“Sempre intento recordar una màxima: l'èxit consisteix en un 1% d'inspiració i un 99% de perspiració”, recorda Neus Sabaté, cofundadora de Fuelium. També ho té clar Markus Wilhelms, cofundador i CEO de Mowoot (usMIMA): “Crec fermament que les grans idees i moments ‘eureka’ sorgeixen del treball dur del dia a dia”, adverteix. De fet, en el seu cas, la idea de negoci de Mowoot va sorgir durant la immersió clínica que Wilhelms i la resta de cofundadors feien a l’Institut Guttmann com a part del programa d·HEALTH Barcelona de Biocat. Per cert, si vols seguir els seus passos, estem a punt d’obrir inscripcions per al programa: ja pots informar-te’n al web de d·HEALTH Barcelona.\n“El veritable emprenedor no és un somiador, sinó un executor”. Aquesta cita de Nolan Bushnell, fundador d’Atari, és la preferida de Rosendo Garganta, fundador i director de Devicare. “Aquesta frase sempre em recorda que les idees no valen res a les startup i que he de centrar-me en l’execució: la gestió de les persones de l'equip, la gestió dels projectes, la gestió dels processos, la gestió de la tresoreria i la gestió dels clients”, explica Garganta.\n2. Pensa en gran\n“Un gran amic sempre em repetia: ‘Pensa sempre en gran, però comença petit’ –ens confessa Silvia Raga, CEO de DyCare-. Quan comences a emprendre tot sembla complex i complicat i és molt fàcil perdre't en el camí, però sempre m'ajuda recordar que tots els grans èxits s'assoleixen amb petites accions”. Com sentencia Jesús Purroy, fundador d’Àvida Biotech,” cal emprendre projectes ambiciosos, perquè sempre som a temps de fer coses petites”.\nI és que pensar en clau local ja no té sentit en el sector salut. “Pensa en gran, fes un projecte totalment escalable. En un món cada cop més global, la distància i el temps tendeixen a zero: aprofita-ho! Pensa com pots expandir la teva solució de la forma més ràpida... i estigues preparat per no rendir-te, perquè no serà fàcil”, aconsella Cristian Pascual, cofundador i CEO de Mediktor.\n3. Tingues clar el model de negoci\nJavier de Oca, cofundador i CEO d’IOMED, dona un savi consell: “Follow the money”. És a dir, “busca on és el pagador per al teu producte i trobaràs la resposta. El sector salut és un sector peculiar, on els pagadors no sempre són tan clars i on l’usuari que consumeix un servei no té per què ser qui l’està pagant”, recorda. En la mateixa línia Llorenç Coll, cofundador i CEO d’Aniling, recomana als futurs emprenedors que defineixin molt bé els seus clients.\n“Com més potencial innovador tingui el teu producte, sobretot en les primeres fases, més repte suposa definir amb precisió el teu mercat i l’aproximació els clients. És bo tenir-lo com a mantra constantment perquè totes les decisions que es facin estiguin realment ben enfocades i alineades”, adverteix Coll.\nEn aquest procés, és habitual que el projecte s’hagi de reorientar. Marc Rafat, cofundador i CEO de HealthQuay, va canviar la seva orientació professional després de la mort de la seva dona a causa d’un càncer. Va deixar la seva trajectòria d’enginyer en automoció, també es va apuntar al programa d·HEALTH Barcelona, i va fundar la companyia per aportar solucions als problemes que es van trobar durant la malaltia. “Al llarg del procés hem pivotat moltes vegades en el model de negoci –explica Rafat-. Durant les primeres etapes molta gent ens va recomanar que ens centréssim en el problema i miréssim com solucionar-lo sense tenir en compte quin seria el model d’ingressos, i després el busquéssim. Això ens ha permès arribar a un model de negoci gratuït i sostenible en el temps, la qual cosa ens permet tenir impacte en moltíssims més pacients que si haguéssim buscat un model de negoci més tradicional”.\n4. No perdis de vista els números\nI mentre no hi hagi clients... com sostenim el projecte? “Vigila el cash-flow: les empreses no moren per falta d’idees, sinó per falta de diners –recorda Antoni Riu, director general de Galgo Medical-. Cal assegurar que l’empresa tindrà els diners necessaris per poder continuar com a mínim un mes més i donar temps perquè els productes desenvolupats quallin en el mercat”.\nA Roger Gomis, investigador ICREA a IRB Barcelona i fundador d’Inbiomotion, el millor li va arribar d’un expert en negoci. “Si et poses a fer negocis, fes-ho de veritat, em va dir. Això em va portar a buscar finançament de venture capital i llançar rondes de finançament per poder tirar endavant el projecte”, recorda.\nPerdre la por als números és un dels consells habituals que reben els emprenedors que venen de l’àmbit acadèmic. “Durant un procés de mentorització em van dir que es podia aconseguir l’èxit utilitzant els diners com una eina, sense la necessitat de demonitzar-los. Això és típic de les persones que tenen formació científica forta i veuen l’èxit científic com a únic repte”, reconeix Walter Sanseverino, cofundador i CEO de Sequentia Biotech.\n5. Tria bé els companys de viatge\nLa paraula “equip” ha estat sense dubte la més repetida al llarg de totes les entrevistes: els emprenedors tenen clar que envoltar-se de les persones adequades és un element clau en l’èxit de l’empresa. “Emprèn en equip i crea el teu cercle virtuós”, resumeix Mariona Serra, cofundadora i CEO de GoodGut.\nRuth Risueño, fundadora de Leukos Biotech, recomana envoltar-se de bons professionals. “Si no saps d'una àrea de coneixement, busca algú que sigui un expert i cobreixi aquesta carència”, recorda. “Molts dels emprenedors que venim de la carrera acadèmica-investigadora estem entrenats per a ser molt autosuficients –admet Miquel Vila-Perelló, cofundador i CEO de ProteoDesign-. Tenir un bon equip és absolutament clau i cal pensar que no només hi ha els aspectes tècnics i científics sinó també tota altra sèrie de qüestions, des de temes financers i de negoci, legals i de desenvolupament de producte, fins a temes mundans de comptabilitat i logística, dels quals als inicis pot ser que en sàpigues molt poc, o que fins i tot no valoris en la justa mesura”.\nTambé Carlos Lurigados, soci fundador i director de FreeOx Biotech, té clar que “la clau principal d'èxit de qualsevol projecte és l'equip. Hi ha més factors però aquest és l'origen i final de tot”.\nLa recomanació d’escollir bons companys de viatge va més enllà dels socis interns de l’empresa. Com apunta Jordi Cusidó, cofundador de HealthApp, “no facis negocis ni acords amb gent de la qual no te’n refies”.\n6. Aprèn dels errors\n“Si busques resultats diferents, no facis sempre el mateix”, va dir Einstein. Aquesta dita és la preferida d’Albert Jané, cofundador i CEO de Vytrus Biotech: “És un principi que es pot aplicar a qualsevol àrea de la vida, també en l’àmbit empresarial –destaca Jané-. La millor manera d’aprendre dels errors és analitzar-los i trobar una manera diferents d’enfocar-los. És impossible no cometre errors, el més important es aprendre’n ràpidament per solucionar-los i que no tornin a passar”.\nI és que els errors formen part del camí habitual d’emprendre. “El millor consell que m’han donat ha estat que m’equivoqués de pressa –confessa Jaume Puig, cofundador i CEO de Biel Glasses-. Tots ens hem d’equivocar en alguna decisió, i en l’àmbit de l’empresa crec que la clau està en fer-ho tant aviat com sigui possible, a temps per poder rectificar”.\n7. Explica bé el teu projecte\nUn emprenedor ha de tenir molt clar el seu elevator pitch i ser capaç de “vendre” el seu projecte en qualsevol moment i davant de qualsevol públic. Per a Laszlo Bax, cofundador i director de Braingaze, la clau és que aquesta explicació aconsegueixi ser el més senzilla possible. “No intentis explicar-ho tot en 60 segons, tracta de veure les coses a través dels ulls de les persones amb les que t'estàs comunicant. Donar aquests consells és fàcil, però seguir-los és terriblement difícil”, reconeix Bax.\nBernat Ollé, cofundador i director de Vedanta Biosciences també aconsella “ser directe i parlar clar”. I afegeix una recomanació: “Si hi ha alguna cosa que s’ha de criticar o arreglar, no et mosseguis la llengua. Criticar és legítim si es fa amb respecte i amb ànim d’ajudar a resoldre un problema. Això ajuda a crear una cultura on la gent diu el que pensa: tothom se sent escoltat i contribueix a resoldre els problemes de la companyia”, subratlla Ollé.\nSer capaç d’escoltar els altres (tant els consells com les crítiques) és precisament un altre dels consells més repetits pels emprenedors de la BioRegió. “Parla amb molta gent i aconsegueix moltes opinions sobre la teva idea de negoci. T’enduràs molts cops, però almenys si ho parles amb molta gent sabràs com endur-te’ls de la forma més suau possible”, sentencia Adrià Maceira, cofundador i CEO de CreatSens Health.\nEn la mateixa línia Laura Soucek, cofundadora i CEO de Peptomyc, recomana “mantenir la ment oberta a cada negociació i a cada etapa d’aquesta empresa. De fet, escoltar totes les opcions abans de jutjar o de prendre cap decisió va resultar una estratègia extremadament efectiva”, apunta Soucek.\nEscoltar els clients és també bàsic per orientar correctament el pla de negoci. “Cal fer-ho tot Lean, és a dir, res és vàlid o invàlid fins que no ho proves amb els teus clients -opina Carlos Rodés, cofundador i CEO de WeFitter-. Fes moltes proves, no tinguis por a equivocar-te i aconsegueix tot el feedback que puguis. Quan el teu producte t'agrada, vol dir que ja fas tard per treure'l al mercat: l'has de treure i obtenir feedback de clients”.\n9. Mai oblidis el teu objectiu\nTenir clara la meta perseguida és imprescindible per no defallir al llarg del camí emprenedor. “Cal tenir molt present l'objectiu que es vol aconseguir: pot ser que sigui necessari canviar el camí o el recorregut, però la meta ha d'estar clara per poder arribar-hi”, assenyala Alberto E.Porciani, CEO de Top Doctors.\nHugo Peris, CEO i cofundador de Loop Therapeutics, té especial apreci a un consell que li va donar el seu pare, president de la farmacèutica Salvat: “el que un comença ho ha d'acabar, i cal lluitar fins al final”. Peris reconeix que “estant lluny de casa i treballant en startups, les forces flaquegen sovint i de tant en tant tens la temptació de tirar la tovallola, per això és important marcar-se objectius i no desistir fins haver-los complert”.\n10. No perdis mai la motivació\nEmprendre no sols amb el cap, sinó amb passió, és un altre mantra molt repetit pels emprenedors del sector.\n“No tinguis por: el sector està esperant solucions que li canviïn radicalment la vida”, recorda Nuria Pastor, CEO i sòcia fundadora de HumanITcare. “Si tens una idea pròpia i en la qual creus, no la deixis escapar. Sempre s’ha d’escoltar i aprendre de tot i de tots, i afegir totes les aportacions et pot fer pivotar per millorar aquesta idea, però no et pot fer defallir”, afegeix Salva Gutiérrez, cofundador i CEO de MJN Neuroserveis. "Pots aconseguir tot el que et proposis", resumeix Flavia Wahl, cofundadora d’iBreve.\nLa mateixa passió defensa Anna Sala, cofundadora i CMO d’Adan Medical Innovation: “Si emprens un negoci, que sigui amb alguna cosa que t’apassioni: que no sigui perquè creus que això t’aportarà diners, ja que creure en el que fas i fer-ho amb passió transmet molt”, resumeix Sala.\nI és que escollir el camí de l’emprenedoria és una aventura, però una aventura apassionant, segons els seus protagonistes: “La vida és massa curta per tenir la feina equivocada”, conclou Silvia Raga, CEO de DyCare.\nS’obren les inscripcions de d·HEALTH Barcelona, el programa de formació d’emprenedors i innovadors en tecnologies mèdiques i ‘digital health’


Elgporslin Zodiac Vase Gemini | No. elgs03 | DPH Trading\nItem nr. ELGS03


Ángel Luis Guerrero presenta els pressupostos de Sant Josep: 41,3 milions d’euros, els més elevats que ha tengut mai la Corporació – Federació Socialista d'Eivissa\nL’Ajuntament de Sant Josep ha presentat els seus pressuposts per 2022, en els que la institució gestionarà 41,3 milions d’euros, els més elevats que ha tengut mai la Corporació, de fet un 3,6% més que els de 2021, quan els pressupostos fregaren els 40 milions d’euros. A més, és el primer any en que el compte general de Sant Josep presenta un endeutament zero, després d’haver liquidat tots els passius pendents al llarg d’enguany.\nL’alcalde, Ángel Luís Guerrero, ha destacat en la presentació «l’ambició d’uns comptes que són expansius, com toca en un moment en que hem de recuperar el terreny perdut per la crisi». Alhora tenen «un fort component social», amb una dotació per a l’àrea de Protecció i Promoció Social de 3,7 milions d’euros «que davalla sobre l’any passat però segueix molt per sobre de la demanda que teníem abans de la pandèmia. De tota manera, la podem augmentar si és necessari perquè la nostra institució està més que sanejada i disposa d’un romanent líquid de 35 milions d’euros al banc».\nAixí, Guerrero, ha afirmat que aquests «són uns pressupostos en els que les persones són al centre, en més d’un sentit». Al marge de les inversions programades pel 2022 i que segueixen la línia del pla de mandat, «aquest és el primer any en que tenim una partida de 450.000 euros que es gastarà en el que decideixin els ciutadans», culminant el procès dels pressupostos participatius endegat aquest 2021 i que tot just arriba ara a la fase de votació.\nEl tinent d’alcalde d’Economia, Vicent Roselló, ha destacat també «el realisme» que ha imperat alhora de redactar el compte general de 2022, que ha definit com a «lliure de fum» perquè «no hi ha més que la inversió que ja tenim projectada i no s’han computat més ingressos d’altres administracions dels que estan confirmats a dia d’avui».\nTambé ha afegit que amb la idea de mantenir «una baixa pressió fiscal sobre la ciutadania, després del complicat període de pandèmia», per tercer any consecutiu «hem optat per no tocar cap impost ni taxa municipal, i hem de recordar que ja estan al límit més baix que ens permet la llei i els nostres vesins i vesines són dels que paguen l’IBI més baix de tota l’illa, per exemple». Tampoc s’incrementarà la taxa de residus per l’entrada en servei de la planta de triatge de Ca na Putxa, «perquè hem decidit assumir des de l’Ajuntament aquesta paujada amb fons propis per tal d’ajudar a ciutadans i empreses a sortir de la crisi, no és el moment de pujar res», ha dit.\nEl fet de no repercutir ni l’augment de preus per l’IPC «és de fet una rebaixa que ens podem permetre perquè l’Ajuntament està sanejat gràcies al rigor pressupostari dels últims anys, que fa que a dia d’avui disposem d’un romanent de 35 milions d’euros».\nRosselló ha reiterat, però, que l’equip de govern prefereix invertir aquests diners «en serveis per la ciutadania» abans que deixar-los al banc. Així, i gràcies a que als dos últims anys s’han relaxat les regles d’estabilitat pressupostària, s’ha pogut mobilitzar part d’aquest romanent i incorporar-lo al pressupost. «L’any passat varem poder incorporar 12 milions d’euros al presupots inicial que teniem, de 39,8 milions d’euros, així que al cap de l’any haurem gestionat més de 51 milions d’euros».\nAquests 12 milions incorporats mitjançant 14 modificacions de crèdit durant l’exercici s’han destinat sobretot a inversió (8,5 milions d’euros), a més de liquidar el deute que encara tenia l’Ajuntament (1,3 milions d’euros) i a la millora salarial que ha implicat l’aprovació de la nova Relació de Llocs de Treball (RLT), que ha entrat en vigor enguany després de l’acord històric amb els representants sindicals.\nRoselló ha assenyalat també que tot i que les inversions previstes baixen l’any vinent, amb 5,3 milions d’euros, aquesta xifra creixerà «amb la incorporació dels pressupostos participatius, que no hem computat perquè encara no s’ha decidit a què es destinaran». Així, ha recordat que una de les condicions d’aquest programa de participació ciutadana és que «les actuacions proposades s’han de poder fer durant de l’any, així que tot es veurà durant 2022». Tampoc es compten els fons que s’espera rebre d’Europa a través dels Next Generation.\nEl tinent d’alcalde també ha assenyalat que l’any que ve es mantenen els ajuts al lloguer amb els què es beneficia tant les famílies com els joves que volen emancipar-se o els que estudien fora del municipi (300.000 euros) igual que els ajuts per a fer front a les despeses d’escoleta (50.000 euros). «Això sense oblidar els ajuts d’emergència per fer front a les necessitats bàsiques que puguin tenir els ciutadans en una dificultat puntual. Són uns pressuposts que segueixen la màxima que ningú ha de quedar enrere en aquesta crisi», ha afegit.\nPerquè encara que als pressuposts de l’any que ve la partida destinada a Protecció i Promoció Social baixa en 200.000 euros respecte els d’enguany, encara és la segona xifra més alta que s’ha destinat mai a aquesta àrea, després del fort augment de l’any passat, i s’hi dedicaran nou cèntims de cada euro de la despesa prevista.\nFruit de la congelació impositiva, els impostos directes (IBI, Impost d’Activitats Econòmiques, Impost de Vehicles…) està previst que generin 14.441.631 euros, el 34,96% del total d’ingressos, amb una davallada de 180.000 euros respecte l’any passat i una pèrdua de pes al conjunt d’ingressos de gairebé dos punts respecte 2021.\nEl que experimentarà un fort augment són les transferències de capital, que aportaran 1,2 milions més que l’any passat passant de 2,6 milions a gairebé 3,8 el 2022. Aquest epígraf engloba els sous que arribaran pels ajuts de l’Estat arrel de la fallida de Thomas Cook (1,2 milions d’euros), el pagament de l’anualitat per les obres del CEIP Ses Planes de la conselleria d’Educació (495.662 euros), les aportacions al projecte d’ordenació de la badia de l’Impost de Turisme Sostenible i la part que correspon al Consell i l’Ajuntament de Sant Antoni (380.000euros), 600.000 euros corresponents a obres finançades pel Consell i un altre milió pel Pla de Millora de la Sostenibilitat i Eficiència Urbana.\nAltres increments rellevants són els que s’espera que reportin els impostos indirectes (com l’ICIO) arrel de la reactivació econòmica i les transferències corrents, que inclouen la participació en els tributs de l’Estat els convenis previstos per a promoció de l’ocupació amb el SOIB i altres aportacions com la que ha de rebre’s del Fons autonòmic de cooperació municipal (300.000 euros) o els 390.000 per a finançar les prestacions socials bàsiques.\nEn quant a la despesa, el capítol de personal puja als 11.334.006 euros, un 4,37% més que enguany. Aquest increment es deu a l’augment general de sous per la nova Relació de Llocs de Treball (RLT) que ha entrat en vigor enguany, la pujada salarial aprovada per l’Estat del 2%, les modificacions al planter previstes durant 2022 i l’augment de personal als serveis socials per complir les ràtios de la normativa balear. A més, es preveu un volum important de contractacions a través dels distints programes de formació i ocupació que està previst iniciar amb el SOIB: Reactiva Sant Josep, SOIB Dona, Jardins de sa Talaia…\nTambé el capítol de despesa corrent augmenta, en aquest cas un 14,45%, fins els 22.147.479 euros, per l’ampliació de serveis que han suposat les últimes inversions de l’Ajuntament, com l’entrada en servei de l’Auditori Caló de s’Oli amb el que implica de despesa de manteniment, dinamització i gestió, o el casal Xaire de Sant Josep. També el nou programa de gestió de residus suposarà un increment del cost, així com l’ampliació prevista del manteniment del sanejament municipal i la implantació de les mesures previstes al Pla d’Igualtat, com exemples.\nTambé augmenta aquesta despesa per la pujada prevista del preu del servei de tractament i eliminació de residus que presta el Consell, que assumirà l’Ajuntament, així com les adjudicacions previstes del manteniment i conservació de carreteres, la recollida d’animals abandonats, etcètera.\nLes transferències corrents experimenten un reducció de 300.000 euros respecte aquest any, fins els 2,3 milions d’euros. Això es deu principalment a que no s’han inclòs les partides que s’han aplicat per l’atenció a les persones afectades per la COVID-19 una vegada superat el pitjor de la crisi. Es mantenen ajuts al lloguer, els previstos per fer front a les despeses d’escoleta i també es preveuen les aportacions al nou centre provisional de baixa exigència i al Fons Pitiús de Cooperació.\nEn quant a les Inversiones, es situen en els 5,23 milions d’euros, una devallada del 20% que es quedarà en l’11% una vegada es decideixi el destí dels 450.000 euros dels pressupostos participatius (450.000 euros addicionals). En la planificació només s’han inclòs actuacions amb projecte redactat i s’espera poder incrementar-les amb l’assignació dels fons europeus als que opta Sant Josep i amb la moficicació de pressupost que es podrà fer amb la incorporació de romanent.\n-Nou centre de Majors de Cala de Bou: 246.000 euros.\n-Condicionament integral edifici polivalent del col·legi L’Urgell: 87.139 euros\n-Asfaltat carrers de Sant Jordi: 300.000 euros.\n-Remodelació tram c. de la sindicalista Margalida Llogat: 55.000 euros\n-Embelliment carrer Murtra (2a anualitat): 1.067.906 euros\n-Condicionament carrers des Caló i Cala de Bou: 493.354 euros.\nCicle de l’aigua:\n-Millora de la xarxa de distribució: 500.000 euros\n-Carril bici al carrer Vicent Serra: 47.689 euros.\n-Adequació i conversió per a vianants del nucli de Sant Josep (1era anualitat): 392.000 €\nMedi natural i paisatge:\n-Sistema recirculació aigua marina: 326.481 euros\n-Ordenació de la Badia de Portmany: 437.083 €\nNotícia anterior\tEl grup PSOE del Consell Insular exigeix una rectificació pública als consellers del PP que han demanat a l’Ajuntament de Sant Josep que prevariqui\nNotícia següent\tRafa Ruiz dóna la benvinguda a més d'un trentena de persones desocupades que s'incorporen a l'Ajuntament d'Eivissa a través del programa SOIB Reactiva 2021


1.1La KGB al Bloc Oriental\n1.2La KGB al Bloc Occidental\nLa KGB al Bloc Oriental[modifica]\nLa KGB al Bloc Occidental[modifica]\nLa KGB va continuar desenvolupant les tècniques de kompromat de l'època estalinista. Sòn mètodes de recollir o fabricar material comprometedor per controlar o fer xantatge d'adversaris polítics. El successor, la FSB postsoviètica, va continuar la tradició. El 2012, el periodista Enric Juliana i Ricart escrivia: «El kompromat s'ha convertit en una tàctica de combat habitual a la Rússia postsoviètica.»\n↑ Juliana, Enric «Kompromat». La Vanguardia, 19-11-2012.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=KGB&oldid=30223843»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 maig 2022 a les 19:16.


Hotel Montsouris Orleans París França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHotel Montsouris Orleans15, rue Beaunier, 14è - Tour Montparnasse, París, França, 75014 - Veure al mapaNotable7,3Basada en27comentarisHotel Montsouris OrleansVeure més fotosBanyVeure més fotosVeure totes les 25 fotosMolt bona ubicació 7,3Veure al mapa7,3UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públicsWi-Fi gratuït en totes les habitacionsservei d'habitacionshabitacions per a no fumadorsconsergemagatzem d'equipatge\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop11 kmAeroport d'Orly, París (ORY) - París17 kmAeroport de Le Bourget, París (LBG) - Aulnay-sous-Boisestacions de tren i autobús350 mPorte d'Orléans Metro Station500 mEstació de Metro Alésiahospitals i clíniques3,1 kmClinique Blometfarmàcies350 mPharmaciebotiga de conveniència2,7 kmCarrefour ExpressRetirada d'efectiu250 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a París, no busqui més enllà de Hotel Montsouris Orleans. A només , aquest hotel de 3-estrelles és fàcilment accessible des de l'aeroport. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Parc Montsouris , Ossera Subterrània Catatombes de París, Fondation Cartier Pour l’Art Contemporain. Hotel Montsouris Orleans ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de Hotel Montsouris Orleans es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hotel Montsouris Orleans és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a París.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Àpats, begudes i refrigeriservei d'habitacions Serveis i comoditatsconsergemagatzem d'equipatgezona de fumadorsAccésrecepció [24 hores]s'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatescriptoriplat de dutxaassecador de cabellforn microonesservei de planxaconnexió sense fils a internet (cortesia)habitacions interconnectades disponiblestelevisió de pantalla planaempolles d'aigua de cortesiahabitacions per a no fumadorsTV satèl•lit/cableIdiomes ParlatsAnglèsFrancès EspanyolPortuguès Mostra MenysPolítiquesNens i llits supletorisNens de 2 a 3 any [inclosos]Ha d'usar un llit extraEdat mínima dels ocupants: 2 any(s)Els hostes de 4 anys i més es consideraran adults.Els llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésInformació útilEntrada/SortidaHorari d'entrada des de: 02:00 PMHorari d'entrada fins a: 11:30 PMHorari de sortida des de: 07:00 AMAltresCost de l'esmorzar (a menys que estigui inclòs al preu de l'habitació): 7 EURL'allotjamentNombre d'habitacions: 35Voltatge de l'habitació: 220Mostrar més\nCalido hotel, con todas las comodidades”\nbonitas habitaciones, cerca de la estacion de metro\nAlejado del centro de la ciudad pero conectado por los metros. comodo y buen precio\nFirst its really not close to metro station and it was really difficult to find if you are stranger in Paris. People are not that friendly and they may make you travel all around this place. No Lift which can make you little uncomfortable. You can get same facility with cheaper price. There is no air conditioning in the room so be careful. Room are small and clean and good enough for one person. Comentat el 07 de setembre 2015\nWithout a lift it was a struggle getting heavy bags up the stairs to the room. Comentat el 16 d'agost 2013\nThe room is relative small and not in the main building.


Servei de documentació 43\n43 - 27/02/2014\nEspiritualitat en l’acció social als barris obrers i ambients populars. “Es va commoure per ells ... " ( Mt 9,36 ) . Inspirats / es per l'Esperit de Jesús : Propostes d'acció a una vida religiosa afectada per la crisi.\nP. Dario Mollà, jesuïta Teòleg, especialista en espiritualitat ignasiana


Ràdio Balaguer - Mor un motorista en una sortida de via a la C-12 a Àger. Ja són 69 les persones que han mort en accidents a la xarxa viària interurbana aquest any\nMor un motorista en una sortida de via a la C-12 a Àger. Ja són 69 les persones que han mort en accidents a la xarxa viària interurbana aquest any\nEls Mossos d'Esquadra van rebre l'avís a les 17.52 hores. S.LL.S. va resultar ferit molt greu i va ser traslladat a l'Hospital Parc Taulí de Sabadell en un helicòpter del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM). Aquest matí, però, s'ha comunicat al seva mort. Tenia 55 anys i era veí d'Alcoletge.\nD'altra banda, una dona va resultar ferida dissabte en topar la moto amb la que viatjava amb un turisme. L'accident va passar prop del nucli de la Ràpita. S'hi van haver de desplaçar Bombers i Mossos, i el SEM la va traslladar a l'Hospital Arnau de Vilanova.\nTambé Artesa de Segre va registrar un accident dissabte quan una furgoneta va bolcar a la carretera c-26. En aquest cas no es va registrar cap ferit.\nDes de l’1 de gener fins al 31 de maig de 2019, 66 persones havien mort en 63 accidents mortals a les carreteres catalanes. A aquestes dades però cal sumar les d’aquest cap de setmana. Ara ja són 69 les persones que han mort en accidents a la xarxa viària interurbana aquest any.\nEl nombre de víctimes mortals representa una reducció respecte el mateix període de l’any passat. Tanmateix, el Servei Català de Trànsit alerta que no s’ha d’abaixar la guàrdia i que cal conduir amb la màxima atenció i prudència per prevenir qualsevol incidència a la carretera.\nQuant als dies de la setmana, el 65% dels morts a les carreteres catalanes han estat entre divendres i diumenge. A més, convé destacar que pràcticament la meitat dels accidents han tingut lloc a la tarda.\nDe les 69 persones mortes, també un terç són víctimes de col•lectius vulnerables: motoristes, ciclistes i vianants. Convé destacar que a 31 de maig el nombre de motoristes morts iguala el de l’any passat, 18; un fet preocupant amb l’arribada del bon temps, quan augmenta la circulació dels vehicles de dues rodes.


BellaterraDiari.cat | VÍDEO: El malvat personatge de Carnestoltes del cau es passeja per Bellaterra | Espai d'Entitats\nProp de 30 nens i nenes, d'entre 5 i 18 anys, van assistir a les activitats que el Grup Escolta Bellaterra va fer aquest dissabte\nper Redacció dimecres, 6 de març 2019 - 17:15h | Actualitzat a 07/03/2019 11:32h\nEl malvat Trinxan va voler esgarrar la festa als joves del Grup Escolta Bellaterra | Grup Escolta Bellaterra\nEls nens i nenes del Grup Escolta Bellaterra van poder gaudir d'una jornada de festa pel Carnestoltes enfrontant-se al "malvat Trinxan", que s'havia "apoderat de l'EMD". I ho van fer amb una sèrie d'activitats el passat dissabte 2 de març.\nDes del Cau de Bellaterra indiquen que va ser una jornada festiva que va funcionar molt bé, i que tenia com a punt d'interès la transformació dels seus membres en tortugues ninjes que s'enfrontaven al malvat Trinxan, que es va presentar en un vídeo per a "molestar-les".\nAixí, entre les diferents activitats que es van fer al llarg del dia es van poder comptar diversos jocs d'aprenentatge i creativitat, com unmemory, tot i que també una gimcana que recorria tota Bellaterra, sortint des del Cau i passant per l'EMD, entre altres indrets. Tot plegat en un esforç d'entrenar la força, l'astúcia i l'agilitat per combatre a Trinxan que, alhora, volia servir de punt de reflexió sobre la cohesió social a Bellaterra.\nD'aquesta manera, tot i que no hi va haver cap festivitat pública organitzada a Bellaterra amb motiu de l'arribada del Carnestoltes, el voltant de 30 nens i nenes del GEB, d'entre 5 i 18 anys, van poder gaudir de la jornada festiva aprenent i coneixent el barri.


Las Bajas Pasiones publiquen el segon avançament del seu nou disc – Sons de Xaloc\nLas Bajas Pasiones publiquen el segon avançament del seu nou disc\nGame over és el títol del segon senzill amb el que el trío català Las Bajas Pasiones adelanten el seu proper àlbum. Aquest tema, que «parla de que la vida és com un videojoc i es basa en anar superant pantalles fins arribar a ser un mateix», arriba després de Te lo contaría, un tema sobre «no dependre de ningú i comptar amb les amigues de sempre per tirar endavant».\nEl pròxim disc de Las Bajas Pasiones té previst veure la llum a la tardor d’enguany, aquest ja serà el seu tercer treball d’estudi després de Rizomas salvajes (2018, Delirics) i Bichx Rarx (2020, Kasba Music). Per ara, els senzills que ha publicat el grup ofereix més de la seua particular mescla d’estils urbans, des del rap i el pop fins l’electrònica disco.\nSerpent publiquen el seu EP punk-rock Amb la rancúnia pròpia d’un lletraferit\nCiudad Jara composen “Nudo en un cordel” per a la BSO de la pel·lícula “Lucas”


(S'ha redirigit des de: Acers)\nPercentatges majors que el 2,0% i fins al 4% de carboni donen lloc a foses trencadisses que no es pot forjar. Aquesta circumstància, però, se circumscriu als acers al carboni en els quals aquest últim és l'únic element aliable o els altres presents ho estan en quantitats molt petites, ja que, de fet hi ha multitud de tipus d'acer amb composicions molt diverses que reben denominacions específiques en virtut ja sigui dels elements que predominen en la seva composició (acers al silici), de la seva susceptibilitat a certs tractaments (acers de cementació), d'alguna característica potenciada (acers inoxidables) i fins i tot en funció del seu ús (acers estructurals). Normalment aquests aliatges de ferro s'engloben sota la denominació genèrica d'acers especials, raó per la qual aquí s'ha adoptat la definició dels comuns o "al carboni" que, a més de ser els primers fabricats i els més emprats, i aproximadament el 90% de l'acer comercialitzat és "al carboni". serveixen de base per als altres. Aquesta gran varietat d'acers va portar a William Siemens a definir l'acer com «un compost de ferro i una altra substància que incrementa la seva resistència».\nPer la varietat ja apuntada i per la seva disponibilitat –els seus dos elements primordials abunden en la naturalesa facilitant la seva producció en quantitats industrials–,[nota 2] els acers són els aliatges més utilitzats en la construcció de maquinària, eines, edificis i obres públiques, havent contribuït a l'alt nivell de desenvolupament tecnològic de les societats industrialitzades. Tanmateix, en certs sectors, com la construcció aeronàutica, l'acer gairebé no s'utilitza a causa del fet que és un material molt dens, gairebé tres vegades més dens que l'alumini (7.850 kg/m³ de densitat enfront dels 2.700 kg/m³ de l'alumini).\nTambé conegut com a acer Damasc, l'acer wootz és famós per la seva durabilitat i capacitat de mantenir un tall. Originalment va ser creat d'un nombre diferent de materials, incloent-hi traces d'altres elements en concentracions menors a 1000 parts per milió o 0,1% de la composició de la roca. Era essencialment un complicat aliatge amb ferro com el seu principal component. Estudis recents han suggerit que en la seva estructura s'incloïen nanotubs de carboni, el que potser explica algunes de les seves qualitats llegendàries; encara que tenint en compte la tecnologia disponible en aquell moment van ser probablement produïts més per casualitat que per disseny. L'acer crucible (Crucible steel), basat en diferents tècniques de produir aliatges d'acer emprant calor lenta i refredant ferro pur i carbó, va ser produït a Merv entre el segle ix i el segle x.\nA la Xina, sota la dinastia Song del segle xi, hi ha proves de la producció d'acer emprant dues tècniques: una d'un mètode "berganesc" que produïa un acer de qualitat inferior per no ser homogeni, i un precursor del modern mètode Bessemer el qual utilitzava una descarbonització mitjançant repetits forjats sota sobtats refredaments (cold blast).\nEl ferro per a ús industrial va ser descobert cap a l'any 1500 aC, a Medzamor, prop d'Erevan, capital d'Armènia i de la muntanya Ararat. La tecnologia del ferro es va mantenir molt de temps en secret, difonent-se extensament cap a l'any 1200 aC. Els artesans del ferro van aprendre a fabricar acer escalfant ferro forjat i carbó vegetal en recipients d'argila durant diversos dies, amb el que el ferro absorbia suficient carboni per convertir-se en acer autèntic.\nFou Benjamin Huntsman qui va desenvolupar un procediment per fondre ferro forjat amb carboni, obtenint d'aquesta manera el primer acer conegut. El 1856, Sir Henry Bessemer, va fer possible la fabricació d'acer en grans quantitats, però el seu procediment ha caigut en desús, perquè només podia utilitzar ferro que contingués fòsfor i sofre en petites proporcions. En 1857, Sir William Siemens va idear un altre procediment de fabricació industrial de l'acer, que en l'actualitat ha caigut en desús, el procés Martin Siemens, per descarburació de la fosa de ferro dolç i òxid de ferro, escalfant amb oli, gas de coc, o una barreja de gas d'alt forn i de coc.\nSiemens havia experimentat en 1878 amb l'electricitat per escalfar els forns d'acer, però va ser el metal·lúrgic Francès Paul Héroult, co-inventor del mètode modern per fondre alumini, qui va iniciar el 1902 la producció comercial de l'acer en forns elèctrics a arc. El mètode de Héroult consisteix a introduir en el forn ferralla d'acer de composició coneguda fent saltar un arc elèctric entre la ferralla i uns grans elèctrodes de carboni situats al sostre del forn.\nEl 1950 s'aplicà el procés de colada contínua que s'usa quan es vol produir perfils laminats d'acer de secció constant i en grans quantitats. El procés consisteix a col·locar sota un gresol un motlle amb la forma pretesa, i amb una vàlvula es pot anar dosificant el material fos que va al motlle. El material fos passa pel motlle per gravetat i es va refredant amb un sistema d'aigua; com a conseqüència, es torna pastós i adquireix la forma del motlle. Posteriorment el material és conformat amb una sèrie de rodets que al mateix temps ho arrosseguen cap a la part exterior del sistema. Una vegada conformat el material amb la forma necessària i amb la longitud adequada, es talla i emmagatzema. Actualment s'utilitzen alguns metalls i metal·loides en forma de ferroaleacions, que, units a l'acer, li proporcionen excel·lents qualitats de duresa i resistència mecànica.\nEl procés de fabricació de l'acer, es completa mitjançant l'anomenada metal·lúrgia secundària. En aquesta etapa, es donen a l'acer líquid les propietats químiques, temperatura, contingut de gasos, nivell d'inclusions i impureses desitjats. La unitat més comuna de metal·lúrgia secundària és el forn cullera. L'acer aquí produït està llest per ser posteriorment colat, en forma convencional o en colada contínua.\nEn moltes regions del món, l'acer és de gran importància per a la dinàmica de la població, indústria i comerç.\nEncara que és difícil establir les propietats físiques i mecàniques de l'acer, ja que aquestes varien amb els ajustaments en la seva composició i els diversos tractaments tèrmics, químics o mecànics, amb els que poden aconseguir acers amb combinacions de característiques adequades per a infinitat d'aplicacions, es poden citar-ne algunes propietats genèriques:\nTé una alta conductivitat elèctrica. Encara que depèn de la seva composició és aproximadament de 3·10 6 S / m. En les línies aèries d'alta tensió s'utilitzen amb freqüència conductors d'alumini amb ànima d'acer proporcionant aquest últim la resistència mecànica necessària per incrementar la distància entre torres i optimitzar el cost de la instal·lació.\n↑ 16,0 16,1 Informació sobre el punt de fusió de l'acer\n↑ Roura Grabulosa, Pere; Farja Silva, Jordi; Güell Ordis, Josep Maria. Apunts de fonaments de ciències dels materials. Universitat de Girona, 2006, p.53. ISBN 84-8458-227-2. Arxivat 2011-10-02 a Wayback Machine.\n↑ Robert Guy Matthews. «La indústria de l'acer preveu més pèrdues enmig d'una sobreproducció». The Wall Street Journal, 24-04-2009. [Consulta: 28 abril 2009].\nWarren, Kenneth, Big Steel: The First Century of the United States Steel Corporation, 1901–2001. University of Pittsburgh Press, 2001\nDiferents tipus de perfils d'acer\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Acer&oldid=27631491»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 juny 2021 a les 15:05.


Intel·ligència col·lectiva - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa intel·ligència col·lectiva és una forma de maximitzar el coneixement i les capacitats cognitives d'un grup, a partir de la col·laboració i cooperació dels individus que el conformen. Els estudis de la intel·ligència col·lectiva s'encabeixen dins el subcamp de la Sociologia, les Ciències de la Computació i el Comportament de Masses. El precursor del concepte fou l'entomòleg William Morton Wheeler, qui ja el 1911 senyala que individus aparentment independents poden cooperar fins al punt de convertir-se, conceptualment, en un sol organisme. Wheeler va observar aquest procés col·laboratiu en el seu treball amb les formigues que actuaven com les cèl·lules d'un sol animal amb una ment col·lectiva. A aquesta gran criatura que semblava formar una colònia l'anomenà "superorganisme".\nEl 1912, Émile Durkheim va identificar la societat com el recurs únic del pensament lògic humà. Argumenta que la societat constitueix una intel·ligència més gran perquè transcendeix l'individu en espai i temps.\nEn successives investigacions al llarg dels segles XX i XXI, el concepte s'ampliarà i enriquirà, a partir de les aportacions d'autors com Tom Atlee, George Pór o Pierre Lévy.\nSegons Atlee el terme fa referència a una forma compartida i integrada d'intel·ligència, que es troba en l'individu i en el seu entorn. Així doncs, la intel·ligència col·lectiva sorgeix quan unim la nostra intel·ligència personal a la d'altres persones, per tal de generar un resultat que serà superior a la suma de les nostres perspectives individuals.\nGeorge Pór defineix el fenomen de la intel·ligència col·lectiva com “la capacitat de les comunitats humanes d'evolucionar cap a un ordre de complexitat i harmonia major, tan per mitjà de mecanismes d'innovació, com de diferenciació i integració, competència i col·laboració.” D'altra banda, Atlee i Pór, afirmen que la maximització de la intel·ligència col·lectiva depèn de l'habilitat d'una organització per acceptar i desenvolupar el “suggeriment daurat”, que és qualsevol contribució potencialment útil per a qualsevol membre.\nPierre Lévy, a l'obra "Inteligencia colectiva: por una antropología del ciberespacio" (Washington, 2004), la defineix com a “una intel·ligència repartida arreu, valorada constantment, coordinada en temps real, que condueix a la mobilització efectiva de competències. “ Segons l'autor, “el fonament i objectiu de la intel·ligència col·lectiva és el reconeixement i enriquiment mutu de les persones.”\nPosteriorment, Thomas W. Malone i un equip d'investigadors de l'Institut Tecnològic de Massachusetts (MIT), demostren en una investigació publicada l'octubre del 2010, que existeix una intel·ligència col·lectiva en grups de persones que cooperen bé juntes, i que aquesta intel·ligència supera les capacitats cognitives individuals de cadascun dels seus membres.\nD'altra banda, l'estudi revela que la tendència a cooperar eficientment està relacionada amb el nombre de dones presents al grup de treball, així com amb el nivell de sensibilitat social del grup, entesa com la bona predisposició dels individus a l'assignació d'ocupacions, per tal que tots els components de l'equip puguin aplicar les seves habilitats davant qualsevol desafiament.\nSegons Malone, aquesta sensibilitat social estaria relacionada amb la capacitat dels individus del grup per a percebre les emocions de la resta de membres. En els grups on una persona és més dominant que la resta, la intel·ligència col·lectiva és menor que en aquells equips on els torns de conversa estan més ben distribuïts.\nEl concepte té múltiples aplicacions en l'àmbit de les organitzacions (empreses, partits polítics, sindicats, etc.), i es veurà impulsat amb les noves tecnologies de la informació i la comunicació, especialment Internet.\n↑ Émile Durkheim, Las formas elementales de la vida religiosa, 1912\n↑ What is Co-Intelligence?\n↑ Blog of collective intelligence\n↑ Inteligencia colectiva per Pierre Lévy Arxivat 2012-08-04 a Wayback Machine. (castellà)\n↑ Putting heads together\nPortal The Co-Intelligence Institute\nInteligencia colectiva: por una antropologia del ciberespacio, per Pierre Lévy\nPlaneta Web 2.0: Inteligencia colectiva o medios fast food, per C. Cobo Romaní i H. Pardo Kuklinski\nPortal de construccions col·lectives\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Intel·ligència_col·lectiva&oldid=30328858»


EL PI DEMANA EN EL PLE PER LA SITUACIÓ LABORAL DELS TREBALLADORS DEL TRANSPORT D’AMBULÀNCIES – El Pi\nPàgina d'inici Actualitat EL PI DEMANA EN EL PLE PER LA SITUACIÓ LABORAL DELS TREBALLADORS DEL TRANSPORT D’AMBULÀNCIES\nL'empresa de Serveis Sociosanitaris Generals contractada per l’IB-Salut no està retornant als treballadors els drets adquirits, tal com es va comprometre, motiu pel qual El Pi instarà al Govern a vigilar més d'a prop les empreses amb contractació pública i els possibles incompliments del conveni col·lectiu.\nLa diputada d'El Pi, Maria Antònia Sureda, demanarà el proper dimarts en el Ple del Parlament per les condicions laborals de l'empresa Serveis Sociosanitari Generals (SSG) que dóna serveis a les ambulàncies de transport programat de pacients.\nLa formació considera que l'Administració ha de posar les eines necessàries pel fer complir el conveni col·lectiu en la seva totalitat a les empreses que té contractes. Actualment els impagaments de SSG, segons el sindicat UGT, afecten a 350 treballadors i es calcula en uns 750 mil euros.\nLa lluita per unes condicions laborals dignes s’ha d'aplicar per igual a l'empresa privada, com a l'empresa pública, per aquest motiu El Pi considera que el Govern té la responsabilitat també de vigilar amb quines condicions es fa feina a les empreses que contracta.\nPrevious article\tEL PI RECLAMARÀ UN SUPORT “CONCRET I EFECTIU” ALS CONSELLS INSULARS I QUE ES FACI REALITAT EL TRASPÀS DE COMPETÈNCIES EN TURISME Next article\tEL PI EXIGIRÀ L’ATURADA DE LA POLÍTICA PARTIDISTA AL CONSELL DE MALLORCA


Un home cau (Detectiu Albert Martínez 1) - Jordi Basté - Primer cap&iacutetulo - megustaleer - ROSA DELS VENTS -\nFa pudor de porro. La puta mare que em va parir. El Rubén somriu en veure’m la cara de contrició que em posseeix quan camino pel carrer de la Mercè en direcció a la plaça d’Antonio López, la de l’edifici de Correus. Per no morir asfixiat pels efluvis de la maria que deixa anar el minúscul carrer, em vénen ganes de menjar al Belmonte, un restaurant molt menut de plats petits que em va recomanar l’Andrea, una amiga que viu a Madrid, però que conserva un pis al carrer Ample. El dia que hi vaig anar em vaig cardar uns patacons amb romesco i uns altres amb bitxo, un confit d’ànec amb patates al forn i un flam de mató que encara n’estic resant les avemaries corresponents.\nPerò el Rubén ha reservat taula a les nou del vespre a la vora del mar. Té collons. És el pitjor ésser humà escollint restaurants. Un paio que menja herbes tot el dia, observant-se el melic literalment per saber el volum de les onades que li fan els abdominals, seleccionant restaurant. Tinc l’encertada teoria que tots aquells que van més de quatre cops per setmana al gimnàs no poden escollir mai un restaurant. Mai. Els músculs els incapaciten per mirar un menú. Sopar amb el Rubén és el suplici del paio que pateix la síndrome de les manvelles. Que si hidrats de carboni, que si massa salsa, que si una verdureta, que si aigua, que si una copa de vi i prou, que si ets boig de barrejar pasta i proteïna. Au, vés a cagar, rei de la bàscula.\nAbans d’ahir, el Rubén va fer quaranta-dos anys i, avui, com que ens coneixem des de la facultat i hem anat llaurant una amistat sòlida, víctimes de les permanents discussions, però de l’enorme respecte que ens tenim, m’ha convidat a sopar. Tot fet, és a dir, taula reservada al restaurant Ca La Nuri, als budells del passeig Marítim de la Barceloneta. S’hi menja bé, però ell no hi va per això. Hi va perquè fan peix a la planxa i a la nit es fot un plat únic i baix en calories. Una delícia de companyia.\nPassegem pel sud de Barcelona, passem pel Set Portes i tirem Joan de Borbó enllà per arribar, al cap de mitja hora, al restaurant. Xerrem sobre xorrades i, de fet, hem tornat a discutir sobre el cànnabis i la causa-efecte de la ferum al carrer del Belmonte. El Rubén manté la teoria que un porro ben fumat és un bé de Déu, fet que no li nego, però ens embranquem en la batalla de les olors o de les pudors i se m’emprenya perquè li dic que no sé si és pitjor la que fa ell amb aquest perfum que escampa d’aquell cony de botiga de Londres. Té raó d’empipar-se, però en això d’aquestes catipens d’Abercrombie and Fitch, botiga que odio profundament perquè és el culte a la perfecció, no hi passo. En Rubén té enveja dels efebus que es despullen a la porta ensenyant el tors a la parròquia que passeja per allà. Tots magnífics, pentinats, sense cap pèl al pit amb un cos amb bíceps i tríceps en perfecte estat de revista i, apa, entra cap a dins pensant que els texans skinny fit que porten ens quedaran bé a la resta dels humans. A cascar-la. I aquell perfum que empastifa tota l’estança. I no només això... sinó que el sòmines s’acaba gastant setanta-cinc lliures per un pot d’aquell ambientador amb ínfules de perfum. Doncs sí: entre la maria i el perfum, millor el cànnabis. Tema resolt.\nMentre passegem per Joan de Borbó i ens endinsem pels carrers de la Barceloneta, deixem enrere restaurants de magnífica predisposició al sagrat culte de la gastronomia. Ja veurem, a la Nuri aquesta, què tal s’hi menja. A mi és que aquests restaurants d’arran de mar em recorden la infantesa a Palamós quan els pares i els avis paterns ens obligaven als tres germans, amb samarreta de Coca-Cola i banyador Turbo ple de sorra, a menjar en un intent de bar gambes presumptament de la zona. Eren els anys vuitanta i no he superat el trauma d’aquell establiment a tocar de mar i al costat d’una botiga d’aquelles on venen flotadors, olis per bronzejar-te, potingues per si t’has cremat per culpa dels olis per bronzejar-te, peus d’ànec, ulleres de sol, diaris d’aquí i d’allà, revistes, xiclets, gelats, postals... Postals? Qui collons compra postals al segle XXI? En aquella època, mira..., però ara encara se n’hi veuen. Col·leccionistes? Gent cool que no té WhatsApp ni SMS i arriba de vacances abans que aterri la postal?\nPenso en tot això mentre el Rubén, fornit advocat bronzejat pels UVA del gimnàs de Gran de Gràcia, continua caminant a ritme ràpid perquè ha reservat taula a les nou i ja han tocat els tres quarts.\nSento soroll a prop. És soroll però també és música. Termes radicalment compatibles. Chunda, chunda. No entenc aquesta música. Sona igual. I li dic al Rubén que potser amb la pudor de porro té raó. Em mira amb cara de dir-me: «El meu amic s’ha trastornat de cop». Oh, és clar, millor la maria que les pastilles. No entén res i li facilito la traducció quan li explico que, de la mateixa manera que no suporto aquella ferum perquè em mareja, prefereixo viure marejat que morir empastillat. Esclata a riure. A mi és que aquesta música em recorda pastilles. El so prové d’un dels bars i discoteques que envolten l’hotel Arts. No entenc aquests horaris de sorolls infames. No són ni les nou de la nit de meitat de maig, encara no és ni tan sols de nit i el chunda, chunda forma part de l’hora de les cançons de bressol. I tant que estem perdent els valors, com deia mon pare.\nEs veu que és cap avall perquè el Rubén ha fet una zigazaga que m’ha obligat a un canvi de ritme per acabar baixant unes escales que ens acosten al seu objectiu: el puto peix a la planxa. Som a tocar de la sorra tot caminant per una mena de fustes sorolloses, incrustades per l’Ajuntament a baix cost mentre a la platja no hi ha ni una ànima perquè la temperatura, tot i ser agradable, no permet ni magrejar-se amb la vella excusa de veure la immensitat. No sé per què collons hem d’anar al mar a sopar si de peixos a la planxa en fan també al Tibidabo, a La Venta, per exemple. Doncs no, el Rubén, amb l’excusa que ell serà qui traurà la Visa, m’arrossega fins a la sorra. Sort que m’he posat unes Sebago antigues, que, ves, si s’omplen de sorra, tal dia farà un any. De moment, la fusta aguanta les envestides de les meves sabates i no hi ha entrat ni un gra. Un punt a favor de la Nuri dels pebrots.\nJa hem arribat. El lloc és petit però agradable. En el fons, sóc un romàntic. Podria haver pensat agradable però petit. Però, de tant en tant, rebo una allau de positivisme i el lloc m’ha semblat minúscul però entranyable. A sobre ens donen una taula que permet veure això que els aprenents de poetes en diuen la immensitat del mar. De mom


Carme Ruscalleda presenta la sisena edició de la Diada de la Maduixa de la Vallalta | Diari Maresme\nCarme Ruscalleda presenta la sisena edició de la Diada de la Maduixa de la Vallalta\nL’Hotel Gran Sol de Sant Pol acollirà avui dimecres 22 d’abril, a les 11 h. del matí, la presentació del programa de la VI Diada de la Maduixa de la Vallalta i les Jornades Gastronòmiques, amb la presència de la restauradora Carme Ruscalleda.\nTambé hi assistiran els alcaldes i regidors de Promoció Econòmica i Turisme dels cinc municipis de la Vallalta – Sant Pol, Sant Cebrià, Sant Iscle, Canet i Arenys de Munt – i els representants del Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme. Juntament amb Carme Ruscalleda, en representació dels restaurants de les jornades, hi assistirà una delegació de pagesos de la comarca.\nLa zona més muntanyosa de la comarca del Maresme gaudeix d’un microclima i unes condicions orogràfiques molt favorables per al conreu de la maduixa. Aquests terrenys amb pendent compten, durant l’hivern, amb un angle d’incidència major dels raigs solars. D’altra banda, la capacitat de drenatge del sauló permet un millor desenvolupament de l’arrel de la planta. Tots aquests factors repercuteixen favorablement en la qualitat de les maduixes del Maresme que es caracteritzen per un color vermell intens, un sabor molt dolç – amb un punt d’acidesa -, una textura carnosa i una agradable aroma, especialment quan són acabades de collir.


L'avorriment té beneficis en els nens\nEva Gómez 23 de febrer de 2017 07:55\nEs tracta d'un titular que pot sonar força estrany... ho he entès bé? Esteu dient que cal que els nens s'avorreixin? Doncs sí.\nVivim una època on el "no fer res" està molt mal valorat. La nostra capacitat professional o personal (i fins i tot el nostre èxit) es troba sovint lligat al concepte de tenir moltes coses a fer... de no tenir temps. No parlem de feina, sinó de "tenir coses a fer" encara que siguin relacionades amb el lleure. Poques són les vegades que no sabem què fer o que tenim un dia totalment "buit" de responsabilitats. Aquesta situació de dubtosa salubritat que vivim els adults, la traspassem inconscientment als nostres infants. I sense voler els estem donant també un missatge erroni: avorrir-se és molt dolent.\nSi ens parem a observar, a més, com viuen també els nostres fills, veurem que viuen molt semblant a nosaltres. Van tots els dies a l'escola, surten i fan activitats extraescolars, deures, bany o dutxa, sopar, etc... estàn molt ocupats i tenen molt poc temps per jugar, per desconectar, per inclús tenir un espai de tranquil·litat amb nosaltres i parlar de com els hi ha anat el dia. Estan aprenent a fer i rebre amb molta rapidesa, a viure ràpid, a trobar gratificacions de manera ràpida i per tant, en general, tenen un baix nivell de tolerància a la frustració, precisament per aquesta immediatesa en la que viuen.\nPer tant, per un costat, toleraran molt malament no tenir res a fer o res en què jugar o amb qui jugar. Toleraran molt malament l'avorriment perquè estan molt acostumats a que quan demanen la nostra atenció els hi donem de seguida, per això, quan detecten un mínim d'avorriment ràpidament agafen la tauleta, la Play, etc...\nEn aquests casos, encara és més necessari entrenar els nostres fills en la tolerància a l'avorriment. Potser us pregunteu per què? Per què és necessari l'avorriment? I quins són els seus beneficis?\nHeather Lench, de l'Universitat de Texas, explica que l'avorriment es troba darrera d'una de les característiques nostres més importants, la CURIOSITAT. L'avorriment evita que caiguem sempre en el mateix i ens impulsa a posar-nos noves metes, a explorar nous horitzons i noves idees. Incrementa la motivació i la creativitat, portant a la ment a deambular, pensant en formes associatives i creatives.\nCom a societat valorem la innovació, les idees disruptives i les expressions artístiques, és a dir, allò que s'allunya de lo convencional i que és fruit de la creativitat. Quan el nen s'avorreix connecta amb ell mateix, trenca amb les activitats dirigides, es deixa anar... Si un nen s'avorreix i ningú li diu què fer, ell mateix acabarà trobant una forma d'entretenir-se i sovint implicarà la seva imaginació. A més, avorrir-se permetrà que experimenti una nova sensació, que aprengui a conviure-hi i en tregui profit. De ben segur, l'ajudarà a viure una vida més relaxada, a ser més tolerant i a lidiar amb altres sentiments com la frustració o la impaciència.\nPer últim, cal diferenciar entre tenir estones d'avorriment, que és bo per tot el que hem explicat, amb un estil de vida sense estímuls. En el cas dels joves adolescents per exemple, hem d'estar alerta, perquè una vida sense estímuls (amics, aficions, etc...) podria conduïr a un avorriment continutat molt negatiu que a la vegada podria abocar a produïr conductes de risc per matar l'avorriment, com el consum de drogues, alcohol o activitats d'alt risc que són activadores d'adrenalina.\nJohn Eastwood, de la Universidad York (Canadà) va dir:\n"Vivim en una societat dominada per la tecnologia, en la que estem massa estimulats (...) Això ens posa en una mena de cinta per córrer: ens la passem esperant coses que revisquin la nostra curiositat cada cop més fàcils i més ràpides. Però és possible que això ens causi, en realitat, més avorriment".\nTampoc es tracta ara de que provoquem l'avorriment en els nostres nens i nenes de manera activa, però cal deixar enrere la idea de que cal omplir-los l'agenda per fer-los feliços. Us proposem un petit exercici: deixeu per uns dies de programar l'oci dels infants, deixeu espai per a que estiguin sols i sense activitats i òbviament desconnecteu selectivament les pantalles que ens envolten a totes hores... i observeu, a veure què passa....


SFxI: Germà Capdevila: «Hi són tots»\n«L'Estat ho sap. Cap independentista no ha abandonat el somni. L'única esperança de l'unionisme el 21D és un índex de participació inversemblant»\nMolts encara no saben ben bé què va passar l'endemà de la proclamació de la República. N'hi ha d'emprenyats, n'hi ha de decebuts, n'hi ha de desorientats. Però no n'hi ha cap, d'independentista, que hagi abandonat el seu somni d'una Catalunya lliure i sobirana.\nL'Estat ho sap. L'unionisme ho sap. Tot i la repressió, tot i el control mediàtic i social, tot i la supressió de l'autogovern, els més de dos milions de catalans que són independentistes ho continuen sent, i tornaran a votar opcions independentistes el 21D. És més, la progressió electoral (9N, 27S, 1O) mostra un creixement incessant del nombre de catalans favorables a la independència.\nL'única opció per a l'unionisme és aconseguir una participació inversemblantment elevada el 21D. Per això "cuinen" les enquestes fins l'extenuació (duplicant l'intenció directa de vot si fa falta) per intentar fer veure que tenen el triomf a tocar, i així mobilitzar fins l'últim dels seus simpatitzants, aquells que habitualment no voten en les eleccions catalanes.\nEl problema –per a ells– és que el 27S la participació ja va ser històrica. Fins i tot amb el vot exterior entorpit i en molts casos impossibilitat, més catalans que mai van acudir a les urnes en aquelles eleccions plebiscitàries de 2015. I els arguments unionistes eren els mateixos: la por, les amenaces, les pensions en perill, l'expulsió d'Europa, etcètera.\nÉs molt possible que aconsegueixin un augment de la participació. En aquesta primera setmana de campanya hem vist que l'unionisme disposa de recursos econòmics i mediàtics il·limitats, i que l'independentisme ha de fer front al combat amb una mà lligada a l'esquena, amb candidats exiliats o empresonats. Tanmateix, és molt improbable que aquest creixement sigui de més de 4 o 5 punts.\nSembla improbable que amb això en tinguin prou per superar l'independentisme en unes eleccions que –un cop més– es llegiran en clau refrendària: el bloc independentista contra el bloc unionista (els del 155 i els unionistes reformistes que representen els comuns). El que ja no està tan clar és que Ciudadanos no tingui opció de ser primera força. No sumarien per formar govern, però seria un missatge molt negatiu per a l'independentisme.


Hotel Les Voyageurs Les Sables-d'Olonne França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 673 allotjaments a Les Sables-d'Olonne.\n16 rue de la Bauduere, Les Sables-d'Olonne, Les Sables-d'Olonne, França, 85100 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Les Voyageurs\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Les Sables-d'Olonne, no busqui més enllà de Hotel Les Voyageurs. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Les Voyageurs asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, restaurant, bar, àrea de fumadors.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, habitacions interconnectades disponibles a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Hotel Les Voyageurs és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Les Sables-d'Olonne.\nTots els tipus de viatgers (174)Parelles (108)Viatgers en solitari (40)Famílies amb infants petits (15)Famílies amb infants grans (1)Grups (11)


En marxa el Consell de la Cultura, la plataforma oberta de diàleg i participació entre el Govern i la ciutadania, una de les propostes principals del Pla de Cultura de les Illes Balears – Pla de Cultura de les Illes Balears\nAquest dimarts 21 de maig de 2019 han pres possessió els nous vocals seleccionats pel Ple del Consell de la Cultura de les Iles Balears: Guillem Frontera, Glòria Julià, Maria Antònia Oliver, Cristina Ros, Jaume Mascaró i Lina Sansano.\nLa consellera de Cultura, Participació i Esports i presidenta del Consell de la Cultura de les Illes Balears (CCIB), Fanny Tur, ha convocat una nova sessió plenària del Consell de la Cultura de les Illes Balears. En aquesta segona reunió, s’ha continuat treballant en la composició del Ple, incorporant com a nous membres l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana (AELC) i la Reial Acadèmia de les Belles Arts de Sant Sebastià, per la importància que aquestes entitats tenen en el teixit cultural de les Illes Balears, i Tanja Gras, directora de l’Associació Cultural Drapart, com a persona del món cultural en representació de l’illa de Formentera.Aquests nous membres se sumen als vocals seleccionats entre persones expertes de l’àmbit cultural durant la reunió constitutiva de l’11 d’abril i ja nomenats per la presidenta: Guillem Frontera, Glòria Julià, Maria Antònia Oliver, Cristina Ros, Jaume Mascaró i Lina Sansano. Avui s’han incorporat amb l’assistència de Glòria Julià, Cristina Ros i Lina Sansano, qui han agraït la confiança i destacat la seva expectativa sobre que el Consell de la Cultura de les Illes Balears sigui un organisme sòlid i eficient, que generi propostes que siguin escoltades i implementades.\nPer acabar, s’han proposat dos grups de treball transversals i prioritaris, “Cultura i educació” i “Mesures contra la precarietat dels treballadors” que hauran d’estar conformats per persones representades al CCIB i/o administracions implicades i/o persones expertes.\nEl Govern millorarà l'itinerari de visita de la Necròpolis del Puig des Molins, una mesura implementada del Pla estratègic de Patrimoni de les Illes Balears


La conselleria de Participació Ciutadana no té previst convocar una sessió del Consell d'Entitats per debatre sobre el Camp de Tir | RadioIlla Notícies Formentera\nEts a:Home»Esports»La conselleria de Participació Ciutadana no té previst convocar una sessió del Consell d’Entitats per debatre sobre el Camp de Tir\nLa conselleria de Participació Ciutadana no té previst convocar una sessió del Consell d’Entitats per debatre sobre el Camp de Tir\nBy Radioilla\t 13 noviembre, 2017 No hay comentarios\nAixí ho explicà el passat divendres a Ràdio Illa la consellera de l’àrea, Sònia Cardona: «En el marc de la presentació del Pla de Residus va quedar clar que s’havia compromès la totalitat del sòl [de l’antic abocador des Cap]per instal·lacions que tenen a veure amb residus, per això, fins que no tenguem on ubicar [el camp de tir]i un projecte, no caldrà fer una consulta ciutadana sobre aquest tema».\nRecordam que el passat mes de març, quan es presentà l’esborrany del Pla Director de Residus Urbans no Perillosos en la secció de Medi Ambient, Economia-Comerç i organitzacions veïnals del Consell d’Entitats, l’equip de Govern admeté dificultats per instal·lar el camp de tir a l’antic abocador des Cap, tal com s’havia planificat inicialment.\nAixí, el Pla preveu la construcció d’una planta de compostatge i d’una altra de tractament de residus de construcció i demolició, dues instal·lacions que no deixarien espai per a l’equipament esportiu. Per aquest motiu, l’equip de Govern anuncià al març d’enguany que caldria abordar l’assumpte en una nova sessió del Consell d’Entitats, sense que aquesta s’hagi convocat encara.\nConvocatòria del Consell d’Entitats\nRecordam que no només l’equip de Govern pot convocar les sessions del Consell d’Entitats, ja que segons el reglament d’aquest organisme, les associacions que en formen part també tenen capacitat de fer-ho. Així, el Ple del Consell d’Entitats es pot convocar a iniciativa del 10% dels seus membres, mentre que les seccions sectorials, entre les quals hi ha de temàtiques com esports o Medi Ambient, es poden convocar a iniciativa d’una tercera part dels seus integrants.\nD’altra banda, cal mencionar que en la votació dels pressupostos participatius d’enguany, una associació havia proposat el camp de tir, una proposta que quedà en penúltima posició entre les 31 del llistat de preferències del teixit associatiu de l’illa.


Conflenti Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Conflenti\nexperiència [Conflenti, Conflenti]\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Del Riccio Hotel és una elecció d'allot\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Del Riccio Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Martirano. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Del Riccio Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Martirano. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar, insonorització a cada habitació. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com parc infantil, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Del Riccio Hotel.\nLlocs històrics de Conflenti\nConflenti és en dels molts llocs de Catanzaro que els viatgers gaudeixen de visitar. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Conflenti ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Pels millors allotjaments a la ciutat i els preus més baixos a comparar, no miri més enllà d'Agoda.com. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Empleni les seves dates d'estada i navegui a traves de les millors ofertes d'hotel a Conflenti.\nDescobreixi els barris de Conflenti\nAllotjaments a Conflenti\nHotels Conflenti populars


Com T'Estimo, Avi! | Carmina Del Rio Galve - LibreriadelaU\nCom t'estimo, avi! Com no hauria d'estimar-te, si tu sempre ets aqui. Avui jo vull agrair-te tot el que fas per i. I dir-te que t'estimo de debò, que per mi tu ets màgic i genial, que per mi tu ets el millor, que per mi tu ets molt especial.\nCarmina Del Rio Galve\n48x de $933,78\nDe: $74.702,50Por: $44.821,50ou 48 X de $933,78\nPreço a vista: $44.821,50\nEconomia de $29.881,00\nVida y muerte de un convento. Religiosos y sociedad en la Nueva Granada\nSolucionario. Un recorrido por la teoría de los números\nJuan Ignacio Restrepo


Cursa popular solidària per l'educació | CampusEsport\nCampusEsport | esport a la UIB Cursa popular solidària per l'educació Aquest esdeveniment està patrocinat per l'empresa El Corte Inglés i inclou activitats per a totes les edats\nEs tracta d'un circuit que proposa un concepte solidari amb la universitat espanyola i l'educació, a través de la donació de la meitat de la quantia de les inscripcions a projectes universitaris. L'esdeveniment està patrocinat per El Corte Inglés. Cada carrera comptarà amb '100 metres solidaris amb l'Educació', per tots aquells que vulguin sumar-se al projecte, així com una Fila Zero per donar suport als diferents projectes.\nAquest esdeveniment és per a totes les edats. Quant a adults, la cursa tindrà una distància de 7 quilòmetres i s'iniciarà a les 10.30 hores, amb tres categories de participació; absoluta, alumnes de la UIB i PAS/PDI de la Universitat. Pel que fa a la carrera infantil, tindrà una distància de 500 metres i el tret de sortida serà a les 11.30 hores, amb les següents categories; benjamí (infants nascuts els anys 2019 i 2010), aleví (infants dels anys 2007 i 2008), infantil (per a infants dels anys 2005-2006) i cadet (anys de naixement 2003 i 2004).\nLes persones interessades es poden inscriure a la planta d'esports del centre comercial El Corte Inglés d'avingudes, el divendres 16 de novembre, de 15 a 21 hores, i el dissabte 17 de novembre, d'11 a 15 hores, i a EliteChip. La recollida de la borsa del corredor amb el dorsal-xip i samarreta es farà exclusivament en la secció d'Esports d'El Corte Inglés d'Avingudes el divendres 16 de novembre de 15 a 21 hores i el dissabte 17 de novembre d'11 a 21 h. Per a això serà imprescindible presentar l'e-mail de confirmació de la inscripció o DNI.\nHi haurà trofeus per a les persones guanyadores, targetes regal i sortejos entre tots els participants. Podeu consultar el recorregut de la cursa, el reglament, el model d'autorització per a menors d'edat i més informació en aquesta pàgina web.\nData de publicació: 07/11/2018


L’etiqueta va després\nSergi Sabrià, president del grup d’ERC al Parlament, qualificava la Crida Nacional d’espai “post-convergent” i de centre-dreta. Però la negativa d’Esquerra a formar-ne part no es pot llegir...\nSuperar el parlamentarisme\nTenim molt als llavis l’1-O i el volem aplicar a la vida política actual com si aquesta fos un paper llis i net. I no ho és. El govern de la Generalitat i el Parlament de Catalunya van assumir el repte...


Els Visas: VIES REA SILVIA + EL JEFE DE SANTA ANA\nVIES REA SILVIA + EL JEFE DE SANTA ANA\nCom és normal de cada setmana el dilluns comencem a moure tecles per preparar la sortida de dimecres i aquesta vegada ha mogut fitxa el Josep, que en principi no podia sortir però que li han canviat els plans.\nEll mateix proposa anar a Santa Anna, i per mi és una bona opció ara que el temps no és gaire segur, (les vies son curtes i sense aproximació), a més encara en tinc alguna via que no he fet i que em fa “tilin”.\nFem extensiva la proposta a la “colla del dimecres climbing” i finalment ens ajuntem cinc.\nSortim a les vuit del pàrquing del hotel del Bruc, i anem directes a Alfarràs ,(avui és dimecres i el bar Sport de Bellcaire està tancat, a més la nova autovia de l’aeroport de Lleida escurça molt el temps per arribar-hi, també ajuda molt la comoditat de fer tot el trajecte per autovia).\nA les nou i quart ja estem esmorzant i agafant forces per l’escalada.\nLa idea inicial és anar tots a l’Esperó de Santa Ana i deixem el cotxe just passat el riu.\nD’aquí tan sols tenim una aproximació de deu minuts fins el peu de via.\nEstem a peu de via de la via “Rea Silvia”, fa molt temps que volia fer-la, de fet ja havíem parlat d’anar-hi amb el malaurat Josep Sánchez, però els pocs metres de la via ens feien aplaçar-ho davant de projectes més engrescadors\nFinalment decidim fer dues cordades, en Josep i jo davant, i darrera, el Manel, la Isabel i el Ginés.\nLa roca en aquesta zona és estranya, un calcari relliscós i arrodonit que recorda el de la paret nord del Pedraforca, i costa acostumar-se.\nMentre nosaltres fem la primera tirada els companys decideixen anar a fer la seva escalada a una altre zona i marxen per anar a fer la via TRIKICLIMB .\nNosaltres seguim amb la nostra.\nLa primera tirada la fem ajuntant les dues primeres, hi ha assegurances (espits i un clau), tot i així encara posem algun flotant per assegurar el tram , més que res que encara no confiem gaire amb la roca.\nLa segona , supera un diedre però després cal sortir a la dreta amb un passatge difícil, i fa reunió just al començament d’un diedre. La reunió no gaire còmoda.\nLa tercera ja ens deixa al cim, comença per un terreny poc agraït però aviat va a cercar una sèrie de diedres que ens deixen al cim, està graduada de cinquè, encara que crec que és un xic més difícil en algun passatge puntual.\nUna vegada al cim tenim dues opcions, fer un tram de cresta per sortir de l’esperó o fer ràpels. Nosaltres decidim fer aquesta segona opció, més que res perquè volem fer una via que hi ha a l’esquerra amb molt bona pinta.\nEl primer ràpel, fins la reunió del diedre (segona nostra) , un segon ràpel fins la primera reunió nostre i un darrer al terra. El primer ràpel costa un xic recuperar les cordes perquè la instal·lació està situada al cim , un pel endins.\nUna vegada al terra, anem fins una corda fixa per superar un ressalt i en situem al peu del nostre segon objectiu “ El jefe de santa Ana”, aquesta via l’hem trobat més potent que l’anterior.\nLa primera tirada va seguint una sèrie de fissures a la dreta molt verticals i potents, a més just als primers metres hem tocat un formiguer que hi ha i les formigues ens han deixat ben baldats a mossegades, (estaven ben emprenyades)\nLa segona tirada, molt potent supera una placa vertical, si tens el grau per superar-la be , es molt disfrutona i mantinguda, sinó ? . Cal sortir com puguis.\nMentre fem aquesta tirada , per sobre del pantà comencen assentir-se trons i una negror important que s’acosta, cosa que ens anima a no entretenir-nos i a sortir per cames.\nLa darrera tirada la fem en un no res, cada vegada sentim els trons més a prop.\nPer sort , la baixada és còmoda i senzilla i just en arribar al cotxe comença a pedregar, uuff!!!.\nAmb tot el material barrejat al portamaletes anem fins Alfarras per fer un mos i tornar a casa satisfets.\nPublicado por Els Visas en dijous, d’abril 11, 2019


La 3a edició del 'Sona flamenc' de Tarragona comptarà amb Mayte Martín | Diari La República Checa\nLa 3a edició del ‘Sona flamenc’ de Tarragona comptarà amb Mayte Martín\nAquest matí s’ha presentat la tercera edició del festival tarragoní ‘Sona flamenc’, el qual comptarà amb una actuació de la reconeguda artista Mayte Martín. La guanyadora del premi Lámpara Minera actuarà al Teatre de Tarragona el 14 de març a les 19 h. Tota una experiència imperdible per als amants del gènere.\nA banda, també es podrà gaudir d’altres esdeveniments que combinaran la presencialitat amb el format en línia. En són exemple la proposta de Pep Tosar Federico García, que combina teatre i dansa i que el 6 de març farà reviure la dimensió humana d’aquest poeta andalús. De les grans figures consolidades fins a joves promeses que encaren un bon futur, com és la catalana d’arrels andaluses, Queralt Lahoz, que es podrà veure, i sentir, el divendres 12 de març a les 20.30 h també al Tarragona.\nPel que fa a la programació telemàtica, es podran visualitzar 3 documentals on bailaores, cantants i guitarres, en seran els protagonistes. Alhora, també s’inclou el documental i exposició de l’obra de Jacques Leonard: Rumba i flamenc, un fotògraf francès que va deixar un retrat únic de la vida gitana barcelonina i dels tablaos flamencs dels anys cinquanta i seixanta a Barcelona, per la posteritat.\nUna vegada més, el Sona Flamenc compta amb la complicitat i la implicació del teixit cultural tarragoní implicat en aquest estil musical. Per aquest motiu, s’està enregistrant un videoclip protagonitzat per tots els professors i professores de flamenc de Tarragona expressant-se de la millor manera que saben: ballant, i ho fan en llocs emblemàtics de la ciutat. La peça es podrà veure pròximament via xarxes socials.\nL’alcalde de Tarragona i regidor de Cultura, Pau Ricomà, ha presentat avui el festival al costat del director artístic, Kike Colmenar. Ricomà ha destacat “que és un goig poder presentar una proposta més de l’àrea de cultura, com és el Festival Sona Flamenc, que enguany tampoc perdrà la seva essència, tot i els canvis de format amb motiu de la pandèmia”.\npreviousEls nois del centre d'acollida de Torredembarra sense implicació violenta\nnextEndesa preveu una “ambiciosa” inversió a Tarragona per millorar el servei


El COPC programa un curs de Coordinador de Coparentalitat a la tardor | COPC - Col·legi Oficial de Psicologia de Catalunya\nEl COPC programa un curs de Coordinador de Coparentalitat a la tardor\nA principis del mes de setembre es publicaran al web els detalls específics del programa formatiu i s’obriran les inscripcions\nA la tardor s’iniciarà al COPC un curs de Coordinador de Coparentalitat, que es durà a terme durant el darrer trimestre de 2018 i el primer del 2019. Els dies d’impartició seran preferentment els divendres a la tarda i els dissabtes.\nA principis del mes de setembre es publicaran al web del COPC els detalls específics del programa formatiu i s’obriran les inscripcions.\nPer rebre més informació sobre el curs contacteu amb curscoparentalitatcopc@copc.cat.\nÚltims dies d’inscripció per al més complet curs de coordinació de coparentalitat dissenyat per la Secció d’Alternatives per a la Resolució de Conflictes\nEl curs Formació en coordinador de parentalitat programa 13 mòduls temàtics, 15 sessions de 6 hores i 12 experts ponents de procedència internacional.


el fill, Joseph, d'Arnold Schwarzenegger, mostra el seu nou any & apos; s & apos; pump & apos; en trets musculars arrencats -->\nEl fill d'Arnold Schwarzenegger, Joseph, mostra la seva 'bomba' de Cap d'Any en els trets musculars arrencats\nJoseph Baena no es recolza en la resolució d'un any nou coix fins que arriba al gimnàs i es posa en forma, perquè el tio ja està aixafant els objectius de fitness abans que la bola caigui el 2020. El fill de 22 anys, Arnold Schwarzenegger, va plantejar-se Pàgina d’Instagram després d’una intensa sessió d’elevació al mític Gimnàs d’Or de Venècia. Es tracta del mateix gimnàs al qual Schwarzenegger entrena regularment i ha estat la llar d’innombrables altres culturistes i esportistes famosos, ja que molts la consideren la meca de l’entrenament muscular.\nBaena assenyalava un posat i mostrava els seus canons de manera similar a una de les famoses poses del seu pare des dels dies del Sr. Olympia.\n'Algú més anirà al 2020 amb una bomba malalta? Què estàs formant a NYE '? va titular el tret.\nBaena, que recentment es va graduar a la Pepperdine University amb una llicenciatura en administració d’empreses, ha estat treballant intensament al gimnàs. Moltes vegades, se'l pot veure treballant amb el seu pare, ja que Arnold encara entra regularment en la seva rutina de fitness, fins i tot als 72 anys.\nJoseph Baena era el fill amorós entre l'estrella del 'Terminator' i la seva antiga mestressa de casa Mildred 'Patty' Baena. Schwarzenegger va poder mantenir en secret el seu fill establint Patty amb una llar a Bakersfield, tot i així, l’aventura es va fer pública el 2011 i Schwarzenegger es va fer l’engany durant el matrimoni amb Maria Shriver.\nAl llarg dels anys, Schwarzenegger ha assumit la seva responsabilitat financera per a Joseph i la seva família, i després que la història es fes pública, ara comparteix el seu amor per Joseph amb el món.\nPel que fa al seu matrimoni, Maria Shriver va presentar un divorci fa anys, però les dues mai no han resolt oficialment les coses. No obstant això, fan que funcioni i assisteixin regularment a funcions familiars junts, tot i que tots dos han passat a altres relacions.\nNo saltis mai el dia de les cames\nDe tots els fills de Schwarzenegger, Baena ha mostrat un amor per la musculació i semblava desenvolupar un vincle real amb el seu pare per l’esport. El jove, de 22 anys, s'ha convertit en un behemoth i ha mostrat interès per seguir els famosos passos del seu pare en el món de la musculació. Comparteix regularment els seus avenços en els mitjans socials i els consells sobre entrenaments dels camps per part dels fans.\nS’ha entrenat molt dur per créixer aquestes cames. Tot i així, em queda una manera de fer-ho, però estic molt satisfet amb les millores que he fet durant el darrer any. Quines millores heu realitzat aquest any '? recentment va escriure mentre mostrava les seves impressionants potes.\nRecap ‘Illa de la temptació’: trío i pujada al paradís\nNicki Minaj i Meek Mill Trade Jabs verbals INSANE, acusacions de violència domèstica


L'Escòcia independent podria continuar a la UE, segons un informe del govern britànic - VilaWeb\nDimarts 12.02.2013 06:00\nL'Escòcia independent podria continuar a la UE, segons un informe del govern britànic\nDos experts en dret internacional admeten que el debat sobre la pertinença de nous estats a la UE és 'especulatiu'\nEls experts legals del govern britànic de David Cameron han admès que 'no és inconcebible' la permanència automàtica d'una Escòcia independent dins la Unió Europea. En el primer informe que Londres publica per defensar el manteniment de la unió entre Escòcia i la resta de la Gran Bretanya, dos professors de dret internacional reconeixen que Edimburg podria continuar a la UE 'si els òrgans europeus rellevants i els estats estiguessin disposats a ajustar els seus requeriments normals per a l'adhesió' al cas d'Escòcia. El text avisa que no seria cap obligació derivada de 'la llei internacional ni, encara menys, del sistema legal europeu'.\nEl govern britànic de David Cameron va començar ahir la campanya contra la independència d'Escòcia. Va publicar el primer informe dels seus assessors legals, que avisen de les 'implicacions internacionals' de la secessió, i que intenten defensar el manteniment de la unió. Els autors del text són els professors de dret internacional James Crawford, de la Universitat de Cambridge, i Alan Boyle, de la Universitat d'Edimburg. Hi asseguren que Escòcia seria considerada internacionalment 'com un nou estat després de la independència', mentre que la resta del Regne Unit mantindria els drets i les obligacions de l'antiga unió.\nL'informe fou preparat el 10 de desembre i en circumstàncies normals hauria estat secret. Però el govern britànic l'ha volgut publicar com a inici de la campanya contra la independència.\nQuan tracta de les institucions internacional, el text diu: 'Potser no hi ha una llei internacional que governi l'herència en la permanència dins les organitzacions internacionals. Però, almenys en el cas de l'ONU, es requeriria que Escòcia s'hi unís com un nou estat membre, mentre que la resta del Regne Unit hi mantindria el seu paper, inclòs el seient permanent al Consell de Seguretat.'\nEn el cas de la Unió Europea, la tesi dels experts és que s'hi hauria de renegociar l'adhesió, però admeten que tot el debat és especulatiu: 'A la pràctica, les conseqüències de la independència d'Escòcia a la Unió Europea dependran molt de l'actitud dels altres estats membres i dels òrgans de la UE, i de les negociacions.' I afegeixen: 'No hi ha cap precedent clar d'una part de la metròpoli d'un estat membre de la UE esdevenint independent i després demanant la permanència automàtica o el dret d'unir-se a la UE.' I encara: 'Ni mai tampoc un estat no ha sortit de la UE.'\nSegons l'estudi, la situació més probable és que una Escòcia independent hagi de tornar a demanar l'adhesió a la Unió Europea. Però, diuen, el procés pot variar molt segons l'acord entre Londres i Edimburg, i segons la voluntat de les institucions comunitàries i, especialment, dels estats membres. 'La possibilitat que el procés d'adhesió es pogués variar en el cas d'Escòcia, tenint en compte que ja és subjecte a la llei de la UE com a part del Regne Unit, podria ser objecte de negociació', s'assegura. 'Però el resultat final de l'adhesió seria probablement el mateix: un tractat introduint les esmenes necessàries als tractats de la UE per augmentar-ne el nombre de membres.'\nEn aquest punt, els experts tampoc no desestimen un procés més ràpid. 'No diem pas que sigui inconcebible per a Escòcia d'esdevenir automàticament membre de la Unió Europea. Els òrgans rellevants de la UE o els estats membres podrien estar disposats a ajustar els requeriments normals d'adhesió d'acord amb les circumstàncies del cas d'Escòcia', defensen. 'Això seria una decisió que haurien de prendre ells, probablement per mitjà de negociacions, però no requereix ni la llei internacional ni, encara menys, el sistema legal de la UE', afegeixen.\nEls dos experts consultats pel govern britànic també parlen d'una negociació del Regne Unit amb Brussel·les per la pèrdua de territori i població que implicaria la independència escocesa. 'Presumiblement, el Regne Unit tindrà poc marge per a resistir-se a una reducció proporcional' del seu pes a la UE, d'acord amb la sortida d'Escòcia.\nEl text també explora la possibilitat que el Tribunal de Justícia de la Unió Europea pugui intervenir-hi si es resisteix 'a permetre que una part d'un estat membre de la UE pugui sortir automàticament de la Unió, especialment perquè això afectaria els drets individuals dels seus ciutadans actuals'. Els experts assenyalen que aquesta intervenció del tribunal en tot el procés és 'molt improbable' i apunten a una negociació política si el cas escocès s'arribés a materialitzar.


Jo, Còctel Molotov: Molt cremà!\nSí, com diu el títol estic molt cremà (pare una estona d'estudiar i em conecte per a fer aquesta entrada), quan aquest matí m'he enterat del que ha dit Wert i tota eixa gentola m'han entrat unes ganes de cridar impressionants.\nEns volen impartir les classes en castellà obligatoriament? Però on anem a parar? A l'época franquista? De veres?\nJa ens la van prohibir quan el Felip V de Borbó va arribar a Espanya al 1713 i va implantar el Decret de Nova Planta, després va arribar un altre anomenat Franco que va tornar a centralitzar Espanya i prohibint novament la nostra llengua, la nostra cultura.\nEstà clar que hi ha més coses que el govern ens està llevant però realment es començà per impossar una cultura sobre una altra. Quan perds les arrels, perds la identitat!\nQue hi ha molta immigració de parla castellana a Catalunya? I eixe és un argument vàlid per a impartir les classes DE L'ESCOLA/INSTITUT PÚBLIC en castellà?\nSi tu emmigres a un altre país no et faran parlar la teua llengua materna, si no que tindràs que aprendre't una, si vas a Ànglaterra tindràs que parlar anglés i si vas a Alemanya tindràs que parlar alemany, i això és d'aquesta manera. L'argument no té validesa.\nQue diguen realment el que volen tornar a fer, centralitzar-ho tot, parar el sentiment independentista i que ningú es rebel.le, sigam sincers, un govern de dretes té por a les persones que son diferents, que tenen una cultura que no es la mateixa que la d'ells i això fa que impossen les seues ideologies i creen la por en els demés ciutadans però nosaltres no tenim por, aquesta vegada no guanyaran, NO! Som molts els que compartim aquest sentiment d'estima per la nostra cultura, per qué quin mal faig quan dic que sóc independentista?\nVull que quede clar que igualment aprecie la llengua castellana i la seua literatura, també els sentiments que trasmeten les seues paraules i no es just que es jugue amb aquesta llengua com ho estan fent durant anys.\nJuguen amb nosaltres, amb les nostres identitats, les llengues que es junten com es en el cas, tant Català, com Euskera, Gallec o Castellà, totes són llengues precioses i per culpa de la gent que meneja els fils estem matant-les continuament. TOTES LES LLENGUES TENEN EL MATEIX DRET, NINGUNA ÉS MILLOR QUE L'ALTRA, CADA UNA ÉS D'UNA ZONA I DEURIEM CONVIURE TOTES SENSE CAP CENSURA.\nEls estels volen lliures 4 de desembre de 2012 a les 20:52\nEstic amb tu, ni oblit ni perdó!\nI que els estels volen lluires al cel!!\nesa estrella... 6 de desembre de 2012 a les 19:32\nEstic moooolt d'acord amb tu. Això ja és VERGONYÓS!! Però qui es creu que és?? El pitjor és que en realitat tenen por, perquè saben que la nostra cultura és forta, i ens la volen prendre. No ens deixen més que voler la independència. I sense Catalunya, espanya cau. Jo escric i llegeixo castellà i català, i no em fa res aprendre'l el castellà, però que TOT en castellà????? Ni morta!!!!\nEspanya vol matar tot el que no és com ells volen,ja només queda que prohibeixin els castellers!!!!!\nPodriem fer alguna cosa, per mostrar a tots el català (tenim el poder d'Internet, muajajajja!!)\nforça i petooons!! <3


Sérbia - Güiquipeya\n(Rederihiu dendi Србија)\nLuenga oficial sérbiu\nPresienti Boris Tadić\nPrimel Menistru Mirko Cvetković\n- -% augua Posición 112ª\n- Densiá Puestu 84º\n- PIB/capita Posición 72ª\n40.524 millonis e US$\nMonea Dinar (RSD)\nInu Bože Pravde\nDomiñu Internet .rs\nCóigu telefónicu +381\nMiembru de: : ONU, OSCE, COE,CEFTA\nLa Repúbrica de Sérbia (en sérbiu: Република Србија o Republika Srbija) es un país assitiau ena Península los Balcanis al sulesti d'Uropa. Hazi arrayu con Ungria al norti; con Rumania i Bulgária al esti; cona Repúbrica de Macedónia i Albánia al sul; i con Bósnia Ercegovina, Croácia i Montenegru al oesti. La su capital i ciá mas pueblá es Belgradu.\nSérbia holmó un réinu meyeval que volucionó hata convertilsi nun empériu qu'alcançó la su máissima destensión nel sigru XIV. Nel sigru XVI el territóriu sérbiu hue conquistau pol Emperiu Otomanu, al que preteneció hata el sigru XIX, quandu Sérbia arrecuperó la su endependéncia. Alatrás el fin la I Guerra Mundial Sérbia holmó juntu con algotrus territórius balcánicus el Réinu de Yugoslávia. Endispués de la II Guerra Mundial passó a sel parti la Repúbrica Federal Socialista de Yugoslávia, que telminó desintegrándosi dispuezinu d'una sérii de guerras ena décaa los 90. Estuvu uñíu a Montenegru hata 2006, quandu la uñón se disolvió.\nEn 2008, Cosovu, província nel sul el pais ondi la huerça la pueblación es d'origin albanés, proclamó la su endependéncia de Sérbia de holma unilateral. Estu nu es reconociu pol Gobielnu sérbiu, que considera a Cosovu una província autónoma própia -denominá oficialmenti província autónoma de Cosovo i Metohija- embaju la almenistración de Nacionis Unias.\nEn Wikimedia Commons ai conteníu multimedia a tentu de Sérbia.\nArrecuperau dendi "https://ext.wikipedia.org/w/index.php?title=Sérbia&oldid=104200"\nLos úrtimus chambus desta páhina huerun a las 18:27 el dia 5 Dic 2014.


Condicions d'ús - Ajuntament de Terrassa\nCondicions d'ús del servei gratuït d'accés a Internet via WiFi proporcionat per l'Ajuntament de Terrassa.\nSi us plau, llegiu l'avís legal del servei atentament. Al fer ús d'aquest servei esteu manifestant la vostra acceptació.\nCaracterístiques del servei WiFi ofert\nLes presents Condicions d'ús dels serveis d'accés als espais WiFi de l'Ajuntament de Terrassa tenen com a finalitat regular la seva utilització, i determinar les condicions d'accés als continguts i serveis que, a través d'Internet, es posen a disposició de la persona usuària, establint-se una relació contractual entre l'Ajuntament de TERRASSA, amb domicili a TERRASSA, Raval de Montserrat 14, C.P. 08221 (d'ara endavant "l'AJUNTAMENT"), i la persona sol·licitant de l'alta del servei i per tant usuària del mateix.\nTant l'acceptació com l'ús del servei prestat per l'AJUNTAMENT suposa l'acceptació plena i sense reserves de la persona usuària de tots i cadascun dels termes d'aquestes Condicions Generals. La persona usuària manifesta en aquest sentit haver llegit, entès i acceptat les presents Condicions Generals, posades a la seva disposició en tot moment i amb caràcter previ a la contractació a l'adreça: www.terrassa.cat/espaiwifi.\nL'AJUNTAMENT es reserva la facultat d'alterar sense avís previ i en qualsevol moment la presentació i configuració de la pàgina d'accés, així com els seus serveis. Com a persona usuària, reconeix i accepta que en qualsevol moment l'AJUNTAMENT de TERRASSA pugui suspendre, desactivar o suprimir aquest servei.\nL'AJUNTAMENT no es fa responsable de la informació continguda en els documents, gràfics, àudios, vídeos i en general a qualsevol contingut publicat en els llocs que visitin o consultin els usuaris. Així mateix, L'Ajuntament de Terrassa no es fa responsable dels danys i perjudicis que es puguin derivar de l'existència de qualsevol tipus de virus o un altre element que pogués produir alteracions en el sistema informàtic, ni tampoc dels danys i perjudicis que els mateixos puguin causar al hardware o software dels usuaris.\nEl servei és gratuït. L'Ajuntament de Terrassa no cobrarà a l'usuari cap tipus de tarifa per l'ús del seu accés a Internet. En tant que és una connexió a Internet gratuïta, la velocitat de transferència de dades no pot ser garantida per l'Ajuntament de Terrassa; la velocitat d'Internet pot variar depenent del tràfic a la xarxa, així com el nombre d'usuaris connectats.\nTot intent de violació de nivells d'accés, manipulació incorrecta de dades, "spam", duplicacions i exportacions de dades o informacions protegides per propietat intel·lectual o altres drets legals i qualsevol altre supòsit d'ús per a finalitats diferents dels oferts pel Terrassa EspaiWiFi, comportarà l'automàtica cancel·lació del servei i de l'accés, sense menyspreu de les reclamacions econòmiques i legals al fet que pertoqués.\nSi es produís alguna diferència entre ambdues parts sobre la interpretació, compliment i efectes d'aquest contracte i en general derivats del mateix i de no arribar a un acord o solució acceptada per ambdues parts, amb renúncia expressa a qualsevol altre fur que pogués correspondre'ls, se sotmeten a la jurisdicció i competència dels Tribunals i Jutjats de Terrassa.\nL'AJUNTAMENT de TERRASSA orienta aquest servei a l'ús i gaudi de la ciutadania del nostre municipi i dels seus visitants. D'aquesta manera, com a persona usuària, vostè reconeix i accepta que l'ús del servei d'accés WiFi sigui efectuat amb finalitats privades i particulars, quedant expressament prohibit el seu ús per a qualsevol activitat empresarial.\nL'AJUNTAMENT, tret que expressament s'indiqui en les condicions específiques, no intervé en la prestació dels continguts i/o serveis subministrats per terceres parts a través dels espais d'accés WiFi .\nCom a persona usuària és conscient i accepta de forma voluntària que el tercer proveïdor, subministrador de serveis i continguts, aliè a l'AJUNTAMENT de TERRASSA i al que s'accedeix des dels espais WiFi, és l'únic i exclusiu responsable pels danys i perjudicis que puguin donar-se per la posada a la seva disposició dels seus continguts i serveis.\nOn puc connectar-me\nManual de connexió\nConnexió permanent a Internet


JoanVecord - Perfil - Usuaris - Racó Català\n5256 missatges | 3339 dies\n1,57 missatges per dia\n5.256 9 409  2.028\n01 d'abril de 2010\n5256, mitjana de 1,57 missatges per dia\n5239 missatges al fòrum i 8 comentaris.\nha escrit un nou missatge al fil Guerrilla sociolingüística catalana. Una crida a la resistència.\n#10169843 · respon-li\nTambé fora bo pensar la llengua com una eina col·lectiva de país i deixar d'usar-la com a mitjà d'afirmació personal de puresa en oposició a un altre ens extern i impur sobre el qual abocar les nos...\n#10169154 · respon-li\nFa por veure com els mateixos que posaven el crit al cel perquè "un president independentista no pot ser legítim perquè va contra la meitat de la població" ara vegin amb tota la normalitat del món ...\n#10166404 · respon-li\nA la tercera va la vençuda s'hauria de dir, segons alguns anticatanyolaires, a la tercera és la bona o al tercer cop no falla.\nMissatge el 09/05/19\nha escrit un nou missatge al fil Cas lingüístic alarmant\n#10162834 · respon-li\nJa ho fan una miqueta, però el nen ja pot estar envoltat per 15 persones (10 nens i 5 adults, per exemple) parlant en català que ell continua en castellà. La seva millor amiga de l'escoleta era val...\n#10162830 · respon-li\nEl petit imita el germà gran, i el gran no és de donar gaire explicacions, però quan ha fet una mica de concrecions són coses com ara "al cole no es parla" o "als amics no els agrada".Afegitó: tamb...\nfa 0 segons 56 respostes\n23.903 raconaires | 150 connectats (18 raconaires)