L'Ajuntament d'Ibi es reuneix amb els propietaris del sòl del nou polígon NPI-5 - ESCAPARATE DIGITAL\nL'Ajuntament d'Ibi es reuneix amb els propietaris del sòl del nou polígon NPI-5\nL'alcalde d'Ibi, Rafael Serralta i el tinent d'alcalde d'Urbanisme, Santi Cózar, al costat dels tècnics municipals i l'equip redactor d'el projecte (Planifica), es van reunir el 5 d'octubre amb els propietaris de terrenys en el sector NP-i 5.1 del polígon industrial d'Ibi per tal d'escoltar les seues necessitats i aclarir dubtes.\nCal recordar que, inicialment, el polígon NP-I 5 disposava d'un únic sector amb una superfície aproximada al milió de metres quadrats. Després d'una modificació de PGOU, ha passat a estar dividit en tres fases, pròximes cadascuna d'elles als 300.000 m2, sent així molt més factible i viable el desenvolupament de la mateixa per part del Consistori, que a més és l'òrgan ambiental i promotor, cosa que simplifica els tràmits.\nDesprés dels tràmits afectuados per part de l'Ajuntament per al desbloqueig d'aquest important sector industrial de la localitat, l'equip redactor es troba en fase de contacte amb els propietaris als quals demana que resolguen com més prompte els dubtes i exposen els seus suggeriments perquè el projecte avanci segons els temps estimats. Després de la redacció definitiva del pla parcial, es procedeix a realitzar el projecte d'urbanització i la reparcel·lació dels terrenys, realitzant finalment les obres d'urbanització per part d'una empresa adjudicatària.\nEs tracta d'un sector amb gran demanda de sòl i és voluntat de l'Ajuntament agilitzar tots els tràmits perquè, per fi, aquestes esperades obres es duguin a terme en el menor temps possible. A la reunió es va traslladar l'objectiu de reduir a l'màxim els costos així com accelerar en la mesura possible tots els terminis marcats.\nLes persones propietàries de terrenys en aquest sector poden consultar el desenvolupament de el projecte i realitzar la tramitació de documents en ibi.planifica.org


Oblida't de la combinació habitual de colors de la manicura francesa: rosa blanca i pàl·lida. El manicure-2015 de novembre juga amb nous colors, després es disfressa de fulles caigudes d'or, després absorbeix els matisos de la tempesta del mar ... I, de sobte, es torna gentil i tranquil, brillant amb colors pastís càlid.\nMar i acer\nL'elecció d'aquesta combinació de vernissos de moda no es pot dubtar: les ungles sempre estaran al punt de mira. Ens agrada la combinació de Chanel Le Vernis Nail Color # 679 Vert Obscur i JIN SOON Nail Laquer a l'ombra de Cantata.\nTempesta de mar i acer fred: una de les combinacions de moda d'una jaqueta de tardor de 2015\nVi i or\nUna ombra profunda de Borgoña és un dels colors més reals d'aquesta tardor. No és sorprenent que la manicura francesa es converteixi també en un ric color del vi, elegantment ombrejat per riques vessaments d'or. Essie laca al color de "The Lobby" en combinació amb el matís de l'OPI "Comet Closer" - el parell perfecte per a la manicura francesa aquest novembre.\nFrancès en tonalitats de Borgoña i or - per crear una imatge noble de tardor\nRosa beix i polsosa\nAquesta combinació de colors es pot anomenar amb raó una nova jaqueta neutra. Tot i la seva naturalitat, aquesta combinació de colors sembla tendra i fresca. Un excel·lent exemple d'una jaqueta al novembre de 2015 és la combinació de dos tons de vernís de moda de Deborah Lippmann, llançats en un duo en una sèrie limitada anomenada Deborah Lippmann Roses In The Snow Duo.\nNous favorits dels fanàtics d'una jaqueta neutral - vernissos de Deborah Lippmann\nManicura, ungles sanes i boniques\nManicura brillant per a l'estiu: sense regles ni restriccions\n4 trencaclosques, que només els que tenen un coeficient intel·lectual sobre 120 decideixen. I pot?\nPollastre al coriandre\nConsells per a la bellesa d'una dona moderna\nEl poder màgic de la mel: la novetat de l'exclusiva sèrie Guerlain Abeille Royale\nQuines són les malalties de la mama?\nCosmètics de luxe per a cosmètics\nCom s'aplica correctament el rubor a la cara?\nMassa de llevat per pastissos


Eudald Graells i Puig - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEudald Graells i Puig\n(S'ha redirigit des de: Eudald Graells)\n1992 (90/91 anys)\ndirector de l'Arxiu Museu Folklòric de Sant Pere de Ripoll\nInvestigador i erudit\nEudald Graells i Puig (Ripoll 1901 - 1992) fou un investigador i erudit català.\nEstudià principalment la història de la farga catalana i les antigues manufactures ripolleses de claus (fets pels clavetaires) i sobretot d'armes, amb els seus panys (fets pels panyetaires) i els canons. Des del 1957 fins a la seva mort fou director de l'Arxiu Museu Folklòric de Sant Pere de Ripoll i ha col·laborat sovint amb el Centre d'Estudis Comarcals del Ripollès. EL 1985 va rebre la Creu de Sant Jordi. Des del 1993, el Centre Cultural de Ripoll rep el seu nom. Amb una mestria i coneixement del passat de la indústria de Ripoll i dels termes emprats fa servir a tota la seva obra el terme pany, tot i que el DIEC, el Termcat, el DCVB i la GEC empren la dualitat pany/clau.\nGraells i Puig, Eudald. La Indústria dels Claus a Ripoll. Contribució a l'estudi de la Farga Catalana. Fundació Salvador Vives Casajuana, 1972.\nE. Graells i D. Maideu, Les armes de foc a Ripoll (1974 - 195 pàg.) (1983 - 195 pàg. ISBN 9788430089727 i ISBN 8430089721\nEls Orígens industrials de Catalunya : Ripoll, bressol de la industrialització (1990)\nE. Graells, Armes de Ripoll 2003 - 128 pàg- Fundació Caixa de Girona\n«Eudald Graells i Puig». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nHomenatge a Eudald Graells Puig\nISNI: 0000 0000 5956 8400\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Eudald_Graells_i_Puig&oldid=27480577»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 juny 2021 a les 11:11.


COCEMFE Barcelona segueix promovent l'apoderament de les dones amb discapacitat | COCEMFE Barcelona\nInici » COCEMFE Barcelona segueix promovent l'apoderament de les dones amb discapacitat\nEl 'Programa d'Empoderament i Activació per a l'Ocupació' segueix en marxa per a ocupar les dones amb discapacitat amb major vulnerabilitat.\nEl projecte comença amb l'avaluació de la situació de cada dona, per descobrir les seves necessitats i objectius, tant formatives i laborals, com personals i socials. A partir d'aquí, es marca un itinerari personalitzat d'inserció sociolaboral i, a través de sessions de treball individuals i grupals, es guia a la dona en el procés per fomentar la seva autonomia personal, social i econòmica, i que serveix de base per a l'activació de l' ocupació.\nGràcies al Portal d'Ocupació DisJob.com, especialitzat en la incorporació de Persones amb disCapacitat, l'activació de l'ocupació entre aquest col·lectiu en els últims anys està sent molt més efectiva, ara, a més, clarament afectat pel Covid-19 més que la resta de persones , i ajudant a les mateixes a tenir una oportunitat laboral totalment normalitzada i aconseguint que trobin una major igualtat en la seva incorporació al món professional.\nA dia d'avui, les dones amb discapacitat tenen menys recursos econòmics derivats de l'activitat laboral o procedents de el sistema públic de protecció social, al que se sumen més dificultats per a l'accés a l'educació, formació, ocupació i a el sistema sociosanitari, així com una major incidència dels diferents tipus de violència. Per tant, en aquest context, es troben realitats personals molt precàries, augmentades per la desinformació i la manca d'accés a recursos, en molts casos. Aquestes circumstàncies, ja complicades de per si, es veuen accentuades per la crisi sanitària actual, aprofundint la múltiple discriminació que viuen, per ser dones i tenir discapacitat, a la qual es poden afegir, a més, altres factors.\nRosa Cuartero, CEO a DisJob afegeix: "Programes com els de COCEMFE o iniciatives com la de DisJob, són les que creen aquest canvi d'acció tan necessari en aquesta era COVD-19 i que està fustigant, en gran mesura, a aquest sensible i importantíssim col·lectiu de dones amb discapacitat. En DisJob, creiem que la normalització de la contractació de persones diverses és possible i s'hauria d'invertir més en la divulgació de la igualtat, realitzar una contractació inclusiva de col·lectius vulnerables a l'empresa. "\nQualsevol dona amb discapacitat física i / o orgànica de Catalunya interessada en participar en el "Programa d'Apoderament i Activació per a l'Ocupació” pot posar-se en contacte amb Alba Gámez, a través del correu igualdad.barcelona@cocemfe.es i en els telèfons 933 011.565 i 669.985.558.\nPer a més informació de DisJob.com o per a qualsevol dubte pots enviar un correu a info@disjob.com.


Secció autonòmica del festival XS Puçol: una radiografia del curtmetratge valencià\nLa producció valenciana de curtmetratges està més viva que mai i per a mostra els títols a competició en Mirades des d’ací, la Secció autonòmica del Festival de Curtmetratges XS Puçol. Treballs amb temàtiques arriscades que com menys sorprenen per la seua qualitat tècnica, la seua inventiva narrativa i compromís amb la realitat que retraten.\nDel dit compromís amb el passat sorgix Las mamás belgas, el documental de Sven Tuytens que reconstruïx la vida i arriscada aventura d'un grup de dones d'Antwerp i Brussel·les que acabada d'esclatar la Guerra Civil espanyola van viatjar al nostre país per a treballar en hospitals militars del bàndol republicà.\n14 anys i un dia és el debut de Lucia Alemany: amb els carrers de Traiguera com a escenari, la realitzadora aprofundix en la difícil etapa d'incomunicació entre una adolescent i sa mare. L'una ofuscada amb la seua amiga, l'altra amb les cures de la casa. La primera fuig de la llar, la segona es refugia en ell. Fins que en la plaça major, amb el seu tragí festiu, detonaran les tensions que ambdós protagonistes han engendrat en el seu interior.\nLa falta d'hàbit bé siga per la carència d'informació o els prejudicis racials conduïxen a un estat d'incomunicació entre ciutadans de països veïns. Esta bé podria ser la hipòtesi de partida d'Un lugar, d'Iván Fernández Còrdova. Dos automòbils parats al mig d'una carretera secundària. L'un precisa de la ferramenta de l'altre. Situació de fàcil solució si no fóra per la desconfiança, inclús por, a com emergirà de desconegut entre els ocupants del vehicle més luxós eixamplant més si és possible els pocs metres que els separen.\nAltres vegades els realitzadors decidixen apostar tot el pes de la dramatúrgia de les seues obres als diàlegs. Javier Marco en Classmate només precisa de l'interior d'un autobús, dos vells coneguts i els minuts que separen una parada de la següent perquè estos restablisquen contacte. El diàleg que entaulen els dos protagonistes serà la ferramenta per mitjà de la qual Marco anirà construint el perfil de l'enginyera i l'indigent, habitants estos de diferents mons lligats per suposats records del passat.\nÓscar Barnàcer domina tant el joc verbal com el visual i així ho demostra en Apolo 81, una interessant interpretació sobre les estratègies de seducció emprades per ambdós sexes. Una experta i un expert en la matèria es donen cita en un dels llocs més propicis per a la sociabilització al nostre país, el bar. El que en aparença és una primera trobada prompte supera la dimensió de la realitat, propiciant un espai on el joc competitiu, el rànquing de classificacions i l'estatus adquirit en partides anteriors ho és tot.\nEn Las bestias, Marco Huertas du a terme un exercici d'explotació de l'artefacte cinematogràfic que esdevé en excel·lent lliçó de suspens. Uns policies s'enfronten a la perillosa missió de rescatar un bebé d'una casa ocupada per animals salvatges. En la foscor de la nit i amb el major sigil els agents penetren en la vivenda, la càmera els seguix de prop i amb ella l'espectador penetra en este cau on la foscor serà l'aliada del terror al que desconeix.\nDocumental i ficció. Drama, comèdia o terror. O si es vol exercicis cinematogràfics valents que donen mostra de la bona salut de què gaudix l'audiovisual valencià.\nInforma Aïda Antonino i Queralt


LA MÚSICA A BARCELONA\nEl concurs de cant coral «Let the peoples sing» se celebra per primer cop a Barcelona\nEl proppassat 13 d’octubre, Barcelona va acollir per primer cop la celebració de la final del concurs de cant coral «Let de people sing».\nAquest concurs se celebra cada dos anys, i en ell corals de tota mena competeixen per rebre el premi de millor coral amateur d’Europa.\nEnguany s'ha celebrat al Palau de la Música Catalana i s'ha retransmès nacionalment i mundial per TV3 i Catalunya música.\nAquest cop, més de 300 cantaires de nou corals diferents han cantat en aquesta final del concurs.


La Ciutat de les Arts i les Ciències presenta su oferta escolar en el\nUna media de 200 colegios de Andalucía visitan cada año la Ciutat de les Arts i les Ciències\nLa Ciutat de les Arts i les Ciències presenta su oferta escolar en Eduketing 2017, VII Congreso internacional de Marketing Educativo que se celebra los días 16 y 17 de febrero en Sevilla y que se dirige a los profesionales del sector educativo para abordar estrategias y dirección hacia la función del marketing.\nLos visitantes del certamen podrán conocer en el stand informativo de la Ciutat de les Arts i les Ciències los contenidos para los escolares y una muestra de cómo es el nuevo taller 'Robotets' con dos de sus protagonistas, unos pequeños robots con forma de insecto que los niños deben programar y que se mostrarán a los asistentes. Esta experiencia forma parte de 'La Ciencia a Escena', demostraciones y experimentos científicos en directo que destacan entre la amplia oferta escolar de la Ciutat de les Arts i les Ciències.\nAdemás, el divulgador científico José Antonio Gordillo Martorell participa en el congreso como ponente con la conferencia 'Un museo diferente para un colegio diferente' en la expondrá el modelo y estrategia de marketing del Museu de les Ciències para diferenciarse de la competencia y cómo aplicar este modelo a los centros escolares.\nMás de 200 colegios procedentes de Andalucía visitan cada año la Ciutat de les Arts i les Ciències para participar en actividades dirigidas a la comunidad escolar: desde visitas guiadas a talleres de ciencia, planetarios en directo y exhibiciones interactivas, con itinerarios y contenidos adaptados a cada nivel, de Infantil a Bachillerato. Destaca además la variedad de temas, con propuestas que enseñan desde astronomía, paleontología o biología, hasta robótica y nuevas tecnologías, entre otros campos científicos.


Intervenen 2.200 pistoles de joguina que semblaven armes reals a Tarragona | NacióTarragona\nLa Guàrdia Civil també va intervenir 269 tiradors, considerats com a "armes prohibides"\nper Redacció , 15 de juliol de 2017 a les 10:36 |\nUna de les pistoles de joguina intervingudes per la policia a Tarragona Foto: Guàrdia Civil\nLa Guàrdia Civil va intervenir 2.200 pistoles de joguina amb aparença de ser armes reals i 269 tiradors perfeccionats, considerats com a "armes prohibides", en un comerç majorista ubicat a Tarragona. Els fets van passar la setmana passada en el marc d'un control fiscal a una mercantil dedicada a la importació d'articles de basar procedent de tercers països.\nLa benemèrita va descobrir a les estanteries, disposats a la venta, tots els objectes que s'han intervingut. Els tiradors presentaven una empunyadura anatòmica, goma tubular i recolza braços, característiques dissenyades per augmentar la velocitat i oferir una major potència en el tir.\nSegons la policia, si aquest dispositiu es carrega amb bales d'acer, tenen una gran capacitat de penetració, sent considerades armes prohibides segons el vigent Reglament d'Armes.\nPer la seva banda, les pistoles de joguina intervingudes en la mateixa actuació, contenen una molla que genera una gran tensió i projecten bales de plàstic de 6 mm. La Guàrdia Civil assegura que els hi manquen elements que les distingeixin com a joguina, ja que haurien d'incorporar una brida de color vermell de 5 mm d'amplada al voltant d'un canó.\nEl propietari de l'establiment va ser denunciant per una presumpta infracció a la Llei de la Seguretat Ciutadana en concordança amb el vigent Reglament d'Armes, així com al Reial Decret sobre la seguretat en les joguines.\nSocietat, joguines, Guàrdia Civil, tiradors, pistoles, Tarragona, joguines


Cinc cabres sense identificació apareixen en un camp de Llambilles - Diari de Girona\nCinc cabres sense identificació apareixen en un camp de Llambilles\nL'Ajuntament ha autoritzat que la Fundació Gaia les reculli un cop ho aprovi el servei veterinari\nagnès santos 07.08.2019 | 23:34\nImatge d'arxiu de les cinc cabres de Llambilles. aj. llambilles\nImatge d'arxiu de les cinc cabres de Llambilles.\nA les cinc de la tarda de dimarts passat, cinc cabres sense identificar corrien pel poble de Llambilles (Gironès). Les cinc bèsties es movien pel municipi davant l'expectació i sorpresa dels veïns.\nLes cabres van aparèixer en un camp de davant la casa d'un veí, proper a la carretera C-65 el qual va avisar l'alcalde, Josep Maria Vidal. El batlle es va desplaçar personalment fins al lloc i va provar de capturar-les a totes cinc, però «es van escapar muntanya amunt i va ser impossible», relata Vidal. Així, Vidal va decidir avisar els Agents Rurals, mentre les cabres, paral·lelament, creuaven la C-65.\nUn grup de veïns hi eren presents per ajudar-les a travessar sense que patissin mal o es generés un accident, acompanyant-les fins a una nau industrial de l'empresa Artistar al polígon Les Conques de Llambilles. Tot i ser un poble molt tranquil, no és estrany per als habitants creuar-se amb diferents animals, però la sorpresa és que es tracta del primer cop que no s'aconsegueix identificar ni d'on provenen ni com han arribat aquests mamífers fins al poble. Com que no portaven cap sistema d'identificació, els agents rurals no sabien determinar-ne l'origen i es descartava que fossin propietat de cap casa del municipi, ja que segons l'alcalde, «cap casa de Llambilles té cabres.» Des de llavors, resten confinades a la nau al'espera de que el Servei Veterinari del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació les visiti per assegurar-se que no pateixen cap malaltia contagiosa, les identifiqui i les marqui per després autoritzar i garantir la seguretat del seu trasllat, que es preveu que sigui aquest matí.\nDavant la troballa, els veïns de la zona van enviar un correu electrònic a la Fundació Santuari Gaia per demanar-los que se'n fessin càrrec, a la qual cosa van respondre afirmativament i el consistori també ha autoritzat que les recullin. Segons la fundació, la primera informació que va donar el consistori als Agents Rurals en trobar-les era que si no trobaven un lloc on deixar-les, les portarien a l'escorxador perquè, segons afirmen, «quan un animal no està identificat el sacrifiquen». El santuari tampoc sap quan els arribaran les cabres i es queixen que no hi hagi un protocol establert i que l'Administració no els deixi fer-se càrrec de les proves veterinàries des del primer dia. Per ara, les cinc resten a l'espera dels veterinaris per seguir el camí.


EL SEGON (I ÚLTIM?) CURS DE LA LOMCE | Casal del Mestre de Granollers i Vallès Oriental\nNOVES POLÍTIQUES PERÒ SOBRETOT: ALTRES PEDAGOGIES →\nPosted on 2 Setembre 2015\tby casaldelmestregranollers\nAquest setembre arranca el segon curs d’aplicació del calendari de la LOMCE, però potser també l’últim. L’oposició de 12 comunitats i les eleccions generals previstes per al desembre fan presagiar un escenari en què s’haurà de plantejar una alternativa a la llei del PP.\nPAU RODRIGUEZ/Diari de l’Educació\nL‟estiu ha sigut mogut a la majoria de conselleries d‟Educació de les comunitats autònomes. La promesa electoral de paralitzar la Llei Orgànica de millora de la qualitat educativa (LOMCE) formulada per moltes forces d‟esquerres –al govern després del 24-M– els ha obligat a buscar, a contrarrellotge, les escletxes legals per esquivar la denominada llei Wert. La seva situació no és nova, ja s’hi va trobar Catalunya el curs passat. Aquest setembre arranca el segon curs d’aplicació del calendari de la LOMCE, però potser també l‟últim. L‟oposició de 12 comunitats i les eleccions generals previstes per al desembre fan presagiar un escenari en què s‟haurà de plantejar una alternativa a la llei del PP.\n“No es pot aturar la llei sense una nova proposta, això és evident”, constata Carmen Rodríguez, doctora en Pedagogia de la Universitat de Màlaga i impulsora del Foro de Sevilla, un fòrum de participació d‟experts en educació que ha elaborat un document amb les bases d‟una nova llei educativa, i que compta amb el suport dels principals sindicats, associacions de famílies i partits com el PSOE o IU. “Volem contribuir al debat educatiu des de la reflexió”, exposa Rodríguez. La proposta del Fòrum inclou mesures com blindar una dedicació del 7% del PIB a les aules o revisar el concepte d‟escola inclusiva i democràtica.\nLa sensació de viure un moment de canvi, d‟oportunitat ineludible per posar els fonaments d‟un nou model educatiu –en aquest context s‟hi pot inscriure també el procés sobiranista català– és cada cop més creixent. L‟inconvenient és que, a dia d‟avui, i paradoxalment, aquest sentiment avança en paral·lel a l‟aplicació inevitable de la LOMCE. Aquest any –a Catalunya s‟inicia el 14 de setembre– la nova llei es consolida a tots els cursos de Primària, inclosa una prova d‟avaluació externa a Sisè, i als cursos imparells de Secundària i Batxillerat.\nLa conjura de les 12 comunitats autònomes que no estan en mans del PP per frenar el calendari dibuixat per Wert va obtenir escassos resultats en la darrera reunió amb el nou Ministre d‟Educació, Íñigo Menéndez de Vigo. Aquest fet ha abocat moltes de les conselleries d‟Educació a fer malabarismes per maquillar els currículums amb l‟escàs marge que la pròpia llei dóna a les autonomies.\n“Vam demanar al ministre que paral·litzés el calendari d‟aplicació de la llei, però res. Igual que Wert”, evoca el conseller d‟Educació del País Valencià, Vicent Marzà, en una entrevista que publica demà El Diari de l’Educació. El que sí que ha fet la Generalitat valenciana és modificar d‟urgència el decret que desplegava el currículum “per canviar qüestions pedagògiques clau” sense incomplir la normativa i, per tant, “sense generar caos”. Per aquesta via ha retornat les quatre hores setmanals d‟assignatures troncals a Batxillerat i els 60 minuts de classe –en comptes de 45– a Primària.\nAltres comunitats autònomes, com Andalusia, Cantàbria o Aragó s‟han proposat recuperar Educació per a la Ciutadania, l‟assignatura demonitzada pel PP i desapareguda a la LOMCE. Fins i tot l‟Assemblea de Madrid ha aprovat una proposta no de llei, gràcies als vots de PSOE i Podemos i l‟abstenció de Ciutadans, per instar el seu Govern, presidit per el PP, a que no desplegui la norma.\nA Catalunya, és coneguda la voluntat de la consellera Irene Rigau d‟esquivar pedagògicament la llei però aplicar-la administrativament per garantir els títols. En matèria curricular, la Generalitat ha aprovat també aquest estiu el respectius decrets. Destaca el manteniment dels ensenyaments artístics, l‟augment d‟hores de matemàtiques o una alternativa a l‟assignatura de Religió a l‟ESO –optativa però avaluable, segons la llei Wert– que també incorpora coneixements de cultura religiosa.\nConsens més enllà d’una nova llei “La LOGSE [llei d‟educació aprovada pel Govern de Felipe González] plantejava una escola comprensiva, democràtica, laica, però aspectes com aquests no s‟han arribat mai a aplicar”, exposa Rodríguez, que afegeix que al Foro de Sevilla hi predomina la idea que “no es pot tornar a lleis anteriors”. Aquesta última conclusió la comparteix Ismael Palacín, director de la Fundació Bofill, queevoca una entrevista a Mariano Fernández Enguita publicada a El Diari de l‟Educació en assegurar que “no hi ha cap paradís al qual tornar”.\n“El més important és construir una cultura del consens per sortir de la roda de lleis i contrareformes”, proposa Palacín, convençut que per al debat educatiu “hi ha moltes evidències i experiències internacionals” que es poden tenir en compte. “S‟ha d‟implicar tots els actors fugint del debat partidista, i assumir que la llei que en surti no serà del gust de tothom”, conclou. En aquest sentit aporta l‟exemple del Pacte per l‟Educació de les Illes Balears, sorgit des de la base per dotar d‟estabilitat el sistema.\nEn aquesta conjuntura, el director de la Fundació Bofill també creu rellevant recordar que “moltes de les coses importants en l‟educació no passen per les lleis i decrets sinó per un vent fort de renovació pedagògica i autonomia escolar: les lleis tendeixen a no ser gaire capaces de governar la innovació”, exposa. En un article publicat avui, Joan Domènech, mestre a l‟escola Fructuós Gelabert (Barcelona), incideix en aquesta reflexió amb l„enumeració d‟algunes pràctiques que es poden dur a terme en el dia a dia dels centres malgrat la llei vigent: des de “definir i consolidar pràctiques democràtiques als centres” fins a convèncer-se, els docents, que estan “capacitats per exercir amb autonomia”.\nJOAN DOMENECH/Opinió “El Diari de l’Educació\nEl Diari de l‟Educació m‟encarrega un article sobre la LOMCE per començar el curs. Voleu que us digui la veritat? Aquest estiu no penso en la LOMCE. Al setembre em toca entomar un nou curs, deixant de ser director i, a hores d‟ara, no sé el curs que em tocarà, ni conec tots els companys amb qui treballaré. No sé si els projectes i expectatives que estava imaginant al mes de juny, podran ser possibles. No sé, tampoc, si el nou equip de gestió, tindrà els recursos, sobretot humans, que faran possible la continuïtat del projecte. La LOMCE, té alguna relació amb aquestes inseguretats? Potser… Deixem-ho així.\nEn aquest article intento aportar algunes propostes per evitar les conseqüències d’una lleique no hauria estat possible sense la consolidació d‟una tradició legislativa caracteritzada per:\n L‟educació com a espai de confrontació ideològica.\n Una visió que l‟escola canvia a partir de les Lleis –en un sentit o en un altre.\n Entendre les reformes i actuacions de l‟administració com a garanties del canvi a nivell educatiu. L‟administració s‟ha cregut en l‟obligació de dir “com s‟han de fer les coses”, ja que pensa que ni els professionals ni els centres educatius poden canviar ni millorar la realitat d‟una forma autònoma.\nAixí s‟han gestat lleis, en les quals, des d‟una posició vertical de poder, s‟administrava el canvi i es situaven les formes i maneres de dur-lo a la pràctica. Tot això, tenia com a conseqüència restar capacitat de decisió als centres educatius, una cultura de la dependència i, a la vegada, afavorir la desconfiança en el conjunt de propostes provinents de l‟administració. Qui dia passa -qui Llei passa-, any empeny. Però els problemes, endèmics, continuen.\nS‟ha construït una cultura en els centres educatius d‟immobilisme, de poc soroll per evitar que les seguretats adquirides durant temps es posin en perill. La LOMCE ha provocat un cert moviment de resistència i insubmissió, però ha estat pràcticament testimonial, sent conscients que algunes centres educatius han adoptat altres formes de resistència però ho han fet des de l‟anonimat més estricte i mirant de passar desapercebuts. Mentre que molts d‟altres han continuat amb les pràctiques de sempre, sense que els hi afectessin aquests canvis legislatius, a no ser pels aspectes formals i administratius.\nLa LOMCE és una llei que atempta contra molts principis democràtics, contra la manera que entenem que ha de funcionar l‟aprenentatge, contra la democràcia a l‟escola, contra els projectes de normalització de la llengua, contra la democratització del currículum, contra la participació de les famílies… Vol establir una posició depenent del sistema educatiu respecte a les demandes del món empresarial i del capitalisme especulatiu. No potencia la cultura, ni la igualtat, ni l‟educació pública de tots i per a tots. Però és una llei que pateix molts dels mals de les anteriors lleis i, ara, ens donem compte que totes, en el seu conjunt, no han ajudat a empoderar els centres i al professorat i a consolidar una cultura professional independent i autònoma dels canvis polítics, i que faci possible una resposta adequada als reptes educatius de la societat actual.\nLa LOMCE evidencia el fracàs de les grans reformes educatives\nUna part del fracàs de les actuals polítiques educatives en la nostra societat, la podem vincular amb el fracàs de les grans reformes educatives enteses com a instruments per canviar i millorar l‟educació. És evident que la LOMCE només pretén aquest objectiu de forma indirecta o fictícia, ja que la seva principal intenció és construir un sistema educatiu depenent de les corrents productives, econòmiques i antisocials del capitalisme més especulatiu i segregador. Però com a Llei que hereta les característiques d‟actuacions i cultures de molts governs de la transició (Llei vertical, amb poca o nul.la implicació, recursos limitats, polítiques homogeneïtzadores, ingerències ideològiques, insuficients estímuls a la professionalitat, insuficient empoderament dels centres educatius i polítiques de la dependència, centralització administrativa i burocratització del sistema i de la innovació…), consolida la distància entre la pràctica real dels centres educatius i les polítiques dels governs i les administracions, caracteritzades per una gran desconfiança entre totes les parts.\nCada vegada es fa més evident la necessitat que les Lleis han de respondre i situar marcs generals, regles de joc universals basades, potser exclusivament, en les Declaracions dels Drets Humans i poca cosa més. M‟atreveixo a pensar una Llei de rang superior, fins i tot europeu, que situï els grans objectius consensuats a nivell social, amb un nou pacte educatiu que inclogui les necessitats de la majoria dels ciutadans i de les poblacions més necessitades de l‟educació per superar la seva situació de classe i desigualtat.\nCal estendre la idea que l‟educació s‟ha de desprendre de la seva característica com a àmbit sectari de lluita ideològic i retrobar la seva pròpia naturalesa, potenciadora de la individualització de la ciutadania, en un context social innovador, millorat qualitativament. Ja que si l‟educació no ha de servir per millorar la societat i la situació personal de tota la població, quin és el seu objectiu? Aquesta és la única ideologia que hauríem de permetre per l‟educació.\nAbans he començat explicant les meves preocupacions estiuenques. És evident que la LOMCE no les resol. Com tampoc les resol, deixeu-ho dir, una Llei de funció pública obsoleta, creada, construïda i apedaçada per tots els partíts polítics que han governat i pels sindicats que l‟han negociat durant tota la transició. I em sembla igualment greu i negativa per a la millora de l‟escola i l‟educació. Com que amb el tema del funcionariat hi ha menys consens i més interessos corporatius i ideològics no s‟analitza de la mateixa manera, però repeteixo, em semblen igualment greus les dues Lleis. I crec que cap de les dues responen a les necessitats del sistema educatiu i de la ciutadania del nostre país.\nTot això està molt bé, però com actuem en la pràctica?\nPodem desitjar que les Lleis educatives es pensin i s‟executin en aquests termes: lleis marcs generals, flexibles, que apostin per l‟autonomia del sistema i la seva descentralització, que desburocratitzin els processos d‟innovació, que donin recursos de forma desigual i compensadora tenint en compte els projectes específics i les necessitats de cada context… Però mentrestant, tenim la LOMCE i la Llei de la Funció Pública i totes les disposicions que se‟n desprenen.\nPodem, en aquesta situació, actuar en diverses línies:\na) Promoure la resistència activa i l‟exercici de l‟autonomia. Això vol dir, també, exercici de la professionalitat dels docents i dels equips directius. Ens hem de creure que estem capacitats i ho hem d‟exercir.\nb) Traslladar aquest exercici a tots els àmbits de poder dels centres educatius:\n Caracteritzar i concretar el paper, les funcions i les característiques dels equips directius en una línia de democratització profunda i de compartir decisions, governs i poder.\n Definir i consolidar pràctiques democràtiques en els centres educatius en els diferents àmbits: gestió, consell escolar, claustre, etc.\n Establir mecanismes de participació i implicació de les famílies en tots els àmbits de decisió i govern.\n Implicació de l‟alumnat en la definició, gestió i organització del currículum, sobretot en l‟àmbit concret de cada aula.\n Resistència a aplicar els criteris avaluatius, segregadors i classificadors que promou la LOMCE –i també la LEC, no ho oblidem, que l‟únic que fa és suprimir els aspectes formals negatius més evidents, però manté el mateix criteri general- i cercar fórmules per fer cas omís a la Llei i evitar la seva aplicació directa. N‟hi ha… només cal preguntar el que han fet alguns centres respecte a l‟obligació de posar notes a finals de cada curs.\n Visualitzar i publicitar aquesta oposició a partir de plantejaments consensuats en la comunitat educativa, amb la participació de les AMPES , dels Consells Escolars, dels Ajuntaments favorables, dels seus Consells Escolars Municipals, etc.\nc) Reclamar un nou model i marc legislatiu que inclogui aquests aspectes que hem descrit:\n Marc legislatiu general orientatiu i no ingerència dels governs en les quëstions professionals.\n Administració orientadora i facilitadora, propera de quilòmetre zero.\n Cultura professional i dels centres d‟autonomia i iniciativa reconegudes\n Currículum orientador i no prescriptiu. Avaluació generalitzada i entesa com a part del procés de millora i aprenentatge del sistema.\n Rendició de comptes, basada en la confiança.\n Revisió i reforma en profunditat de l‟administració i la funció pública.\nEn aquests moments de canvis polítics, socials, de propostes de nou reordenament de les competències territorials, del model d‟Estat, seria interessant complementar els debats molt centrats en aquests aspectes generals, aterrant a les possibilitats pràctiques i les mesures concretes que poden ajudar a solucionar els problemes endèmics d‟un sistema educatiu que té la necessitat d‟adaptar-se als nous requeriments d‟una societat en transformació i en un procés imprescindible de millora.\nPotser algun estiu arribarà en què les preocupacions que abans descrivia canviïn i es tornin seguretats i il·lusió per encarar un nou curs d‟una professió apassionant i d‟una feina transcendental. D‟il·lusió no me‟n falta, però m‟agradaria que l‟Administració ens ho fes més fàcil.


Holiday home Kølbækken Ebeltoft X Ebeltoft Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Kølbækken Ebeltoft X\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Ebeltoft, no busqui més enllà de Holiday home Kølbækken Ebeltoft X. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Holiday home Kølbækken Ebeltoft X, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, TV satèl•lit/cable, nevera, forn microones per satisfer els clients més exigents. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Kølbækken Ebeltoft X és una selecció idònia per a la vostra estada a Ebeltoft.


Wikiloc | Ruta GR-92 22a etapa, 2a part, Sitges – Vilanova i la Geltrú\nGR-92 22a etapa, 2a part, Sitges – Vilanova i la Geltrú\nVista 4960 veces, descargada 174 veces\nL’etapa d’avui, segona part de la vint-i-dosena de la travessa, hem fet el tram que vàrem deixar pendent per culpa de la pluja, i ha transcorregut entre les poblacions de Sitges i Vilanova i la Geltrú, en un recorregut que sempre passa pel costat del mar, on podem gaudir amb les boniques platges i cales que hi ha.\nPlatja i punta de les Coves\nPlatja dels Frares\nErmita i far de Sant Cristòfol\nArribada - Vilanova i la Geltrú\nFrancisco Padilla Rubio 13 oct. 2016\nMartí Puig 22 ene. 2017\nEl track molt ajustat a la realitat. El tram de costa una mica castigat per la via del tren. Avui la mar estava molt moguda i l'aigua plena de sediments, molt tèrbola, però era bonic veure la llevantada. Amb sol i la mar tranquila, deu canviar.\nerill 25 ene. 2017\nGràcies pel comentari i valoració, és una llàstima que el temps no t'hagi acompanyat, perquè la caminada vora del mar en un dia assolellat, és bonica.\nMarc Gijón 2 jul. 2020\nMolt bé. Cal tenir en compte que la riera s’ha de travessar abans de deixar Sitges. Recomano portar un calçat adequat per a això, descalç costa i fa mal per les roques. La resta força bé. Sol a l’estiu, un barret o gorra no va gens malament!\nerill 3 jul. 2020\nGràcies Marc Gijón pel comentari i per les recomancions que ben segur seràn de interès pels que vulguin fer aquesta ruta.


Está en: Encanto Rural » Castellón » Casas rurales Castellón\nBusca casas rurales en Castellón\t(21 alojamientos rurales)\nMunicipio Todas los municipios Aín Albocàsser Alcalà de Xivert Alcora, l' Alcudia de Veo Alfondeguilla Algimia de Almonacid Almazora Almedíjar Almenara Alquerías del Niño Perdido Altura Arañuel Ares del Maestre Argelita Artana Atzeneta del Maestrat Ayódar Azuébar Barracas Bejís Benafer Benafigos Benasal Benicarló Benicasim Benlloch Betxí Borriol Burriana Càlig Cabanes Canet lo Roig Castell de Cabres Castellón de la Plana Castellfort Castellnovo Castillo de Villamalefa Catí Caudiel Cervera del Maestre Chóvar Chert Chilches Chodos Cinctorres Cirat Cortes de Arenoso Costur Coves de Vinromà, les Culla Eslida Espadilla Fanzara Figueroles Forcall Fuente la Reina Fuentes de Ayódar Gaibiel Geldo Herbés Higueras Jérica Jana, la Llosa, la Lucena del Cid Ludiente Mata de Morella, la Matet Moncofa Montán Montanejos Morella Navajas Nules Olocau del Rey Onda Oropesa del Mar Palanques Pavías Peñíscola Pina de Montalgrao Pobla de Benifassà, la Pobla Tornesa, la Portell de Morella Puebla de Arenoso Ribesalbes Rossell Sacañet Salzadella, la San Rafael del Río Sant Joan de Moró Sant Jordi Sant Mateu Santa Magdalena de Pulpis Sarratella Segorbe Sierra Engarcerán Soneja Sot de Ferrer Sueras Tírig Tales Teresa Todolella Toga Torás Toro, El Torralba del Pinar Torre d'En Besora, la Torre Endoménech Torreblanca Torrechiva Traiguera Useras Vall d'Alba Vall d'Uixó, la Vall de Almonacid Vallat Vallibona Vila-real Vilafamés Vilanova d'Alcolea Vilar de Canes Vilavella Villafranca del Cid Villahermosa del Río Villamalur Villanueva de Viver Villores Vinaròs Vistabella del Maestrazgo Viver Zorita del Maestrazgo Zucaina\n21 alojamientos rurales en Castellón Ver todos »\nVer todos los alojamientos en Castellón »\nCastellón cuenta con 8 Parques Naturales, y es la segunda provincia en número de éstos del territorio nacional. Asímismo aúna la Costa Azahar, con cerca de 120 km de costa con una orografía montañosa en el interior. Algunos de estos Parques Naturales son el de las Islas Columbretes o Sierra de Irta. Cuenta con pinturas rupestres que nos enseñan la prehistoria de Castellón en Cueva Remigia y Tirig, y los paisajes que nos ofrecen Peñagolosa con su inmensa pirámide truncada o la altiplanicie del Maestrazgo son de enorme belleza. Podemos escoger entre cálidas casas rurales en montañas y valles, u hoteles rurales con encanto junto a la Costa Azahar.


11 abril 2021 11:23\nEl jurat d'aquest premi, organitzat per PIMEC i amb el suport de la Direcció General de Política Lingüística de la Generalitat de Catalunya, ha escollit el celler Clos Galena perquè considera que «atorga a la llengua catalana un valor afegit en la qualitat empresarial». La Plataforma per la Llengua, però, denuncia que l'empresa no utilitza el català en tots els seus productes.\nEl Celler Clos Galena, ubicat al poble d'El Molar, dins la DOQ Priorat, va aparèixer als mitjans l'any passat perquè un dels seus vins va ser escollit com un dels que es van servir al banquet dels Premis Nobel. Tot i haver estat distingit amb el Premi Pime a la Qualitat Lingüística, el vi de gamma més alta que produeix aquesta bodega, el vi Clos Galena, prescindeix del català en algunes parts de l'etiquetatge on és obligatori. Concretament, l'article 34.2 de la Llei 1/1998 de política lingüística estableix que «les dades obligatòries i les informacions voluntàries addicionals que figuren en l'etiquetatge de productes catalans que gaudeixen de denominació d'origen, de denominació comarcal o de denominació de qualitat i dels productes artesanals que es distribueixen en l'àmbit territorial de Catalunya han de ser necessàriament, com a mínim, en català».\nLa Plataforma per la Llengua, doncs, troba «incomprensible» que es premiï la suposada actitud lingüísticament proactiva d'una empresa que no compleix tots els seus deures legals relacionats amb la llengua catalana.


trobador vinculat a la casa reial en temps de Jaume I i del seu fill Pere el Gran\n↑ «Cerverí de Girona». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Cerverí_de_Girona&oldid=29868587»\nDarrera modificació: 5 abr 2022 a les 18:50\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 abr 2022 a les 18:50.


Millors serveis d'allotjament web ColdFusion del 2020\nUna revisió de les millors empreses d’allotjament web ColdFusion. Cerqueu un pla d’allotjament gestionat adequat per a l’aplicació web basada en ColdFusion.\nLa primera pregunta que us sembla és la de “ColdFusion. La gent segueix utilitzant això?” No sabia que encara existia! ” El possible és que, si esteu buscant aquest tema, sou una de les empreses que va veure el seu valor i, per qualsevol motiu, encara voleu continuar fent-lo servir.\n1 Què és ColdFusion?\n2 ColdFusion està mort?\n3 Quins servidors web encara són compatibles amb ColdFusion?\n4 DailyRazer – Plans d’allotjament de ColdFusion assequibles\n5 CFdynamics – Hosting ColdFusion potent\n6 Media3: opció popular per a hosting de ColdFusion\n7 Coalesce: adequat per a grans organitzacions\n8 Com triar el millor pla d’allotjament de ColdFusion\nQuè és ColdFusion?\nColdFusion és un llenguatge d’aplicació del servidor que proporciona contingut dinàmic als llocs web. Tot i que la seva popularitat ha disminuït a favor dels llenguatges més nous, es manté en ús en gran mesura perquè permet un desenvolupament ràpid en un llenguatge de guió fàcil d’utilitzar (fàcil d’entendre). Té la seva pròpia sintaxi CFML (ColdFusion Markup Language) que s’assembla molt a HTML i XML, de manera que és fàcil de llegir, alhora que utilitza la potència d’una màquina virtual Java, que li permet funcionar fàcilment tant en Linux com en Linux. Sistemes operatius Windows.\nTambé s’integra bé amb la resta de productes d’Adobe, per exemple, la creació PDF és bastant fàcil i perfecta sense la necessitat de tenir altres complements o plugins habituals en altres idiomes..\nColdFusion està mort?\nAl contrari de la creença popular, ColdFusion encara és viu. Com gairebé tots els llenguatges de programació, és probable que mai morís completament.\nColdFusion va ser una vegada un popular llenguatge de programació web, permetent als usuaris crear contingut dinàmic sense haver de confiar en els marcs CGI del dia. Es va permetre generar pàgines a la part posterior i servir contingut dinàmic als usuaris a petició. Actualment, hi ha moltes altres tecnologies que fan això, i moltes d’elles han assumit popularitat. Es tracta, concretament, de PHP, ASP, .NET, Ruby i altres.\nMoltes empreses que van adoptar ColdFusion han continuat utilitzant-ho a causa de diversos factors, que van des de la integració complexa als sistemes existents, o simplement perquè un enfocament “si no està trencat, per què solucionar-ho”. A més d’això, el desenvolupament continua essent continuat, i s’han publicat noves versions durant els darrers dos anys. Per aquestes raons, mentre la seva popularitat es pugui reduir, probablement continuï vivint en alguna forma.\nQuins servidors web encara són compatibles amb ColdFusion?\nDegut a la seva popularitat, pot ser difícil trobar serveis de hosting fiables que continuïn proporcionant accés. La gran majoria dels hostes web ja no ofereixen aquest servei. Tot i així, encara n’hi ha alguns que es concentren específicament en la prestació d’aquest servei, alguns d’ells especialistes i d’altres que s’associen directament amb Adobe. A continuació, es detallen 4 dels millors serveis d’allotjament web ColdFusion que encara existeixen en el mercat actual:\nDailyRazer – Plans d’allotjament de ColdFusion assequibles\nwww.dailyrazor.com proporciona allotjament a ColdFusion des del 2004. Disposen d’un 99,9% de temps de servei i un servei tècnic professional i està disponible tot el dia. Proporcionen suport per a Coldfusion 10, 9 i 8 i la integració amb moltes més funcions, incloent CF Image i molt més. Proporcionen tres nivells d’allotjament a partir de 8 dòlars / mes, tots ells amb el tauler de control de Plesk i seguretat SSL gratuïta.\nVisiteu el lloc web de DailyRazor per obtenir més informació sobre els seus plans d’allotjament ColdFusion.\nCFdynamics – Hosting ColdFusion potent\nwww.cfdynamics.com té una part central de la seva missió centrada en ColdFusion. Proporcionen un conjunt d’eines, incloses la integració d’oficines i eines AJAX, que us permetran treure el màxim partit al vostre servei de hosting ColdFusion. Tots els paquets inclouen instal·lació i / o transferència gratuïta i la versió més recent de ColdFusion. Proporcionen connexions a bases de dades MySQL i MS Access, així com integració .NET i còpies de seguretat automatitzades de llocs. Permeten executar versions anteriors de ColdFusion si és necessari per a les vostres aplicacions.\nVisiteu el lloc web de CFdynamic per obtenir més informació sobre els seus plans d’allotjament ColdFusion\nMedia3: opció popular per a hosting de ColdFusion\nwww.media3.net és un especialista de la plataforma que treballa amb ColdFusion des de la seva creació per primera vegada el 1996. De fet, fan servir ColdFusion per a la seva pròpia pàgina web i totes les seves operacions de back-office, inclosa la facturació, el suport. i funcions del quadre de control. Inclouen l’activació de Fusion Reactor i la configuració automatitzada de seguretat dins la caixa de sorra. Si voleu traslladar-vos als seus serveis, proporcionen migració gratuïta durant 30 dies si utilitzeu un servidor privat virtual (VPS) i 90 si feu servir allotjament compartit. Si preocupa que ColdFusion s’elimini gradualment, Media 3 és una elecció excel·lent, ja que pretenen mantenir-la com a part central del seu negoci. S’associen a Adobe i patrocinen regularment la cimera de ColdFusion a Las Vegas.\nVisiteu el lloc web de Media3 per obtenir més informació sobre els seus plans d’allotjament ColdFusion.\nCoalesce: adequat per a grans organitzacions\nwww.coalesceservices.com utilitza el poder d’AWS d’Amazon per allotjar la seva aplicació ColdFusion. Els avantatges de l’allotjament web a AWS són extremadament bons per a les grans organitzacions que necessiten tenir un allotjament basat en núvol flexible i potent. Coalesce proporciona serveis d’allotjament personalitzats, ajudant-vos a configurar allotjament basat en núvols AWS per poder executar Cold Fusion. Treballen amb Adobe per crear AMI de ColdFusion. Proporcionen serveis gestionats completament per fer que el procés sigui el més indolor possible, alhora que us ofereixen tota la gamma de serveis que proporciona AWS..\nVisiteu el lloc web de Coalesce per obtenir més informació sobre els seus plans d’allotjament ColdFusion.\nCom triar el millor pla d’allotjament de ColdFusion\nQuan trieu una empresa d’allotjament per al vostre lloc web de ColdFusion, hi ha alguns factors que probablement haureu de considerar, ja que poden ser crucials per assegurar el vostre èxit..\nLa pregunta número 1 que probablement heu de plantejar hauria de proporcionar suport. Com que ColdFusion és una tecnologia menys utilitzada en aquests dies, pot ser difícil assegurar-se que podreu obtenir l’ajuda tècnica que necessiteu en cas que es produeixi un problema. Determineu fins a quin punt es comprometen a treballar amb els desenvolupadors de ColdFusion. També és important si són compatibles amb versions anteriors de ColdFusion, ja que hi ha algunes diferències entre les versions. Extremadament important és un compromís a llarg termini. És possible que algunes empreses tinguin intenció de donar suport progressiu a ColdFusion, cosa que pot provocar-li problemes a llarg termini. La transferència d’amfitrions pot ser un procés que requereix molt de temps, i per tant és interessant determinar si el suport a ColdFusion forma part dels seus plans a llarg termini..\nEls servidors d’aplicacions estan actualitzats? Estan configurats correctament per publicar el contingut del vostre lloc ràpidament? Tenen algun resultat objectiu de les proves per fer còpies de seguretat de les seves reclamacions de velocitat del lloc? Pregunteu-los quins són els punts de referència que fan servir pel rendiment per poder-los comparar amb la seva competència.\nProporcionen el clúster de components d’aplicacions, bases de dades i web? Si el vostre lloc espera transaccions de gran volum durant determinats períodes, això pot augmentar la disponibilitat del vostre lloc durant els temps punta.\nSi transferiu el vostre lloc a un proveïdor diferent, esbrineu si hi ha cap càrrec per obtenir alguna assistència en la migració i / o en el temps de configuració. Alguns host limiten l’accés al servidor, sobretot en plans d’allotjament compartits. Quina quantitat d’accés té per resoldre els problemes pel vostre compte? Si l’accés és limitat, hi haurà una quantitat addicional de més assistència?\nSi ets un desenvolupador que utilitza ColdFusion des de fa temps (de fet El 70% dels desenvolupadors de CF l’han utilitzat des de fa més de 10 anys), hi ha una bona probabilitat de veure-hi el valor i no teniu cap voluntat de llançar la base de codis existent ben dissenyada. Com que el suport no és tan fort com solia ser, pot ser difícil trobar companyies d’allotjament bones que es comprometin a garantir que els vostres llocs visquin. Si, com molts, no teniu recursos o desitgeu reconstruir tots els vostres sistemes des de zero, aquest article us ha d’ajudar a trobar empreses que encara apostin per la visió que encara teniu.


Perinno Lligams: En Josep Pla eren dos homes...o més (publicat al Diari Maresme, Girona Notícies, Es Diari i Opinió Nacional el dia 29 de febrer de 2008)\nEn Josep Pla eren dos homes...o més (publicat al Diari Maresme, Girona Notícies, Es Diari i Opinió Nacional el dia 29 de febrer de 2008)\nEl Pla franquista versus el Pla geni literari\nSí, jo crec que en el decurs de la història, i paral·lelament, van existir dos Josep Pla. O si més no hi va haver dos personalitats ben diferenciades dins el mateix personatge, sovint confós amb ell mateix i amb l’entorn. Sovint penedit dels mals que havia reportat al seu poble, Catalunya, i dels que sempre se’n va avergonyir una vegada conscient de la gravetat dels seus actes. Però reitero per enèsima vegada, i ja ho he fet en aquestes mateixes pàgines, que el Pla intel·lectual, el geni i l’escriptor grafòman incansable, no té res a veure amb aquell Pla mesquí i servil que durant un espai de temps, prou curt com per oblidar-lo però prou llarg com per què hagués perjudicat seriosament i greument molts altres catalans, arran dels seus actes reprovables al servei de l’espionatge franquista, i també feixista alemany. Aquest és un fet imperdonable i absolutament condemnable, però Pla no va ser solament un instrument al servei dels més baixos interessos antidemocràtics de l’Europa de l’època, aquella Europa que ell mateix lloava tant en referir-se a França, Itàlia Anglaterra o Alemanya indistintament, ja que arreu del continent hi havia fet vida, amics, obtingut experiències més o menys gratificants i hi havia escrit a bastament, cosa la qual, per un home avesat a utilitzar la ploma com ho feia ell, aquest fet no representava tampoc cap fita memorable. Prèviament i a posteriori va demostrar ser un gran geni literari i el més gran escriptor en llengua catalana que aporta més de 30.000 pàgines escrites als annals de la història de la literatura catalana, amb la qual cosa es converteix en el més gran escriptor en llengua catalana que mai hagi existit. Independentment del seu millor o pitjor comportament social i humà en relació al proïsme, al país i m’atreviria a dir que a sí mateix.\nPer raó d’edat i dels anys en que la seva història i la meva es donen, no vaig poder conèixer mai aquell geni empordanès, un home que, ja dic que malgrat tot el que va poder esdevenir, em tenia el cor robat des del primer dia en que em vaig endinsar en aquell seu llibre anomenat “El carrer estret”, i que feia referència al lloc de les seves vivències de petit i on citava la mala situació de casa seva, ja que estava mal orientada al sol, per la qual cosa allà hi feia molt de fred, cosa que sempre l’havia amoïnat i que sempre l’havia deixat en evidència, ja que en ser tan gasiu com era, ni tan sols al mas Pla hi invertia el suficient com per poder passar uns hiverns més o menys agradables, ja que passades les hores de sol més intens, aquelles parets del mas eren d’una fredor indescriptible, tal com deia ell, i era allà mateix on hi agafava aquells refredats que només podia pal·liar amb bones dosis d’allò que s’anomenava un succedani d’un destil·lat escocès, que malgrat dir-se whisky era més conegut pel nom de Jamie 08, el més barat del mercat aleshores.\nAquest Pla, perfectament reflectit per cert en l’obra de Josep Maria Flotats al Teatre Poliorama de Barcelona ara fa deu anys aproximadament, i malgrat que l’actor català format a França presenta una imatge d’un Pla efeminat en la paraula i el gest, cosa que el de Llofriu no era en absolut, sinó més aviat el contrari: pecava de rude i de poc refinat en l’expressió quan aquest acte mimètic no era absolutament necessari o requeria d’aquesta mena de parafernàlia que a Pla li venia gran i que quan la representava la portava a terme amb un excés d’empostissament. Aquest Josep Pla doncs, és un altre home que l’immers em les implicacions polítiques feixistes i franquistes d’aleshores, i que el malvist arreu per aquestes mateixes causes.\nAquest Pla és un altre, és el creatiu, és aquell que va ser capaç d’escriure aquelles 30.000 pàgines en llengua catalana, és el que participava a les tertúlies de l’Ateneu amb altres personatges destacats del món benestant i intel·lectual barceloní de l’època, és el que anava a conviure a les cases de dispeses dels barris més clàssics de la Ciutat Comtal, i qui hi compartia la vida i els àpats amb altres personatges, rellevants o no, d’aquella societat que li va tocar viure; és el que demanava els dividends de tot l’escrit durant la setmana a l’editor i amic Josep Vergés, perquè li agradava tenir cobrat tot el que havia produït durant aquell període de temps, per si de cas i pel que pogués passar, ja que en Pla, això sí, en el vessant econòmic era un autèntic previsor pertot.\nL’altre Pla, el corrosiu en les idees, el subtil en la paraula, l’hiperbòlic en la descripció i el gest, el sarcàstic i l’emotiu en el comportament també va existir i també caldria que la societat i el nostre món el recordés com un personatge únic, capaç de fer-nos feliços gairebé cent anys després de les seves redaccions d’aquella Barcelona del 1920, i de les vivències que un petit propietari rural com ell, i tal com li agradava d’autodefinir-se, va tenir a l’Empordà petit, a Catalunya sencera i arreu del món, ja que va ser un viatger incansable i un curiós irreductible.\nAquesta és l’altra imatge d’aquell Pla acusat de franquista i que, segons tota una classe intel·lectual de l’època que havia hagut de passar l’exili durant el pitjor temps de la repressió política espanyola, no era mereixedor per aquesta mateixa causa, del màxim guardó que atorga la institució acadèmica habilitada en temps de la dictadura i molt després d’acabada aquesta, tal com és Òmnium Cultural i el seu guardó de màxim reconeixement als ciutadans del país que han destacat en la literatura: el Premi d’Honor de les Lletres Catalanes. I Pla, per la seva actitud i el seu posicionament al respecte, i també pel seu escepticisme i per la seva idiosincràsia tan independent, s’ho va mirar sempre com un càstig que el gruix de la societat catalana no li perdonaria mai. Més tard l’escriptor empordanès va demanar disculpes públicament per la seva actitud en relació al seu posicionament i al que aquest fet havia afectat el país, però aleshores hi va haver un sector molt radical, potser tant o més com ho va estar ell en els seus posicionaments totalitaris i feixistoides, que no va voler ni escoltar els seus precs de perdó i de voler tornar a la casa del pare. I no saben tots aquests ressabiats els que es van perdre. Sóc molt partidari del respecte pel meu país, Catalunya, i mai no perdonaré algú que la traeixi o que la vulgui perjudicar, sigui de la manera que sigui.\nPerò de vegades adoptant segons quines posicions d’intolerància i de falta de comprensió aliena, malgrat que l’altre hagi estat un equivocat i més tard un penedit, només es demostra que l’odi i la rancúnia encara són vius al cor. I penso que hem de aprendre a que no sempre sentim el que ens agrada, ni veiem en els altres allò que hi voldríem veure. I en Josep Pla només era un home de carn i os, que tenia unes febleses com la resta del proïsme, però que la seva diferència amb aquest era que va ser el més gran escriptor en llengua catalana, el més precís descriptor en català de tots els temps, i un geni literari com, de moment, no n’hi ha hagut cap altre.\nAixò potser és el que tots plegats, inclosos els més agreujats per la seva actitud, hauríem de pensar. I deixar de banda a quines opcions es va apuntar en aquells dissortats per tots dies de la contesa civil espanyola, que sense oblidar-la perquè mai no es torni a repetir, ni aquesta ni la foscor franquista que va durar mig segle, ja va essent hora que tots plegats comencem a mirar endavant d’una vegada i per totes. Potser descriure l'experiència de contemplar i menjar amb delectança un pebrot escalivat, tal com ho feia Pla en veure aquesta acció, és un autèntic repte que aconsegueix presentar amb intensitat poètica aquesta minúscula mostra dels plaers més elementals de la vida, i que ens permeten una autèntica comunió amb el món. Tal vegada aquestes coses i altres són les que hauríem d’admirar i de valorar a l’hora de censurar conductes personals que res no tenen a veure amb les obres literàries.\nPublicat per Santi Capellera i Rabassó a divendres, de febrer 29, 2008\nEn Josep Pla eren dos homes...o més (publicat al D...


Santi Vidal i Germà Bel signen el manifest d'Independentistes d'Esquerra en suport al partit de Puigdemont La República\nSanti Vidal i Germà Bel signen el manifest d’Independentistes d’Esquerra en suport al partit de Puigdemont\nParticiparan a un acte de suport aquest diumenge a les 12 del migdia al Passeig President Lluís Companys de Tarragona\nAquest diumenge a les 12 del migdia al Passeig President Lluís Companys, 12, de Tarragona, davant l’estàtua del president màrtir, Independentistes i d’Esquerra realitzarà un acte en suport de les iniciatives, política i electoral, del president Puigdemont, que ha anunciat la creació d’un nou partit, després de trencar amb el PDeCat, pel pròxim 25 de juliol.\nEn aquest acte, homes i dones d’arreu dels Països Catalans, amb diverses trajectòries d’esquerres, donaran suport al manifest d’Independentistes d’Esquerra que dóna ple suport al president a l’Exili.\nEntre els presents hi ha dues cares destacades com l’economista Germà Bel o el jutge Santi Vidal, exsenador d’ERC. També hi seran Josep Guia, Josep Sort, Irene Negre, Josep Andreu, Àngels Cabassés, Jaume Renyer , Joan Rendé o Jordi Miró, que mostraran el suport per a un nou impuls al procés independentista.


blog.cat d'en Pep - 2015 Juliol 09\nAnar a Sabadell a veure el bosc de Can Deu, des de dins, era una assignatura pendent i que fins avui no havia estat possible. No oblidem que tot va quedar tan impracticable, que resultava totalment irrealitzable fer un circuit com el d’avui. Hem sentit una gran tristor: molts anys d’haver gaudit dels seus corriols; […]


Euro-Séjours & Tourisme - Pyrénées Roussillon - La Cerdagne - FRANCE\nSituada a 1 200 m d’altitud mitjana, LA CERDANYA gaudeix d’una insolació excepcional. Dominat pel Carlit, aquest país de bells espais està format per remarcables extensions d’aigua, com el llac de la Bollosa i l’estany de Lanós. La flora i els boscos sumptuosos ofereixen paisatges grandiosos als excursionistes, mentre que l’emblemàtic Tren Groc permet descobrir la Cerdanya d’una altra manera.\nSituada a 1600 m d’altitud, la ciutat fortificada més alta de França, Montlluís, es troba a la cruïlla de la Cerdanya, el Capcir i el Conflent. La famosa ciutadella, construïda sota la direcció de Vauban a partir del 1679 i inaugurada el 1881, gaudeix des del 2008 d’una inscripció al patrimoni mundial de la UNESCO. La porta de França, accés únic, s’obre a boniques botigues, l’església de Sant Lluís (s. XVIII) i el pou dels Forçats.\nVISITA del primer forn solar de doble reflexió del món.\nEls primers xalets de l'estació veieren la llum el 1903, a 1800 m d’altitud. Deu anys més tard, es va edificar el palau Grand Hôtel, que va atraure nombroses personalitats de l'alta societat i artistes fins als anys 30. L'estació es modernitzà ràpidament amb la instal•lació el 1937 dels primers remuntadors mecànics. Actualment disposa de més de 150 km de pistes (esquí alpí i nòrdic) i ofereix nombroses activitats relacionades amb la neu com les excursions en moto de neu, a cavall, amb trineu de gossos i fins i tot amb raquetes... A l’estiu, les activitats es multipliquen també per donar a conèixer una natura ben conservada i variada. En aquesta població dotada d’un clima i d’un aire purs, es va instal•lar el 1967 el Centre Nacional d’Entrenament en Altitud, que és molt apreciat tant pels atletes francesos com per esportistes originaris de tot el món, desitjosos d’obtenir les millors recompenses internacionals.\nVISITA, ben a prop, de la capella de l’Ermitatge (s. XVII) amb el retaule signat per Josep Sunyer i el magnífic camaril (peça dedicada a la Verge).\nAl cor del Parc Natural dels Pirineus Catalans, Sallagosa gaudeix de la seva proximitat a les estacions d’esquí i s’obre a boniques excursions durant l’estiu a l’alta vall del Segre o a les valls d’Eina, d’Er i de Llo. El poble, documentat des del 839, allotja l’església de Santa Eugènia consagrada el 913. Es pot reconèixer pel campanar-torre edificat el 1757, i s’hi troben traces romàniques i barroques de les reformes sofertes els segles XII, XIII i XVIII. Nomenada seu de la vegueria de la Cerdanya el 1660, Sallagosa posseeix una bona expertesa en terrisseria que llueix quan hi ha esdeveniments locals, al costat d'una gastronomia artesana reconeguda. És també la terra d’Alexandre Oliva (1823-1890), cèlebre escultor, i de Jordi Pere Cerdà (1920-2011), poeta, autor de teatre i fervent defensor de la catalanitat.\nVídeos, una sala d’exposicions i l’excepcional assecador de 1500 pernils permeten descobrir l’ofici ancestral de la xarcuteria. Una mestria defensada amb força per la família BONZOM, que ofereix una saborosa xarcuteria completament artesana en l’espai d’autoservei: ¡visita recomanada!


DID Deutsch-Institut Munic Escola d'Idiomes | 49 Opinions\n❮ Totes les escoles Alemany a Munic\n» Munic: Escoles Alemany\nDID Deutsch-Institut, Munic, Alemanya\nQualificació general de 49 estudiants per a l'escola DID Deutsch-Institut, Munic\nExcel·lent valoració en quant a la qualitat dels apartaments per a estudiants (4.4/5.0)\nExcel·lent barreja de nacionalitats. Cap nacionalitat estudiantil representa més del 10% dels estudiants\nNo ofereixen condicions de cancel·lació favorables en cas que un estudiant no obtingui el visat.\nLes lliçons son 45 minuts més curtes que en la majoria de les escoles\nÉs possible que alguns textos sobre DID Deutsch-Institut encara no estiguin totalment traduïts.\nAquesta pàgina també està disponible en DID Deutsch-Institut Munich o en DID Deutsch-Institut Múnich.\nDID Deutsch-Institut es va fundar a Munic (Alemanya) l'any 1970.\nAdreça: Arnulfstrasse 10, 80335 - Munic, Alemanya (veure en el mapa)\nNom legal / empresa matriu: did deutsch-institut GmbH\nIdentificació del registre fiscal: DE288410079\nNom abreujat de l'escola: DID Munic\nGeneralment, el material del curs ha de ser comprat per l'estudiant. El preu del material del curs és d'aproximadament 25 € mensuals.\nCursos per a adults a l'estiu: 225\nL'aeroport d'arribada més ben situat és Franz Josef Strauss (MUC).\n2021 (incloent dies festius nacionals i/o regionals): 01 gen. 2021, 06 gen. 2021, 02 abr. 2021, 05 abr. 2021, 13 maig 2021, 24 maig 2021, 03 juny 2021, 01 nov. 2021.\n04 gen. 2021, 01 febr 2021, 01 març 2021, 06 abr. 2021, 03 maig 2021, 07 juny 2021, 05 jul. 2021, 19 jul. 2021, 02 ag. 2021, 06 set. 2021, 04 oct. 2021, 02 nov. 2021\nTarda: 14:45 - 18:00\nTemporada alta: 28 juny 2021 - 20 ag. 2021\nTarda: 14:30 - 18:00\nSummer Junior Residential Course 20 (14 a 17 anys)\n732 € per setmana (basat en el preu de 4 setmanes)\nHotel / Alberg, Habitació compartida (múltiples llits), Pensió completa (esmorzar + dinar + sopar)\nLandsberger Str. 338, 80687, Munic\n2021: 04 jul. 2021, 18 jul. 2021, 01 ag. 2021.\nSummer Junior Residential Course 24 (14 a 17 anys)\n174 € per setmana (basat en el preu de 6 setmanes)\n174 € per setmana (basat en el preu de 8 setmanes)\n950 € per setmana\n2850 € per setmana\nClasses per setmana: 45 | Número màx. d'estudiants per grup : 1\n1924 € per setmana (basat en el preu de 2 setmanes)\nClasses per setmana: 54 | Número màx. d'estudiants per grup : 1\n2309 € per setmana (basat en el preu de 2 setmanes)\n143 € per setmana (basat en el preu de 4 setmanes)\n2021: 11 gen. 2021, 22 març 2021, 10 maig 2021, 14 juny 2021, 09 ag. 2021, 11 oct. 2021.\n09 febr 2021, 20 abr. 2021, 08 juny 2021, 15 jul. 2021, 09 set. 2021, 09 nov. 2021\n293 € per setmana (basat en el preu de 4 setmanes)\n2021: 04 gen. 2021, 01 febr 2021, 01 març 2021, 06 abr. 2021, 03 maig 2021, 05 juny 2021, 05 jul. 2021, 02 ag. 2021, 06 set. 2021, 04 oct. 2021, 01 nov. 2021.\n27 gen. 2021, 24 febr 2021, 24 març 2021, 28 abr. 2021, 26 maig 2021, 23 juny 2021, 28 jul. 2021, 25 ag. 2021, 29 set. 2021, 27 oct. 2021, 24 nov. 2021, 15 des. 2021\n260 € per setmana (basat en el preu de 4 setmanes)\n2021: 04 gen. 2021, 01 febr 2021, 01 març 2021, 06 abr. 2021, 03 maig 2021, 05 juny 2021, 05 jul. 2021, 02 ag. 2021, 06 set. 2021, 04 oct. 2021, 01 nov. 2021. Consulta les dates d'inici per a principiants absoluts\n309 € per setmana (basat en el preu de 2 setmanes)\nNota: tots els cursos que ofereix DID Deutsch-Institut, Munic es poden reservar en línia amb LanguageCourse.Net. En cas que un curs no es mostri a la llista anterior, contacta amb nosaltres.\nTovalloles, Llençols/roba de llit, Neteja setmanal, Calefacció, Sense menjars, Bany compartit.\nTemporada alta: 27 juny 2021 - 21 ag. 2021\nTovalloles, Llençols/roba de llit, Neteja setmanal, Calefacció, Mitja pensió, Bany compartit.\n33 minuts en transport públic (distància mitjana reportada per 5 dels nostres antics estudiants)\n575 € per setmana\n575 1150 1725 2300 2250 2700 3150 3600 4500 5400 450 200\n14 minuts en transport públic\nTV, Tovalloles, Llençols/roba de llit, Accés al servei de bugaderia, Calefacció, Sense menjars, Bany privat.\nHotel Joves - Standard\nTV, Tovalloles, Llençols/roba de llit, Neteja setmanal, Accés al servei de bugaderia, Calefacció, Esmorzar, Bany privat.\nTovalloles, Llençols/roba de llit, Neteja setmanal, Accés al servei de bugaderia, Calefacció, Esmorzar, Bany privat.\nDID Deutsch-Institut Fullet (PDF)\nDID Deutsch-Institut - Programa Júnior1/15\nL'escola DID Deutsch-Institut està al districte Munic\nEstació més propera: Bus or S-Bahn Stop Hauptbahnhof\nAltres escoles d'Alemany a Munic que ofereixen cursos d'Alemany :\nEscola Alemany a Munic: Carl Duisberg Centrum\nPreguntes freqüents sobre DID Deutsch-Institut, Munic\nQuin és el millor preu per a un curs a DID Deutsch-Institut, Munic?\nEls cursos d'Alemany de l'escola DID Deutsch-Institut s'ofereixen a partir de 84 € (TELC Preparation Course) que consta de 5 lliçons a la setmana. En fer la reserva aquí, et beneficies d'un descompte exclusiu.\nQuin és l'allotjament més popular que ofereix Deutsch Institut?\nL'allotjament Habitació és el més popular entre tots els nostres estudiants que han reservat un curs a Deutsch Institut.\nÉs possible fer un curs a DID Deutsch-Institut si sóc principiant absolut?\nSí. Els principiants absoluts poden assistir als següents cursos: Intensive Course, Standard Course, Premium Course, Standard Course + Internship , University Placement, Standard Course + TELC Preparation Course.\nOfereix DID Deutsch-Institut el servei de recollida a l'aeroport?\nSí, l'escola ofereix el servei de recollida des de Munich International Airport (80 €)\nQuin és el nombre d'alumnes per aula a Deutsch Institut?\nEn funció del curs escollit, el nombre màxim d'estudiants a Deutsch Institut varia entre 1 (Business German 20) i 15 estudiants (Intensive Course).\nQuina és la qualificació dels professors de DID Deutsch-Institut?\nEl 100% dels professors de DID Deutsch-Institut tenen un títol universitari. El 100% tenen un certificat d'ensenyament d'idiomes reconegut.\nDe quins països provenen els estudiants de DID Deutsch-Institut?\nEl percentatge de nacionalitat més alt DID Deutsch-Institut prové de Brasil amb una representació DEL 10%, seguit d'alumnes Itàlia (10%) i Suïssa (10%).\nPer a quines edats ofereix cursos DID Deutsch-Institut?\nDID Deutsch-Institut ofereix cursos per a alumnes des dels 14 anys (Summer Junior Residential Course 20, 20 classes per setmana) fins als 99. L'edat mitjana és de 22 anys a l'estiu i de 24 durant la resta de l'any.\nMunich International Airport - (només anada) (80€)\nMunich International Airport - (només tornada) (80€)\nMunich International Airport - (anada i tornada) (160€)\nTens qualsevol consell sobre Munic o vols unir-te a mi per obtenir un curs d'Alemany a DID Deutsch-Institut de Munic? Pots consultar les ressenyes i informació sobre l'escola que he escollit aquí\nTens algun amic en particular amb el que vulguis gaudir de la teva experiència a Munic? Només l'has / els has d'etiquetar després d'haver publicat el teu missatge a Facebook o envia'ls l'enllaç a aquesta pàgina per correu electrònic.\nDemanar a l'escola DID Deutsch-Institut que confirmi la disponibilitat\nDemanar a l'escola DID Deutsch-Institut que confirmi la disponibilitat\nSol·licitud enviada a DID Deutsch-Institut.\nFes una ullada a la nostra selecció de cursos en línia Alemany als millors preus.\nLa majoria de cursos: 28.615 cursos d'idiomes llistats. No trobaràs més en cap altre lloc web\n22.440 ressenyes autèntiques d'escoles d'idiomes\n850.123 €: en el preu del curs estalviats.\n36.611 estudiants atesos\nCiutat que vols visitar: Munic


Rufián busca «El malson abans de Nadal» per a Sánchez | NacióDigital\nRufián busca «El malson abans de Nadal» per a Sánchez\nEl president en funcions va convocar el 10-N al·legant que amb Podem al govern no hagués pogut "dormir tranquil". És una incògnita si ara agafa o no fàcilment el son, però l'objectiu d'ERC és pertorbar-lo\nper Sara González , 1 de novembre de 2019 a les 20:47 |\nEl candidat d'ERC a les eleccions del 10-N, Gabriel Rufián, en l'arrencada de la campanya | Marc Puig\n"Només perquè no ho veig, no significa que no ho crec", deia Jack Skellington, el Rei Carabassa de Halloween Town. El protagonista de la famosa pel·lícula Malson abans de Nadal, produïda per Tim Burton, entonava aquesta frase que bé podria Gabriel Rufián fer seva. Per ara, en plena ressaca d'una castanyada en campanya, no veu un Pedro Sánchez disposat a dialogar, però vol creure que pot ser possible amb els resultats del 10-N sobre la taula abans de menjar-se els torrons.\nEl passat 20 de setembre, quan Espanya païa que, un cop més, quedava a mercè d'unes noves eleccions, el president espanyol en funcions va argumentar que si el país quedava abocat a una repetició electoral era perquè amb Podem al govern no hagués pogut "dormir tranquil". És una incògnita si, a nou dies del 10-N, el president en funcions agafa o no fàcilment el son, però l'objectiu d'ERC és, precisament, pertorbar-lo.\nLa mateixa nit electoral del 28 d'abril, dirigents socialistes lamentaven des de la seu de Ferraz no haver obtingut "almenys dos diputats més". Era el marge necessari -de 123 a 125 diputats- per no haver de necessitar l'abstenció dels republicans en una investidura en el cas de forjar una aliança d'esquerres. I ara, una de les principals prioritats de Sánchez és precisament aquesta, no quedar supeditat a una aritmètica en la qual ERC pugui jugar-hi un paper per petit que sigui. Rufián busca justament el contrari: tornar a tenir la clau, aconseguir que la geometria resultant del 10-N arraconi Sánchez a una suma d'esquerres sense poder obviar els republicans. Vol, en definitiva, ser el seu malson abans de Nadal.\nAmb aquest objectiu -no exempt de crítiques dins de l'independentisme- els republicans han bastit un argumentari segons el qual només una victòria seva pot "obligar" el PSOE a negociar. Per atorgar un plus de temor a la seva retòrica, afegeixen que, després de les condemnes del Tribunal Suprem, toca ara "sentenciar" l'Estat fent-se forts al Congrés dels Diputats.\n🎥[VÍDEO] @gabrielrufian a #Barcelona: “El #10N voteu per cada un dels anys, i són 99, als nostres companys i companyes, voteu! Contra la seva venjança, la nostra victòria!" #Tornemhi pic.twitter.com/7lDQ5Q1dyM\nSaben, però, que per poc que pugui, Sánchez buscarà que siguin prescindibles en qualsevol pacte. Rufián n'és conscient. Però s'aferra al que considera que és el tendó d'Aquil·les del líder dels socialistes: que "no té principis", que tant se l'ha vist pactar amb Podem com amb Ciutadans o defensant la plurinacionalitat d'Espanya o el 155. I que aquesta volatilitat pot facilitar que, precisament, acabi seient a la taula si el 10-N és "feble". El candidat d'ERC no ho veu ara, però això no vol dir que no hi vulgui creure.\n"Aquest any, el Nadal serà nostre!", exclamava Skellington intentant apoderar-se de la festa hivernal. Les enquestes auguren que ERC tornarà a guanyar les eleccions espanyoles a Catalunya el pròxim 10-N, però a hores d'ara és una incògnita si aconseguirà o no el seu propòsit. En tot cas, és innegable que els republicans no deixen de ser un temor en les files socialistes, que no volen -i alguns diuen que no poden- assumir una investidura on un Rufián moderat sense l'exuberància d'espantalls i calaveres tingui l'última paraula.\nERC defuig el cos a cos amb JxCat: «No donarem cops de colze als nostres companys de viatge»\nEleccions espanyoles 10-N, Política, Gabriel Rufián, ERC, busca, malson, Nadal, Pedro Sánchez, eleccions espanyoles 2019


Aptur celebra este dissabte el seu 15è aniversari amb una gala a Benidorm\nEl president de l'associació demana que s'introdueixin canvis en la nova Llei d'Apartaments que es tramita a les Corts.\nL'Associació d'Apartaments Turístics de Benidorm i la Costa Blanca (Aptur), que engloba 43 empreses de el sector que gestionen al voltant de 3.000 apartaments turístics, celebra el seu 15è aniversari este dissabte, 2 de desembre, a les 20.30 hores amb una gala especial en al Casino de la ciutat. Així ho han anunciat hui l'alcalde i responsable màxim de Turisme, Toni Pérez, i el president de Aptur, Miguel Ángel Sotillos.\nUna gala en què, segons l'alcalde, "a més de compartir esta celebració amb la gran família de Aptur, podrem xerrar, reivindicar i sobretot escoltar", ja que per a qualsevol administració l'associació és "l'interlocutor vàlid a l'hora de parlar d'apartaments turístics regulats "\nPérez ha destacat que al llarg de la seua trajectòria, Aptur ha aconseguit enaltir una activitat digna, vinculada a "l'hospitalitat" i clau dins de el sector turístic, i ha destacat la tasca de l'actual directiva que "amb tanta força està portant a esta associació als nivells que mereix ".\nEl president de Aptur, per la seua banda, ha agraït "el suport de l'Ajuntament i d'altres administratives en estes 15 anys", i ha recordat que l'entitat va néixer "per fer un front comú" que permetés "posar ordre en el sector" i "demostrar a les administracions públiques ia la societat que el lloguer d'apartaments turístics és una activitat correcta, licita i reglada". I també, ha afegit, per "posar-la en valor pel que aporta" a la ciutat, ja que "la major part de l'consum dels turistes que s'allotgen en apartaments turístics es dóna en els establiments locals".\nSotillos ha assegurat que al llarg d'estes anys, des Aptur s'han fet "propuestes realistes i vàlides" que les administracions han anat "recollint i implementant poc a poc"; i ha avançat que durant la gala també "plantejarem a les administracions assistents quina és la problemàtica present i futura".\nA preguntes dels periodistes, ha indicat que "el més proper és la nova llei autonòmica de el sector, que està en tràmit parlamentari" i que Aptur ha sol·licitat, sense èxit, que es modifiqui en diversos articles. Segons Sotillos, l'associació ja ha contactat amb grups polítics a les Corts "perquè via esmena, modifiquin o suavitzin la llei", ja que "en la seua redacció actual, compliquen el lloguer a la Comunitat Valenciana".


UE: Autonominacions d'autors per als informes especials del MedECC\nEl MedECC vol que aquests informes especials siguin el resultat d’una acció compartida i voluntària de científics i científiques de múltiples disciplines, amb els objectius de donar informació per discutir i aprovar les mesures necessàries per part de responsables polítics.\nMedECC ha publicat recentment el seu primer informe d’avaluació (MAR1) sobre qüestions ambientals que afecten a la regió mediterrània, on han participat 190 científics i científiques de 25 països.\nL’objectiu dels informes del MedECC és proporcionar informació completa, objectiva, oberta i transparent avaluacions científiques.\nAra han obert una nova crida per a autonominacions de possibles autors i autores principals per a aquests informes especials, sobre les qüestions següents relacionades amb el canvi climàtic i ambiental a la conca mediterrània:\nEl nexe clima-aigua-energia-alimentació-ecosistemes,\nCanvi ambiental, conflicte i migració humana.\nPodeu trobar els detalls de la convocatòria al següent enllaç\nPer presentar-se, cal accedir a la següent aplicació.\nLa data límit és el proper 15 de maig 2021.\nMediterranean Experts on Climate and Environmental Change (MedECC) és un organisme independent, format per una comunitat d’experts científics que proporcionen la seva experiència de forma voluntària. El seu objectiu és donar suport a la presa de decisions al Mediterrani amb informació precisa i accessible sobre els impactes actuals i futurs dels canvis climàtics i ambientals.\nEl novembre de 2019, aquesta xarxa va comptar amb més de 600 científics i científiques de 35 països.


El Pebrasset: Hi haurà vida a Mart?\nPer a molts pot semblar que Mart siga un lloc inimaginable per a viure. Està pràcticament desprotegit de les radiacions solars per una atmosfera massa fina, un sòl replet de productes químics i l’aigua líquida, essencial per a l’existència de qualsevol criatura, bull i es congela ràpidament. Encara que poden haver algun tipus d’organismes que hagen pogut sobreviure.\nL’objectiu de Mars Science Laboratory (MSL) és aclarir-ho. El 27 de novembre de 2011, la nova missió de la NASA ha llançat des de el Cabo Cañaveral (Florida) a bord d’un coet Atlas V. La nau, que conté el sofisticat rover “Curiosity”,el major vehicle que ha viatjat al planeta roig, realitza un viatge sense retorn de 570 milions de kilòmetres i quasi 9 mesos per a arribar fins a Mart, l’agost del 2012.\nEl “Curiosity” és molt potent i robust, amb uns 900kg, la seva tectologia és molt més superior que a les anteriors naus enviades a Mart en busca d’aigua, amb 6 rodes que li permet recorrer terrenys abruptes. També porta a bord equips espanyols: una antena i una estació de meteorologia aportada pel Centre d’Astrologia i proporciona dades vitals.\nEl destí d’aquest serà el cràter Gale, una depressió escollida per un centenar de científics, per el seu gran potencial biològic, científics creuen que en el passat podia haver estat cobert d’aigua. Desplegarà un arsenal de deu instruments científics: càmeres d’alta definició, làser per aplegar a l’interior de les roques, un braç de dos metres per a agafar fragments i analitzar-los al rover. “Es la màquina que cualquier científico especialista hubiera soñado” diuen responsables del Laboratorio de Propulsión a Chorro (JPL) de la NASA que participen al projecte.\nL’ATERRATGE... serà delicat, s’utilitzarà una tècnica nova: un mòdul auxiliar de descens d’un coet que es descolgarà suaument el vehicle, subjectat amb corretges.\nLa duració de la missió serà d’un any marcià, és a dir, dos anys terrestres, però tot està validat per a funcionar tres vegades més, possiblement com els antics companys enviats anteriorment, que el “Curiosity” envie dades des de el planeta roig durant molt més temps que el previst.\n"Curiosity, rumb a Mart”\nEquips espanyols contribueixen amb la missió de Mart:\nPublicado por Cristina Jordà Guerola en 7:56\nEtiquetas: biogeo4eso, curs2011-2012, jordaguerolac, mart


Speaking Valencian: There are men, little men and potty chairs\nEtiquetes: Criticism / Crítica, Saying / Refrany, Shit and filth / Merda i brutícia\nMoltes gràcies pel vostre treball. A Sueca també he sentit ... i monicacos.\n23 de maig de 2012 a les 10:45\nÉs un plaer. Gràcies a tu per les teues aportacions!\n24 de maig de 2012 a les 17:55\nEn Sueca ho fem ben exagerat: hi ha hòmens, homenets, homenicacos, manillars catxos i paperets de llimonà. I qualsevol pot afegir-ne o llevar-ne segons la pròpia inspiració.\n25 de maig de 2012 a les 19:49\nGràcies per l'aportació, Vicent!\n31 de maig de 2012 a les 17:15\nUna cosa bona que té esta expressió és que permet que cada u la complete com millor li parega per a adequar-la al destinatari de la burla, i augmentar o disminuir-ne el grau de familiaritat/vulgaritat. El problema és que se'm fa difícil imaginar una cosa que rebaixe més a una persona que una cadireta de cagar.\n14 de juny de 2012 a les 11:28\nJo he sentit la versió de Sueca però acabada amb "pedres de mistera"\n28 de juny de 2012 a les 23:14


L'Ideal de l'Ebre: Enresa només instal·laria a Ascó el cementiri de residus radioactius\nSegons el Comité, es necessiten 7 hectàrees per al Centre Tecnològic associat a l ATC, de les quals almenys 2ha hauran d estar annexes al terreny proposat per a la instal·lació de l ATC . A més, van afegir es necessitarien 5 hectàrees per al polígon industrial, podent estar aquests terrenys físicament dissociats dels anteriors . Ni el INFORME SOBRE LAS INICIATIVAS ASOCIADAS AL PROYECTO. CENTRO TECNOLÓGICO , publicat el novembre de 2006, ni l actual convocatòria mencionen que el centre tecnològic hagi d'estar situat al costat del cementeri nuclear, deixant la porta oberta a que pugui tindre una altra localització.\nRecentment l alcalde de Santervás de Campos (Valladolid), Santiago Baeza (PP), ja apuntava en aquesta línia valorant la possibilitat de retirar la candidatura del seu municipi per acollir el cementiri de residus radioactius en el cas que la decisió final fos que la província de Lleó acollís el polígon industrial associat. "Esto me huele mal", va manifestar l alcalde, segons publicava el diari El Día de Valladolid, ya que parte del complejo industrial podría ubicarse en territorio leonés, en concreto, en el municipio de Sahagún. "\nVandellòs-Hospitalet de l Infant, municipi preferit per Enresa\nEls fets indicarien que el municipi de Vandellòs-Hospitalet de l Infant, on Enresa ja hi té ubicat el Centro Tecnológico de Mestral, era el municipi preferit per intal·lar-hi el cementiri. En el procés de desmantellament de la Central Nuclear Vandellòs I, clausurada al 1989, l empresa ha invertit milions d euros. S hi han executat diversos projectes a través de convenis amb varies universitats, en els quals hi ha treballat molts dels enginyers i tècnics d aquesta empresa pública. La localització de Vandellós i l Hospitalet de l Infant fa que els treballadors de l empresa apostin per aquest municipi. Aquí hi ha més bon clima i tenim les famílies vivint en uns indrets amb qualitat de vida, com el nord del Tarragonès o el Baix Penedès, que estan prop de Barcelona , se ls ha sentit dir obertament als enginyers i tècnics d Enresa.\nEls terrenys nuclears de les instal·lacions de la CN Vandellós que ja no acullen cap infraestructura radioactiva no s han desclassificat del seu ús nuclear després de completar-se les dues primeres fases del desmantellament, així mateix, la línea d'evacuació d electricitat de la CN Vandellòs I no ha estat desmantellada. Per tant, existirien hectàrees més que suficients i una línia d evacuació d electricitat per acollir nous usos nuclears. De fet, el Centro Tecnológico Mestral ja està duent a terme la majoria de les activitats que ha de desenvolupar el futur centre tecnològic que ara s associa al cementiri, segons l esmentat Informe sobre las iniciativas asociadas al proyecto. Centro tecnológico .\nTotes les empreses auxiliars vinculades a les nuclears estan situades al municipi de Vandellòs i l Hospitalet de l Infant. S hi troben:\n- Tecnatom: empresa auxiliar de les nuclears i que fa la formació dels treballadors al centre que té al polígon industrial Les Tàpies (Hospitalet de l Infant).\n- Westinghouse: empresa americana que porta el control dels reactors d'Ascó i Vandellòs, té una seu al polígon industrial Les Tàpies (Hospitalet de l Infant).\n- Enwesa: empresa auxiliar de les centrals nuclears i que és la que hi aporta més treballadors, està ubicada polígon industrial Les Tàpies (Hospitalet de l Infant).\n- Fins i tot, la seu central d'ANAV (Asociación Nuclear Ascó-Vandellòs) està situada al recinte de la CN Vandellòs 2, ja que els seus directius no van volen que anés a Ascó.\nEn canvi, al municipi d Ascó mai s hi ha instal·lat cap centre tecnològic ni cap empresa auxiliar a la industria nuclear. El seu polígon industrial està solament ocupat per un parc de bombers, un camp de futbol, i el cementiri de la població, així com petits serveis sense vinculació amb la nuclear (rentador de vehicles). És per això, que entre els treballadors de les empreses auxiliars d ANAV (empresa que gestiona les dues centrals nuclears d Ascó i la de Vandellòs) les nuclears d Ascó s anomenen col·loquialment com a Vietnam.\nEl fet que el municipi de Vandellòs-Hospitalet, des de sempre el candidat preferit per Enresa per acollir el cementiri, fos el primer de Catalunya en aprovar la moció en contra del cementiri de residus radioactius el 28 d abril de 2006 (ratificada posteriorment el passat novembre de 2009), va implicar que l empresa de residus es veiés obligada a buscar un nou candidat per acollir els residus radioactius, Ascó.\nÉs a partir d aleshores que s hauria iniciat el procés entre Enresa i l AMAC per pactar que Ascó fos el candidat a acollir el cementiri de residus radioactius. Ascó es quedaria amb els suposats beneficis econòmics que recull l esborrany d Ordre Ministerial, mentre que Vandellòs-Hospitalet es quedaria amb el centre tecnològic, que inclou el reactor nuclear experimental, i amb el parc empresarial.\nSegons fonts pròximes a l Ajuntament d Ascó, aquest fet estaria en coneixement del mateix municipi abans d entrar en la cursa per obtenir el cementiri de residus. Un cop el municipi d Ascó seria l escollit per part de l Estat, s iniciaria el procés de construcció del cementiri de residus, amb la dedicació de 2ha. per al suposat Centro Tecnològico. Aquest centre no seria res més que un edifici d informació i recepció de visitants, amb pòsters i powerpoints.\nCap document legalment aprovat a dia d avui diu que Ascó i la resta de municipis afectats pel cementiri nuclear hagin de rebre compensacions de 6 milions d euros per la instal·lació del cementeri. Tan sols l esborrany d'una ordre ministerial, penjada a la web de la Comisión Interministerial amb data del 30 de desembre de 2009 ho menciona. Ningú garanteix que aquesta ordre ministerial s aprovi, ni que s aprovi amb aquelles quantitats que s hi esmenten.\nL' aposta d Ascó és arriscada, tenint en compte els forts problemes econòmics de l Estat espanyol i el fet que inicialment es parlava de 12 milions d euros que ara ja han quedat rebaixats a la meitat. A més a més, la naturalesa d una ordre ministerial fa que aquesta pugui canviar d una setmana per l altra segons el criteri del ministre corresponent. El municipi holandès de Borsele, on està el cementiri nuclear i que serveix com a model a l Estat espanyol, no cobra cap compensació econòmica.\nUn cop consolidades les obres del cementiri a Ascó, s iniciaria el procés de consolidació del Centro Tecnológico als terrenys de la CN Vandellòs 1, on hi ha actualment el Centre Tecnològic Mestral. Allí s hi podria construir un reactor nuclear experimental per a la transmutació dels residus radioactius, aprofitant que aquells terrenys no han estat desclassificats com a zona nuclear i comptin amb una línia d evacuació d electricitat.\nAquest reactor nuclear experimental ja està contemplat des de l inici del procés en el que ens trobem immersos. La Comissió d Industria del Congrés dels Diputats va aprovar al desembre de 2004 una resolució per construir a l Estat espanyol un Almacén Temporal Centralizado i investigar en transmutació d elements radioactius, tal com recull el punt nou de la resolució:\nSe insta al Gobierno a que, en colaboración con Enresa, desarrolle los criterios necesarios para llevar a cabo en España la instalación de un Almacenamiento Temporal Centralizado (ATC) de combustible gastado, en consonancia con el Plan Nacional de Residuos, y a que se impulse el desarrollo de su colaboración en la investigación de la partición y transmutación de elementos radiactivos de larga vida y alta actividad .\nTambé el document INFORME SOBRE LAS INICIATIVAS ASOCIADAS AL PROYECTO. CENTRO TECNOLÓGICO esmenta les tècniques de transmutació i l aprofitament energètic dels residus com a línies d investigació que incorporarà el centre tecnològic:\n- (pàg. 2) Las líneas de investigación en dichas áreas serán las que se indican a continuación:\no Tratamiento de residuos:\n§ Separación de radionucléidos de vida larga. Tecnologías avanzadas.\n§ Interacción de radionucléidos con la materia: Ensayos desorción/migración.\n(pàg. 5) En ese sentido el Centro promoverá investigación en las áreas de:\no Desarrollo de sistemas de gestión datos y de interconexión de sistemas.\no Sistema de gestión y transmisión de datos remotos.\no Plataformas numéricas de simulación en el campo de:\n§ Transmutación y física de reactores\n(pàg. 6) 2.6 I+D abierto\no - Ingeniería de la construcción y gestión del espacio subterráneo.\no - Nuevas formas de energía y aprovechamiento energético.\nConclusions: Per decisió d Enresa, si el cementiri de residus radioactius finalment va a Ascó, en aquest municipi no s hi instal·larà cap centre tecnològic ni cap empresa. Serà el municipi de Vandellòs i l Hospitalet de l Infant el que acollirà tot aquest I+D, i especialment el reactor nuclear experimental de transmutació.\nAixò és VOX POPULI, i ho saben ENRESA i l AMAC.\n1 Aquest informe es pot consultar al web de la Comisión Interministerial (http://www.emplazamientoatc.es/NR/rdonlyres/8D647367-29B8-4983-BBE6-EF5AAB6D97BC/0/CentroTecnologico_aprobado27Nov.pdf)\n5 http://www.congreso.es/public_oficiales/L8/CONG/BOCG/D/D_132.PDF, pàg. 30.\nPublicat per ERC Móra d'Ebre a 11:39


Un pediatre biscaí descobreix que la mala alimentació infantil predisposa a l'infart | Consumer\nUn pediatre biscaí descobreix que la mala alimentació infantil predisposa a l’infart\nHa establert un sistema que concreta la possibilitat de patir un accident cardiovascular\nData de publicació: Divendres, 06deDesembrede2002\nMenjar bé és, abans que un plaer, una necessitat. La mala alimentació predisposa a tres de cada deu nens a sofrir un accident cardiovascular quan arribi a l’edat adulta. La falta en la dieta de productes bàsics com a fruites, verdures i peix blau converteix a molts xavals en candidats a patir malalties tan greus com un infart, una angina de pit i altres complicacions de l’aparell circulatori. El pediatre biscaí Pablo Sanjurjo, especialista de l’hospital d’Encreuaments, en la localitat biscaïna de Barakaldo, ha estat reconegut amb el premi Reina Sofia de Recerca 2002 pel contingut d’un ampli estudi en el qual es detallen aquest i altres aspectes relacionats amb la nutrició infantil.\nEl treball premiat és una síntesi de les tres línies de recerca a les quals Sanjurjo ha dedicat 18 anys de carrera. Les dues primeres tenen a veure amb la influència de la dieta en l’aparició de determinades complicacions congènites del metabolisme i en el desenvolupament neuronal del fetus. La tercera, la que té sens dubte una major rellevància social, gira entorn de la prevenció de les malalties cardiovasculars des de la infància. El metge biscaí ha compartit guardó amb un equip de l’hospital Ramón y Cajal, de Madrid, que va presentar un estudi de genètica.\nLes complicacions relacionades amb l’aparell circulatori constitueixen la primera causa de mort en la societat occidental, per davant del càncer. Espanya figura entre els països amb menor incidència però, com a contrapartida, és també dels pocs en què el nombre de casos ha crescut, encara que sigui només de manera tímida. La labor desenvolupada per l’adjunt del Departament de Pediatria de l’hospital basc ha permès establir un sistema de punts que concreta la possibilitat de patir un accident cardiovascular.\nEl risc es divideix enlaire, mitjà o baix en funció de diferents factors, com els nivells de colesterol en la sang del pacient, la seva tensió arterial i l’existència d’antecedents familiars amb cardiopaties. Altres aspectes que també es valoren per a delimitar les possibilitats que tindrà un nen de sofrir un infart de major són el sedentarisme, l’edat en què es comença a fumar i l’obesitat.\nSegons aquest barem, un 5% dels nens es troba en situació d’alt risc i el seu problema ha d’atendre’s, per tant, en un centre hospitalari. Un altre 25% presenta un risc mitjà. La seva complicació pot resoldre’s a través dels centres d’atenció primària, però és necessari incentivar-los perquè perdin pes, portin una vida menys sedentària i corregeixin la seva dieta, generalment rica en embotits i brioixeria industrial, i pobra en fruites i verdures.\nLes “claus” de la prevenció de la malaltia cardiovascular són tres, segons Sanjurjo. La primera, “la recuperació de la dieta mediterrània, que és fonamental”. A la millora de l’alimentació s’uneix la necessitat de fer dues hores d’exercici diari, “a més de l’esport escolar”. En aquest temps també comptabilitza el caminar. I tres, la lluita contra l’obesitat, “que s’ha convertit en una epidèmia”. El 15% dels nens la pateixen ja.\nalimentació infantil-ca infarto-ca


Dimecres 17: xerrada dels “Efectes de la Sanitat Pública del Tractat de Lliure Comerç” | Cerdanyola Informa\n15 desembre, 2014 | Filed under: Sanitat | Posted by: cerdanyolainforma\nLa Plataforma en Defensa de la Sanitat Pública de Cerdanyola i Ripollet organitza una xerrada sobre el Tractat Tranaltàntic de Comerç i Inversions (TTIP).\nEl dimecres 17 de desembre a les 19 hores es celebrarà a l’Ateneu una xerrada per explicar a les ciutadanes de Cerdanyola què significa el Tractat Transatlàntic de Comerç i Inversions. El TTIP, negociat en secret pels EUA i la UE, representa una amenaça directa a la sobirania dels pobles ja que pretén decantar la justícia sempre cap als interessos privats de les grans multinacionals. Conèixer com afectarà aquest tractat a la Sanitat Pública i com el podem combatre és un dels objectius de la xerrada, que finalitzarà amb un torn obert per a que intervingui el públic.\nMés noticies relacionades: Com afectaria el TTIP a Cerdanyola (Centre Direccional)?\nEls efectes del TTIP a la sanitat pública\nPreparen PP, PSOE, UPyD i CiU un cop d’estat sota el TTIP? (vídeo de Café amb Llet)


Santiago Serrate - Comença la Segona Temporada de Enclave Contemporáneo\nComença la Segona Temporada de Enclave Contemporáneo\nEl Compositor hable - Bruselas\nComencem la segona temporada de Enclavament Contemporani.\nDesprés de l'aturada estiuenca tornem amb energies renovades i amb moltes ganes de compartir amb els nostres seguidors aquest espai de trobada, diàleg i reflexió. En aquesta ocasió parlarem amb tres convidats de luxe: el director d'escena Guillermo Heras, el director d'orquestra Santiago Serrate i el compositor Mauricio Sotelo.\nEl nostre primer programa d'aquesta temporada tindrà lloc el proper dissabte dia 2 d'octubre de 2021 a les 12,00 hores sota el títol de «Escenari Post pandèmia», Ruth Prieto, directora del Compositor Parla actuarà com a moderadora.\nConcert-Homenatge de la Fundación Sax Ensemble al compositor Tomás Marco per el seu 80 aniversari\nConcert Homenatge a Tomás Marco amb la OSRTVE\nFuenteovejuna de Jorge Muñiz a l'Òpera de Tenerife