T'estimo, ets perfecte, ja et canviaré - Teatre de Salt 2014 by Teatre de Salt - issuu\nDossier de l’espectacle “T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré”\nPresentació Elisenda Roca a la direcció, recupera el clàssic de Joe DiPietro ‘‘T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré’’, estrenat a l’Off Broadway fa prop d’11 anys. Una oportunitat per riure’s de les relacions sentimentals, a través d’un muntatge irònic, “gamberro” i fresc que compta amb quatre actors i dos músics amb vis còmica i una gran complicitat sobre l’escenari. Una combinació explosiva que ha guanyat el Premi Max i diversos premis Butaca al millor musical i ha estat aclamat pel públic i la crítica. Una nova oportunitat de veure un dels musicals de més èxit dels últims temps, després de fer un ple absolut, amb dues funcions extres, a Temporada Alta 2013.\nDades Dia i hora: dissabte 25 de gener a les 18 h i a les 21 h. Preu: 28/20 euros Durada: 1 h 40 min. I després de la funció... Fotografieu-vos amb els protagonistes. Us hem preparat un photo call molt divertit expressament per a l’ocasió! Deixeu constància de la rialla amb què heu sortit de l’espectacle!\nFitxa artística Autor: Joe DiPietro Direcció: Elisenda Roca Intèrprets: Ivan Labanda, Jordi Llordella, Mercè Martinez, Muntsa Rius Escenografia: Elisenda Roca / Paula Bonet Vestuari: Mariel Soria Disseny vestit de núvia: José María Peiró Disseny vestit de nuvi: Eduardo Bosch Il·luminació: Quico Gutiérrez Música: Jimmy Roberts Direcció musical: Andreu Gallén Traducció del llibret: Anna Ullibarri Traducció de les cançons: Anna Ullibarri i Roser Batalla Músics: Andreu Gallén (piano); Víctor Pérez (violí) Coreografia: Joan Maria Segura Coordinació tècnica: Eudald Gili Ajudant regidoria: Laia Cambrils Ajudant de vestuari: Lea Lügstenmann Ajudant so i projeccions: Albert Rams / Tárek Ryan Il·lustracions i tipografia: Paula Bonet Aplicacions gràfiques i web: Wwweah! Programació de projeccions: Joan Grané Tècnic de llums: Joan Grané Constructors: Jorba - Miró. Taller - estudi d’escenografia Regidoria: Olalla Calvo Administració: Teresa Gomez Disseny de producció: Carles Roca Producció: Azucena Miró Distribució: Vania Produccions\nSinopsi L’espectacle mostra les interioritats del món de la parella. És una visió ampliada, irònica, divertida, “gamberra”, fresca i tendra, d’experiències que tothom ha viscut en algun moment o altre de la seva vida: la primera cita, el festeig, el matrimoni, l’arribada dels fills, la rutina, la crisi dels quaranta o l’amor en la vellesa. Una oportunitat de reviure, amb humor, les relacions sentimentals.\nPremis i distincions PREMIS BUTACA Millor Actriu de Musical (Mercè Martínez) Millor Actor (Xavi Mira) Millor Actriu (Teresa Vallicrosa) Millor Musical de l’Any PREMI MAX al Millor Musical\nLa directora ha dit... L’actor, director i amic Josep Maria Pou em va donar la clau per diferenciar clarament un musical d’un seguit de cançons disfressades d’aquest gènere. “És molt senzill –em va dir-. Si a un musical li treus les cançons no entendràs l’obra, no tindrà sentit, no avançarà. Cada cançó és part de l’argument, del text.” Quan s’aixeca el teló, comença una obra de teatre musical que és una joia imperdible. Fa tretze anys vaig gaudir de l’estrena de “T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré” a Barcelona i vaig sortir del teatre amb un somriure als llavis i moltes melodies al cap. Aquest musical posa una lent d’augment sobre diferents parelles i els seus comportaments. La seva fórmula magistral combina diversos ingredients: molt d’humor, una dosi de tendresa, un grapat d’ironia i un punt de mala llet a ritme de jazz, foxtrot, rock, gospel, swing o country. I, en aquest muntatge, la fórmula es completa amb sis grans talents sobre l’escenari i un compenetrat i sensacional equip al darrere. Enamoraments apassionats, relacions de parelles amb fills i desconcertats amics sense criatures, desenganys amorosos, passions retrobades, amors adolescents, amors rutinaris, amors perdurables i intensos… De les primeres cites a l’amor en la vellesa. Parlant amb Joe DiPietro, mentre dinàvem al Sarabeth’s de l’Upper West Side, l’autor novaiorquès em va confessar que aquesta obra, traduïda a dotze idiomes, funcionava a tot arreu perquè a tothom li agrada parlar d’amors, embolics, crisi i desamors i que, com diu la cançó: l’amor tot s’ho val. Vaja, que l’amor és una de les poques coses que no ens poden retallar i que necessitem per viure, per créixer. Així que oblida les preocupacions per una estona i riu. Si t’agrada, repeteix, torna a veure-la, com una teràpia musical. Ens farà molt feliços retrobar-te. I, quan surtis del teatre, estima i deixa’t estimar. Arrisca’t. Sense por. Jo només afegiré que t’estimo, que ets perfecte i que ja et canviaré. Elisenda Roca Directora de l’obra 7\nLes cançons 1- Pròleg 2- Cantata per a una primera cita 3- Tens WhatsApp? 4- Si jo estigués bo 5- No hi ha mercat d’homes solters 6- Jo sóc un noi 7- Plorar sense parar 8- M’abraçarà de nit 9- Tu no et vols casar 10- Miracle! 11- Sí, ho vull 12- Lluna de mel pels dos 13- La dama d’honor 14- La cançó del nen 15- El tango del matrimoni 16- Tot a punt per marxar! 17- Circulant per l’amor 18- Sempre junts 19- Sento potser massa amor per tu? 20- Ja m’he fet a tot 21- T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré\nCurrículums JOE DIPIETRO, autor Ha escrit el guió i les lletres dels hits internacionals “I Love You, You’re Perfect, Now Change” i “The Thing About Men”, o el més recent “Nice Work If You Can Get It”. DiPietro era un escriptor de comèdies curtes fins que el 1992 va conèixer el productor Jimmy Roberts i es van associar per escriure aquest musical que The New York Post anomenaria com “una batalla dels heterosexes”. L’any 1997 va rebre els premis New Voices in American Theatre i el prestigiós O’Neil d’autors de comèdia. Viu a Manhattan amb el seu carlí Rocco. JIMMY ROBERTS, compositor Jimmy Roberts és productor i compositor de musicals, a més de pianista. Es va graduar a l’Escola de Música de Manhattan i ha rebut diversos premis per les seves composicions. Va compondre les músiques per a “The Thing About Men” i “I Love You, You’re Perfect, Now Change” amb Joe DiPietro; que es va convertir en el segon musical amb més representacions de la història del teatre a Broadway. ELISENDA ROCA, direcció Elisenda Roca es dedica des de fa trenta anys a l’ofici de periodista i està vinculada al món del teatre des de ben petita. La seva mare va estudiar a l’Institut del Teatre a l’antiga seu del carrer Elisabets i els seus pares es van conèixer i enamorar fent teatre al Cercle Catòlic de Gràcia. Allà va actuar i dirigir diversos muntatges. Va fer el salt al teatre professional dirigint l’obra “Misteriós assassinat a Manhattan”, adaptació teatral de JL Martín del guió cinematogràfic de Woody Allen, estrenada el gener de 2006 al Teatre Tívoli de Barcelona i prorrogada al Teatre Condal, amb Montse Guallar, Pep Ferrer, Àlex Casanovas, Maria Lanau, Camilo García i Maribel Altés. Ha dirigit, produït i presentat programes a Antena 3, Televisió Espanyola, TV3 i BTV, i a Antena 3 Ràdio, Ràdio Salut i COM Ràdio. Entre els nombrosos premis que ha rebut, destaquen: Premi Ondas de Televisió, TP, Micròfon de Plata, Asociación de Telespectadores de Madrid, Antena de Oro i l’Òmnium Cultural de Ràdio. Durant vuit anys va ser vicedegana del Col·legi de Periodistes de Catalunya. És membre del jurat literari de la Lletra d’Or. Imparteix cursos de postgrau de comunicació audiovisual i periodisme a diverses universitats. Dirigeix la productora audiovisual Paraula. En l’actualitat, col·labora 9\nal diari Ara, a la revista Descobrir Catalunya, al programa 8 al dia de Josep Cuní a 8tv, a El Món de Jordi Basté i a La primera pedra de Jordi Margarit a RAC 1. A finals de febrer presentarà el seu setè llibre, “Misteri a Moltmort”, a la col·lecció “Vaixell de Vapor” de l’Editorial Cruïlla. ANDREU GALLÉN, composició musical i piano Nascut el 1987 a Barcelona. Format a l’Esmuc (Escola Superior de Música de Catalunya) i al Koninklijk Conservatorium de Brusel·les, amb Eulàlia Solé, Josep Colom, Wolfram Rieger i Udo Reinemann. Pianista de formació clàssica, dedica la seva tasca concertística principalment a la música de cambra. Ha actuat en sales i festivals com l’Auditori de Barcelona, el Círculo de Bellas Artes de Madrid, la Sala Kursaal de Manresa, el Teatre l’Atlàntida de Vic, etc. També ha actuat a Alemanya, Suïssa i Itàlia. Ha rebut diferents premis, entre els quals destaquen el Premi Injuve d’Interpretació Musical 2009; i ha estat becat per Joventuts Musicals (Curs Internacional de Lied) i la Generalitat de Catalunya. La temporada passada va ser el director musical i pianista de “La Vampira del Raval” d’Albert Guinovart, guanyador de quatre Premis Butaca 2012. VÍCTOR PÉREZ, violí Començà els estudis de violí als sis anys amb Assunto Nese i estudis de teoria musical amb Rafael Blanc. Ha format part d’orquestres joves com, Jonde, Jonc, o Njo. I en orquestres professionals com Murtraensemble, Camerata XXI, Jonc Filharmonia, entre d’altres. Actualment, forma part del grup de cambra Conjunt XXI i de l’orquestra Vilafranca del Penedès. Ha rebut classes de mestres com Osipov, Alla Voronkova, Manuel Guillen, Raul Garcia, Mauro Rossi i finalitzà els seus estudis amb Eva Grauvin. Ha tocat sota la direcció de Salvador Mas, Edmon Colomer, Jordi Pons, Bruno Aprea, Pablo Gonzalez, Lutz Köhler i Manel Valdivieso, entre d’altres. Ha actuat diverses vegades com a solista, amb obres com la Simfonia concertante, el Concert núm. 4 de Mozart, i Concert per a violí i violoncel de Vivaldi, entre d’altres. Al concert de final de carrera interpretà el Concert per a violí de Beethoven, i obtingué les qualificacions màximes. Assíduament, forma part en projectes dels compositors catalans Albert Guinovarti Alberto Demestres.\nIVAN LABANDA, actor Artista creatiu, treballa principalment com a actor i intèrpret, doblador, guionista i director en el mitjà audiovisual i escènic. Entre els seus treballs més recents com a actor en televisió, destaca la seva incorporació recent a Polònia i Crackòvia; el film “El Retaule del Flautista”; “KMM: Kubala, Moreno, Manchón”; “Porca Misèria”; “Leonart”, on també intervé com a guionista, etc. En cinema ha treballat sota les ordres de Peter Greenaway i Isabel Coixet, entre d’altres. Recentement, ha protagonitzat i intervingut als espectacles “Over the Moon: La Vida amb les Notes de Jonathan Larson”, “Viatge a la Lluna”, “Guinovart 50”, “Live in Burlesque”, “40 El Musical”, “La Bella y la Bestia”, “Flor de Nit”, “Què el Nou Musical”, “Pels Pèls”, “L’Home de Teatre”, “El Mikado”, “Forasters”... i ha dirigit els espectacles “Quiero Jugar a un Juego”, estrenat al Teatre Capitol de Barcelona; i “Fashion. Feeling. Music” de Josep Maria Mestres i Lluís Hansen, que va obtenir una gran acollida de públic i crítica. JORDI LLORDELLA, actor Llicenciat en art dramàtic i especialitzat en interpretació a l’Institut del Teatre de Barcelona. També va estudiar solfeig al Conservatori Municipal de Terrassa. Compta amb una extensa experiència teatral, amb produccions com “Perséfone”, amb la Companyia Comediants; “Asufre” de la Companyia Dei Furbi o “La Nit de Sant Joan” de Dagoll Dagom. Ha visitat els festivals més importants del país amb “La Festa”, al Temporada Alta i “Numeràlia” de Comediants, al Festival de Peralada. D’entre les seves altres produccions, destaquen: “Venedors”, d’Edoardo Erba, dirigida per Carles Fernández; “Teràpies”, sota la direcció de Rafa Calatayud; “Festen” dirigida per Josep Galindo; “La Tempesta” de William Shakespeare, en gira per Catalunya, i“La Bella Helena”, d’Offenbach, dirigida per Josep Maria Mestres. En la seva carrera cinematogràfica, ha treballat en pel·lícules com “Los Ojos de Julia” de Guillem Morales, “Las Dos Vidas de Andrés Rabadán” de Ventura Durall, o “Pepe Carvalho, Cita Mortal en Up&Down”. En televisió destaquen: “La Sagrada Família” i “Psico-Exprés” de Dagoll Dagom. També ha col·laborat en sèries com “El Comisario” de Telecinco, o “Estació d’Enllaç” i “Porca Misèria” de TV3.\nMERCÈ MARTÍNEZ, actriu Formada al Conservatori Superior de Música del Liceu i al Conservatori Municipal de Barcelona. Aquesta actriu i cantant, nascuda a Sabadell (1976), ha participat en nombrosos i exitosos espectacles teatrals com “The Full Monty”, “Fedra + o -- Hipòlit”, “La ópera de cuatro cuartos”, “Amants”, “Just la fi del món”, “No són maneres de matar una dona”, “Sarau de gala”, “Obra vista”, “Casa i Jardí”, “Paradís”, “T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré”, “La Bella y la Bestia”, “El Mercader” o “Le maniforti”. També acumula una llarga trajectòria a la televisió i ha participat en sèries com “Plats Bruts”, “Ventdelplà” o “Porca Misèria”. Actualment, forma part de “La Riera”. Al món del cinema ha treballat a “Sévigné” i “Va a ser que nadie es perfecto”. Una de les anècdotes que explica sobre el càsting de “T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré”, és que havia d’explicar un acudit i abans de les proves va demanar a una amiga que li n’expliqués un. Per la traça que té a explicar-los i la poca memòria a recordar-los, li van donar el paper. Té Premis Butaca a la millor actriu pels seus papers a “Full Monty”, “Paradís”, “La Vampira del Raval” i “T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré”. MUNTSA RIUS, actriu Muntsa Rius ha actuat en un gran nombre d’espectacles des que, el 1988, va treballar a la producció de “Mar i Cel” de Dagoll Dagom, dirigida per Joan Lluís Bozzo. Entre d’altres, ha actuat a “Flor de Nit”, “Historietes” i “El Retaule del Flautista”, totes sota les ordres de Joan Lluís Bozzo; “West Side Story” on interpretava la protagonista, Maria, en la producció que va dirigir Ricard Reguant; “Master Class”, al costat de Núria Espert, “Sweeney Todd” on va interpretar un sensacional Toby, i Mare Coratge, totes tres obres dirigides per Mario Gas; “Amants” sota la direcció de Paco Mir i “Mamma Mia!”, amb Nina i Roser Batalla, dirigides per Andrew Wale, Paul Garrington i Nichola Treherne. L’any 2012, la seva magnífica interpretació de Sally a “Follies”, dirigida per Mario Gas, va aconseguir l’aplaudiment unànime de crítica i públic. A la televisió, a més d’actuar en sèries com “El Cor de la Ciutat” o pel·lícules com “Cor Robat”, ha fet de professora de cant en programes com “Operación Triunfo” a Telecinco i “Buscant la Trinca” a TV3 o de directora d’un cor d’homes masculí a “El Coro de la Cárcel” a TVE. Actualment, és professora de cant a l’escola Coco Comín de Barcelona.\nLa crítica n’ha dit... “Enginyosa, divertida... sarcàstica en alguns moments, satírica en d’altres, així és I love you, you’re perfect, now change.” Vincent Canby The New York Times\n“Hace tiempo que no veo un musical tan en su punto como el revival de T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré. Una puesta en escena de Elisenda Roca precisa, elegante y espumosa. Con Ivan Labanda, Mercè Martínez, Muntsa Rius y Jordi Llordella que rebosan ritmo, gracia, encanto, energía y cantan de perlas. Y dos músicos sensacionales (Andreu Gallén y Víctor Pérez) que suenan como una orquesta. Otro éxito merecidísimo: devórenlo.” Marcos Ordoñez El País\n“Seis intérpretes. Dos instrumentos y cuatro actores que defienden el musical a las mil maravillas. Realmente, deseamos que, como el reloj que cuelga de la fachada del teatro, este montaje marque el tiempo y el ritmo del género musical de Barcelona. NO OS LO PERDÁIS.” Fernando Solla Broadway World\n“Quatre actors amb vis còmica, generosos, àgils i còmplices amb els dos músics.” Jordi Bordes El Punt Avui\n“El T’estimo és un d’aquells musicals que fascina els professionals del gènere i es percep tant en l’energia i la potència dels actors com en la qualitat de tot el muntatge.” Gemma Ruiz TV3\nL’exposició Colecciona el mundo que presenta la galeria Valid Foto és excepcional perquè aconsegueix reunir obres fetes mitjançant una gran varietat de procediments tècnics fotogràfics, gairebé els més importants que s’han fet servir en diferents períodes de la història de la fotografia. Per això és una exposició més pròpia d’un centre o museu de la fotografia –cosa que encara no hi ha a Catalunya i que cal fer– que d’una galeria privada que treballa per tirar endavant en temps difícils, de crisi agreujada per unes lleis equivocades, pròpies d’un país totalitari, que sabotegen la creació i la difusió de l’art. Colecciona el mundo, que pren el títol d’una frase de Susan Sontag, convida el col·leccionisme fotogràfic mitjançant una bona selecció. Però el més rellevant d’aquesta àmplia mostra és l’aspecte tècnic relacionat amb l’expressiu i l’estètic. Qualsevol fotògraf o aficionat a aquest art hi podrà comparar els diversos resultats que artistes molt diferents han pogut obtenir mitjançant diferents procediments i en diferents papers i suports, també metàl·lics. Sembla un mostrari de totes les opcions. La galeria ofereix fins i tot un glossari: còpia a l’albúmina, ambrotip, carbó pigmentat, carbó bicromatat, còpia cromogènica, c-print, cibachrome, ilfochrome, daguerreotip, impressió digital, dye transfer, fotograma, gelatina de plata baritada, paper baritat, gelatina de plata pintada a mà, gelatinitza de plata virada, giclée, impressió de tinta per pigment, inkjet, tècnica mixta, orotip, oroto, platinotípia, impressió al platí / pal·ladi, R 3, transferència polaroid. Quant a les obres exposades, es pot esmentar les seqüències\nFotografia d’un cigne amb el coll submergit, d’Albarrán Cabrera, a la galeria Valid Foto\nde Muybridge i de Pedro Madueño, la fotogràfica odalisca del pintor Pere Casas Abarca (c. 1900), la gran targeta en gelatina de plata de l’estudi Pérez de Rozas, el nu masculí de Toni Catany, la radiografia floral de Nick Veasey, el fotograma foradat d’Henri Foucault, el daguerreotip (sobre superfície de plata) d’Adam Fuss, les tres meravelles en platí de Masao Yamamoto (processades a Barcelona pel duo Albarrán Cabrera), la foto de carrer de Maig del 68 de Marc Riboud, les sabates de l’estudi de Pollock en rara quadricromia d’Evelyn Hofer i el repertori d’imatges en platí, pal·ladi, or i carbó d’Albarrán Cabrera. Galeria Valid Foto. Buenaventura Muñoz, 6. Fins al 16 de març.\nNúria Güell. Haurien de veure aquesta exposició, i especialment un vídeo de la sala del fons, tots els ciutadans que sospiten que se’ls escapen algunes claus imprescindibles per comprendre les veritables causes de la crisi i per començar a posar-li fi, i que creuen a més que en aquestes circumstàncies la resignació significa una opció trista, irresponsable i fins i tot indirectament homicida. A primera vista, l’acumulació de dades de la mostra resulta dissuasiva, però la conferència de l’economista Qmunty inclosa en l’esmentat vídeo és molt substanciosa. No és un economista antisistema i fins i tot reconeix que la banca –possiblement una altra banca– és necessària. Però co-\nneix massa bé l’estat degenerat d’allò que abans semblava un sistema eficaç com per salvar la cara als responsables de l’actual desastre econòmic. Pel que sembla, el món actual és realment un infern perquè es permeten els paradisos fiscals i financers i perquè les víctimes dels avars es comporten com a xais mal informats. Afirma l’economista Qmunty que avui el cap de l’empresa i l’obrer estan sota la mateixa bota. I que només quatre empreses dominen veritablement el món. Però dominar no significa controlar quan el plantejament és curtterminista, nihilista i suïcida, com s’aprecia al llibre i la pel·lícula Cosmópolis. ADN Galeria. Enric Granados, 49. Fins al 9 de març.\nLa Vanguardia, 02/03/2013\nElisenda Roca dirigeix el musical ‘T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré’ JUSTO BARRANCO Barcelona\nVa ser l’èxit de la temporada barcelonina acabat de traspassar el nou mil·lenni, l’any 2000, i ara el musical T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré torna al mateix teatre on va iniciar llavors el camí, el Poliorama, encara que amb un equip diferent, començant per la direcció: si llavors l’equip era sota la batuta d’Esteve Ferrer, la recuperació de l’espectacle és a càrrec de la periodista Elisenda Roca, que ja havia dirigit al teatre fa set anys una altra obra de gran\nèxit, la woodyalleniana Misteriós assassinat a Manhattan. Junt amb quatre actors –Muntsa Rius, Jordi Vidal, Frank Capdet i Mercè Martínez– i dos músics –Víctor Pérez i Andreu Gallén, que a més és el director musical de la funció– donen vida al Poliorama fins al 28 d’abril a un espectacle que vol mostrar les interioritats del món de la parella. “M’agradaven el text i la música. És una gamberrada, una sàtira brutal”, diu Roca, que explica que no s’ha dedicat més a la direcció teatral durant aquests anys perquè el teatre necessita molt\n(Sergio Mora, Roger Olmos) participaran en conferències i taules rodones els propers dies 4 i 7 d’aquest mes de març. L’exposició dóna compte de les possibilitats artístiques i professionals que permet actualment el dibuix i la il·lustració, en àmbits diferents i complementaris que inclouen el cinema (animació, storyboards), la premsa, el disseny de cartells o de portades de discos, el còmic, la publicitat, la il·lustració infantil, científica, etcètera. Potser el que més satisfà d’aquesta mostra, el comissari de la qual és el professor Xavier Canals, és la pluralitat d’estils, tons i arguments. És un símptoma de llibertat i contrasta feliçment amb la pedagogia més usual, consistent en programes educatius la funció dels quals és embotir de dades i tallar les ales l’alumne. Queda clar que a la Llotja hi ha un veritable respecte a la creació artística, la primera condició de la qual és la llibertat personal. I que en aquest centre no es confon el rigor amb el dogma sectari i no es fa passar a l’estudiant pel tub sovint equivocadíssim que se li va ocórrer a algun ministre d’Educació hostil a la imaginació creadora. Artesania Catalunya. Banys Nous, 11. Fins al 10 de març. Guillermo Pfaff. Aquest artista barceloní nascut el 1976 fa una pintura que aporta matisos nous a la ja molt explorada pintura abstracta, en clau minimalista. És el regne de la subtilesa que passa inadvertida a la mirada precipitada: un quadre gairebé monocrom amb una entreclaror negra sobre negra, pintures rentades amb lleixiu, o realitzades a imatge d’escultures també exposades, o fins i tot pintures plegables i portàtils. La Taché Gallery. Consell de Cent, 292. Fins al 9 de març.c\nni, la rutina, la crisi dels quaranta, l’amor a la vellesa... “Hi ha parelles que no se suporten, que tenen la primera criatura, gent que a darrera hora es repensa el casament, d’altres que porten tota la vida junts i es meravellen d’estar així... L’obra mos-\nMuntsa Rius i Mercè Martínez a T’estimo, ets perfecte...\nde temps i només ara ha pogut aconseguir-lo per poder muntar aquesta obra de Joe DiPietro i Jimmy Roberts que conté 22 escenes i ni més ni menys que 18 cançons. Una obra que obliga els actors, explica la directora, a un exercici\nde fregolisme per interpretar els diferents tipus de personatges que apareixen al llarg d’una peça que, a les escenes, mostra de manera tendra però també irònica experiències que gairebé tothom ha viscut o acabarà vivint: la primera cita, el festeig, el matrimo-\nMuntsa Rius, Frank Capdet, Jordi Vidal i Mercè Martínez recorren els diferents estadis de l’amor tra diferents relacions i diferents estadis de la parella”, assenyala Roca, i conclou que sobretot “mostra que tots busquen algú que els estimi, mostra la necessitat d’estimar i ser estimats, i que per molts cops que et trenquin el cor, tornes a intentar-ho”.c\nUn dels artistes de la companyia xinesa Jinan Acrobatics Troupe, durant un assaig, ahir a Figueres ■ LLUÍS SERRAT\nFigueres viu el circ Xavier Castillón FIGUERES\n“En la primera edició ens va quedar l’espineta de no poder presentar cap número de la Xina, una de les grans potències del món del circ, i tampoc no hi vam poder tenir cap troupe de més de vuit persones”, explicava ahir Genís Matabosch, director i presentador del 2n Festival Internacional de Circ Ciutat de Figueres, que tindrà lloc entre demà i dilluns vinent al recinte firal de la capital empordanesa. Matabosch explicava això ahir per introduir un dels assajos de\nentrades s’han venut ja de les 25.000 posades a la venda per a les nou funcions del festival figuerenc.\nla companyia xinesa Jinan Acrobatics Troupe: dotze artistes que realitzen impressionants salts a través de cercles i que fan meravelles amb els llaços. No sembla que hi hagi res impossible per a aquests acròbates xinesos, i el ma-\nteix es podria dir de Matabosch, que, tot i les dificultats i les dimensions faraòniques del projecte, torna a reunir a Figueres el millor del circ mundial, representat per 22 atraccions inèdites a Europa, a càrrec de 63 artistes de 13 nacionalitats, en un gran campament d’enormes veles on treballen més de 200 persones. Les 22 atraccions es reparteixen entre dos espectacles, el Blau –una funció demà i tres dissabte– i el Vermell –una funció divendres i tres diumenge–, per acabar amb la gran gala de dilluns, en què participa-\nran els artistes seleccionats pel jurat i pel públic entre el Blau i el Vermell, i es lliuraran els premis. El festival no només ha passat de 7 a 9 funcions –més els dos assajos generals, oberts a les escoles de Figueres–, sinó que estrena una vela principal més gran, amb capacitat per a 2.250 espectadors, 750 més que l’any passat. Abans, però, el públic passarà per una vela vestíbul de 38 metres de diàmetre, amb un gran carrusel de doble planta del 1953, per a unes 40 persones, envoltat de les típiques casetes de mercat de Nadal, on es po-\nEl Punt Avui, 20/02/2013\ndrà adquirir des de crispetes fins a llibres sobre circ. A més, hi actuaran grups de l’Escola de Música del Casino Menestral. El festival, amb un pressupost proper al mig milió d’euros, també estrena una vela restaurant i, en general, millora tots els serveis. Entre els grans artistes que hi actuaran, destaquen els 8 cavalls de la troupe de cosacs Yakov Ekk, que, després de viatjar milers de quilòmetres i de superar rígids controls fronterers, ara descansen a Figueres a la seva pròpia vela mentre es preparen per sortir a escena. ■\neconòmiques actuals. En aquest sentit, Marí ha explicat que ja es treballa en un pla de viabilitat que a curt i mitjà termini pugui augmentar els recursos propis del museu. “Una màxima optimització dels recursos és l’objectiu a assolir. El Macba va ser un model pioner en la seva fundació i ara ha d’anar al davant d’un nou model de museu”, ha afirmat Marí. ■ REDACCIÓ\nPlensa fa una donació al Banc dels Aliments L’escultor Jaume Plensa donarà a la Fundació Banc dels Aliments de Barcelona la dotació de 30.000 euros del Premio Nacional de Artes Plásticas, concedit pel Ministeri de Cultura, que ahir va rebre a Madrid. En una cerimònia que va tenir lloc al Palau Reial del Pardo, també van ser guardonats la filòsofa Victòria Camps, el fotògraf Joan Fontcuberta, el cineasta Agustí Villaronga, l’actriu Blanca Portillo, el dissenyador de sabates Manolo Blahnik, l’humorista gràfic Andrés Rábago i l’escriptor José Luis Sampedro. ■ REDACCIÓ\nUna comèdia afinada Dilluns, 18 de febrer (fins al 28 d’abril), al Teatre Poliorama.\nn la recuperació del musical T’estimo... es permet fer un viatge en el temps i comprovar de què es reia fa\nuna quinzena d’anys a partir de partitures musicals. La vis còmica dels quatre actors (generosos, àgils, còmplices amb els dos músics que no acaben de fer un pas més a l’escena) supera l’exigència musical de la partitura. És, això sí, una comèdia afinadament cínica.\nLes escenes, ben acompanyades per una pintura d’aquarel·la, de Paula Bonet, són apunts al natural. Els actors, per la seva habilitat i versatilitat, esdevenen personatges ridículs en el que pot ser un moment crucial de la seva vida. L’acció és trepidant i, com en una proposta de\ncàpsules, una escena amb la qual un es pot identificar menys, de seguida n’arriba una altra que riu de nafres conegudes. Ho fa sense insultar ni denigrar els personatges. Desgraciadament, hi ha algunes escenes que, tot i el lífting del llibret, denoten el pas del temps: les\nllistes de noces són antiquades. Però la comèdia supera aquestes caigudes en el temps (no és per res una obra que busca el realisme) i afronta, amb bon rotllo, aquest almanac de situacions quotidianes que van des de la felicitat absoluta fins al desengany catastròfic més ridícul.\nT’estimo, ets perfecte, ja et canviaré Directora: Elisenda Roca\nRegió 7, 22/10/2013\n22 D’OCTUBRE DEL 2013\nves mirades fantàstiques\nival de Sitges combina el vessant més cridaner i festiu del mb un enfocament obert a tendències menys complaents\ncisives ·lela de Noves visions orcionant un grapat ncisives i heterodoment trobaran un escuit comercial. Un esperats –guanyador\nINTERIORITATS EN PARELLA QUE ENCOMANEN VITALITAT El Kursaal ha acollit tres funcions d’un musical que ha tornat amb la mateixa força que el primer cop que es va presentar\n46 edició del Festival e Cinema Fantàstic e Sitges s’ha tancat mb un palmarès que tancialment les mii distingides a un gèueix despertant les militants. El Premi a cula de la Secció Oﬁe en Boorgman, un gnat d’humor negre i nvenientment aguda l’ésser humà. El seu andès Alex van Warbé va ser mereixedor a del temps. es títols importants, orat, va ser Only Loque va aconseguir el al del Jurat. El seu dirmush, s’erigeix en us més genuïnes, coents que ha donat el mericà en els darrers autor de perles com el paraíso i Bajo el ha efectuat una opesimilar a la que va fer morable Dead Man. bornable ha tornat a ere clàssic –el terror, per despullar-lo dels ps i conduir-lo cap a ó creativa tan nova nt. rs Left Alive retrata ensibles i cultes, però umental és mínima: neasta resideix a subn una atmosfera exent melancòlica, ronsitiva. Una joia de que desconcertà totrava veure una altra s o menys convende les icones del cic. d’Argent, que recor obra europea, va my, una coproducció denca que està preer un dels ﬁlms més dmirats de l’any. Dee –el seu Prisioneros ecentment a les pangueix inquietar-nos s amb un thriller obtrofòbic que recull millor Polanski. Una ació de L’home duSaramago, que culma sorprenent i im-\nTEATRE CRÍTICA Assumpta Pérez T’ESTIMO, ETS PERFECTE, JA ET CANVIARÉ LLOC: Sala Gran del teatre Kursaal (Manresa) DIEs: 19 i 20 d’octubre.  Direcció: Elisenda Roca.  Direcció musical: Andreu Gallén.  Coreografia: Joan Maria Segura.  Intèrprets: Mercè Martínez, Muntsa Rius, Ivan Labanda i Jordi Llordella.  Músics: Andreu Gallén (piano) i Víctor Pérez (violí).\nna reposició ben trobada i encertada. Anys després de l’estrena en català del musical de Joe di Pietro i Jimmy Roberts, T’estimo, ets perfecte... ja et canviaré ha passat aquest cap de setmana pel teatre Kursaal de Manresa sota la direcció d’Elisenda Roca. Les interioritats del món de la parella, els primers contactes, les primeres impressions, casaments, paternitats, la vellesa... donen cos a un muntatge fresc, divertit, a ritme d’unes atractives i ben resoltes peces musicals amb quatre intèrprets que, a ritme frenètic, van donant vida a la llarga i divertida galeria de personatges del musical. Una posada en escena simple i eﬁcaç on la mínima expressió escènica és resolta amb rapidesa per\nEl curt rodat a Mura guanya la secció Phonetastic  The other side, el curt rodat a Mura amb un iPhone5 (vegeu Regió7 del 13 d’octubre), ha estat el guanyador de Phonetastic, la secció del Festival de Sitges que, per primer cop, seleccionava treballs filmats amb telèfon mòbil. La història de terror dirigida per Conrad Mess (Saragossa, 1974) a partir d’un relat de Marina Gómez (Barcelona, 1973) va tenir la complicitat dels habitants del poble bagenc durant el rodatge.\n«Boorgman», thriller d’humor negre amb una perversa visió de l’ésser humà, va ser premiat com a millor pel·lícula Va ser justament valorat «Only Lovers Left Alive», film en què Jim Jarmush despulla d’estereotips el terror\ndel Premi Especial del Jurat– va ser Gente en sitios, nou llargmetratge escrit i realitzat per Juan Cavestany, un dels franctiradors més suggestius del nou cinema espanyol. El director independent observa la quotidianitat amb un esperit misteriós tan xocant i delirant com analític. Una successió irregular, evocadora i atrevida d’esquetxos, inspirada en Kafka i el teatre de l’absurd, que es beneﬁcia de la generosa col·laboració d’alguns dels intèrprets més coneguts del panorama peninsular. Al mateix apartat també va destacar un projecte tan singular com 3 x 3D. La commemoració del 2.000 aniversari de la ciutat portuguesa de Guimaraes és l’excusa perquè dos realitzadors consagrats –l’anglès Peter Greenaway i el francès Jean-Luc Godard– i un altre de\ndesconegut –el portuguès Edgar Pera– reﬂexionin, amb enfocaments radicalment diferents, sobre el poder vigent del cinema i l’ús vertaderament expressiu del 3D. El resultat ﬁnal és fascinant i imposant. Homenatge a Takashi Miike D’altra banda, un dels esdeveniments d’enguany ha estat l’homenatge a Takashi Miike, un dels ídols de la parròquia de Sitges i un dels més sovintejats per aquest certamen en els últims temps. L’autor japonès va recollir el premi honoríﬁc i va comprovar novament que té una legió ﬁdel d’entusiastes. Es va revisar una de les seves cintes més populars –la brutal Audition– i vam conﬁrmar, amb pel·lícules tan diferents com Shangri-la –una faula costumista– i The City of Lost Souls –un thriller romàntic– que som davant d’un realitzador eclèctic i vibrant que porta el cinema a les venes: cadascuna de les seves obres és un veritable festí. Hi hagut alguna decepció a Sitges 2013, però al balanç ﬁnal predomina el feliç maridatge del vessant més cridaner i festiu del gènere, i un enfocament, obert a les tendències menys complaents, que es mou dins les coordenades del cinema d’autor.\nEl casament, una fita en parella\ndonar total atenció i pes als intèrprets, en una amalgama de situacions ben trobades i resoltes, principalment, amb humor i enginy, properes a l’espectador. Cadascun dels intèrprets (Mercè Martínez, Muntsa Rius, Ivan Labanda i Jordi Llordella) va desgranant la seva particular galeria de personatges i, malgrat que es basin en prototipus arquetípics, certament enganxen i conviden a encomanar-se de la vitalitat i energia que des de l’escenari es desprèn. Un treball coral ben executat i arrodonit per les interpretacions musicals, acompanyades per Andreu Gallén al piano i Víctor Pérez al violí. T’estimo, ets perfecte... ja et canviaré s’assumeix com un repte ben resolt i, malgrat que es tracta d’una reposició, torna amb la mateixa força i interès que la primera vegada que es va presentar. La feina ha estat ben feta, resolta i assumida i el conjunt escènic esdevé gratiﬁcant.\nPASSIÓ PER LA PARAULA TEATRE CRÍTICA Assumpta Pérez ESPRIU! LLOC: Sala Petita del teatre Kursaal (Manresa) DIA: dijous, 17 d’octubre.  Direcció: Oriol Broggi.  Intèrprets: Oriol Broggi, Clara Segura i Màrcia Cisteró.  Guitarra: Marc Serra.\na programació de la Sala Petita del teatre Kursaal de Manresa acollia dijous l’estrena d’Espriu!, el darrer muntatge de La Perla 29 amb direcció del seu cap visible, Oriol Broggi. El director es reserva una petita parcel·la a escena, juntament amb les actrius Màrcia Cisteró i Clara Segura, i són acompanyats a la guitarra per Marc Serra. Tots quatre desgranen a Espriu! íntimament, però poderosa algunes de les peces literàries de l’artífex de Sinera, Salvador Espriu. Espriu! esdevé un muntatge ín-\ntimament elegant i solvent i estableix una especial connexió entre cadascun dels textos escollits amb total encert que són un in crescendo d’intensitat a mesura que es va desenvolupant la lectura dramatitzada dels textos. Encert total amb Primera història d’Esther, que enceta el muntatge i dóna el tret de sortida al desplegament del particular ventall de l’obra d’Espriu. Inevitable, i reiterant la bona tria, la intensitat del moment escènic que aporta Escolta Sepharad, de La pell de brau. Són moments d’intensitat diàfana i apassionada que donen pas a moments més íntims, acollidors. Les tres veus, Broggi, Segura i Cisteró, esdevenen l’aﬁnat instrument que dóna cos i vida a cadascuna de les peces que acaben amb el cant He mirat aquesta terra. La petita mostra es tanca amb una extensió més de la bona amalgama i entesa del conjunt global del muntatge. Espriu! és una mostra oberta de la devoció i la passió per la paraula escrita, en aquest cas, la del poeta de Sinera.\nara DIUMENGE, 17 DE FEBRER DEL 2013\nL’amor i tots els seus jocs\n‘T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré’ torna de la mà d’Elisenda Roca Elisenda Roca estrena demà al Teatre Poliorama una nova producció del musical T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré. Tretze anys després de la que va firmar Esteve Ferrer, l’obra no ha perdut vigència. ANTONI RIBAS TUR\nEls guanyadors de la Berlinale ● Ós d’Or al millor film ‘Child’s pose’, de Calin Peter Netzer ● El Gran Premi del Jurat ‘An episode in the life of an iron picker’, de Danis Tanovic ● Alfred Bauer Prize ‘Vic + Flo saw a bear’, de Denis Côté ● Millor director David Gordon Green per ‘Prince avalanche’ ● Millor actriu Paulina García per ‘Gloria’ ● Millor actor Nazif Mujic per ‘An episode in the life of an iron picker’ ● Millor guió\n‘Closed curtain’, de Jafar Panahi ● Millor fotografia\n‘Harmony lessons’, de Von Emir Baigazin ● Menció especial del Jurat ‘Promised land’, de Gus van Sant, i ‘Layla Fourie’, de Pia Marais ● Millor curtmetratge ‘La fugue’, de Jean Bernard Martin ● Premi a la millor ‘opera prima’ The Rocket, de Kim Mordaunt\nBARCELONA. L’espera ansiosa d’una trucada, els dubtes, les primeres cites, els equívocs, la tendresa, les mentides, el desig, la rutina, el matrimoni... Des de fa segles l’amor és una font d’inspiració inesgotable per a creadors de tota mena, i quan els sentiments més idealitzats es desgranen en les grandeses i en les petites misèries de la gent corrent sorgeixen obres com T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré. Aquest musical de Joe DiPietro i Jimmy Roberts és recordat a Barcelona perquè va ser un fenomen quan es va estrenar a finals del 1999 de la mà del director Esteve Ferrer al Teatre Poliorama, i demà Elisenda Roca n’estrena una nova producció al mateix teatre. Tretze anys després, com canten els quatre protagonistes, “Ja hi tornem a ser”, amb la dosi d’humor, ironia i mala bava amb què les cançons tracten el món de la parella. Hi tornen a ser Frank Capdet, que va fer la gira del muntatge anterior, i Mercè Martínez, que va debutar com a professional aleshores. “Ara l’agafo amb tretze anys més d’experiència”, explica Elisenda Roca, que ha comptat amb dues de les veus més solvents del musical català: Muntsa Rius i Jordi Vidal. “La Muntsa tenia moltes ganes de fer l’obra el 1999, però estava embarassada. Ve de fer un paper més melodramàtic, la Sally de Follies. I Jordi Vidal és extraordinari. Em va captivar a Món Brel i The black rider, i la seva capacitat per transformar-se. Aquí serà una sorpresa”, avança la directora. “Les cançons acompanyen molt bé les escenes, n’hi ha algunes que pràcticament són una cançó”, explica l’actriu Roser Batalla, que el 1999 i ara s’ha encarregat, juntament amb Anna Ullibarri en aquesta ocasió, de traduir les cançons. Tretze anys després els temes no han perdut vigència, i només ha calgut posar-los al dia amb detalls com l’aparició de les noves tecnologies i els canvis en les joguines –les consoles s’han imposat– que s’esmenten als temes.\nElisenda Roca es va reunir amb Joe DiPietro a Nova York abans de posar-se a treballar. T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré té algunes acotacions, però la directora ha tingut prou marge per deixar-hi el seu segell. “El muntatge té algunes acotacions, molt ben marcades. Una de les escenes, L’autopista de l’amor –que relata el típic viatge en cotxe de tota una família–, s’ha fet en totes les versions, inclosa la catalana,\nFrank Capdet i Muntsa Rius en un moment de T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré. Al fons, la il·lustració de Paula Bonet que vesteix l’escena. DAVID RUANO\nEclèctic El musical està compost amb ritmes de jazz, gòspel, rock i country Vertiginós Els intèrprets han de fer una vintena de canvis d’escena a un ritme frenètic\namb cadires d’oficina amb rodes”, explica Roca, que ha pogut potenciar a l’escena els diferents ritmes de la música: jazz, foxtrot, gòspel, rock, swing i country. “T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré és una obra endimoniada, Fregoli total, cal un equip molt compenetrat. A més de ser bons cantants i bons actors, els intèrprets han de tenir la capacitat de fer els canvis d’escena molt ràpidament”, afegeix Roca. El muntatge es desenvolupa en un escenari net, i els actors van introduint els mínims elements de mobiliari que caracteritzen cadascuna de les 21 escenes que el formen. A més dels mobles, en aquesta ocasió, els llocs on succeeixen les accions estan suggerits per un seguit d’il·lustracions de Paula Bonet que es projecten al fons de l’escenari. “Hem treballat molt estretament. Volia do-\nnar una altra imatge a l’espectacle. Ella no havia fet mai un treball d’aquest tipus. Ha sigut tot un repte”, explica Roca. A més de la renovació d’un fenomen teatral, T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré també suposa el retorn a la direcció teatral d’Elisenda Roca després de Misteriós assassinat a Manhattan, la versió teatral de la pel·lícula de Woody Allen que va estrenar el 2006. Des d’aleshores altres compromisos la van mantenir allunyada de l’escenari. “M’havien ofert un altre projecte que m’engrescava, però la televisió no em va permetre dedicar-m’hi absolutament com m’hi he pogut centrar ara”, diu la periodista. “Espero que la gent s’ho passi molt bé. En aquests temps tan negres no hem de deixar que el teatre i la cultura es paralitzin. Ens hem de sobreposar i tirar endavant aquests projectes sigui com sigui”, conclou.e\nEl Teatre Poliorama enceta programa doble Coincidint amb l’estrena de T’estimo, ets perfecte, ja et canviaré, el Teatre Poliorama estrena programació doble. Abans del musical de Joe DiPietro i Jimmy Roberts es pot veure, fins al 17 de març, Red Pontiac, l’obra de Pere Riera (Canet de Mar, 1974) protagonitzada per Míriam Iscla i Cristina Cervià. El text, que aborda en clau de comèdia els sacrificis que dues mares fan pels seus fills, va ser un dels semifinalistes del I Torneig de Dramatúrgia Catalana que va organitzar el festival Temporada Alta, i és una producció de la Sala Trono de Tarragona.\nTime Out, 22/02/2013\nT’estimo, ets perfecte ja et... IIIII Teatre Poliorama. Sense data de comiat\nvid Vert, Oriol Genís i Àngels Poch, a l’ocàs dels déus.\ntre Nacional. Fins al 3 de ç\nntre l’espectacle lisèrgic ueix el seu curs a l’escenari, pectador fa un recés i especula re la bona estona que van er de passar Jordi Faura i tropòleg Francesc Bailón, n expert de la cultura inuit. ades dedicades a la umentació de Groenlàndia. cinants històries sobre els s i costums del poble que ita les latituds més inhòspites hemisferi nord. Valuosa rmació que l’autor regala b generositat al públic. otser ningú no sortirà del C amb la sensació d’haver dit d’un bona obra de teatre, ò torna a casa sabent molt més s sobre com resolen els inuits onflictes –rapejant, per cert–, ns són els seus hàbits sexuals, lació que tenen amb la mort i morts, el seu respecte per la ura la seva saviesa natural, les es particularitats místiques. recreació dramatitzada d’un cle de Human Nature. erò superat l’efecte National graphic–també present a komori–, cal enfrontar-se a obra que és un pou d’ambició se fons. Els inuits i el seu món només una part d’una\nforçada del seu càlid Olimp per vagar per un desert de gel empesos pel destí tràgic i la recerca d’un remei contra la mort. Alhora també és una distopia ecologista, un brutal drama de patró shakespearià, una sàtira a l’estil Grombowicz. Un paisatge teatral tan eclèctic, com inconnex, atropellat, caòtic. Groenlàndia és un artefacte artificial que segurament tenia més interès quan només era un plantejament. A l’escenari text i premisses es desdibuixen en una posada en escena en què s’imposa, curiosament, l’autor (Jordi Faura) sobre el director (Jordi Faura). A més de vehicle per a una interessant lliçó d’antropologia, aquesta comèdia tràgica podria reivindicar amb\nLa parella, l’etern tema del teatre, del cinema, de la literatura. Sembla ser que els humans han nascut per aparellar-se, com tots els animals, però que la seva complexitat psicològica els porta a situacions molt més complicades, o divertides, o tendres, o tot alhora. El musical de Joe DiPrieto i Jimmy Roberts passa per ser un dels èxits més sonats del Broadway dels últims temps on va triomfar durant onze anys. També ho va aconseguir ara far dotze en el mateix Poliorama que ara el recupera en una nova producció de Vania ben dirigida per Elisenda Roca. Probablement,\nUn èxit que, sortosament, torna.\nTan bé que anàvem IIIII La Seca. Fins al 14 d’abril\nL’obra de Jordi Faura presenta un paisatge teatral tan eclèctic com atropellat més claredat la idea latent de crear un mite fundacional: la fi d’una era i el principi d’una altra. Però aquesta textura etèria és danyada per una allau d’escenes sense jerarquia, com si cadascuna\nl’èxit d’un espectacle que no deixa de ser un seguit de números sobre un tema únic, però vistos des d’angles diferents, sigui el càsting, els intèrprets. I sortosament Frank Capdet, Jordi Vidal, Muntsa Rius i Mercè Martínez demostren tenir tots els drets i uts per fer de la comèdia una delícia on s’imposa l’humor i la diversió. Tots estan d’allò més bé, però Rius és sense dubte qui té la vis còmica més accentuada i, a sobre, té una veu clara i bonica. Que bé s’entenen les lletres i que bo que és el ritme, les transicions i els músics (piano i violí). I per cert, les il·lustracions de Paula Bonet que es projecten i que són l’element escenogràfic més present li escauen d’allò més bé a la textura de l’espectacle. Per fi, un èxit que és repetirà. I que ho mereix. –Santi Fondevila\nLa Sala Fregoli de La Seca s’està convertint en un cau de bons espectacles aferrats a la intimitat que les dimensions de l’espai els hi procuren. L’últim, Tan bé que anàvem, reuneix per primera vegada Carles Flavià i Jaume Sisa en una funció esplèndidament dirigida per Pau Miró, que aconsegueix un equilibri entre els dos històrics artistes i mesura molt bé el ritme. Dos vells coneguts que un dia van decidir\ndos August, tot i que Flavià tregui maneres de cara blanca amb les seves interpel·lacions. Flavià té ofici. I Sisa, que va tenir un episodi de pànic escènic –“però jo això no ho puc fer”– es mostra com un actor natural, directe, i lluny de deixar que Flavià porti l’espectacle cap al seu territori, equilibra la balança amb la narració i amb cançons, en castellà, i no pas del seu repertori, molt ben introduïdes en una conversa on s’hi barreja la història personal d’ambdós, qüestions quotidianes i algunes reflexions sobre les dones, com no\nT'estimo, ets perfecte, ja et canviaré - Teatre de Salt 2014\nDossier de l'espectacle de l'espectacle musical dirigit per Elisenda Roca. Un projecte de Vania Produccions


Àngels Llimargas – Xarxa de Dones Emprenedores de Sant Cugat\nCoach d’imatge i bellesa | Formació\nL’Ametlla del Vallès / Barcelona\nSóc Àngels Llimargas, Beauty & Life coach, especialista i coach en bellesa i imatge personal 360º. Consultora i formadora.\nT’ajudaré a trobar el teu estil propi assessorant-te sobre la teva imatge personal i cures de bellesa, sent fidel a tu mateixa i empoderant-te com a dona per transmetre els teus valors i necessitats personals.\nA més dels meus serveis especialitzats, he incorporat una nova categoria dedicada a la imatge i bellesa de la dona oncològica.\n– Assessorament d’imatge integral: Parlarem de com et sents per dins, quins valors tens i com podem empoderar-te perquè siguis qui vulguis ser per dins i per fora.\n– Tractaments de bellesa:\nCoach beauty: Identificarem com has de cuidar i mimar la teva pell i la teva imatge personal amb cures específiques de bellesa i productes cosmètics adequats al teu estil de vida i necessitats personals.\nTractaments facials: La teva pell neta, bella, sana i en perfecte equilibri. Senzillament el que necessites tenint en compte les característiques úniques del teu cutis.\nCoach imatge oncològica: assessoro i ajudo a dones que estan passant per un procés oncològic en la millora de la seva imatge personal i cura de la pell, fent-les sentir igual de maques que abans.\nCura de la pell oncològica: A causa dels tractaments oncològics, la pell pateix unes alteracions importants durant el tractament de quimioteràpia/radioteràpia com és la descamació, la sequedat, la irritació, la sensibilitat, al·lèrgies… i és important prevenir-la i cuidar-la. Les tres idees clau són: preparar, protegir i reparar.


#oposiciones Abierto Plazo Bolsa de Trabajo de Auxiliar de Información Turística en Castelló\nRemitido el 10-01-19 a las 05:44:00 :: 112 lecturas\nVisitas Hoy.: 3433 :: (14304 Visitas Previstas) :: Total visitas desde 01/04/2009.: 40564905


35814 - Introducció a la fiscalitat Pràctica, Teoria\n36117 - Economia del sector públic I Pràctica, Teoria\n36118 - Economia del sector públic II Teoria\nDijous de 10:30 a 13:30. DESPATX 2C10, FACULTAT D'ECONOMIA.\nDimarts de 15:00 a 18:00. DESPATX 2C10, FACULTAT D'ECONOMIA.\nLicenciatura en Economia. Universidad de Carabobo. 01/06/2000 (Diplomatura / Llicenciatura / Grau).\nDiploma d'Estudis Avançats en Economia. Universidad de Barcelona. 01/10/2003 (Diplomatura / Llicenciatura / Grau).\nDOCTORAT EN ECONOMIA. UNIVERSITAT DE BARCELONA. 05/03/2012 (Doctorat ).\nGary Chapman; Abel Lucena, Sergio Afcha (2018) R&D Subsidies & External Collaborative Breadth: Differential Gains and the Role of Collaboration Experience. Research Policy , 47(3), pp. 623 - 636 . ISSN: 0048-7333\nEscardíbul, J. O.; Afcha, S. (2017) Determinants of the job satisfaction of PhD holders: an analysis by gender, employment sector, and type of satisfaction in Spain. Higher Education , 74(5), pp. 855 - 875 . ISSN: 0018-1560\nLeón, G.; Afcha, S. (2016) Socioeconomic Characterization and Equity Market Knowledge of The Citizens Of Barranquilla. Lecturas de economía (85), pp. 179 - 209 . ISSN: 0120-2596\nAfcha, S.; García-Quevedo, J (2016) The impact of R&D subsidies on R&D employment composition. Industrial And Corporate Change , 25, pp. 955 - 975 . ISSN: 0960-6491\nLeón, G.; Castán, J.M.; Afcha, S.M. (2015) Responsabilidad social en las Mipymes del municipio de Sincelejo, Sucre. Dimensión Empresarial , 13(2/Julio-Diciemb), pp. 185 - 203 . ISSN: 1692-8563\nAfcha, S. (2014) An Exploration of the Relationship Between High Performance Work Systems and Job Satisfaction. Journal of Centrum Cathedra: the business and economics reserach journal (7), pp. 147 - 166 . ISSN: 1851-6599\nAfcha, S.; Leon, G. (2013) Public Funding of R&D and its Effect on the Composition of Business R&D Expenditure. Brq-Business Research Quarterly , 17, pp. 22 - 30 . ISSN: 2340-9436\nSERGIO AFCHA (2012) Analyzing the Interaction between R&D Subsidies and Firm's Innovation Strategy. Journal of technology management and innovation , 7(3), pp. 57 - 70 . ISSN: 0718-2724\nMediavilla, M.; Afcha, S.; Choi, A.; Escardíbul, J. O. (2012) Impacto de la introducción de un sistema de autoevaluación en línea en el rendimiento académico de los alumnos de Derecho en la asignatura de Economía. E-pública , 11, pp. 38 - 52 . ISSN: 1885-5628\nAfcha Chávez, S.M. (2011) Behavioral additionality in the context of regional innovation policy in Spain. Innovation-Management Policy & Practice , 13(1), pp. 95 - 110 . ISSN: 1447-9338\nDRUID Society summer Conference. Copenhagen - Dinamarca. (Assistència a Reunions Científiques (sense Presentació, ni publicació)).\nAssignatura: Hisenda Pública Facultat d'Economia i Empresa. Ensenyament Tributari i Comptable Universitat de Barcelona. (Docència a primer cicle).\nTaller de Tècniques d'Estadístiques Multivariants. (Cursos i Seminaris Rebuts).\nESSID 2009 - EUROPEAN SUMMER SCHOOL ON INDUSTRIAL DYNAMICS: Agglomeration, Industries and Innovation. (Cursos i Seminaris Rebuts).\nConsortium for Cooperation and Competition. Sixteenth Annual Colloquium for Doctoral Student Research. Copenhagen, 2009. (Assistència a Reunions Científiques (sense Presentació, ni publicació)).\nMétodos cuantitativos aplicados a la evaluación de las políticas públicas: Una aplicación al ámbito de la política de innovación. (Cursos i Seminaris Impartits).\nMembre del grup de Recerca en Economia, Regions, Comerç i Finances Internacionals,'ERCOFIN' de la 'Universdad Autónoma del Caribe' a Barranquilla Colombia. (Grups amb els que Manté Relació).\nPRÀCTIQUES D'ECONOMIA POLÍTICA. CURS 2008/2009. (Elaboració de material docent).\nAfcha Chávez, S., (2012). La evaluación de la política tecnológica, planteamientos básicos y evolución reciente. . . (pp. 1 - 73). .\nLeón, G.; Afcha. S., (2013). Crecimiento y Convergencia Económica: Un análisis para América Latina. ECONOMÍA MUNDIAL, CRECIMIENTO ECONOMICO Y FINANCIERO: Factores para una estrategia local e internacional. . (pp. 1 - 1). .\nAfcha. S., (2016). FUNDAMENTOS TEÓRICOS DE LA INTERVENCIÓN PÚBLICA EN POLÍTICA TECNOLÓGICA. Políticas Públicas: Perspectivas Teóricas y Empíricas.. . (pp. 1 - 1). .\nAjut per a la mobilitat, 2da fase de la convocatoria de data 1 d'abril de 2008 en el marc del programa de formació per professorat amb contracte temporal. (Mèrits associats a la formació acadèmica).\nAjut de matricula del Doctorat en Economia UB. 2002/2003. (Mèrits no classificats).\nCertificat de Català per a la Docència- Equivalent a nivell C de català. Data: 10/04/2008. Serveis linguistics UB. (Mèrits relacionats amb l'activitat docent).\nPrograma 'Becas Santander Iberoamérica Jóvenes Profesores e Investigadores'. Convocatoria 2012. (Mèrits relacionats amb l'activitat investigadora).\nAcreditació positiva 'Profesor Ayudante Doctor' per part de l'ANECA. (Mèrits no classificats).\nAcreditación ANECA Profesor Contratado Doctor / Profresor de Universidad Privada. (Mèrits no classificats).\nIntellectual Contribution Award 2015. CENTRUM CATÓLICA GRADUATE BUSINESS SCHOOL- Pontificia Universidad Católica del Perú. (Mèrits no classificats).\nIntellectual Contribution Award 2014. CENTRUM CATÓLICA GRADUATE BUSINESS SCHOOL- Pontificia Universidad Católica del Perú. (Mèrits no classificats).\nTeaching Excellence Recognition Award 2015. CENTRUM Católica Graduate Business School - Pontificia Universidad Católica del Perú. (Mèrits no classificats).\nCOPENHAGUE. DINAMARCA, 2009. ESTADA DE RECERCA DRUID-COPENHAGUE. Doctorand.\nEl impacto de las políticas públicas en el campo de la innovación: Una revisión de la evidencia empírica a nivel internacional. (PROYECTO INTERNACIONAL DE COOPERACION AL DESARROLLO PROGRAMA DE FORMACION EN TECNICAS DE ANALISIS Y EVALUACION DE POLITICAS PÚBLICAS), 16/12/2010. Barranquilla. COLÒMBIA.\nAfcha, S.;García-Quevedo, (2016). R&D employment and R&D subsidies. (Comunicació). Congreso de la Asociación Peruana de Economía. . . PERÚ.\nLucena, A.; Afcha, S., (2014). Public support to R&D, Open Innovation and Firm Innovative Performance: examining a mediated model with evidence from the manufacturing industries. (Comunicació). Congreso Anual de la Asociación Peruana de Economía. . . Lima . PERÚ.\nEscardíbul, J.: Afcha, S., (2015). Determinants of the job satisfaction of PhD holders: an analysis by gender, employment sector and type of satisfaction in Spain. (Comunicació). Congreso anual de la Asociación Peruana de Economía. . . Lima . PERÚ.\nLucena, A.; Afcha, S., (2017). Public support to R&D, open innovation and firm innovative performance: examining a mediated model with evidence from the manufacturing industries. (Comunicació). Encuentro de Economía Pública. . . Toledo . ESPANYA.\nAfcha, S., (2015). Barries to innovation in Peru. (Comunicació). Doing Business Summit. . . Lima . PERÚ.\nLucena, A.; Afcha, S., (2017). Public Support for R&D, knowledge sourcing and firm innovation: examining a mediated model with evidence from the manufacturing industries. (Ponència). Encuentro de Economía Publica 2017. . . Toledo . ESPANYA.\nSergio Afcha, Abel Lucena, Gary Chapman, (2018). R&D subsidies & external collaborative breadth: Differential gains and the role of collaboration experience. (Ponència). XXV Encuentro de Economía Pública. . . ESPANYA.\nSergio Afcha, JOse García-Quevedo, Francisco Más-Verdú, (2018). Losing PhDs: Effects on Firms' Relationships with Universities. (Comunicació). Jornadas de Economía Industrial. . . Barcelona . ESPANYA.\nAbel Lucena, Sergio Afcha, (2018). Linking public support for R&D to firm innovation: The role of knowledge sourcing activities. (Comunicació). 78th Annual Meeting of the Academy of Management. https://journals.aom.org/toc/amproc/current?pageStart=87. . Chicago . ESTATS UNITS D'AMÈRICA.\nSergio Afcha; Jose García-Quevedo; Francisco Más-Verdú, (2018). . (Comunicació). Technology Transfer Society Conference. . . Valencia . ESPANYA.\nProposta per a la implementació del programa MOODLE a l'assignatura d'Economia Política. 2008 - 2009. Agència de Gestió d'Ajuts Universitaris i de Recerca (AGAUR). . IP: ESTEVE OROVAL PLANAS.\nCurso de análisis y evaluación de políticas públicas. 2010 - 2010. Vicerectorat de Política Internacional de la Universitat de Barcelona. . IP: Esteve Oroval Planas.\nSERGIO M. AFCHA CHAVEZ, (2012). Las ayudas públicas a la I+D: Un análisis de los efectos de la adicionalidad del comportamiento. (Tesi Doctoral). UNIVERSITAT DE BARCELONA..\nFlores, R.; Salas, B.; Rodriguez, E.; Latorre, J, (2014). La influencia de la responsabilidad social empresarial en el comportamiento de compra de lavadoras de los consumidores arequipeños. (Tesi de Màster). PUCP PERU..\nSoto, A.; Revilla, C.; Molina, J, (2014). La influencia de la responsabilidad social empresarial en el comportamiento de compra de los consumidores arequipeños de laptops. (Tesi de Màster). PUCP PERU..\nMendoza, E.; Arenas, G.; Valdivia, K.; Chipana, M, (2014). La influencia de la Responsabilidad Social Empresarial en el Comportamiento de Compra de Café de los Consumidores de la Ciudad de Arequipa. (Tesi de Màster). ..\nArgüelles, J.; Huallpa, H.; Flores, F, (2014). La influencia de la responsabilidad social empresarial en el comportamiento de compra de camaras en los consumidores. (Tesi de Màster). ..\nZenteno, A.; Delgado, F.; Chávez, E.; Arias, J, (2014). La Influencia de la Responsabilidad Social Empresarial en el Comportamiento de Compra de los Consumidores de Perfumes en Arequipa. (Tesi de Màster). PUCP PERU..\nRamos, P.; Carrazco, D.; Calderon, C.; Muñoz, B, (2014). La influencia de la responsabilidad social empresarial en el comportamiento de compra de detergente de los consumidores en la provincia de Arequipa. (Tesi de Màster). PUCP PERU..\nConde, J.; Lerma, R.; Mendoza, R.; Valdivia, H, (2014). La influencia de la Responsabilidad Social Empresarial en el Comportamiento de Compra de desodorante de los Consumidores de la Ciudad de Arequipa. (Tesi de Màster). PUCP PERU..\nHerrera, G.; Prado, L.; Huarzaya, N., Begazo, P, (2014). La influencia de la responsabilidad social empresarial en el comportamiento de compra de los consumidores arequipeños de maquinas de afeitar. (Tesi de Màster). ..\nCasaverder, J.; Cuadros, A, (2014). La influencia de la Responsabilidad Social Empresarial en el Comportamiento de Compra de Chocolates de los Consumidores de la Ciudad de Arequipa *. (Tesi de Màster). PUCP PERU..


Creu Roja recull més de 1.900 joguines en la campanya d’aquest 2016 de Cap Infant sense joguina | RTVVilafranca\nCreu Roja recull més de 1.900 joguines en la campanya d’aquest 2016 de Cap Infant sense joguina\nLa campanya d’aquest 2016 ha permès fer arribar joguines a més de 600 infants.\nCreu Roja a l’Alt Penedès vol agrair molt sincerament a totes les persones anònimes, a l’IES Alt Penedès i IES Eugeni d’Ors, i als més de 40 punts de recollida (escoles, entitats, establiments, associacions) d’arreu de la comarca, les seves iniciatives i a la seva col·laboració desinteressada. En la campanya d’enguany s’han recollit més de 1900 joguines noves que s’han pogut repartir un any més a la Campanya de Joguines 2016: “Cap Infant sense joguina” que Creu Roja a l’Alt Penedès ha dut a terme en aquestes festes de Nadal.\nEn aquesta edició s’ha pogut arribar a 660 infants de la comarca, gràcies a la participació de tots aquests voluntaris es pot continuar ajudant a aquells que més ho necessiten, en aquesta ocasió a un dels sectors amb més risc d’exclusió social, els infants, i contribuir a que la societat es converteixi en un exemple de solidaritat i cooperació. Creu Roja també vol agrair l’esforç i el compromís de tots els voluntaris i voluntàries de l’assemblea de Creu Roja a l’Alt Penedès que han dedicat moltes hores en fer possible que aquesta campanya sigues un èxit.\nDes de Creu Roja remarquen que cal seguir treballant per continuar sensibilitzant a la població en la importància d’apostar per la joguina nova i educativa, i en el compromís d’implicar al màxim teixit social, cultural i educatiu, en campanyes com “Cap infant sense joguina”, per arribar al màxim d’infants.\nCap infant sense joguina, Creu Roja


Inici > La dona i el seu paper en la vida religiosa\nPer Catalunya Religió. Dv, 08/03/2019\n(Rosa Masferrer-Unió de Religiosos de Catalunya ) Avui, dia 8 de març, ens felicitarem, es faran accions per celebrar i fer-nos visibles. Es publicaran milers de notícies i es llegiran manifestos arreu del món. Moltes instantànies quedaran gravades per sempre, si no a les nostres memòries, sí en els arxius històrics.\nNosaltres, les dones, així com, els homes, no hem de fer cap paper enlloc. És a dir, no hem estat cridats a la vida per fer "cap paper"sinó a viure únicament el motiu pel qual hem estat "creats i cridats" a ser. Creats a"imatge" i "semblança" de Déu. Cridats a ser la imatge del seu Fill.\nSegures i fermes en Aquell que ens ha cridat: Animem-nos a seguir reproduint la seva imatge, de manera que,amb l'Esperit al cor i el Crist a les mans, traspuem a tort i a dret la seva misericòrdia, saviesa, guiatge, ensenyança, el seu amor.\nGna. Rosa Masferrer Felip, religiosa de Sant Josep de Girona i vicepresidenta de la Unió de Religiosos de Catalunya\nSabies que més del 75% dels membres de la #vidaconsagrada  Catalunya són #dones ? Avui, #DiadelaDona , destaquem en xifres la presència de la dona religiosa i la seva important tasca! pic.twitter.com/LVmHoiEUms \n— Unió de Religiosos de Catalunya (@ReligiososCat) 8 de març de 2019 \nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/dona-seu-paper-en-vida-religiosa


1. Sigles, acrònims i mots creuats: lexicalització\n2. El nom de les lletres\n3. És correcte rellenar en català?\n4. Com es diu 'eñe' en català? / enya\nEn català, el nom per designar la quinzena lletra de l'alfabet del castellà (eñe) és enya. Per exemple: Com escrivim el topònim Almuñécar en català? Amb enya? Convé notar que la forma enya no fa referència al dígraf ny en català. Per exemple: El dígraf ny no se separa a final de línia: ca-nya [...]\nDiccionaris terminològics (196)


RESUM COPA CATALANA D´INICIACIÓ – Club Natació Reus Ploms\nEts aquí: Inici1 / Competicions2 / RESUM COPA CATALANA D´INICIACIÓ\nel passat dissabte, es va celebrar als C. N REUS PLOMS, la Copa Catalana d´iniciació, on mes de 80 patinadores de tota Catalunya i Andorra, que van ser seleccionades a la darrera competició de la Tardor i on es van disputar les millors places finals. Les nostres patinadores RUTH FORES i ALICIA MARTINEZ, van aconseguir la 12º posició i la 7ª plaça respectivament, i encara que ho van fer molt bona feina, van quedar sense podium. De ben segur que a la propera competició lluitaran per una millor plaça.\ngracies noies! AMUNT PLOMS!\nus deixem algunes fotos d´aquesta competició.\nCOMPETICIONS CAP DE SETMANA 11-12 NOVEMBRE COMPETICIONS AIGUA CAP DE SETMANA


Gàmbia | 17190 univerSalt\n“Sóc la segona africana que va arribar a Salt”\nKadidjatou Soumareh presumeix de ser la “primera gambiana” que va arribar a Salt i, amb un somriure d’orella a orella, reviu uns temps molt diferents al Salt dels nostres dies.\nSònia Cervià i Seikhou Diao\nKadidjatou Soumareh es va instal·lar al poble a finals de 1990, després de deixar Gàmbia i d’entrar a Europa per França. Com molts dels seus conciutadans, ella i el seu home van viure una temporada al Maresme, a Malgrat de Mar, atrets pel somni de trobar feina i una vida millor.\nJo tenia 16 anys quan vaig sortir de Gàmbia. Vaig venir a Europa perquè el meu marit hi treballava. En aquella època, no hi havia el que avui és diu “reagrupament familiar”. No calia. Un cop a França, amb el visat, vaig agafar l’autobús i vaig arribar aquí.\nHas tornat a Gàmbia?\nDes que vaig venir, només hi he estat un cop: el 2004, durant un mes. Així que ja no conec massa bé el país. Ara m’agrada estar aquí. Però quan vaig arribar no em va agradar gens.\nPerquè m’aixecava i no veia a ningú: tothom era a treballar; no coneixia l’idioma, no sabia on havia d’anar, no m’agradava el menjar perquè era diferent al d’allà… No sabia ni com havia de cuinar! Era tan jove! (Riu)\nPerò això ha canviat, ara tens una sastreria al carrer Torres i Bages…\nSí, des de fa quatre anys. La meva àvia i la meva mare ja cosien. Jo vaig treballar a la Levi-Strauss, a Bonmatí, i també en una empresa que cosia roba per als interiors dels cotxes, aquí al polígon de Bescanó. Així que quan vaig perdre la feina, vaig decidir provar sort.\nI com era el Salt que vas trobar quan vas arribar?\nEn aquella època no hi havia immigrats. Jo vaig ser la segona dona africana que va arribar a Salt. Així que ella venia a casa meva, i jo anava a la seva. Ens ajudàvem mútuament. Quan vaig tenir el meu primer fill i vaig haver d’anar a l’hospital, no podia explicar què li passava al nen! I el meu marit no em podia acompanyar perquè hagués perdut la feina. Així que els pediatres em van ajudar molt. Llavors van anar arribant més persones immigrades, més nens i nenes, i els metges van dir : “això no pot ser!”. Volien que estudiéssim l’idioma, és clar. Quan van començar a arribar més i més immigrats, el personal mèdic va impulsar una escola perquè aprenguéssim la llengua. Deien que no podia ser que no ens entenguéssim!\nLa gent africana sol parlar molts idiomes. Quins en parles tu?\nCastellà, una mica català, sarahule, francès, sonninké i lingala, un dels molts idiomes que hi ha a la RD del Congo. Però ara, per a un gambià que arribi aquí, és molt més fàcil. Llavors no hi havia escoles per aprendre català. De fet, primer vam estudiar castellà. Tothom em parlava en castellà, i no en català! A l’escola, a les botigues…Només em parlaven en castellà i els immigrats, entre nosaltres, parlem en castellà.\nHa canviat la relació amb la gent de Salt amb l’arribada de més immigració?\nUi, sí, moltíssim! Era molt diferent, abans. Com que érem pocs, els immigrats, era molt diferent: venia gent espanyola a visitar-me a casa, els dissabtes i diumenges sortíem amb gent d’aquí…\nVas tenir algun tipus d’ajuda per part de l’Ajuntament?\nEls serveis socials em van ajudar molt. Amb l’ajuda de l’assistent social, vaig poder dur el nen a la guarderia. Jo era molt jove i no sabia ben bé què s’havia de fer… A aquella edat és molt difícil ser mare! I quan va començar a l’escola, el vaig poder deixar al menjador.\nHa canviat també la manera d’organitzar-se de la comunitat gambiana de Salt?\nNo hi ha la mateixa relació perquè ara som molts. Però quan algú té problemes, tothom se n’assabenta perquè som una pinya. Encara que estiguin a Blanes!\nSi arriba, doncs, un gambià sense res a Salt, què fa la comunitat per a ell?\nAra no es pot ajudar tant per la crisi. Abans, sí: un et deixava estar a casa, sense ni conèixer-lo ..Gàmbia és molt petit i gairebé tots som família…Sigui com sigui pots trobar algú que et coneix. Llavors, vius amb ells, vas a buscar feina, i fins que en trobes.\nQuines associacions gambianes hi ha a Salt?\nJo conec l’Associació d’Ajuda Humanitària per Gàmbia i Jamary Kafo. Jo sóc de Jamary Kafo. En aquesta entitat treballem contra la mutilació genital femenina (MGF) i contra els maltractaments de les dones. Fem formació, xerrades… I tenim contacte amb gent africana que ve aquí i treballem junts. Jamary Kafo és la primera associació d’immigrants que hi va haver a Salt. Es va formar amb metges, assistents socials i dones africanes. Els metges van saber de les MGF i van dir que calia treballar-ho per frenar-ho.\nQuè et preocupa de Salt?\nA Salt tenim problemes de convivència, de respecte a les diverses cultures i d’educació. La gent està molt preocupada, també, per la crisi. El que treballa, ho fa amb por perquè no sap quan el tiraran al carrer o si tancaran la fàbrica. I em preocupa l’escola. Moltes mares em comenten que els seus fills i filles, quan comencen a primer d’ESO, tenen problemes de comportament que no tenen a casa. Hi ha algú a classe que no té ganes d’estudiar, fa el ximple, els professors se’n desentenen, els envien a casa, estan al carrer, deixen d’estudiar, i al final en fan treure les ganes als altres. No hi ha bona comunicació escola-pares. I en el tema de la convivència, crec que falten espais per a la celebració de les nostres tradicions. Com que no hi ha un local polivalent o un centre cívic, s’acaben fent les festes als pisos i acaben havent-hi problemes greus amb els veïns.\nHas anat a votar el 22 de maig?\nJo no voto mai.\nTampoc ho faràs el setembre, a les eleccions de Gàmbia?\nNo. El govern de Gàmbia és una dictadura. Allà no hi ha llibertat. Encara que voti, el que hi ha allà es queda igual.\nPer acabar, com definiries el tarannà gambià?\nSom gent a qui agrada el respecte i molt solidària amb la seva comunitat…som molt religiosos, units i tradicionals.\nPoblació: 1.688.000 hab. (2007)\nÀrea geogràfica: 10.380 km2 (el país mes petit de l’Àfrica continental)\nClima: tropical (una estació de pluja a l’any)\nIDH (índex de desenvolupament humà): 151 de los 169 paisos\nEsperança de vida en néixer (anys): 54 anys\nAnys esperats d’instrucció per un nen (anys): 8.6\nPoblació analfabeta: 60 %\nIdiomes: anglès (oficial), soninké, mandinga, wólof, diola…\nRegim Polític: república demòcratica amb restriccions a la llibertat (de premsa per exemple)\nIndependència del Regne Unit: 1965\nEconomia: basada en l’exportació del cacauet i el turisme\nUsuaris d’Internet (per cada 100 persones): 6.9\nEntrada anteriorHondures Entrada següentAssociació de Capoeira Canigó


La primavera del 2017, de les més càlides de les darreres dècades en alguns punts del país\nLes precipitacions s'han distribuït de forma irregular i la primavera ha estat particularment seca al nord-est i a l'extrem sud\nper Redacció 07/06/2017 19:07h\nLa primavera ha registrat altes temperatures | Cedida\nEl Servei Meteorològic ha indicat que aquesta primavera ha estat càlida a gairebé a tot Catalunya i de les més càlides de les darreres dècades en alguns punts del país, comparable en alguns casos amb les del 2015 o 2011. Les àrees amb els valors positius per sobre els habituals s'han situat al Montseny, Prepirineu i Pirineu, mentre que la primavera d'enguany es pot qualificar de termomètricament normal en alguns sectors molt restringits del delta de l'Ebre i la Costa Daurada. Per la seva banda, les precipitacions s'han distribuït de forma irregular i ha estat particularment seca al nord-est i a l'extrem sud i, en canvi, en altres sectors repartits pel territori la precipitació acumulada ha estat superior a la mitjana. En alguns indrets de l'extrem sud, aquesta primavera ha estat d'entre les més seques de les últimes dècades.\nAlguns sectors, localitzats al quadrant nord-oriental i a l'extrem sud, han recollit una precipitació clarament inferior a la mitjana, però en àrees de Ponent, del Pirineu occidental i del litoral i prelitoral Central, la primavera d'enguany s'ha de qualificar de plujosa. No obstant això, en aquests indrets, el balanç plujós ha estat majoritàriament fruit d'episodis concrets ocorreguts al mes de març i, per tant, durant bona part de l'estació la precipitació ha estat més aviat escassa, segons el Servei Meteorològic.\nPràcticament a tot el país els termòmetres han pujat mig grau més per sobre els valors habituals per l'època, tot i que les anomalies han estat més marcades en àrees de muntanya, amb un màxim que ha superat els +3 °C al cim del Montseny, i anomalies superiors a +2,5 °C a punts del Prepirineu i del Pirineu. Fora d'aquests àmbits, les anomalies positives han estat notables també a punts del litoral Central i del prelitoral Nord i Sud, amb valors d'anomalia per sobre de +2,0 °C. Cal destacar un mes de març especialment càlid.\nMolt puntualment, les anomalies han estat inferiors a +0,5 °C, i per tant, en aquests sectors, localitzats al delta de l'Ebre i a les comarques del Baix Penedès i del Garraf, la primavera es pot qualificar de normal. Respecte dels anys anteriors, la primavera del 2017 ha estat en alguns punts d'entre les més càlides de les darreres dècades, similar a les dels anys 2015, 2011, 2006 i 2001. A la primavera d'enguany, 2 de les 58 estacions amb més de 20 anys de dades han tingut la primavera més càlida de la seva sèrie (PN del Garraf – el Rascler, al Baix Llobregat, i Pinós, al Solsonès), mentre que a altres 2 estacions ha estat la segona més càlida (la Quar, al Berguedà, i Tagamanent – PN del Montseny, al Vallès Oriental).\nPel que fa als observatoris amb més de 100 anys de dades, a l'Observatori Fabra, amb registres des de 1914, ha estat la segona primavera més càlida de la sèrie, juntament amb les del 2015 i 2006, i darrere de la del 2001. A l'Observatori de l'Ebre, amb dades des de 1905, ha estat la quarta més càlida, darrere del 2001, 2006 i 2015. Així mateix, la irradiació solar ha estat superior a la mitjana dels darrers anys a tot Catalunya, especialment al quadrant nord-oriental.\nPer la seva banda, les precipitacions s'han distribuït de manera irregular pel territori. Així, la primavera ha estat seca a una mica més de la meitat del país, normal a aproximadament una tercera part i plujosa a la resta. Els sectors que han presentat un dèficit pluviomètric més acusat respecte dels valors mitjans han estat els extrems nord-oriental i sud. A les comarques del Baix Empordà, Gironès, Pla de l'Estany, part de l'Alt Empordà i part de la Selva, d'una banda, i part del Montsià, del Baix Ebre i de la Terra Alta, de l'altra, no s'ha arribat al 50% respecte de la precipitació mitjana de la primavera.\nAMPLIACIÓ: Les contundents declaracions de la directora del Gili i Gaya


En data de 15 d’abril del 2019, el Sindicat Autònom de Policia (SAP-FEPOL) va presentar l’escrit amb número de registre 0716/180/2019 reclamant la necessitat de crear una Unitat Bàsica de Salut (UBS) a la Regió Policial de Girona. Escrit que fins avui, més d’un any i mig després, no hem rebut resposta. El fet és que l’article 4.3 del RD 843/2011, de 17 de juny, pel qual s’estableixen els Criteris Bàsics sobre l’Organització de Recursos pel desenvolupament de l’activitat de l’activitat sanitària dels Serveis de Prevenció i la Guia Tècnica de desenvolupament del RD 843/2011, diu: “3. El número de profesionales sanitarios y su horario será adecuado a las características de la población trabajadora a vigilar y a los riesgos existentes. Se considera una Unidad Básica Sanitaria (UBS) la constituida por un médico del trabajo o de empresa y un enfermero de empresa o del trabajo, a jornada completa. La dotación mínima de profesionales sanitarios será la siguiente:\nDes de la secció sindical de SAP-FEPOL de la RP Girona tal i com féssim l'abril del 2019, avui hem tornar a demanar a la Sub-direcció General de Prevenció de Riscos i Salut Laboral, tal i com estableix la legislació vigent dalt esmentada, la creació d’una Unitat Bàsica de Salut a Girona la qual hauria d’estar composada per un metge i una infermera. Creiem que cal donar cobertura a la població treballadora a vigilar (mossos d’esquadra, bombers, servei català del trànsit, entre altres), així com també als riscos laborals existents. És evident que l’actual manca d’una UBS crea situacions de risc per a la salut de les persones que actualment, a requeriment de l'empresa, s’han de desplaçar a Barcelona per fer qualsevol gestió o consulta. Situació aquesta que pot implicar tenir qualsevol accident en el desplaçament (accident in mission), a més de generar unes despeses innecessàries que sempre van a càrrec de les pròpies persones treballadores. A tall d’exemple, en el cas de les malalties cròniques, moltes vegades les gestions a fer per part de la persona treballadora son només les de presentar periòdicament els informes mèdics per la valoració de seu estat (que al ser malaltia crònica, aquesta no desapareix). Des de la nostra organització sindical considerem que l’Administració no hauria de victimitzar els efectius policials que, pel fet de patir una malaltia, moltes vegades es veuen obligats a desplaçar-se a distàncies que van més enllà de 100 quilòmetres i en molts casos l'estat de salut del treballador/a impedeix un desplaçament amb garanties, posant-se en risc per tant la seva integritat i la seva salut. A més, des del SAP-FEPOL denunciem que l’Administració es desentengui de les despeses generades a les quals han de fer front els propis treballadors i les treballadores. No és de rebut que quan als treballadors se’ls obliga a fer aquests desplaçaments, l’administració no els vulgui satisfer les despeses originades. És per tot l'exposat i per l'obligació que té l'Administració, tal i com estableix la legislació vigent, que des del SAP-FEPOL hem tornat a demanar, tal i com ho féssim l’abril del 2019, la creació d'una UBS a Girona i dotar-la amb un metge i una infermera que doni cobertura a la població treballadora a vigilar i als riscos laborals existents. Fa uns anys ja hi havia un servei que visitava els efectius del Cos de Mossos d'Esquadra que treballaven a la regió policial de Girona, i avui en dia, malgrat que els casos han augmentat i segueixen en augment, les persones afectades han de sotmetre’s als trasllats que denunciem. Mentre es dóna solució a aquesta situació, demanem que s’estableixi de manera imminent, una cobertura sanitària al treballadors/es de Girona, amb una periodicitat com a mínim mensual.\nNÚMERO DE COMUNICAT:E-96/2020\nDATA:28 de Setembre de 2020


El Ball de l’Àliga i el Pregó, trets de sortida de la Festa Major de Cornellà | Que fer a Cornella\nEl Ball de l’Àliga i el Pregó, trets de sortida de la Festa Major de Cornellà\nPosted on 12 de juny de 2017 by Rosa Ramos in Festa Major // 0 Comments\nNo us la podeu perdre! El Corpus 2017 us sorprendrà! Del 15 al 18 de juny a CORNELLÀ!\nEl tret de sortida del Corpus’17 serà dijous 15 de juny, a partir de les 21.10h, amb una iniciativa nova: la presentació de l’Àliga de Cornellà, a càrrec de la Colla d’Aliguers de l’Agrupació Sardanista de Cornellà. Es tracta d’un element de protocol del bestiari, que realitzarà un ball cerimonial abans de l’inici del pregó del Corpus, a la plaça de l’Església (vídeo amb més informació sobre l’Àliga de Cornellà). El diumenge 18 de juny, l’Àliga de Cardona apadrinarà la nova bèstia, en el Ball de colofó (també a la plaça de l’Església, en aquest cas a les 19.30 hores).\nEl pregó d’enguany (que comença dijous a les 21.15h) anirà a càrrec de la Comissió Jordiada en l’any del seu XXV aniversari. A partir d’aquí, començaran quatre dies d’activitat intensa a la ciutat amb més de 150 propostes de música, cultura, oci i diversió per a grans i petits. La ciutat serà un festival i a qualsevol racó i espai es podrà respirar al màxim l’esperit de la Festa Major de Cornellà!


Vi Charton et Fils Mercurey 1er Cru la Chassière: totes les anyades a Uvinum\nVi Charton et Fils Mercurey 1er Cru la Chassière\nCharton Et Fils (Mercurey 1er Cru)\nFitxa tècnica · Charton et Fils Mercurey 1er Cru la Chassière\nMercurey 1er Cru (Borgoña,França)\nQuina és l'opinió sobre altres anyades o volums de/d' Charton et Fils Mercurey 1er Cru la Chassière?\nCharton et Fils Mercurey 1er Cru la Chassière 2018 - Mercurey 1er Cru\nCharton et Fils Mercurey 1er Cru la Chassière 2016 - Mercurey 1er Cru\n“Del color de les picotes. Es noten les olors de baies.És el vi més lleuger que he provat de Charton Et Fils. Aquest Charton et Fils Mercurey 1er Cru la Chassière es creix amb un bon pernil ibèric al costat. Un Mercurey 1er Cru, que és millor descobrir sol i tranquil.”


Nord-est Llibertari: "De toda la vida". Documental de Lisa Berger y Carol Mazer sobre Mujeres Libres\n"De toda la vida" és un documental sobre Mujeres Libres que exposa, amb entrevistes, la seva participació en la Guerra Civil i la seva lluita diària com anarquistes i com a dones, en la guerra i en la revolució.\nLes protagonistes parlen sobre cóm es van involucrar en la guerra, sobre les seves relacions amb altres organitzacions anarquistes i sobre la seva experiència vital.\nDecenis después, Mujeres Libres és encara un referent de feminisme revolucionari.\nRealització i Producció: Lisa Berger y Carol Mazer 1986


Aug. 19, 2014 / 6:37 AM\nSofia Vergara. UPI/Molly Riley | License Photo\nSofia Vergara. UPI/Jim Ruymen | License Photo\nSofia Vergara spotted kissing Joe Manganiello in Miami ahead of family dinner Debra Messing, Sofia Vergara to be presenters at next week's Emmys ceremony Portia de Rossi reportedly recorded fights with wife Ellen DeGeneres Lena Dunham dyes her hair platinum blonde Tamara Ecclestone talks breastfeeding, living in a 57-room mansion Jack Nicholson steps out with lookalike son Ray in rare outing


IMMGRANTS IL·LEGALS & COVID 19, CANVIEM LES REGLES? | SOMCAT\nIMMGRANTS IL·LEGALS & COVID 19, CANVIEM LES REGLES?\nPosted at 11:52h in Nacional, Totes\tby\tinfo@zenzink.com 0 Comentaris\nDesprés de l’arribada de milions, vint-i-set, no són gran cosa. On és aleshores la notícia?, el fet escabrós?\nTreballadors, avis, mares amb símptomes o contactes acreditats amb afectats…. Gent que en molts casos ha hagut d’esperar setmanes i setmanes (alguns encara esperen) perquè els fessin la prova que els permetés saber si estaven contagiats i el que és pitjor, que en estar-ho podien transmetre-ho a les seves famílies, companys o fills …. Afegim, sanitaris treballant com kamikazes durant dies i dies sense prova, de vegades fins i tot amb mascaretes “reciclades” ….. però, ah caram!!, arriben 27 il·legals, ben segur que no són els únics, i ja tenim prova “ipso facto” per ells.\nSabeu com s’anomena aquest “joc”?, PRIMER ELS DE FORA!!\nVoleu canviar la partida?, amb SOM Catalans “la cosa” anirà així: PRIMER NOSALTRES!!\nClar com l’aigua!!


Guia per a la Raspberry Pi/Primera encesa - Viquillibres\nGuia per a la Raspberry Pi/Primera encesa\nIntroducció Llista de programes\nSi ja teniu tots els materials descrits al capitol anterior, ja podeu encendre la Raspberry Pi per primera vegada! Pero no us precipiteu, seguiu les seguents instruccions.\nInstruccions per encendre la Raspberry Pi[modifica]\nNo apagueu la Raspberry Pi sense seguir les instruccions indicades mes endavant. Si ho feu, la targeta micro SD podria quedar malmesa. Aquests són els passos que heu de seguir per encendre la Raspberry Pi sempre que vulgueu disposar d'un teclat, ratoli i pantalla:\nInseriu la targeta micro SD a l'entrada que trobareu a la part inferior.\nConnecteu el teclat i el ratoli als ports USB.\nConnecteu la pantalla a l'entrada HDMI.\nSi voleu, connecteu un dispositiu d'audio (sigui uns altaveus o uns auriculars) a l'entrada corresponent. Mes endavant aprendreu com activar l'entrada d'audio, desactivada per defecte.\nTambé podeu connectar un cable Ethernet o un USB WiFi, ja que la Raspberry Pi no en te.\nFinalment, connecteu la Raspberry Pi a la corrent. S'engegara automàticament.\nSi ho heu fet be, haurieu de veure una pantalla de colors. Tot seguit, s'iniciara.\nConfiguracio del sistema operatiu[modifica]\nUn cop l'heu ences per primera vegada, heu de configurar un sistema operatiu. Suposant que a la targeta micro SD hi ha el NOOBS instal·lat, nomes heu de sel·leccionar el sistema operatiu que voleu. El mes recomanat es el Raspbian (el primer de la llista) pero podeu triar el que vulgueu de la llista.\nAixí doncs, sel·leccioneu el sistema operatiu i premeu el boto "Install". El sistema operatiu que hàgiu seleccionat s'instal·lara (proces que pot trigar uns minuts). Durant aquest temps aniran apareixent indicacions o consells a la pantalla.\nUn cop acabada la instal·lacio, apareixera un menu anomenat raspi-config on podreu configurar la Raspberry Pi de manera mes acurada. Tanmateix, no es necessari que modifiqueu res si es la primera vegada que l'engegueu. Podeu navegar pel menu utilitzant les tecles de les fletxes, el tabulador i la tecla entrar. Si no voleu configurar res, aneu fins a l'opcio Finish i premeu entrar.\nEntrant per primera vegada[modifica]\nLa Terminal de la Raspberry Pi és molt similar a la de qualsevol sistema operatiu Linux. Podeu trobar mes informacio sobre el tema seguint aquest enllaç a una pagina d'ajuda de l'Ubuntu.\nCom a tots els SO Linux, quan escriviu la contrasenya no apareixera res a la pantalla per seguretat. Un cop heu sortit del raspi-config, el sistema operatiu s'iniciara. Apareixera una pantalla negra amb lletres blanques (anomenada Terminal) que descriura tot el que esta fent l'ordinador. Quan acabi d'iniciar el sistema operatiu et demanara el nom d'usuari i la contrasenya. El nom d'usuari per defecte es pi, i la contrasenya raspberry.\nSi ho heu escrit correctament, entrareu al teu usuari, i apareixera una línia amb un text mes o menys així: pi@raspberrypi ~ $\nPer iniciar la intericie grafica (és a dir, l'escriptori "normal") escriviu startx i prem entrar. Passats uns segons la terminal hauria de desaparèixer per donar lloc a l'escriptori.\nObtingut de «https://ca.wikibooks.org/w/index.php?title=Guia_per_a_la_Raspberry_Pi/Primera_encesa&oldid=55303»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 juny 2016 a les 08:17.


Un nou servei per a dones en situació de violència masclista a la demarcació de Lleida\nper Redacció - Fotografia: Diputació de Lleida dijous, 17 de gener 2013 - 00:00h\nUn nou servei per a dones en situació de violència masclista a la demarcació de Lleida| Redacció - Fotografia: Diputació de Lleida\nA l'acte d'inauguració ha assistir el president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé, la consellera de Benestar Social i Família, Neus Munté, i l'alcalde de Lleida, Àngel Ros, entre d'altres. Durant l'acte s'ha recordat a les 12 dones que van morir l’any passat a mans de les seves parelles o exparelles i per totes les dones i infants que viuen situacions de violència masclista. L’equipament, tot i inaugurar-se aquest dijous, ja està en funcionament des del mes de desembre.\nEl SIE se suma a la xarxa d’informació i atenció a la dona que a la ciutat de Lleida compta també amb dos Serveis d’Informació i Atenció a les Dones (SIAD) i una oficina de l’Institut Català de les Dones.\nCurs sobre els comportaments dels adolescents a Lleida


Cs Palma y Cs Calvià celebran que se declare inconstitucional el impuesto de plusvalía sobre transmisiones sin incremento de valor - Diari Balear\nCs Palma y Cs Calvià celebran que se declare inconstitucional el impuesto de plusvalía sobre transmisiones sin incremento de valor\nPalma, jueves 18 de mayo de 2017. Los grupos municipales de Ciudadanos (Cs) en los Ayuntamientos de Palma y Calvià han celebrado hoy la sentencia del Tribunal Constitucional que declara parcialmente inconstitucionales y nulos los artículos 107.1, 107.2 a) y 110.4 de la Ley Reguladora de las Haciendas Locales referente al cobro del Impuesto del Valor de Terrenos de Naturaleza Urbana (plusvalía) sobre transmisiones sin incremento de valor. “Esta sentencia pone fin a una situación tremendamente injusta”, ha afirmado el regidor de Cs Palma, Pedro Ribas, quien ha recordado que tanto el regidor de Cs Calvià, Carlos Tarancón, como los de Cs Palma, presentaron dos propuestas al respecto en sus respectivos ayuntamientos.\nPor su parte, el regidor de Cs en el Ayuntamiento de Calvià, Carlos Tarancón, ha considerado que esta sentencia “no hace más que demostrar una vez más la mala gestión de las administraciones en los últimos años”. “Parece que ha sido más prioritario buscar tributos con el objetivo de recaudar más, en lugar de optimizar los recursos públicos”, ha afirmado Tarancón, quien ha señalado que la consecuencia de ello es que “ahora los ayuntamientos se ven obligados no solo a cobrar menos ingresos sino que además deberán devolver aquellas plusvalías mal cobradas”.\n← El Govern ha invertido 294.116,62…\nLa caravana del Pacto Social… →


TEMPLERS I HOSPITALERS, II. GUIA DE LES TERRES DE L'EBRE I DELS CASTELLS TEMPLE. FUGUET I SANS, JOAN. 9788423205257 La llar del llibre\nGUIA DE LES TERRES DE L'EBRE I DELS CASTELLS TEMPLE


El cúmul globular Messier 54 amb prismàtics de 15×85 – apunts m3\nAquest article és continuació de El cúmul globular Messier 54 amb prismàtics de 7×50 del Quadern d’observació.\nAmb els 15×85, l’aproximació més ràpida és potser posar els prismàtics de manera que agafin les dues estrelles de la base de l’ansa de la tetera de Sagitari, Tau (3.32) i Ascella (Zeta Sgr, 2.60). L’estrella de referència és Ascella, però agafant tota la base de l’ansa, garantim a la primera que Ascella és l’estrella de baix del camp.\nAl mapa de sota veiem el camp centrat a la base de l’ansa, el nord és a dalt i l’est a l’esquerra. Aquesta posició dels 15×85 ens servirà també per anar al següent objecte, M55.\nAl mapa de sota, recentrem a Ascella. A la part oposada a Tau, al sud, veiem dues estrelles que destaquen al camp.\nUn cop trobades les dues estrelles de sota, desplacem els prismàtics de manera que Ascella quedi a la part nord-est del camp. Ens apareix una tercera estrella a l’oest (dreta). Si des d’aquesta tercera estrella tornem una mica cap a Ascella apareix el cúmul fàcilment. Si desplacem una mica els prismàtics cap al nord, a sobre del cúmul apareix un triangle gran i fàcil de veure. Al mapa de sota està dibuixat amb verd.\nLes tres estrelles brillants del sud del camp formen una cadena est-oest. Al sud de l’estrella central n’hi ha una altra de brillant què amb les tres de la cadena es poden visualitzar com una gran T amb la part de dalt molt allargada est-oest. Les tres estrelles de la dreta de la T (oest) i el cúmul formen un trapezi inclinat què ens pot servir per a trobar ràpidament el cúmul en sèries ràpides venint de M69 i M70.\nAl mapa de sota es veu molt bé aquest trapezi.\nEn una anotació de 2 de setembre de 2016 a les 23.30 a Àger, hi llegeixo:\nAmb els Helios Apollo 15×85 veig M54 molt fàcilment, inconfusible, però molt petit, amb aspecte estel·lar. El centre el veig més brillant que la perifèria, que veig difusa. Així i tot, en marató s’ha d’haver preparat bé, perquè pot ser què amb condicions mediocres de cel s’amagui darrere la grisor del fons.\nEl 24 de juliol de 2017 anoto: entre les 01:40 i les 02:10.\nA les 02:10 T= 15º, 84% d’humitat, SQM: 21.38 al zenit, amb la Via Làctia a dalt, i 21.50 al nord. La humitat és molt alta, ha plogut a la tarda, tot està amarat i els sostres dels observatoris regalimen. He d’escriure dins l’observatori, a fora, els papers es mullen de seguida.\nVull comparar en sèrie els cúmuls globulars de Sagitari amb 7×50 i 15×85, porto més de dues hores adaptant la vista i la pantalla de l’ordinador està només al quatre per cent de lluminositat sota el metacrilat vermell. A sobre de la pantalla de la tauleta Kaiser de dibuix hi ha sis capes de plàstic vermell i dues fulles de paper blanc per acabar d’esmorteir la llum.\nAmb 15×85 veig M54 molt clar, però molt petit. El comparo amb M69 i M70 i potser veig més brillant M54 que M69. M70 el veig molt més dèbil.\nM54 el veig molt estel·lar, com una estrella dèbil una mica desenfocada.\nM54 és un objecte molt llunyà, està a uns 85.000 LY de nosaltres i com que estem encarats cap al centre galàctic, vol dir que el cúmul és uns 58.000 LY darrere del centre, a l’altre costat de la Galàxia. Això el fa el més llunyà dels cúmuls globulars Messiers. Però a més, és possible que sigui un objecte extragalàctic i que no estigui lligat gravitacionalment a la Via Làctia.\nAl mapa de sota veiem la situació del cúmul. A baix a la dreta, el Sistema Solar i just a sobre, en vermell, el centre galàctic. A dalt, M54.\nÉs una sort poder veure aquest objecte tan llunyà i a més, poder fer-ho a través del disc galàctic.\nPublicat a Objectes MessierEtiquetat 15X85, M54, Messier, prismàtics, Web marató Messier\n← El cúmulo globular Messier 54 con prismáticos de 7×50\nEl cúmulo globular Messier 54 con prismáticos de 15×85 →


Carta a la Gemma Lienas - Diari de Girona\nCarta a la Gemma Lienas\njordi arbonès (nif) 22.08.2015 | 00:00\nCarta a la Gemma Lienas Diari de Girona\nD'entrada, Gemma, costen d'entendre les raons d'alguna gent que ha reclutat la llista de Sí que és pot, de Podem, que defensa el No. Seria més correcte «Sí que es pot votar no», com ho fan sense subterfugis Unió, el PP, PSC i C's. És curiós veure com es mouen les peces en aquesta partida d'escacs, com, dia a dia, es va comprovant quins interessos defensa cadascú. La vostra llista, marca blanca de Pablo Iglesias, vol canviar la constitució amb el PP i el PSOE. Resulta que aquests dos partits junt amb la gent del No canviareu Espanya i després, fent força amb Syriza de Grècia, transformareu l'Europa liberal, tombareu la Troika i la Merkel. Vet aquí la vostra raó. Mentrestant, mentre pacteu amb la dreta espanyola per «reformar» lleis, a Catalunya ens haurem d'esperar sense poder ser subjecte polític. Que Catalunya tingui un estat propi i força per negociar amb Europa és una nosa, és millor que Catalunya continuï essent tutelada per Espanya -som poca cosa i no ho sabríem fer amb la Merkel, RajoyPedro Sánchez, sí-, nosaltres ens hem de distreure amb les quatre engrunes que ens llançareu. I de la llengua?, no hi ha notícies que Podem s'hagi interessat mai pel català -el Lapao-, el català és una minúcia comparat amb el gran objectiu de Podem: canviar Europa.\nLa vostra llista és un salvavides que us ha llançat Pablo Iglesias per salvar Iniciativa per Catalunya Verds del naufragi -on són els Verds? Encara en queden? Un regal, l'aire que li nega a Esquerra Unida; espera que li supliquin misericòrdia. És progre però també venjatiu el líder. Fa regals i alava al rei mentre es revenja contra antics companys. Des de la coberta de Podem, el vostre Il·luminati contempla satisfet com els nàufrags d'Esquerra Unida boquegen i intenten surar.\nAllò que és clar és que els del No formeu un conglomerat transversal, coincidiu amb SCC, PxC, FE, PP, Unió, C's i PSC. Teniu el mateix objectiu: que no guanyi el Sí. Us estimeu més quedar-vos com estem, en la monarquia borbònica, que no pas lluitar per una república catalana. Mentre Catalunya continua la seva revolució republicana vosaltres ni la teniu present, la república, primer cal complir amb la dita de Calvo Sotelo «antes roja que rota», així, us convertiu en un excel·lent cavall de Troia. Cadascú cerca la felicitat en llocs diferents, vosaltres, amb Pablo Iglesias, que és qui promet això de la Catalunya Social.\nDius que mai no t'has pronunciat sobre la independència, ho acabes de fer anant amb el No. Oblideu que no tothom és Ada Colau. Què ha passat amb Oliveres i Forcades? Per altra banda, què en penses de la vaga de trens durant la diada? Quins sindicats la proclamen i qui mana els sindicats? Dius que vols combatre les desigualtats i t'oblides de la primera i essencial: la de Catalunya respecte dels estats europeus. Només un estat amb poder pot lluitar en contra de les desigualtats dels seus ciutadans. Ara bé, suposo que per a tu és més important primer canviar el món sencer i després, si hi ha temps, ocupar-te de l'autonomia catalana. En fi, Gemma, de fora vingueren i la llum us portaren.


Albert Cortada – kurtibolos.com\nAuditori Prat del Roure\nCasa Cultura Gi\nMapi's Friends Band\nTeatre de Girona\nTeatre-Auditori St. Cugat\nDesembre’18 Aprofitant el Symphonic Project, el darrer concert de la gira amb Els Amics de les Arts, aprofito per fer el darrer post a Kurtibolos, 12 […]\nMoltes gràcies Orchestra Fireluche per aquests 15 anys de màgia, música, amistat, aventures, converses, riures, experiències, tonteries, emocions… vida!!! Em sento afortunat d’haver-vos fet de tècnic […]\nDel 30-12-17 al 2-1-18 En reconeixement a la seva relació de deu anys amb el National Centre for the Performing Arts de Pequín, i coincidint amb […]\n24-11-17 Hora de Joglar a La Sagrera Va ser el darrer bolo de la gira que feia amb ells. El 2018 no continuarem fent bolos junts, […]\nDos mesos i mig del darrer bolo que vaig penjar al blog. Si n’han passat de coses! Hi ha hagut canvis, i més que n’hi hauran. […]\ndel 7 a 9 de setembre’17 Feia 10 anys que no anava a Tàrrega de bolo, a la Fira de Teatre. El 2007 hi vam fer […]\n28-8-17 Palau Solità i Plegamans 1-9-17 Santa Coloma de Gramenet i Vilafranca del Penedès 2-9-17 Sabadell i Figueres Abans del cap de setmana havíem fet un […]\nDoblet amb Hora de Joglar\n26-8-17 Bioritme i Aquelarre de Cervera Genial el bolo que vam fer a mitja tarda al Bioritme! Quines ganes, quin públic i quin lloc més guapo! […]\n7 bolos en 9 dies, 6 amb Els Amics de les Arts i el darrer amb Hora de Joglar. Escriuré el primer que em passi pel […]\nINTRODUCCIÓ Fa unes quantes setmanes vaig calcular latències en diferents processos d’una Yamaha CL5. Aaquesta taula -com d’altres-, no compensa la latència causada als processos de […]\n28-7-17 El Celler de Can Roca 29-7-17 Els Amics de les Arts a La Garriga 30-7-17 Els Amics de les Arts a La Daurada 31-7-17 Cap […]\n20-7-17 Hora de Joglar a Igualada 22-7-17 Mazoni a Altafulla 23-7-17 Joan Fort i Rita Payés a Girona Diversitat! I en un cap de setmana que […]\n14-7-17 Acampada Jove – Montblanc 15-7-17 Paupeterres – Tàrrega 16-7-17 On The Way – Barcelona Que després de tres dies d’estar pràcticament 24 hores junts arribis […]