Wikiloc | Coll d'Estenalles - Hospital de Sang - la Pola - la Porquerissa - l'Alzina del Sal·lari 2019-12-14 9:37 Trail in Mura, Catalunya (España)- GPS track\n健行 (在Spain的最佳健行航线 → Catalonia → Mura )\nColl d'Estenalles - Hospital de Sang - la Pola - la Porquerissa - l'Alzina del Sal·lari 2019-12-14 9:37\nwith 14 trail buddies\n43,095 828 14388\n时间 4小时 22分钟\n记录日期 十二月 2019\nColl d'Estenalles al Montcau i La Mola (健行)\nCOLL D'ESTENALLES-MONTCAU-ÒBITS-LA MOLA (08-11MAY-14 ) (健行)\nFalconera, Pujol de la Mata, Montcau (per cara N) i Cortins per Sesta Feréstega, Gorg Pare, Bauma Sastricó i Serrat d la Coca (健行)\nMontcau-Roca Sereny i Pujol de la Mata, tres Cent Cims en una sola ruta (健行)\ncapita haddock 版权所有\n浏览次数： 274次 , 下载次数： 6次\n邻近 Mura, Catalunya (España)\nAquest matí teníem la caminada anual per celebrar el Nadal amb el Grup de Muntanyisme dels Enginyers... molt especial doncs celebrem el 20è aniversari.\nPer explicar la ruta, res millor que prendre com a base el mateix text que ens han preparat en Víctor i la Carmina, responsables de la ruta d'avui, grans coneixedors d'aquests paratges!!\nLa ruta comença a l’aparcament del Coll d’Estenalles a la carretera de Terrassa a Mura. Pujarem d’entrada a la casa de La Mata, avui seu administrativa del Parc Natural, i just uns pocs metres més a dalt ja trobem l’ermita dedicada a Sant Jaume, les vistes són espectaculars en aquest punt i en molts moments de la caminada, el vent que ha fet aquests dies ens ha netejat l’aire i la mirada es pot estendre fins l’infinit. Des d’aquest punt seguirem per pista i corriols per la carena on hem seguit gaudint d’unes magnífiques vistes. Seguint aquest camí carener passarem primer per la Coma d’en Vila, ara en ruïnes i que conserva tres pilars. Ben aviat arribem a l’Alzina del Vent, magnífic exemplar d’arbre monumental amb un bon nombre de branques, on es pot apreciar l’entrada i sortida d’un impacte de llamp.\nContinuarem cap a Coll de Boix i baixarem cap a l’Hospital de Sang, indret emblemàtic, difícil de trobar, que va servir de base a escamots carlins durant les guerres del s XIX. Al costat de l’Hospital de Sang hi trobarem la Cort Fosca, cova amb una font i un safareig al seu interior (cal portar llanterna per visitar el seu interior).\nPujarem seguidament al turó de la Cort Fosca i al camí carener de Coll de Boix a Tres Creus, passarem per Coll de Tanca i anirem a la Font de la Pola. En aquest punt s’aprecia, un xic més lluny, una esquerda entre dos grans blocs, és un lloc interessant on els estudiosos diuen que era un Santuari Prehistòric Luni – Solar.\nContinuarem cap a la Porquerissa, on s’aprecia les restes d’una construcció troglodítica sota la balma, i ja passem pel Coll de Tres Creus i baixarem a l’Alzina del Sal·lari.\nJa veieu que és una caminada tranquil·la, amb bones vistes panoràmiques per indrets emblemàtics de la Serra de l’Obac. Com sempre en aquestes sortides la companyonia ha estat la tònica... bona conversa... i un dinar fantàstic amb un magnífic pastis d’aniversari en el que han apagat les espelmes del 20 anys els sèniors de la colla. Hem gaudit de caminar plegats amb en Jordi Renom i en Carles Sans (President i Vicepresident de l’Associació d’Enginyers Industrials de Catalunya). Fantàstic dia per recordar!!\nExtret del "Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya": Es tracta d'una construcció d'una única nau amb petits cambrils, orientada cap al Mas de la Mata. De planta rectangular i coberta a doble vessant, amb un carener refet al construir-se la sagristia. La porta és emmantellada, al seu damunt s'obre un petit ull de bou i remata la façana un campanar d'espadanya ambrat amb totxo. Aquesta part frontal és arrebossada. L'aparell és força irregular tot i que les fileres de la base estan molt ben col·locades. Història Està ubicada dins la propietat del Mas de la Mata, encarada cap al turó de Montcau. En Ferrando i Roig situa els seus orígens entre els segles XV i XVI. Apareix citada a mitjans del segle XVIII, concretament el 1755, en un document en que el bisbe de Vic concedeix indulgències a qui la visite. Pocs anys després és el Papa Climent XIII qui concedeix una butlla d'indulgència plenària (1761). Destruïda durant les Guerres Carlines, fou refeta totalment a mitjans del segle XIX. Actualment es manté el culte. 14-DIC-19 9:57:04\nText procedent del mapa de patrimoni cultural de la Diputació de Barcelona: La Coma d'en Vila és un edifici format per un antic mas i uns corrals. El conjunt té planta rectangular orientat E-O i es troba en un desnivell del terreny, amb les diferents edificacions col·locades una al costat de l'altra. El cos que correspon al mas, és de petites dimensions, de planta baixa i pis, amb coberta d'un aiguavés de teula àrab i parets de pedra unida amb morter de calç. Té una porta d'accés a la façana de ponent, de llinda de pedra, i una única finestra al pis. Per la banda de llevant, té un corral o estable, amb un mur de pedra i morter de calç que el tanca perimetralment i tres pilars circulars de pedra a l'eix central que suportaven una coberta de la que tan sols resta una part, la que toca a la casa. Aquest corral principal té una porta amb llinda per accedir-hi des del costat de migdia. També té adossat un altre cos a continuació, del que només queden els murs. Al camí d'accés a la casa, que es troba a un nivell superior a la banda de tramuntana, hi ha l'era enrajolada i una bassa excavada en la roca. 14-DIC-19 10:42:30\nAlzina del Vent o Bonica\nExtret del Blog "Sant Llorenç de Munt: L'Alzina del Vent, també coneguda com l'Alzina Bonica o l'Alzina de la Coma d'en Vila, té una alçada de prop de 12 metres i un tronc amb un gran perímetre de 2,8 metres. El principal atractiu d'aquesta alzina són les seves nombroses branques, totes gruixudes, fermes i llargues, que li donem un aspecte monumental. Un dels grans coneixedors de Sant Llorenç del Munt i l'Obac, Antoni Ferrando i Roig, assegura que "aquesta és l'alzina més ben formada de tot el massís". Potser aquest és el motiu que l'ha permès arribar a ser centenària, lliurant-se de la tala a la que fins ben entrat el segle XX eren sotmesos els extensos alzinars que hi ha per tot arreu del massís per tal de fer carbó vegetal i llenya. Antoni Ferrando també explica que l'ampla ombra generada per la grandària del seu brancam era molt buscada pels pastors als migdies per protegir-se ells i els seus ramats de la força del sol. L'alzina del Vent es troba al camí que enllaça el Coll de Boix amb la Coma d'en Vila, molt a prop del trencall del camí ral de Mura. El desembre del 2010 la Diputació de Barcelona, com a gestora del Parc Natural, va acordar podar les branques mortes de l'alzina i, a més, fer-li un tractament contra diverses plagues. 14-DIC-19 10:49:55\nGrau de la Cort Fosca\nCort Fosca de Mata-rodona i Font d'en Rossinyol\nl'Hospital de Sang de Mata-rodona\nExtret del blog "Sant Llorenç de Munt": L'anomenat Hospital de Sang és un gran esvoranc triangular que travessa pel mig (com si fos un tunel natural) un extrem rocós del Turó de la Fosca. El seu nom actual prové del segle XIX, quan aquesta cavitat va ser utilitzada per l'exercit carlí com a hospital per atendre els seus ferits. Posteriorment va ser refugi de llenyataires i carboners, però ha perdurat el seu nom d'origen carlí. Per acondicionar la cavitat, els soldats van cobrir els seus dos accesos (a banda i banda de la roca) amb parets d'obra vista, una part de les quals encara es conserva. Els carlins van triar aquest indret per la seva grandaria, per disposar d'una font d'aigua (la font d'en Rossinyol que es troba dins la veina cova de la Cort Fosca) i per estar estratègicament amagat i oferir una excel.lent visió aèria del Torrent del Figueret, la carena de l'Espluga i altres parts de l'Obac. 14-DIC-19 11:39:21\nTuró de la Cort Fosca\nColl de Tanca\nExtret del Blog "Sant Llorenç de Munt": La balma de la Pola sempre ha tingut un naixement d'aigua, que històricament ha estat molt aprofitat: - pel mas que durant molt temps va existir en aquest indret, - pels pastors i el bestiar que voltaven per la Porquerissa - i pels boscaters i carboners. En les primeres dècades del segle XX alguns excursionistes i caçadors també van començar a fer a la balma una aturada en els seus trajectes per la Serra de l'Obac. Un grup d'aquests caçadors, que pertanyien a la secció d'excursionisme de la Joventut Terrassenca, van decidir a finals dels anys 20 fer diverses obres d'acondicionament amb dues finalitats: - que la font tingués aigua tot l'any. - que davant seu hi hagués una àrea d'esbarjo per poder descansar, passar llargues estones i jugar a cartes. El programa de Matadepera Ràdio, Això és la Mola, ha recollit diversos testimonis que expliquen la història de la font: Els principals impulsors de les obres van ser en Valentí Rossinyol, conegut com el Tinet, en Pere Pallejà i en Hans Weichsel (mariner alemany que poc abans havia participat en la primera escalada oficial a la Castellassa de Can Torres). Per poder dur a terme el seu projecte van demanar la col·laboració a un paleta, en Puig, que va passar a ser conegut com "el paleta de la Pola". Entre 1928 i 1929, membres de la secció d'Excursionisme de la Joventut Terrassenca van ajudar en el trasllat de materials. Fins a l'Alzina del Salari ho van portar en el cotxe de línia de Mura. Per traslladar les coses més pesades des de la parada del bus fins a la balma (1,7 quilòmetres, amb 150 metres de desnivell de pujada i altres 50 de baixada), van contractar un burro, un matxo. El paleta Puig va dirigir les tasques de construcció d'una cisterna interna i una gran pica externa. I, al davant, van construir una bonica taula rodona de pedra amb un tauler d'escacs pintat a sobre i voltada per un seient circul.lar. Anys més tard es va fer al seu costat una segona taula de pedra i altres dues més petites (que ja ha desaparegut). Quan es va conèixer que la primera fase de la construcció de la font havia acabat, molta gent hi va anar a visitar-la. Davant els nombrosos visitants, els impulsors de les obres van posar un cartell a la paret de la balma demanant respecte per l'entorn. Aquest rètol encara hi és, però ja desdibuixat: Anys més tard van posar un nou cartell amb el mateix missatge, però aquesta vegada sobre la pica de la font. Els constructors de la Pola també van fer un rebost en el que guardaven estris per cuinar, plats, coberts i menjar. Aquest petit magatzem era gestionat pels constructors de la font, que actuaven com a "propietaris" de l'indret. A tothom que demanava fer servir les coses del rebost, li donaven la clau del pany. Com a contrapartida, deixaven els diners que volien en una mena de guardiola. Amb aquesta recaptació voluntària, s'anaven renovant els estris. Fins els anys cinquanta, tothom va respectar aquest sistema. Fins que algú va trencar el pany i va saquejar el rebost. El grup del Tinet anava a la font gairebé tots els caps de setmana i, a més, fins a la guerra civil van passar allà tota la setmana que tenien de festa el mes d'agost. Durant els primers anys, tot l'indret estava també ocupat pels carboners. Les seves barraques estaven escampades pels bosc i, en alguns casos, hi vivien famílies senceres, com era el cas d'uns valencians (matrimoni i dues filles) que es van fer molts amics del Valentí Rossinyol. Les places carboneres estaven per tot arreu i treien fum contínuament. La filla del Tinet, Esperança Rossinyol, recorda al programa "Això és la Mola" quines eren les activitats més habituals durant l'estiueg, quan es reunien a la Pola més de 30 persones: - als matins les dones i els joves anaven al roquissar de davant de la Porquerissa (on hi havia tancat un ramat de bens). - els homes sortien a caçar als matins i a les tarden jugaven a cartes, - els dinars els feien les dones, tot sovint ajudades pel Pere Pallejà. - a les nits, després de sopar, tots plegats cantaven davant les balmes. Els hi agradava interpretar sobretot havaneres, com ara La Bella Lola. - Acabada la "festa", tots es repartien a dormir per diverses cavitats properes a la font. Com era fosc, caminaven fins els seus habitacles amb llums de carbur. Com a dormitoris aprofitaven els abalmaments existents a la cinglera de la Pola i els Castellots de Tanca. La família Rossinyol dormia concretament al Quarto de Reixa. Una prova (escrita en aquell temps) que demostra com la font es va convertir en un dels grans llocs de destí de Sant Llorenç del Munt és la Guia Monogràfica, que va ser editada el 1935 pel Centre Excursionista de Terrassa. Aquesta històrica publicació ja incloïa la surgència en un dels seus itineraris recomanats i deia que: "la Font de la Pola (és) molt coneguda i concorreguda, sobretot a l'estiu, per ser un lloc ombriu i tenir l'aigua bona i fresca". El Tinet i el seu grup van mantenir la Pola com el seu centre d'operacions fins a la dècada dels 60, quan van acondicionar una balma al Racó Gran de Mata-rodona. El trasllat del Tinet es va produir paradoxalment per l'èxit de la font com a lloc d'esbarjo, que atreia a les noves onades d'excursionistes, a les que ja no coneixia i que, segons ell, no respectaven prou bé ni les instal·lacions ni l'entorn. L'obertura de la pista des de l'Alzina del Salari fins al coll de Tres Creus va facilitar l'accés i, per tant, va portar encara més gent a la Pola. Fins i tot es podia anar en cotxe fins a Tres Creus, que durant un temps va servir d'aparcament. Val a dir que el Tinet, ja gran, a finals dels anys 70, va poder fer les seves darreres visites als seus antics dominis pujant en cotxe, acompanyat pel seu gendre i la seva filla. Amb la creació del parc natural es va prohibir el pas de cotxes i la Diputació va posar un pal indicador a la font, que és l'únic element de l'indret no construït pel Valentí Rossinyol i la seva colla al llarg de les dècades passades. La font de la Pola és encara actualment un dels llocs més freqüentats a la Serra de l'Obac. Per a més informació, es pot escoltar els testimonis directes de la història de la font a la setena emissió del programa Això és la Mola. Des de la font de la Pola es veu clarament, cinquanta metres més al nord, sobresurtin del bosc, un conjunt de formacions rocoses que han fet volar moltes imaginacions. Unes teories consideren que és un lloc sagrat prehistòric, on molta gent hi anava en pelegrinatge i on es fixava el calendari anual. Altres tesis afirmen que eren la base d'una torre de vigilància, que podria remuntar-se a l'època de bronze o bé a l'alt-medieval. La trilogia d'elements que originen les teories és la següent: 1) Una agulla de nou metres d'alçada que està amagada entre l'alzinar i que, des de fa unes dècades, rep el nom del Gendarme de la Pola. 2) Un cingle situat radera de l'agulla, però que és més alt (25 metres). El Cingle del Gendarme està format per dues grans roques, unides per una paret central que té una diàclasi (fractura) al centre. 3) La cova del Cingle del Gendarme té una alçada de dos metres i mig d'alt i una amplada de mig metre, però molt poca profunditat. Primer Santuari matriarcal Mare-Terra: Més enllà d'aquesta breu descripció dels tres elements, alguns estudiosos, com Amador Rebullida Conesa, creuen que: - l'agulla és el símbol (fàlic) de la fecunditat - i el cingle (amb el forat al centre) representa la maternitat. Això voldria dir que la Pola reuniria excepcionalment aquests dos grans símbols, un davant de l'altra. Per aquesta raó, Rebullida considera que "en aquest conjunt es va practicar un culte a la Mare-Terra per part dels agriculturs matriarcals". Posterior Santuari patriarcal Luni-solar: Però encara hi ha més: a diversos punts el cingle del Gendarme hi han una sèrie d'encaixos que, segons Rebullida, van sevir per sostenir amb pals una coberta superior i un pis inferior. Aquestes plataformes haurien tingut com a objetiu "aconseguir un recurregut més ampli de l'ombra (del sol) i, per tant, un gnòmon més precis per a determinar la durada de l'any i de les estacions". Rebullida va observar el cingle durant un llarg periode de temps per a determinar que: - "Al solstici d'estiu, i sols al migdia, és quan la llum del sol il.lumina el replà del peu de la cova, deixant la resta a l'ombra. En el transcurs dels dies i a la mateixa hora, la claror va pujant i a l'equinocci arriba a la part baixa de la boca de la cova. Dies després llisca dindre i il.lumina la paret interior." - "Al solstici d'hivern la llum assoleix el punt més alt, començant un quart d'hora abans de les dotze, hora astronòmica, amb una linia vertical que s'eixampla fins a les dotze, es trasllada i estrenyent-se desapareix uns tres quarts d'hora més tard, deixant de nou la cova a l'ombra." Tot això, segons Rebullida, li donava al cingle un altre simbolisme. En concret, "la penetració al seu interior de la claror del Sol a l'hivern seria la promesa de creació naixement per la llum". Quan els antics habitants de la contrada van adonar-se d'aquest fenòmen, l'anterior culte a la Mare-Terra "va derivar a un culte astral del Pare-Cel, propi de les societats patriarcals, com va succeir en tants d'altres santuraris de les civilitzacions clàssiques". Els artilugis col.locats al cingle suposadament permitien articular un calendari luni-solar i fixar les festes rituals. Rebullida va afirmar que el suposat santuari de la Pola era molt semblant al que existeix al municipi de Fresneda, a la comarca de Matarranya. La data de "funcionament" d'aquests dos llocs sagrats seria entre el 1.200 i els 750 a.C., que correspon als inicis del Bronze Final. Es coneix que, en aquella època, hi havia una comunitat de pobladors de l'Obac, com ho demostren les inhumacions i restes ceràmiques trobades a les coves de Mura, del Turó del Mal Pas, del Centenari i del Frontal. No obstant, no s'ha detectat cap resta ni a les balmes de la Porquerissa o la Pola, ni a les cavitats més properes. Una torre d'observació (del bronze o medieval) Una altra explicació arqueològica de les estructures de la Pola és que serien realment una torre d'observació militar. Així és com figura en l'inventari de jaciments de la Generalitat de Catalunya. Aquesta altra versió, que és ara per ara l'oficial, també genera preguntes: per què es va fer l'esforç d'aixecar una torre en aquest indret concret quan les mateixes vistes es poden obtenir des de la cinglera del costat i sense necessitat de fer cap mena de construcció? L'Antoni Ferrando, un dels grans exploradors i coneixedors del massis, també creia que els forats (capades de moro) servien per a sostenir una torre de vigilància, que datava a l'epoca alt medieval. Un altre gran coneixedor de Sant Llorenç del Munt, Jordi Guillemot, autor del bloc "El Cau del Guille", ens apunta una altra possibilitat. Els forats en la roca haurien estat fets per l'antic mas de la Pola per encabir una estructura de fusta que servis per explotar ruscs naturals d'abelles 14-DIC-19 13:10:14\nBalma de la Porquerissa\nExtret del Blog "Sant Llorenç de Munt": La Porquerissa és una de les balmes més conegudes i visitades de la Serra de l'Obac per estar situada en el fort revolt que fa el camí que va del collet de Tres Creus (600 metres en direcció l'est) a la font de la Pola (300 metres en direcció nord). Davant seu arranca una carena, que davalla cap a la Gavarra de l'Obac. La cavitat és un dels pocs indrets del massis que conserva un nom mil.lenari. La primera referència escrita a la balma és del mes de març de l'any 1.225. En aquesta data l'abat Berenguer va fer a Bernat de Costadelau i la seva dona, Bernarda, diverses concessions, entre les quals figuraven tres peces que el mas Riquer (de Can Pobla) tenia "al bosc". Una estava al Degotall, l'altra a Tallades i la tercera sobre el grau de la "Porcheriza". Però la balma ja era utilitzada molt abans d'aquesta primera anotació escrita. Dins de la petita cavitat s'han localitzat restes arqueològiques (ceràmica) corresponents a les èpoques romanes, visigòtiques i medieval. És evident que el nom fa referència a la funció de porquerissa que la balma va tenir molt temps enrera. Sota la balma, a ponent, comença un torrent, el de la Cansalada, amb una toponimia també vinculada al porc. El pastoratge dels porcs era antigament molt diferent a l'actual. Anaven pels camps i els boscos, igual que les ovelles i cabres. La seva criança era important perquè el porc ha estat durant molts segles la gran reserva de carn (salada, seca o amb oli) de la població. Cal destacar que els porcs d'èpoques antigues eren molt diferents als que coneixem actualment. Per les informacions del segle XVIII, cada exemplar pesava només 70 / 80 quilos, molt menys dels 400 quilos actuals. El canvi es va produir entre 1880 i el 1900, quan es van introduir varietats britàniques i franceses, que s'engreixen molt més. Així ho explica Pere Roca i Fabregat, al seu estudi "La ramaderia porcina en la societat rural del Vallès Occidental dels segles XVII a XX". De l'època romana, es coneix que la balma, tot i estar lluny de les seves explotacions agràries, ja va servir de recer. Els seus ocupats haurien de ser pastors (molts d'ells esclaus) que anaven fins a aquest indret tant per a recollir aglans com per a portar ramats. Un fet ben curiós és que a mitjans del segle XX els aglans d'aquesta part de la Pola continuava tenint força fama. Alguns pagesos de Matadepera hi continuaven anant fins aquest allunyat indret durant l'última part de l'any a collir aglans per alimentar els porcs que criaven domèsticament. De l'època visigòtica es coneix que la balma va ser obrada i, a banda de ceràmica a l'interior, ha quedat també com a testimoni unes sepultures de cista properes. Dins de la cavitat es veuen restes de separació, fet que indicaria que hauria servit a la vegada d'aixopluc de bestiar i persones. Quan es va començar a poblar activament la Serra de l'Obac, la balma hauria quedat com a corral d'alguns dels masos més propers, com la Pola, la Rouriga o la Ginebreda. Quan la pesta negra va fer estralls, la propietat d'aquestes terres va quedar en mans de la Mata, i una part de La Barata. Durant molts segles va continuar sent possible l'accés a la contrada per recollir llenya i aglans, o portar ramats. Com explica Pere Roca i Fabregat, la situació va canviar a finals del segle XVII, "quan els amos de les masies del Vallès Occidental van anar publicant bans que impedien l’entrada de bestiar aliè als seus erms i boscos". La Barata va ser una de les masies que va prohibir el pas dels ramats aliens: "Por sus justos y legítimos títulos, por sí y por sus antecesores, desde tiempos muy antiguos se hallan dueños y poseedores de varias heredades con sus correspondientes casas compuestas de distintas piezas de tierra, unas campos, otras plantadas de viña, de olivos y la mayor parte bosques, encinares y pinos sitas en el propio término de Matadepera, San Martín de Mura, San Feliu del Racó y San Pedro Parte foránea de Tarrasa (...). Y en calidad de tales dueños y posehedores han percivido y perciven los frutos resultantes de las propias tierras, se aprovechan de las tierras de sus bosques, haciendo carbón o el uso que más útil les parece y de las hierbas y bellotas paciendo en ellas sus ganados.” Des d'aquest moment i fins a la industrialització del sector porcí, les grans masies eren les úniques que tenien terres i recursos per tenir ramats de porcs (de 20 a 30 exemplars). Fa temps que la Porquerissa no exerceix la funció indicada pel seu nom. En ocasions es pot veure al seu voltant un ramat de Matadepera, però format només per ovelles. Des de l'esclat de l'excursionisme, la balma és sobretot un punt de parada en el camí a la font de la Pola i l'Espluga. Al cingle de la balma, que està culminat per un merlet, també els escaladors han obert una via (anomenada Arís). 14-DIC-19 13:27:10\nl'Alzina del Sal·lari\nÉs una ruta molt aèria amb vistes excepcionals: des del mar fins als Pirineus. El camí passa per boscos d'alzines, alguna molt singular com l'Alzina Bonica. Hi ha punts emblemàtics de la zona com l'Hospital de Sang i la font de la Pola. Molt recomanable. Salut i Cames!!!!\ncapita haddock 2019-12-15\nGràcies Manel_49 ... ara ja et tinc fitxat ;-) Excel·lents comentaris, que comparteixo absolutament.\nPer a mi, la baixada abrupta per una curta, humida i frondosa torrentera cap a l'hospital de sang i la cova de la Cort Fosca, va ser un dels millors regals del dia, així també com la magnífica alzina del vent. Pels que som de Sabadell, més orientats al costat llevant del massís de Sant Llorenç i la Serra de l'Obac, fou magnífic apreciar la banda de ponent amb Montserrat omnipresent. Els camins i corriols que vam transitar ahir, no estan tant degradats com els de pujar a La Mola. Potser es deu a pendents més suaus o bé a menor trànsit de persones. Ahir, per exemple, no vam trobar gaires excursionistes més...\nUna sortida extraordinària per la circumstància dels 20 anys, per la companyia de bona part del grup de muntanya del Col·legi d'Enginyers, pel bon temps, pel bon dinar...\n'Vaja'! Un dia més que rodó!!\nMagnific i com diu Lloroblau, la baixada al Hospital de Sang realment sorprenent. No es pot trobar sino tens un trac ben marcat.\nTotalment d'acord Lloroblau i Carcucut... renoi quin mots més ben posats!!!\nUn placer compartir passes i converses amb tots vosaltres.\nOstres quina colla tant ben avinguda, haver si podem coincidir la propera.\ncapita haddock 2019-12-18\nSí, això seria un plaer ... ja saps que estàs convidat montagut!!\n嗨! 找到这条有趣的航迹： Coll d'Estenalles - Hospital de Sang - la Pola - la Porquerissa - l'Alzina del Sal·lari 2019-12-14 9:37 https://zh.wikiloc.com/jian-xing-hangxian/coll-destenalles-hospital-de-sang-la-pola-la-porquerissa-lalzina-del-sallari-2019-12-14-9-37-44455130 谨致问候, Wikiloc | 世界各地的路线\nFollow capita haddock and discover new trails!


Crevillent nomena a José Enrique Mas Garro com a nou Cap de Protecció Civil | Noticias | Ayuntamiento de Crevillent\nAmb aquest nomenament l'Ajuntament de Crevillent renova el càrrec amb la intenció d'impulsar l'àrea d'Emergències amb un perfil jove i amb un ampli historial d'actuacions\nCrevillent (10/09/2021).- L'Ajuntament de Crevillent ha anunciat el nomenament d'un nou Cap de l'Agrupació de Protecció Civil de Crevillent. La persona triada és José Enrique Mas Garro, voluntari des de 2014 i Cap d'Equip des de 2018. L'expedient que ha comptat amb el currículum i bagatge d'aquest voluntari atén la intenció de renovar i potenciar el departament. Es destaquen, entre altres actuacions, el seu paper de coordinació d'equips de Protecció Civil durant la DANA de 2019 i la seua participació en la coordinació durant l'emergència sanitària de la COVID-19.\nEl regidor de Protecció Ciutadana i Emergències, Josep Candela, ha destacat el perfil del nou Cap que està segur serà “un revulsiu a l'hora d'implantar un projecte dins de l'agrupació que il·lusione als seus integrants i que aconseguisca noves incorporacions”. Sobre l'elecció “no tenim dubtes que és una de les persones més compromeses amb la vida de l'Agrupació i que genera majors consensos dins d'ella. Ara té per davant el repte de triar un equip directiu que serà l'encarregat de demostrar la bona disposició de servei públic cap al poble de Crevillent, una cosa que segur farà i des de l'àrea de Policia secundarem amb allò que necessiten”.\nEn la seua primera intervenció al comandament de Protecció Civil, José Enrique Mas ha agraït als seus companys i companyes i a l'anterior direcció tot el treball fet fins ara: “pense que s'han fet les coses el millor que s'ha pogut i ara ho intentarem potenciar, volem millorar els nostres plans d'actuació i la formació per a tindre una agrupació el més formada possible en emergències i altres àmbits com el sanitari, albergs, o qualsevol altre en el qual puga aparéixer Protecció Civil. Vull agrair també a la Corporació i a Cristian, cap de Policia, la confiança depositada en mi”.\nL'alcalde, per part seua, ha destacat la importància de tindre un gran equip de voluntariat, més encara en aquests moments: “Protecció Civil ha sigut i és una peça fonamental a l'hora de protegir la població. Han estat sempre al nostre costat tant en situacions d'emergència, com la DANA o la pandèmia, com en situacions més ordinàries com les festes patronals. Estem molt agraïts per tot el seu treball i esforç”.\nJosé Manuel Penalva ha assenyalat que aquest nou nomenament forma part d'un procés de reestructuració de la Policia Local i d'Emergències que permetrà estar preparats davant els riscos que suposen, entre altres, les emergències climàtiques i sanitàries. “José Enrique té un gran currículum i confiem plenament en el seu treball que, sense cap dubte, donarà resultats més prompte que tard” ha afirmat Penalva. I ha agregat que des del Govern s'està treballant per a actualitzar i crear nous plans d'emergències amb l'objectiu d'afrontar els diferents riscos possibles en el municipi.\nDes de l'Ajuntament de Crevillent s'ha manifestat també l'agraïment als quals fins al moment i durant molts anys han sigut càrrecs directius dins de l'Agrupació de Protecció Civil per la seua labor i servei cap al poble de Crevillent.


El desordre de les mans | Gemma Gorga | Comprar libro\nLa poesia de Gemma Gorga és feta de tres elements que no solen confluir i que, per tant, provoquen la sorpresa favorable del lector: la profunditat de limpacte de lexperiència que sens narra, la riquesa insòlita de les imatges amb què aquesta és recreada al poema i la posició ambigua de la veu que escriu [...]. Respecte a lús de les imatges, cal dir que la riquesa dels recursos de Gemma Gorga té dos substrats: la literatura i lentorn més poc habitual de la vida diària [...]. Aquesta veu que ens parla ens sobta per la seva cruesa, per la seva crueltat,per la seva capacitat de dolor o de submissió.


Humbert Sanz: Caro. Tocando el cielo del Port\nPublicado por Humbert Sanz i Vaqué en 21:30\nMª Joana Querol 10 de abril de 2013, 17:10\nHumbert amb el teu treball sobre el Port he gaudit de la bellesa del nostre Port i m'hi he traslladat mentalment, ajudada de les boniques fotos i de tots els detalls que dones sobre les nostres estimades montanyes de Caro. He anat vàries vegades, però com en tota obra de la natura, sempre vas descobrint noves coses. També avui n'he descobert. En veure la Font dels Bassis, el Cargol, el Portell, els Pous de la Neu, Carreretes, el monolit amb la nostra patrona la Mare de Déu de la Cinta a 1447 metres amb les corresponents fotos, de veritat Humbert, m'he emocionat.\nAixò pel que fa a les imatges. L'explicació ciéntífica que dones, estupenda! Estem a primavera i després d'aquesta lectura, desitjaries que ja fos estiu per donar un bon passeig per aquells indrets i paratges meravellosos. Segueix escrivint, Humbert. Tu disfrutes fent-ho i els teus amics que ho rebem, disfrutem llegint-ho.\nHumbert Sanz i Vaqué 12 de abril de 2013, 0:01\nMoltes gracies per gaudir amb els escrits, tan com la Marga i jo gaudim de la seva companyia.\nEl Port es un indret preciós, jo diria que, fins i tot, màgic, a veure si podem fer una excursió aquest estiu plegats.\nGracies per les seves càlides i sinceres paraules d'elogi cap al meu treball, es un honor venint d'una gran mestra com és vostè.\nBé que passi uns dies molt feliços per Lloret amb la família.\nUna forta abraçada i moltes mercès de nou!\nMarga 11 de abril de 2013, 21:35\nHumbert, moltes felicitats a tu i a Àngel per haver fet aquesta excursió!!Quan he llegit l'article m'han donat unes ganes impressionants de pujar-hi, a la pròxima si puc m'hi apunto! ;)\nI per la part que et toca, felicitats per l'article tant ben detallat i explicat que has fet, el com expliques la "casi" extinció de la cabra...m'ha fet recordar quan era petita, que veren una era molt difícil, afortunadament avui en dia no és així i podem gaudir de elles.\nAra a l'espera del pròxim article, de què parlaràs??\nHumbert Sanz i Vaqué 12 de abril de 2013, 0:11\nAfortunadament, tu i jo, ens em caminat bona part del Port, tot i que aquesta ruta no l'hem feta mai... a peu. Però recordo una excursió circular molt bonica on varem pujar des del Coll de Pallers fins a Caro... i una altra de Caro a la Barcina. La pròxima serà una d'aquàtica... segur! ;-)\nBé, gràcies com sempre per llegir-te els escrits i, sobretot, deixar un comentari.\nAh!, pel pròxim parlaré de roques... sabies que la roca més dura és la roca més fràgil?\nUnknown 14 de abril de 2013, 19:50\nUna vegada més, moltes felicitats per aquests articles que ens regales cada mes! Però, aquesta vegada, d'una manera més especial, et vull donar les gràcies: moltes gràcies per comptar amb mi per fer el cim de Caro!\nAquesta excursió ja l'havia fet quan tenia dotze anys, però tenia moltes ganes de repetir-la, perquè m'agraden molt les marxes de muntanya i pel simbolisme que té per als ebrencs poder arribar al cim que corona el nostre territori i escriure a la capella dedicada a la Mare de Déu de la Cinta.\nAprofito per tornar a donar-te les gràcies per comptar amb mi, per posar el link d'AerisPixel i, també aprofito, per donar les gràcies a Marga per la felicitació per fer el cim!\nEn conclusió: que això s'ha de repetir, Humbert!\nHumbert Sanz i Vaqué 17 de abril de 2013, 12:00\nMoltes gràcies a tu per seguir els meus articles, tot i la feinada que tens amb la carrera, moltes gràcies per fer-te teu el blog i col·laborar activament amb una de les seves entrades.\nPer mi fer el Caro des de Carreretes te un significat molt especial i ha sigut un plaer haver-lo compartit amb la teva companyia.\nAra toca pensar amb nous reptes: a peu o amb bicicleta: en parlem!\nJa tinc ganes de poder publicar la foto aèria del Port feta pel teu pare. Aprofito per agrair-li la assistència tècnica que ens va fer durant la excursió.\nJordi Pascual Morant 15 de abril de 2013, 18:46\nHumbert, amb aquest detallat recorregut no hi ha qui es pugui perdre. Desconec aquets indrets, que espero algún di apoder fer amb la teva guia personal.\nMica en mica acabaràs fent un llibre de recorreguts paisajistics i sentimentals.\nHumbert Sanz i Vaqué 17 de abril de 2013, 12:07\nMoltes gràcies, una vegada més, perquè: tot i ser un tema que no t'apassiona gaire, tot i ser un indret que desconeixes... sempre puc comptar amb la teva preuada opinió.\nEncantat de caminar amb tu per les Terres de l'Ebre (segur que serà ben aviat), al igual que fem, sovint, per Barcelona mentre parlem d'art, ciència i altres inquietuds...\nOjalà pugui escriure un llibre algun dia, ojala puguis tu col·laborar.\nMaite i Dioni 21 de abril de 2013, 14:02\nHola Humbert!! Un article molt interesant de cara a la gent que no coneix les nostres terres. Molts punts d'aquesta ruta ja els coneixiem pero no hem fet mai la pujada a peu... trobo que has de estar un pelet preparat. Dioni tambe l'ha feta pero en bici, molt dur i la recompensa son les vistes i la baixada. I jo que soc mes gossota amb el cotxe..jeje\nSi aconsegueixo posar-me una mica en forma, si que m'agradaria molt fer-la en vatros.\nUn article molt currat Humbert.\nSalutacions de part dels dos.\nHumbert Sanz i Vaqué 22 de abril de 2013, 9:05\nMoltes gràcies per llegir-vose aquesta ruta i compartir les vostres experiències.\nJo també la he feta amb bici... però amb una mountain bike dels 90 (tot ferro!), la veritat es que tot i el gran pendent (com bé dius) tens el premi de les vistes i, també, l'alegria de la superació d'un repte personal.\nA veure si et poses en forma i en fem una de mes fàcil: què us sembla pujar a Mig Camí o, pot ser més a dalt: a la Creu de Coll Redó?\nMoltes gràcies als dos pels vostres apreciats comentaris i una forta abraçada!\nViuYoga 27 de abril de 2013, 14:12\nhe llegit el teu article: NO HI FALTA DETALL EN RES, M´AGRADA MOLT!! I serà inspiració per fer aquesta excursió.\nEt felicito per la teva dedicació, transmets la teva passió als lectors.\nHumbert Sanz i Vaqué 29 de abril de 2013, 21:16\nM'ha fet molta il·lusió comptar de nou amb la teva opinió en un dels meus articles.\nMoltes gràcies per les sinceres paraules dedicades a la meva passió i dedicació envers l'escriptura.\nQuedo a la teva disposició i de la teva escola, per fer aquesta o una altra excursió.\nRobert 1 de mayo de 2013, 12:17\nBones,faig un comentari!!!!M'ha agradat molt l apetita descripció de com son Els Ports a l'inici de l'article.El recorregut me l'he llegit depressa perque no conec en absolut la zona i no tinc ni idea d'on es cada punt que descrius,molt bè per cert.Ja tinc ganes de pujar al Caro,però no per aquest itinerari,sino pls corriols que nomes tu coneixes.\nAvui no estic masa inspirat,així que de moment em quedo aquí pero no descarto fer algun altre comentari.Crac que s pot fer,oi?\nHumbert Sanz i Vaqué 6 de mayo de 2013, 13:29\nTu ets un dels principals protagonistes d'aquest blog, acompanyant-me en nombroses excursions... en aquesta et vaig fer el salt... jejeje\nQueda pendent pujar a Caro per camins més complicats i perduts... però això serà en una altra ocasió.\nUnknown 7 de mayo de 2013, 19:31\nHe de reconèixer que després de tornar-me a rellegir aquest post, m’ha penat no haver-te comentat abans!\nÉs una crònica preciosa de la vostra excursió pel nostre estimat Parc Natural dels Ports.\nEspero que aviat puguem repetir-la, però aquest cop els quatre.\nHumbert Sanz i Vaqué 8 de mayo de 2013, 10:05\nMoltes gràcies per llegir-te aquesta guia i deixar-hi un comentari tan afectuós.\nNo et preocupis per no haver comentat abans, al contrari!, es un honor comptar amb les teves paraules, tenint en compte el poc temps lliure que últimament disposes.\nSí, jo també tinc ganes de que ens hi acompanyis... sinó aquesta, qualsevol altra ruta, espero ser un bon anfitrió.\nUn petonet i moltes gràcies de nou Salo!\nHumberto Sanz García 21 de mayo de 2013, 18:51\nEstimat Humbert, què t'he de dir d'aquesta excursió que tants records em porta? Has explicat molt be l'itinerari perquè qualsevol la pugui fer. Ès fàcil pujar-hi per la carretera, però res a veure amb fer-la pel vell camí.\nNosaltres erem més joves i vosaltres petits, però vam arribar a dalt de tot contents i molt cansats... sort que vam acabar dinant al restaurant de dalt del port. Recordo especialment el final de la pujada a dalt de tot pel mig d'aquell pedregal. Va ser molt pessat i no crec que fora el camí antic, però nosaltres erem joves i molt agossarats. També recordo el pa amb fuet que ens vam menjar durant la pujada i l'aigua que vam beure a una fonteta que quasi no rajava. No crec que sigui l'aliment que ens aconsellaria per a fer una pujada com aquella, però ens va sentar molt be.\nSegueix caminant pel nostre territori tan bonic i, alhora, tant desconegut per molta gent.\nGràcies pels bons records que m'has fet reviure. Una abraçada\nHumbert Sanz i Vaqué 27 de mayo de 2013, 0:17\nM'ha encantat escriure aquesta excursió i es un petit homenatge per a tu i la mama per sempre fer-me gaudir dels temps lliures quan era petit.\nAquesta excursió se que va ser especial i sovint l'hem recordat...\nEl "pedregal" que comentes per on vam pujar penosament... no es més que la torrentera del Portell que descric a l'escrit (i, si t'hi fixes, no l'aconsello... jejeje).\nTambé recordo el esmorzar amb pa i fuet i la fonteta que anomenes, aquesta es la Font dels Bassis que també explico al post.\nAra, pot ser, no farem rutes tan llargues, pero farem excursions plenes de joia i sentiment.


Finances per a transformar la societat | jordi garriga riu | barcelona | Gran angular | L'Econòmic\nFinances per a transformar la societat Finances per a transformar la societat Finances per a transformar la societat Finances per a transformar la societat + Finances per a transformar la societat E-mail\nFinances per a transformar la societat Arxiu\nFinances per a transformar la societat Finances per a transformar la societat Finances per a transformar la societat Finances per a transformar la societat Finances per a transformar la societat E-mail\nCatalunya va registrar el 2017 173 milions d’euros en préstecs\nLa banca ètica té cura de sectors exclosos perquè no es veuen rendibles\nEl sector malda perquè la llei reconegui què és i no és banca ètica\nLes finances ètiques han fet que la banca tradicional vagi als països del Sud\nPer consolidar aquesta progressió, en un context gens favorable, la banca ètica ha desenvolupat mètodes propis, els seus mecanismes de defensa. L’evolució del volum de crèdits concedits a la banca ètica, que, com remarca Salavert, contrasta amb el ritme de concessions de la banca convencional, no ha de fer pensar que s’hi apliquen criteris menys rigorosos: “Hi ha una avaluació tècnica, sota criteris eticosocials, del projecte que ha de ser finançat, i ha de ser viable.” Tanmateix, “el tipus d’avals ja no és el mateix que demanaria un altre banc”: “Fem servir els avals socials, és a dir, que un col·lectiu de persones avalin un crèdit, assumint cadascuna una part del risc.” Com diu: “El fet que siguin projectes col·lectius fa que siguin més sòlids, és la solidesa del treball en xarxa.” Solidesa que es comprova amb una taxa de morositat de les finances ètiques del 2,2%, mentre que en el sector de la banca tradicional se situa en el 7,79%.\nTot observant que els sectors més finançats per la banca ètica són el mediambiental (amb un 40,50%), el social (24,72%) i el cultural (15,36%), hom pot pensar que ens trobem davant d’una banca especialitzada. Tot reconeixent que “la banca ètica va néixer per donar servei a sectors exclosos per poc rendibles” i que sectors com els esmentats contribueixen “a la transformació social”, Salavert vol deixar ben clar que “es tracta d’un sector jove que evoluciona en funció de la demanda”. Ara mateix, la concessió de crèdits a particulars suposa un 11,78% i, si bé Triodos Bank havia estat l’entitat decididament activa en aquest nínxol del mercat, d’altres, com ara Fiare Banca Ètica, està a punt d’oferir crèdit al consum. Com explica Albert Gasch, responsable de relacions associatives de Fiare Banca Ètica, “en el compromís d’usar el crèdit per construir una societat més justa cal finançar entitats i projectes empresarials, però també el consum”. L’entitat, que entre Espanya i Itàlia aplega més de 40.000 persones sòcies, ja concedeix a territori italià crèdits al consum, i aviat ho farà aquí. També entra en les seves previsions el préstec hipotecari, però, això sí, talment com en el crèdit al consum, tot passant pel sedàs de la banca ètica: “En el cas del consum, té prioritat si, per exemple, el préstec és per instal·lar plaques fotovoltaiques a la llar i, en el cas de la hipoteca, que sigui per a l’adquisició de la primera residència.”\nEn aquests temps de banca digital evolucionada, de l’oferta variada en l’univers de les tecnologies financeres, la banca ètica, com diu Salavert, “s’aprofita del fet que ja no és necessària una gran infraestructura presencial i que es pot treballar activament en línia”. A més, i tenim l’exemple de Fiare, ja s’hi dissenyen aplicacions per a dispositius mòbils.\nLa banca ètica neix de l’impuls de la gent, i si al sud d’Itàlia va sorgir l’experiència d’entitats antimàfia que volien evitar que els diners anessin a blanquejar activitats delictives, a casa nostra tenim el cas de Coop57, una entitat que va néixer de la voluntat dels acomiadats de la lluita laboral de l’Editorial Bruguera. De la caixa de resistència dels treballadors en va sortir una eina per construir economia social i solidària o com diu Xavier Teix, responsable de comunicació de Coop57: “Posar la generació del valor social per damunt del lucre.”\nL’entitat, estructurada com a cooperativa de serveis financers, no pas com a banc, justament per tenir més capacitat d’autogestió i flexibilitat, només presta serveis a socis, així que tècnicament no té clients. Hi estan vinculades 900 entitats i unes 4.400 persones. El 2016, amb un creixement del 25%, va tancar amb un saldo viu de préstecs de 16,6 milions d’euros i el 2018, durant el primer trimestre, es van concedir 6,3 milions en préstecs. Al llarg de 10 anys de crisi financera, Coop56 ha concedit 2.277 préstecs, per valor de 80 milions d’euros. Per tenir múscul financer, l’entitat disposa de la figura del soci col·laborador, que hi diposita diners que són de fet el capital social. Es fixa un topall de 10.000 euros per soci i any i també “s’ha limitat l’entrada de diners”: “Perquè tenir massa estalvi a la llarga ens crearia un problema de marge.” Pel que fa al tipus d’interès que s’aplica, Teis diu: “Tenim una política de preus pròpia, però no podem perdre de vista el context. Amb tot, volem ser competitius ser tenir un afany de fer negoci”. L’entitat aplica un tipus del 4,9% per a tothom, sense distincions, i així no es perd del principi cooperatiu.\nA llarg de tots aquests anys, l’entitat ha mantingut una actitud obertament oposada al corrent general: “En els moments de més restricció de crèdit per part de la banca, nosaltres vam fer la reflexió que no podíem tancar l’aixeta i donar suport a projectes realment viables que podien estar abocats a no fer-se realitat.”\nPer poder assumir el risc, l’entitat disposa d’allò que Teis anomena “sistemes de garanties no convencionals, com que es busqui un conjunt de persones per avalar bona part del préstec”. Quan s’esdevé un problema d’impagament de les quotes “sempre es negocia amb els avaladors”. En aquests casos, es disposen reduccions de la quota o fins i tot períodes de carència per adaptar-se a les possibilitats del deutor i aconseguir que el projecte d’inversió continuï viu.\nA Coop57, li agrada presentar-se, més enllà dels préstecs, com “un agent de construcció política”, i tenim un exemple d’això en el suport donat als autònoms de Movistar quan es van rebel·lar contra la precarització. Així mateix, han desenvolupat dos projectes de cooperativisme en habitatge de cessió d’ús.\nPotser el pes quantitatiu de les finances ètiques al mercat no és gaire rellevant, però és innegable que pot ser un element sacsejador. Una entitat com Oikocredit, que es dedica al finançament de projectes als països del Sud, “ha obligat”, com diu Sergi Salavert, “la banca convencional a competir en aquest segment, i ara tots els bancs van a aquests mercats, on, per cert, tothom torna els crèdits”. Per la seva banda, David Díaz de Quijano, coordinador d’Oikocredit Catalunya, afirma: “La nostra entitat demostrant que, fins i tot en un entorn generalitzat de baixos tipus d’interès i alta competència en el sector microfinancer, és compatible la generació de beneficis amb la solidaritat amb els països empobrits del Sud.”\nL'econòmic 13-01-2019, Pàgina 34


Home Archive by Category "Generals AMPA" (Page 12)\n12th juny 2017 Comissió ComunicacióActivitats, Generals AMPANo comments\nJa tenim aquí la Festa de fi de curs de l’AFA! Fa unes setmanes, via agenda, es va fer arribar a cada família una circular amb la informació per assistir a la Festa fi de curs a la qual enguany, només s’hi podrà accedir amb entrada. Les mestres, via agenda, ja han lliurat a cada…\nQuè puc fer jo per l’AFA?\n13th febrer 2017 Comissió ComunicacióActivitats, Generals AMPA3 comments\nMolts quan entrem nous a l’escola (o no tan nous) ens preguntem: De què serveix l’AFA? Però, què us sembla si hi donem la volta i ens preguntem: què puc fer jo per l’AFA? De què treballes, què se’t dóna bé fer, què t’agrada fer… L’AFA no és una organització a la qual t’has d’apuntar,…\nProu Assetjament Escolar\n23rd gener 2017 Comissió ComunicacióGenerals AMPA1 comment\nLa nostra escola, juntament amb totes les escoles de Clot- Camp de l’Arpa, participa en un programa pilot sobre l’assetjament escolar. El programa, que té una durada de 30h i compta amb l’assistència de tres representants per escola (2 membres del professorat i 1 de les famílies), planteja els següents objectius: Sensibilitzar l’equip directiu, el…\nCanvi de denominació AMPA > AFA\n29th novembre 2016 Comissió ComunicacióGenerals AMPANo comments\nA partir d’ara ens haurem d’anar acostumant a la nova denominació de l’AMPA ja que, en la darrera assemblea general, es va decidir que passava a dir-se Associació de Famílies d’Alumnes (AFA) La Farigola del Clot. La web de l’AFA s’anirà adaptant a la nova denominació mica en mica, realitzant els canvis a la capçalera,…\n22nd novembre 2016 Comissió ComunicacióGenerals AMPANo comments\nGràcies a la quota de l’AFA 1- Pots participar en les activitats extraescolars lúdiques o acadèmiques, a preus econòmics i en horari adequat per facilitar la gestió família-feina. 2- Podem pagar monitors perquè es puguin dur a terme algunes de les reunions fora de l’horari escolar, com la reunió d’inici de curs, la reunió de…\n15th novembre 2016 Comissió ComunicacióGenerals AMPANo comments\nCom que sempre hi ha dubtes amb la quota escolar fem un petit resum: L’AMPA gestiona el compte de quota escolar que, com sabeu, s’encarrega de realitzar els pagaments referents a sortides, excursions, material escolar i altres serveis. Amb la quota escolar paguem: – material escolar: material fungible, reprografia. – sortides: preu de les excursions,…


Prosiguen las labores de achique y limpieza mientras la Comunitat recupera la normalidad | soitu.es\nmeteorología, comunidad valenciana\nActualizado 30-09-2009 17:54 CET\nValencia.- La Comunitat Valenciana empieza a recuperar la normalidad tras el temporal de lluvia que la ha asolado los últimos días aunque los bomberos todavía realizan labores de limpieza y achique, quedan dos carreteras cortadas al tráfico y aún hay más de 4.000 alumnos que hoy no han podido asistir a clases.\nEl conseller de Gobernación, Serafín Castellano, ha informado hoy de que a pesar de que la previsión meteorológica retrocede a nivel amarillo, la Generalitat mantiene la Preemergencia en toda la Comunitat por la posibilidad de que se produzcan tormentas, que aunque serán cortas, podrían ir acompañadas de aparato eléctrico.\nEn ese sentido, fuentes de la Agencia Estatal de Meteorología (Aemet) han señalado a EFE que en las últimas cuatro horas los registros de precipitaciones han sido "prácticamente nulos" en la provincia de Castellón, mientras que se han alcanzado, como máximas, 25 litros por metro cuadrado en Enguera (Valencia) y 20 en Abdet (Alicante).\nCastellano ha explicado que, de momento, se mantiene la Emergencia Situación 1 decretada ayer en las localidades de Vila-real, Moncofa, Nules, Xilxes, Almazora, Castellón y Burriana, en la provincia de Castellón.\nEn estas localidades, sobre todo en Burriana, los bomberos continúan los trabajos de achique y limpieza y han realizado durante la mañana 80 salidas, han informado fuentes del Centro de Coordinación de Emergencias de Castellón.\nSegún la Dirección General de Tráfico, esta tarde sólo quedan cortadas al tráfico a causa de las inundaciones dos carreteras en la provincia de Castellón, la CV-148 en Oropesa y la CV-18 en Almassora, aunque en otras, como la circunvalación de Elche, hay que circular con precaución por la acumulación de agua.\nDurante las lluvias de los últimos días, el Centro de Coordinación de Emergencias de la Generalitat ha gestionado un total de 4.025 incidentes de las 50.830 llamadas que ha recibido el teléfono 112 desde el pasado día 26 hasta las 8.00 horas de hoy.\nEn estas tareas -incluido el rescate de 24 personas y un perro y la evacuación de medio centenar, algunas con la intervención de helicópteros-, han participado más de mil personas entre el personal de Bomberos, Protección Civil, Policía Local, Cruz Roja, Brigadas de Emergencias, técnicos y sanitarios.\nFuentes de Aemet han informado hoy de que la precipitación media en la Comunitat Valenciana desde la mañana del domingo 27 hasta las nueve de la mañana de hoy ha sido de 110 litros por metro cuadrado.\nEl registro máximo durante estos tres días ha sido los 308 litros por metro cuadrado que se han registrado en Burriana, que coloca esta cifra como el máximo de precipitación acumulada en la Comunitat en 72 horas.\nEl temporal de lluvias ha provocado que septiembre de 2009 sea el mes de mayor nivel de precipitación desde 1877 en la provincia de Alicante, con 308 litros por metro cuadrado, mientras que los 329,8 litros acumulados en Castellón son el valor más alto en un mes de septiembre en esta provincia, ha informado Aemet.\nDurante este mes, en la provincia de Valencia el registro acumulado hasta las 09.00 horas de hoy ha sido de 247,4 litros por metro cuadrado, lo que hace que el mes de septiembre sea el séptimo más húmedo en los registros de su historia.\nMientras la Comunitat recupera la normalidad y la tormenta se desplaza hacia el sur de Tarragona, según fuentes de la Generalitat, todavía 4.133 alumnos de siete centros de Castellón (3.288 alumnos) y cuatro de Valencia (845 alumnos) no han asistido al colegio porque las clases permanecían suspendidas debido a las lluvias.


Convocatòria d'ajudes destinades a finançar accions en matèria de recursos humans per a impulsar la investigació i la formació en investigació sanitària, biomèdica i de salut pública per a l'exercici 2021.\nEsmena de documentació de la sol·licitud de subvencions destinades a les mancomunitats de municipis i als ajuntaments de la Comunitat Valenciana per a la realització d'actuacions relacionades amb el desenvolupament i la difusió de l'Estatut d'Autonomia i la recuperació i divulgació del dret foral civil valencià durant l'exercici 2019, convocades per Resolució de 14 de febrer de 2019, de la Conselleria de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació (DOGV núm. 8490, de 20.02.2019).\nConvocatòria de dues beques per a realitzarde pràctiques professionals en la Direcció General de Reformes Democràtiques i Accés a la Justícia durant els exercicis 2019-2020.


Imatge de recurs sobre seguretat a internet. Font: Darwin Laganzon (Pixabay)\nPer fer front a la ciberdelinqüència cal una societat digital informada, capacitada i conscienciada que sigui capaç d'intercooperar per un objectiu comú: lluitar contra el frau digital.\nSegons ISACA, s'enten per ciberseguretat la protecció d’actius d’informació mitjançant el tractament de les amenaces existents per a la informació que és processada, emmagatzemada i transportada per sistemes d’informació que es troben connectats amb Internet.\nAixí doncs, ser coneixedores de la Regulació General de Protecció de Dades, dels nostres drets i deures, dels organismes als quals podem adreçar-nos en cas de situacions de vulneració i ser conscients del valor que tenen les nostres dades en el sistema de la informació ens aproparà a un horitzó de sobirania de la informació.\nL'Agència de Ciberseguretat de Catalunya és l'organisme que governa la ciberseguretat a Catalunya i vetlla per a protegir la ciutadania i capacitar-la amb recursos per tal de que aquesta pugui lluitar conra el frau digital.\nAquest Informe de Tendències del 2n Semestre de 2020, fa un extens repàs a les principals ciberamenaces detectades al món i té en compte fonts qualificades d’entitats, fabricants, organismes i professionals de l’àmbit de la ciberseguretat, alerta que els atacs de suplantació de correus electrònics de professionals (BEC) també són cada cop més habituals, amb un increment del 155% durant el tercer trimestre del 2020.\nEl desplegament del teletreball durant la covid-19 ha incrementat el risc de ciberatacs dirigits als accessos remots usats per les persones que teletreballen. La compra d’una credencial d’accés via RDP corresponent a una organització d’un govern local pot ratllar els 3.000 euros al mercat negre. També, es repeteixen els incidents relacionats amb persona laboral o col·laboradores internes, ja siguin causats per una negligència o intencionats motivats per la precarietat laboral derivada de la crisi de la covid-19.\nEls cibercriminals s’estan adaptant als nous hàbits de consum d’Internet de la ciutadania i es centren en la cerca de credencials robades que els permetin el benefici més gran. Els serveis en línia més sol·licitats d’oci, aprenentatge, alimentació, salut o relaxació estan en el punt de mira del cibercrim. Així, el 72% de les credencials més cotitzades actualment correspon a nous serveis utilitzats durant el distanciament social.\nDes de la declaració de pandèmia, l’activitat de phishing (simulació d’una identitat falsa per correu electrònic, trucada o altres mitjans) s’ha disparat a la cerca de víctimes entre els internautes: la diversitat de temàtiques dels correus de phishing s’ha triplicat i el nombre de llocs web de phishing pràcticament s’ha quadruplicat.\nTots els dominis.cat estan protegits sota la monitorització de l'Agència, així com administració local, sistema de salut, centres de recerca i universitats. Això es tradueix en la protecció d'uns 2.000 sistemes d'informació, i 222.000 persones que els gestionen.\nAquests sistemes d'informació tenen a veure amb plans estratègics del govern, vides humanes (sistemes d'emergències i sistemes d'informació policial), informació sensible de la ciutadania (dades de salut, de menors o en situació de risc) i transaccions socioeconòmiques (fons europeus, innovació i recerca).\nEl frau digital està directament relacionat amb el concepte d'enginyeria social. S'enten per enginyeria social l'acte de manipular una persona a través de tècniques psicològiques i habilitats socials per assolir uns objectius específics (robar informació confidencial, accedir als seus sistemes d'informació, infectar ordinadors amb programari maliciós).\nUn exemple és el robatori d'informació confidencial, aquella trucada comercial que es rep en la que se'ns pressuposa ser sòcies d'una entitat per tal d'obtenir una informació que no s'hagués aconseguit amb una pregunta directa. Una primera acció que pot derivar en un frau o atac major. Un altre exemple és un correu electrònic amb un enllaç en el que se't demana que facis clic en l’enllaç per confirmar que l’eina funciona tot demanant que introdueixis la teva contrasenya.\nEs tracta d’un missatge no esperat\nQue presenta un problema que no sabia que tenies\nQue nclou terribles conseqüències\net demana que facis un clic urgent per avitar-ho\nDurant el 2020 hi ha hagut un notable augment en el nombre de ciberatacs degut a la situació causada per la Covid 19 doncs la ciberdelinqüència s’aprofita de la por i la inseguretat per trobar noves oportunitats d’atac. A més, si els canals i serveis oficials es troben tancats, es fa encara més difícil poder identificar fonts fiables i acabem en circuits alternatius que moltes vegades són fraudulents.\nD’aquesta manera la ciberdelinqüència ha aprofitat la situació d'excepcionalitat per obrar a través de les formes alternatives de pagament, el comerç electrònic, suplantació d’identitat de grans organitzacions i marques (per fer creure a la víctima que té operacions pendents), canvis econòmics sobtats (es fa creure a la víctima que ha obtingut un premi o un reemborsament) i enganys de relacions i entorns humans ( fraus en pàgines de cites, ofertes laborals falses).\nTot i que la ciberdelinqüència ha trobat noves oportunitats en la situació actual, també el sistema de ciberseguretat s’ha vist reforçat. En aquest sentit, els sistemes de pagament amb targeta han canviat des de gener de 2021 gràcies a la entrada en vigor de la normativa europea PSD2.\nAquesta fa que quan nosaltres volem fer una transacció electrònica per una compra per internet, l’empresa que ha d’acceptar la nostra targeta desconfia de nosaltres i per tant té l’obligació de preguntar-li al nostre banc si nosaltres tenim realment aquesta targeta operativa i ens envia un missatge informant-nos que estem intentant fer aquesta operació i verificar la transacció amb un codi. Aquesta verificació no té perquè donar-se si es tracta de transaccions habituals (la quota del mòbil, per exemple).\nAmb l’aparició de nous mètodes de pagament també apareixen noves amenaces, és el cas del frau digital a través del Bizum.\nEn aquest cas, el ciberdelinqüent cerca informació de la víctima a través de les xarxes socials, li fa una trucada fent-se passar per un organisme oficial i se li explica que ha de fer una transferència via Bizum. S’envia un missatge de text a la persona estafada en què ha de clicar un enllaç per admetre la transacció, admetent així una transferència a favor del delinqüent. El problema de Bizum és que són transferències que no es poden revertir tot i que si que es regeixen per la normativa PSD2.\nInicia sessió només quan la connexió sigui segura: si l’URL comença per https, les dades sortiran xifrades.\nEscriu l’url en comptes de clicar un enllaç\nSi vols transferir diners, no utilitzis wifi pública\nVerifica que les urls són segures i confiables: si cliquem el cadenat que hi ha al costat de la URL podem comprovar si aquesta està certificada, quina entitat ha emès el certificat i quina validesa té. Normalment les grans marques s’exigeixen que els certificats tinguin una validesa de màxim 1 any per augmentar-ne la protecció i, per tant, hauríem de desconfiar si no és així. D'altra banda, també podem mirar la localització doncs una organització local hauria de tenir un certificat de geografia propera.


Elena Ribera i Garijo - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n30 abril 1958 (61 anys)\nUnió Democràtica de Catalunya (–2015)\nLlicenciada en dret per la Universitat de Barcelona, té un diploma d'estudis de dret civil català, ha fet cursos de doctorat a la Facultat de Dret de la Universitat de Barcelona i ha cursat estudis de preparació de les oposicions per al títol de notària. Ha exercit l'advocacia i la docència en diverses universitats i ha fet recerca universitària. És membre del Col·legi d'Advocats de Girona.\nÉs membre fundadora a l'Estat espanyol i representant delegada a Catalunya de l'Associació Internacional sobre el Dret i la Política de l'Educació, membre d'Unicef i membre col·laboradora de l'emissora de ràdio Ona Pau Girona. També pertany a l'Associació d'Amics de l'Escala i a l'Associació d'Amics del Nucli Antic del Pont de Suert. És sòcia del Grup Esportiu i Cultural de Girona GEIG i membre del Grup Empresa Ribagorçana (GER).\nVa ser militant d'Unió Democràtica de Catalunya (UDC) i membre del Consell Nacional d'aquest partit i del de Convergència i Unió (CiU). Ha estat secretària de la Comissió Jurídica Assessora del Comitè de Govern i del Consell Nacional d'UDC, copresidenta de la Mesa del Congrés d'UDC (2000 i 2002), secretària de Política Municipal del Comitè de Govern d'UDC i membre del Comitè Executiu Intercomarcal de Girona d'UDC. Ha estat delegada territorial de Justícia a Girona (2000-2002), directora general de Mesures Penals Alternatives i Justícia Juvenil del Departament de Justícia (2002) i coordinadora del Programa de Reglamentació Orgànica i Execució de la Secretaria Sectorial d'Execució Penal del Departament de Justícia (2002-2003). Ha estat diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003, 2006, 2010 i 2012. Ha estat escollida diputada per Girona en la llista de Democràcia i Llibertat a les eleccions generals espanyoles de 2015.\n↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VII Legislatura p. 268\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Elena Ribera i Garijo\nElena Ribera al web del Parlament de Catalunya\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Elena_Ribera_i_Garijo&oldid=21995582»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 set 2019 a les 00:17.


Justin Doellman, de tornada a Barcelona - FC Barcelona\nHomeSeccionsBàsquetPrimer EquipNotíciesJustin Doellman, de tornada a Barcelona\nJustin Doellman, de tornada a Barcelona\nwww.fcbarcelona.cat - 15/09/2016 | 16:18\nL’aler-pivot blaugrana estava disputant el Preeuropeu per classificar-se per a l’Eurobasket 2017 amb Kosovo, que ja no té opcions i li ha donat permís per tornar a Barcelona\nJustin Doellman, després d'una cistella guanyadora al Palau | Arxiu FCB\nJustin Doellman ha arribat aquest migdia a Barcelona. L’aler-pivot nord-americà estava disputant el Preeuropeu amb la selecció de Kosovo, selecció amb la qual ha participat en cinc partits de la fase de classificació per disputar l’Eurobasket del 2017. Doellman ha estat el millor jugador de Kosovo amb mitjanes de 17,2 punts, 4,2 rebots i 17,2 de valoració per partit i no disputarà l’últim partit del Preeuropeu després de rebre el permís de la federació de Kosovo.\nLa seva tornada a Barcelona coincideix amb la marxa de l’equip a Atenes, on disputarà dos partits amistosos contra el CSKA i el Maccabi en l’homenatge a Diamantidis. Així doncs, Doellman passarà aquest divendres les corresponents proves mèdiques i s’entrenarà combinant el treball de pista amb el de gimnàs.\nA partir de la pròxima setmana Doellman ja es reincorporarà amb els seus companys per seguir preparant la Supercopa Endesa, que es disputarà a Vitòria el 23 i 24 de setembre.\nVelicka, MVP del Basketball Without Borders\nArnas Velicka, de 17 anys i jugador del júnior del Barça Lassa, va ser nomenat MVP del Basketball Without Borders, que organitza la NBA, i que ha aplegat els millors joves nascuts el 1999. A banda del base lituà, el blaugrana Andrija Marjanovic també hi ha participat.


Casa Palacete Marques de Greñina - Casa rural a Teba (Málaga)\nDirecció: Nueva, 12 - Teba (Málaga)\nIdiomes: Castellà, Anglès, Italià i Portuguès.\nCasa Palacete Marques de Greñina vivienda turística de alojamiento rural, situat a Teba, Málaga. Allotjament oficial VTAR/MA/1051\nCaminito del Rey, i Guadalteba


Idescat. Library Idescat. Biblioteca catalog › Results of search for 'an:"5342"'\n/* review */ You searched for 'an:"5342"'\nBassols i Parés, Agu...\nLosada i Marrodán, C...\nMaterial type: Text Publisher: Barcelona : Generalitat. deoartament de Justícia, 1991Availability: Items available for loan: Institut Estadístic de Catalunya [Call number: GI-0495] (1).\nLa Justícia juvenil a Catalunya avui / Generalitat de Catalunya. Departament de Justícia\nMaterial type: Text Publisher: Barcelona : Departament de Justícia, 1991Availability: Items available for loan: Institut Estadístic de Catalunya [Call number: GI-0610] (1).\nVocabulari de dret penal i penitenciari / Departament de Justícia, TERMCAT. Centre de Terminologia\nby Catalunya. Departament de Justícia | TERMCAT, Centre de Terminologia.\nMaterial type: Text Publisher: [Barcelona] : Departament de Justícia, 2000Colection: Termes jurídics ; -- 1Colection: Termes jurídics ; -- 1Availability: Items available for loan: Institut Estadístic de Catalunya [Call number: B-2405] (1).\nMaterial type: Text Publisher: Barcelona : Generalitat de Catalunya, 1984Availability: Items available for loan: Institut Estadístic de Catalunya [Call number: J-0143] (1).\nMaterial type: Text Publisher: [Barcelona] : Departament e Justícia, [1995?]Uniform: PECUniform: PECAvailability: Items available for loan: Institut Estadístic de Catalunya [Call number: GI-0765] (1).\nEl Desplegament autonòmic a Catalunya. Departaments de Governació i de Justícia / Xavier Padrós ... [et al.]\nby Padrós i Castillón, Xavier | Institut d'Estudis Autonòmics (Catalunya) | Catalunya. Departament de Governació | Catalunya. Departament de Justícia.\nMaterial type: Text Publisher: Barcelona : Generalitat de Catalunya. Institut d'Estudis Autonòmics, 1993Colection: Estudis (Institut d'Estudis Autonòmics) ; -- 18Colection: Estudis (Institut d'Estudis Autonòmics) ; -- 18Availability: Items available for loan: Institut Estadístic de Catalunya [Call number: L-1299] (1).


13/A int.12 Martinsicuro Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\n13/A int.12-, Martinsicuro, Martinsicuro, Itàlia, 64014 - Veure al mapa13/A int.12Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nAl visitar Martinsicuro, vosté es sentirà com a casa a 13/A int.12, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A 13/A int.12, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Martinsicuro, faci de 13/A int.12 la vostra llar.


ORDENANÇA MUNICIPAL D'INSTAL·LACIONS DE TELECOMUNICACIONS\nTermini de presentació de suggeriments o observacions del 18 de desembre de 2017 al 19 de gener de 2018\nL’Ajuntament de València, mitjançant la Delegació de Planificació i Gestió Urbana i amb coherència amb els informes desfavorables vinculants emesos pel Ministeri d’Indústria, Energia i Agenda Digital (MINETAD), d’acord amb l’article 35.2 de la Llei 9/2014, de 9 de maig, General de Telecomunicacions (LGTel), sobre la Modificació Puntual de l’Ordenança Municipal Reguladora de la Instal·lació, Modificació i Funcionament del Elements i Equips de Telecomunicació que utilitzen l’espai radioelèctric (aprovació inicial publicada al BOP nº219, de 14 de novembre de 2016), considera necessari modificar l’Ordenança Municipal Reguladora de la Instal·lació, Modificació i Funcionament del Elements i Equips de Telecomunicació que utilitzen l’espai radioelèctric (BOP 28-12-2001, modificada en BOP 21-7-2005), per tal d’adaptar-la a l’esperit i previsions de la LGTel, així com eixamplar el seu àmbit d’aplicació per tal d’incloure no només les instal·lacions de radiocomunicacions, però així mateix les instal·lacions de telecomunicacions en general i els elements associats com ara el cablejat, amb la finalitat de regular les condicions d’utilització en el domini públic, així com a les façanes dels edificis.\nEn relació amb estes qüestions s’obri la CONSULTA PÚBLICA prevista en el article 133.1 de la Llei 39/2015, d’un d’octubre, de procediment administratiu comú de les administracions públiques, amb caràcter previ a l’elaboració del projecte de la esmentada Ordenança d’Instal·lacions de Telecomunicacions (en davant l’Ordenança) per un termini d’UN MES, a comptar des de la publicació d’aquest edicte a la pàgina web municipal (www.valencia.es) i al tauler d’anuncis electrònics d’este ajuntament, amb l’objecte de recaptar l’opinió dels subjectes i de les organitzacions més representatives i potencialment afectades per la futura norma en les següents qüestions:\na)\tEls problemes que es pretenen solucionar amb la iniciativa, en particular davant l’equilibri entre la necessitat de permetre el desplegament d’estos servicis de telecomunicacions electròniques d’interès general que utilitzen estes instal·lacions de telecomunicacions com a suport material i la reducció del seu impacte visual i l’ocupació dels espais públics. I en el seu cas, la preservació del patrimoni històric-artístic de la ciutat així com las de preservació dels seus espais naturals no urbans amb un alt valor i fragilitat.\nb)\tLa necessitat de compartició d’infrastructures com a armaris de connexió en la via pública, galeries i altres elements en el subsòl i cobertes dels edificis, donat el nombre d’empreses explotadores de servicis de comunicacions electròniques existents i la compatibilització d’esta necessitat amb les previsions de la LGTel sobre este particular.\nc)\tL’aparició de figueres noves com els operadors d’infraestructures de telecomunicacions en els nous desenvolupaments urbanístics i la utilització del mobiliari urbà per al desplegament de nous servicis de comunicacions electròniques, la Ciutat Intel·ligent i la adopció massiva de l’Internet de les Coses, així com sobre els procediments d’accés en igualtat de condicions a estos recursos amb limitació de capacitat i disponibilitat.\nEls suggeriments o observacions que respecte això desitge formular, haurà de pre4sntar-les en el temini d’un mes a dalt indicat, dirigides al Servici de Llicències Urbanístiques, Secció Tècnica de Telecomunicacions, indicant de forma expressa que es refereixen a la “consulta pública prèvia sobre la redacció de l’ordenança municipal d’instal·lacions de telecomunicacions” i podrà presentar-les per registre d’entrada o per correu electrònic dirigit al compte:\nHaurà d’identificar-se en este últim cas amb el seu nom i cognom o raó social i el seu nombre de D.N.I., N.I.F, o document identificatiu suficient que permeta verificar la seua identitat.\nReglament de l'estatut del defensor/a de persones majors Ordenança municipal d'aparcaments. Ordenanza reguladora del banc de terres agrícoles de València. Ordenanza reguladora del procedimiento de otorgamiento de autorizaciones para la gestión de huertos urbanos. Reglament de Règim Intern dels Centres de Día Municipals per a Persones Majors Dependents. Modificació del Reglament d'Organització i Administració de l'Ayuntament de València. Ordenança Municipal Reguladora dels Mercats de Districte Ordenançes Fiscals 2018 Ordenança Fiscal reguladora de les Contribucions Especials pel Servici d’Extinció d’Incendis, exercici 2016 Modificació de l'Ordenança Reguladora de l'Ocupación del Domini Públic Municipal


Investiguen la mort d’una dona per possible intoxicació en un restaurant de València – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nInvestiguen la mort d’una dona per possible intoxicació en un restaurant de València\nInvestiguen la mort d’una dona…\n(EFE) La Conselleria de Sanitat ha obert una investigació després de la defunció d’una dona, de 46 anys, la matinada del passat dissabte al diumenge, després de presentar símptomes d’una possible toxiinfecció havent dinat al costat del seu marit i el seu fill en un restaurant de València\nEls tres malalts van iniciar els símptomes dissabte passat, dia 16, a la vesprada, amb vòmits i diarrea, i el pare i el fill, de 12 anys d’edat, van tindre una evolució bona, amb recuperació, mentisques que la dona, amb vòmits profusos, va morir la matinada del diumenge, segons ha informat la Conselleria de Sanitat.\nEls tres casos presentaven l’antecedent comú de consum d’aliments en un restaurant de València el dissabte dia 16 al migdia, i en la investigació oberta s’han detectat altres set casos, amb simptomatologia molt lleu, principalment vòmits i amb bona evolució, probablement relacionats amb el mateix local, per la qual cosa, pel que sembla, es tracta d’un brot de toxiinfecció.\nSanitat ha informat que els inspectors de seguretat alimentària van realitzar ahir una visita a l’establiment on va tindre lloc el menjar per a estudiar les condicions d’aquest, el qual es trobava sense activitat en aqueix moment, i no es van detectar deficiències relacionades amb factors que hagueren pogut contribuir a la toxiinfecció alimentària.\nAixí mateix, han afegit, es va procedir a la recollida de mostres d’algunes matèries primeres i aliments que formaven part del menú degustació, les quals s’estan analitzant actualment.\nLa consellera de Sanitat, Ana Barceló, ha manifestat aquest dimarts, en declaracions als periodistes en Les Corts, que “s’ha posat en marxa el protocol habitual” en aquests casos, amb una primera inspecció a l’establiment i “sembla que tot és normal”, i ara es procedirà a les analítiques respecte als productes alimentaris.\nBarceló ha assenyalat que “a partir d’aquest moment li correspon a salut pública fer controls i obrir una investigació” sobre les possibles causes d’aquest brot.\nHa indicat així mateix que en la primera inspecció a l’establiment “està correcte” i “una altra cosa és si la intoxicació és alimentària”.\nLa consellera ha lamentat la mort de la dona i ha manifestat que les altres set persones ateses, que no tenen cap relació amb la morta, van tindre una intoxicació molt lleu i evolucionen favorablement.\nEl restaurant romandrà tancat al públic fins que es puguen esclarir les causes de les afeccions gàstriques que han patit diversos clients de l’establiment, un dels quals, una dona de 46 anys, ha mort aquest cap de setmana. Així ho assegura en un comunicat el titular del restaurant, Bernd *H. *Knöller, que afig que “des del primer moment” ha prestat tota la seua “col·laboració amb la Conselleria de Sanitat per a l’esclariment dels fets”. En l’escrit, en el qual indica que hui ha tingut coneixement dels fets a través de les autoritats sanitàries de la Generalitat, afirma que espera que “al més prompte possible es puguen establir les causes del succeït”. Assegura que ha pres la “decisió que el restaurant romanga tancat fins que les causes del succeït queden establides i puga reprendre’s l’activitat amb plenes garanties tant per al personal com per a tots els clients”.


Sobre Paper Cel·lulosa blanca amb lateral de 16+5X30 Color Verd » Comercial Ramos Lleida\nInici / 03. Bosses i Sobres / Sobres regal / Sobres de Paper / Sobre Paper Cel·lulosa blanca amb lateral de 16+5X30 Color Verd\nSobre Paper Cel·lulosa blanca amb lateral de 16+5X30 Color Verd\nCaixa 250 unitats sobre paper cel·lulosa blanca de 50gr. Color Buedeus. Mesures: Ample (16 cm) + Lateral (5 cm) X Alt (30 cm).\nquantitat de Sobre Paper Cel·lulosa blanca amb lateral de 16+5X30 Color Verd\nSKU: PG-C12524V Categories: Sobres de Paper, Sobres regal


3 min. Palma 12/06/2019 18:19\n651x331 Imatge d'un grup d'ultres del futbol amb camisetes amb l'escut de la selecció alemanya, alguns fent la salutació nazi, publicada al compte de Facebook de Johannes H. Imatge d'un grup d'ultres del futbol amb camisetes amb l'escut de la selecció alemanya, alguns fent la salutació nazi, publicada al compte de Facebook de Johannes H.\nEl porter d'origen senegalès de la macrodiscoteca Megapark de l'Arenal de Palma agredit per dos presumptes neonazis alemanys, de moment, s'ha salvat de quedar paraplègic. Fonts de l'hospital de Son Espases han confirmat a l'ARA Balears que ja ha sortit de la Unitat de Cures Intensives, que l'han operat de la greu lesió cervical que va patir arran de la brutal pallissa que va rebre i que, per ara, no ha perdut la mobilitat de les cames. Mentrestant, la investigació avança i la motivació ideològica de l'agressió pren encara més força.\nTäter 1: Johannes H. (hinten) war Jugendfußballer beim SV Panitzsch/Borsdorf, nun offenbar Hooligan bei Lok Leipzig.\nTäter 2: Robert F. (vorne) Mitglied beim "Imperium Fight Team" (siehe Bild 2) pic.twitter.com/MIOtvWrOvt\n— Sören Kohlhuber (@SoerenKohlhuber) 11 de juny de 2019\nHila expressa el compromís de Palma per fer front al canvi climàtic i demana a la ciutadania que s'hi sumi


Sabina surt de l'UCI quatre dies després de la seva operació\nJoaquín Sabina ja es troba fora de la Unitat de Cures Intensives (UCI) de l'Hospital Ruber Internacional, on va ser operat el passat dijous 13 de febrer, després de la caiguda que va patir el dia anterior durant el concert que oferia al WiZink Center de Madrid al costat a Serrat.\nSegons han confirmat fonts de centre hospitalari, Sabina ja ha sortit de l'UCI i no està prevista la difusió de cap informe mèdic més, a part dels dos informes en què el centre ja va informar de l'estat de salut del cantant després de l'operació a la que es va sotmetre per un "hematoma intracranial".\nSabina va ingressar en aquest hospital el passat dimecres 13 de febrer "després d'haver patit una caiguda accidental" en el concert que oferia al costat de Serrat.\nEl cantant presentava "traumatisme de espatlla esquerra, toràcic i craeoencefàlic" i va ser intervingut quirúrgicament per "realització d'evacuació d'hematoma intracranial en hemisferi dret", segons el primer informe mèdic.\nLa caiguda de l'escenari va tenir lloc al voltant de les 21.00 hores, 30 minuts després de començar el concert, quan Sabina estava sobre l'escenari pronunciant unes paraules per presentar la cançó de 'Mediterráneo'.\nEn aquest moment, va ensopegar i va caure a la fossa per la qual cosa es va donar un fort cop en precipitar-se a la zona que separa l'escenari del públic. Immediatament, va ser atès pel personal mèdic del recinte. Sabina es queixava d'un fort dolor a l'espatlla pel que va ser traslladat fins a aquest centre hospitalari de Madrid.


Reobren els Graus de Barrots, Carrasclet i Carbassal, al Parc Natural de Montsant - CET Tarragona\nS’han reparat i substituït ancoratges i passamans originals per a millorar la seguretat en aquests camins equipats\nRedacció Diari Més Digital\nActualitzada 07/09/2020 a les 16:07\nEl Parc Natural de Montsant ha reobert els Graus de Barrots, Carresclet i Carbassal, un cop s’han completat les obres de remodelació i millora d’aquests camins equipats de «via cordata». Els itineraris, que superen una orografia complicada, amb fort pendent i exposició vertical, estaven tancats al públic des del juliol del 2019. Una comissió de seguretat integrada per personal del parc natural, Mossos d’Esquadra, Cos d’Agents Rurals, Bombers, l’Ajuntament la Morera de Montsant i la FEEC ha treballat per a la millora de la seguretat en aquestes vies, que presentaven signes de deteriorament d’alguns suports.\nL’actuació, que ha inclòs la reparació i millora de la senyalització, ha suposat un cost aproximat de 16.000 euros. S’ha optat per mantenir la configuració dels camins originals i s’han renovat seguint l’estil de «via cordata», que, a diferència de la «via ferrata», no té línia de vida. Així, requereixen l’ús de material i tècniques d’escalada per progressar amb seguretat i tenir els coneixements necessaris per utilitzar aquest material.\nLes obres han inclòs la substitució i col·locació d’ancoratges, cadenes, i material de reforç en baranes i escales, principalment. Al Grau de Barrots, s’ha actuat en sis trams, on s’han extret parts de cable i baranes existents i s’han col·locat suports nous. Per la seva banda, al Grau de Carrasclet, s’han estret els ancoratges mecànics, i col·locat d’altres a uns 2 metres de distància entre si, de manera que es pugui assegurar el grau amb mitjans d’escalada. Al final del grau s’ha muntat una reunió amb 2 ancoratges per poder assegurar els segons de corda.\nFinalment, al Grau de Carbassal, s’ha treballat en sis trams, on s’han extret ancoratges, s’ha fixat un tram d’escala, s’ha reforçat la barana, i s’han col·locat trams de cadena inoxidable. També aquí s’han instal·lat ancoratges de manera que es pugui assegurar el grau amb mitjans d’escalada, i s’ha muntat una reunió amb 2 ancoratges per poder assegurar els segons de corda. No es planteja que el grau es pugui descendir rapelant.


Cursos i tallers d'Instagram i premonitor/ora - GRA. Servei de Joventut - Ajuntament de Granollers\nCursos i tallers d'Instagram i premonitor/ora\nObert el nou programa de cursos i tallers de febrer a juny de 2019.\n- Et pots inscriure en els tallers a través de la nostra web www.inscripcions.grajove.cat o bé de forma presencial dins l'horari de l'Oficina Jove.\n- Descarrega't tota la informació a través d'aquest enllaç: PROGRAMACIÓ 2019 - CURSOS I TALLERS\n- Instagram. Aprendre a fer fotografies. De 16 a 29 anys.\n- Premonitor/ora de lleure. De 14 a 17 anys.\nInformem que actualment el curs de premonitor/ora està ple, però us podeu inscriure en la llista d'espera.


El PP de Gandia afirma que el Govern Municipal ha enganyat a la ciutadania al justificar la zona blava de la platja - Diari Serpis\nEl Grup Municipal Popular de Gandia, després de conéixer la modificació del contracte amb l’empresa adjudicatària del servei de la Grua i l’ORA a la ciutat, manifesta la seua disconformitat respecte a la decisió d’instal·lar com a zona d’aparcament de pagament a la platja i que abans era gratuïta, la situada principalment al costat del parc del Clot de la Mota, a més d’estendre-la a altres carrers.\nEn opinió del Portaveu, Víctor Soler “són decisions restrictives i dissuasives per a tot aquell que vulga viure o visitar la nostra costa i una ciutat en la qual el Turisme és la base de la seua economia, no pot ni deu prendre mesures que resulten un fre per a les persones que viuen i visiten la nostra platja, que treballen en ella, que lloguen apartaments o els tenen en propietat o per als quals busquen gaudir d’un dia de la nostra fantàstica platja i utilitzar tots els serveis que ofereix”.\n“Com ja ocorreguera amb la implantació de “La Morada” a la platja, el Govern PSOE i Compromís Més Gandia, torna a parlar de consens amb l’Hostaleria quan no hi ha més que visitar els bars, cafeteries i restaurants de la zona per a conéixer la seua disconformitat amb aquesta decisió”.\nTambé han manifestat que “es van atrevir a afirmar que la decisió es devia a una demanda de DestiSafor, quan al que realment es deu és al desequilibri concessional de l’empresa generat no sols pel COVID, que utilitzen de nou com la gran excusa, sinó al fet que previ a la campanya electoral de 2019, davant la gran insatisfacció i enuig dels ciutadans, es van fer constants modificacions de la zona blava que van afectar carrers i nombre de places d’aparcament per la qual cosa era evident que l’empresa eixia perdent”.\n“Això no li va importar al PSOE que, davant la situació, va decidir fer les modificacions que li va abellir per a intentar acontentar uns veïns dels quals anhelava els seus vots. El pitjor d’això és que al final i com sempre, és el ciutadà el que acaba pagant la factura i els excessos, els antulls i els desficacis als quals ens té acostumats l’esquerra amb allò de jo faig i els altres pague”.\nI han afirmat que en l’última Junta de Districte de la Platja “els representants dels col·lectius presents en la mateixa que es van manifestar en contra de la proposta del Govern, van sol·licitar votació i se’ls va negar el dret. Aquest és el procés participatiu del qual fan gala constantment quan el que deurien és avergonyir-se”.\n“Malgrat això el Govern, de manera unilateral i amb tints absolutistes, ha decidit portar avant aquesta mesura sense explicar tampoc als ciutadans quines són les repercussions d’aquesta”. Així, el Portaveu adjunt Vicent Gregori ha concretat els aspectes més destacables en:\n• S’amplia el contracte amb la concessionària fins a 2024.\n• Les targetes de resident les estan donant des d’aquesta setmana mentre l’adjudicació del contracte va ser en 2017.\n• Mentre que la tarifa del servei de l’ORA en nucli urbà és de 0’50 €/hora, a la platja és de 1’15 €/hora.\n• S’augmenta la tarifa de la grua a 120 €.\nPer a finalitzar han assenyalat que “el Govern afirma no entendre “la polèmica generada” per la seua decisió. Segur que eixirien de dubtes si trepitjaren més el carrer, parlaren amb els ciutadans, els turistes, els hostalers, amb els treballadors, i amb tots aquests autònoms que obrin les persianes dels seus negocis tots els dies i que i, per si mateix, estan saturats d’impostos. Sumem ara una despesa més per aparcar en la via pública”.\nzona blava de la platja\nArticle anteriorEl partit Demòcrates Valencians critica la submissió de Mazón a Ayuso\nArticle següentNacho Arnau desmenteix les acusacions dels populars per la zona blava de la platja de Gandia


Franck Bouysse: "Sense un punt de follia, una persona és incompleta"\nFranck Bouysse, autor del llibre 'Nascut de cap dona' Celia ATSET\nBarcelonaFranck Bouysse (Briva la Galharda, 1965) viu en una casa enmig del bosc que ell mateix es va reconstruir. Es lleva cada dia entre les 4 i les 5 del matí per escriure i plega quan es pon el sol. Treballa en un antic taller envoltat de llibres. Diu que els necessita a prop, sentir la seva olor. Va ser professor de biologia fins que el 2004 va canviar el seu destí i es va posar a escriure per ser llegit. En català s’acaben de publicar dues novel·les seves: El diable no viu a l’infern (Crims.cat), traduït per Maria Llopis, i Nascut de cap dona (Edicions del Periscopi), traduït per Anna Casassas, on Bouysse narra la vida d’una nena, venuda pel seu pare, que resisteix en un casalot aïllat una violència extrema. Els que la maltracten la volen per a un propòsit pervers.\nDesprés de treballar com a professor durant anys va enviar a les editorials parisenques El diable no viu a l’infern. Què el va fer decidir?\n— Tenia un primer lector, que era el meu millor amic. Era molt dur. Li vaig enviar el llibre; era la meva novena versió i, al vespre, em va enviar un missatge en què deia que no el podia deixar en un calaix. El vaig fer arribar a tres editorials parisenques. Fins aleshores només havia publicat en editorials regionals. Tenia, a més, la consciència de no haver llegit prou. El punt d’inflexió va ser llegir Shakespeare, Cormac McCarthy, Faulkner, Joyce i T.S. Eliot . Soc molt anàrquic.\nAl llibre, la paraula és molt important. La Rose, la protagonista de Nascut de cap dona, fuig de l’opressió aprenent a llegir i escriu un diari per no acabar boja. ¿És el seu espai de llibertat?\n— Completament. Després d’escriure el llibre vaig entendre que era una metàfora de la meva pròpia vida. Jo vinc d’un món on el teu destí està marcat i en tots els meus llibres hi ha un personatge que contraria el destí mitjançant l’art. A Plateau, un camperol compra una caravana plena de llibres i es posa a llegir; a Glaise, un personatge fa escultures; A Nascut de cap dona, la Rose aprèn a escriure. I jo m’hauria d’haver dedicat a ensenyar FP en el món agrícola tota la meva vida i m'he escapat d'aquest destí escrivint.\nNascut de cap dona està ambientada en el passat i en algun lloc rural però a vegades és difícil ubicar-la en el temps o en algun lloc geogràfic. ¿Ho fa amb intenció?\n— Probablement sí, perquè les revoltes personals no tenen època ni lloc. Aquestes històries de violència hi són des de sempre i continuen existint, tot i que hi lluitem en contra. I per això no necessitava donar més detalls. En alguns països encara hi ha pares que venen els seus fills.\nHi ha violència extrema però és optimista. La Rose no es deixa vèncer.\n— Li vaig descobrir aquesta força mentre escrivia, però en el fons sabia que al final hi hauria llum. No és que en tingués ganes, és que ho sabia. La Rose em deia: "No em deixis anar la mà" i jo l’he portada de la mà fins al final.\nÉs una història de resiliència?\n— Sí. De les ferides, siguin quines siguin, se n’ha de fer alguna cosa.\nEvoca molt la infància, les ganes d’aprendre, de sentir, la curiositat... però aquesta infància s’acaba de manera abrupta.\n— La Rose no té altra opció, és l’única manera que té de sobreviure. A diferència dels homes, les dones tenen una capacitat ancestral de superació; de donar sentit a tot plegat.\nLa relació dels homes i de les dones és un dels altres grans temes de Nascut de cap dona. Hi ha un moment que l’Edmond, a qui la Rose estima, diu que els homes volen posseir i les dones volen poder.\n— Sí, però es refereix no al poder com a substantiu sinó al verb poder, de poder fer coses i aconseguir els mitjans per fer-ho. La Rose aprèn a llegir intentant desxifrar cada dia el diari que arriba a la casa del seu amo. Un home potser s’hauria rendit més ràpid.\nAl llibre quasi tots els personatges tenen veu. Menys els monstres: l’amo i la seva mare.\n— Quan el llibre va estar acabat em vaig adonar que la Reina Mare [com anomenen la mare de l’amo] no tenia nom de pila i que el senyor de la Farga té el mateix nom que el nen. Vaig entendre que era la meva manera de mantenir les distàncies. No tots els personatges valen igual. La majoria no són bons ni dolents. Menys l’amo i la seva mare, que fabrica un monstre.\nQuè és per a vostè un monstre?\n— Vaig comprendre després d'escriure el llibre que parlo dels monstres de la meva infància, del monstre del Polzet, el primer conte que em va explicar la meva àvia. Hi ha molta gent que ha relacionat la novel·la i el conte.\nEls contes també són històries.\n— Sí, però un conte és molt maniqueu, tens el mal i el bé.\nLa pèrdua d’identitat, la importància de no oblidar qui ets, és un dels temes que afloren també al llibre.\n— El personatge que no té identitat és l’Edmond. A vegades em diuen que és un cabronàs, però jo responc que quina capacitat de reacció pots tenir quan tota la vida t’han dit que no ets res. La identitat també ve per aquí.\nÉs també qui té el llenguatge més pobre.\n— Sí, ell viu en l’instant precís de quan li passen les coses. Té frases molt curtes perquè no entén què li passa. Quan agafa la Rose i la baixa del cavall queda tan corprès per tot el que sent que no sap què fer-ne, de tantes sensacions.\nA la Rose no li fa por la bogeria dels altres sinó que tem no poder-se refugiar en si mateixa.\n— És la follia personal que tots tenim i en la qual ens refugiem. Sense un punt de follia, una persona és incompleta.\nVostè es defineix com a novel·lista, no com a escriptor. Podria matisar-ho?\n— Escriptor té una connotació molt institucional. És la part més consagrada de l’escriptor la que no m’agrada. M’agrada la part artesanal.\nVostè ve del món rural i li ret homenatge però la descripció que en fa no és gens idíl·lica.\n— És tal com el percebo, amb tota la seva duresa. I no ho faig amb nostàlgia, perquè si ho fes bloquejaria els sentiments; ho faig amb melancolia, que és una manera de fer viatjar els sentiments. Allò que vaig viure segueix dins meu i quan escric és com obrir la bossa de la infància.\nFes clic aquí per adquirir Nascut de cap dona i aquí per adquirir El diable no viu a l'infern a través de Bookshop, una plataforma que dona suport a les llibreries independents.\nFranck Bouysse BCNegra Edicions del Periscopi Crims.cat