Celebrada l'Assemblea General Ordinària (13/07/2020)\nEl pressupost de la temporada 2020-2021 arribarà als 840 mil euros\nLa Federació de Bàsquet de les Illes Balears va celebrar aquest diumenge dia 12 de juliol l'Assemblea General Ordinària. El president de la FBIB, Juanjo Talens, va fer un repàs a les principals línies d'acció d'aquesta darrera temporada i una previsió de la feina que es vol continuar fent durant el següent any esportiu, tenint en compte en tot moment la situació actual excepcional provocada pel Covid-19 o coronavirus.\nAquest any els presidents de les illes de Menorca i Pitiüses no van poder assistir de manera personal a l’Assemblea que es va celebrar a la nova sala de convencions HIPOTELS de l’Hipotels Playa de Palma Palace & SPA degut a la situació actual, però hi van acudir virtualment des de l’hotel The Ibiza Twiins de Sirenis Hotels a Eivissa i des del Pavelló Sínia Costabella, instal·lacions cedides pel CD Alcázar. Des de la Federació volem agrair enormement la seva disponibilitat i accessibilitat.\nEls clubs varen aprovar per unanimitat el pressupost que enguany arriba a 840 mil euros. L’any 2019 es va tancar amb un superávit de 53.717,83 euros.\nDegut a l’impacte econòmic del Covid-19 i que encara es desconeix de quina manera afectarà, la Federació i la seva fundació FEBIB 1935 van presentar el programa FEIM COSTAT que té com a principal objectiu la reactivació del bàsquet a les illes i així ajudar a les famílies amb dificultats i que cap nin o nina es quedi sense poder gaudir d’aquest esport per motius econòmics i, a més a més, que els clubs puguin continuar les seves activitats pel creixement i la millora del bàsquet balear.\nMés informació del programa FEIM COSTAT: https://www.fbib-basket.com/ficha.php?Cod_not=7074\nL’àrea esportiva va informar que s’estan mantenint converses amb el Consell Insular de Menorca (CIMe) per a establir una modificació de la competició de categoria Mini i Premini a l'illa de Menorca. La comissió delegada va aprovar la memòria esportiva on s'hi registren un augment de la programació d'activitats, encara que algunes no s'han pogut executar degut a la COVID-19. També es van crear nous programes i activitats durant la temporada 2019-20. Algunes de les activitats que va preparar l’àrea esportiva durant el confinament van ser jocs, reptes i concursos, es van donar pautes d'entrenaments recomanades per professionals i es van dur a terme dos cursos d'entrenadors Nivell 0 en línia.\nLes activitats programades per aquest estiu i que no entren a la memòria degut a que ja es consideren temporada 20-21 són:\n1. Substitució del Campus Talent per sessions de seguiment de Mini, Infantil i Cadet a Menorca, Mallorca i Pitiüses.\n2. ‘Feim Costat’, un programa d'acompanyament a les activitats d'estiu dels clubs.\n3. Obrir una borsa d'entrenadors.\n4. Programa d'entrenadors becaris.\nEsteve Portell, responsable del Comitè Arbitral, va destacar que la intenció del Comitè Balear d’Àrbitres de Bàsquet (CBAB) per a millorar la relació entre aquest i els clubs i així créixer junts i realitzar diferents tasques conjuntament. En relació al treball intern que s’està fent amb la FBIB, Portell va mencionar un apropament pressupostari, un treball continu per a millorar els mecanismes de captació arbitral i va destacar un augment considerable del nombre d’àrbitres i oficials de taula.\nMartí Vives, el responsable del Comitè Tècnic va destacar el seu objectiu de posar en valor la professió de la figura de l’entrenador i del director esportiu. Destacà la seva implicació. També va fer referència al Compartim Bàsquet i al Compartim Bàsquet a casa, agraint la participació dels diferents tècnics de les illes i tota la resta de col·laboració. Així mateix, va distingir el dia de l’entrenador per la gran acceptació i l’èxit obtingut per donar valor a l’entrenador balear.\nSobre l’elecció de les pilotes de bàsquet, Baden va tornar a ser la marca elegida i firmarà contracte per als pròxims quatre cursos vinents.\nEl president va destacar entre d’altres coses, la importància que a la propera temporada el bàsquet de les illes comptarà amb la participació de quatre equips a la Lliga EBA, que representaran Mallorca, Menorca i Evissa i també el fet que el campió de la Lliga Palmer Inmobiliaria promocionarà directament a la Lliga EBA i el bàsquet femení comptarà de nou aquest any amb un equip a Lliga Femenina 2.\nTalens va fer referència també a la Fundació FEBIB1935 i als seus dos col·laboradors Obra Social La Caixa i Caixa Colonya per la seva tasca realitzada i la complicitat absoluta. També va donar les gràcies a totes les empreses que van acompanyar durant aquests quatre anys al bàsquet, als clubs i a la Federació.\nFinalment, Juanjo Talens va acabar l’Assemblea General Ordinària afirmant que tornarà a presentar la seva candidatura per la reelecció de cara al cicle 2020-2024.\nUnanimitat per l’acció


TERRA I LLIBERTAT. Land and Freedom - Imatgies. Els dictats de la natura\nJesús Bernat Agut 2 octubre 2015 12 maig 2020\n“Malgrat el pas dels anys, ben dissortadament, aquest film de Ken Loach (on hi havia una esplèndida Rosanna Pastor i un barbut Pep Cortés) no deixa de ser actual. D’una banda la reivindicació de la Memòria Històrica, d’una altra la lliçó sobre les esquerres, sempres dividides, darrerament abstencionistes. La pel·licula va ser rodada per terres de Terol i també a les Alberedes, a Portell.\nUna altra reflexió que ens ofereix el film és la innecessària i utòpica objectivitat que ho pot pretendre a l’hora de narrar uns fets històrics. El posicionament de Ken Loach i la seua denúncia al maltracte que van rebre els anarquistes d’uns suposats companys comunistes resta palesa en una cinta que també busca la llàgrima.\nL’alumnat ha aprés que l’objectiu d’una càmera deixa de ser objectiu quan emmarquem la realitat dins eixe rectangle que observa l’ull.\nQuant més subjectiva no ha de ser qualsevol obra d’art?”\nVeiem, però, allò que els alumnets d’enguany han copsat i també l’alumnat de 2011, quan vam realitzar aquesta entrada per primera vegada, la qual cosa explica això que deiem de ‘darrerament abstencionistes”.\nCom be ha dit Jesús al llarg de la pel·lícula, Terra i Llibertat (Ken Loach, 1995) no és una crítica cap al franquisme, sinó una reflexió sobre les lluites internes dins del bàndol republicà. Les diferències ideològiques entre els defensors de la república foren un dels principals factors que influirien en el desenvolupament de la guerra civil espanyola, en la que lluitaven contra un grup molt més unificat. La història es centra principalment a narrar les penúries d’una brigada angloparlant anarquista, composta per estrangers que han abandonat les seues vides per defendre la seua ideologia enrolant-se en una guerra fora del seu país. Aquesta és també una història de revolucions, considerada pel mateix protagonista com a contagioses, i així ocorre amb la seua néta, que l’acomiada amb el puny en alt. Per a mi, és una molt bona pel·lícula que aconsegueix reflectir la realitat de l’època amb grans encerts com la participació de gent dels pobles on es va rodar, a qui se’ls permet debatre sobre temes claus per al bàndol d’esquerres, com la col·lectivització. La recomane per a qualsevol persona interessada en els fets ocorreguts als nostres avantpassats, que hauríem de ser tots. Vicent Tena (2015)\nAquesta pel·lícula tracta sobre guerra civil d’Espanya, on els republicans lluitaven contra els franquistes. Hem pogut observar la quantitat de gent estrangera que lluitava en les milícies junt amb els espanyols. Tots lluitaven per defendre les seves idees però, sobretot, per garantir un bon futur per als seus familiars. Tot i que no tenien recursos hem pogut observar que no els importava, ja que volien assolir el seu objectiu per damunt de tot, al preu que fóra. Per desgràcia, al final no aconseguiren derrotar els exèrcits franquistes.\nEn un moment de la pel·lícula s’hi discuteix sobre la col·lectivització, alguns dels ciutadans pensen que primer haurien de guanyar i altres, al contrari, pensen que han d’aprofitar abans que tot es perga. Al final s’aprovà la col·lectivització.\nEl que més m’ha impactat ha sigut la negativa evolució de les dones a la guerra, ja que, comencen podent formar part de l’exèrcit i lluitant com qualsevol home. Encara que finalment els ho prohibiren. Els negaren la possibilitat de tornar a disparar un arma, aleshores es van veure obligades a col·laborar com cuineres o infermeres. És molt trist la quantitat de masclisme que hi havia ja en aquell temps.\nPense que vore aquesta pel·lícula és una bona forma per estudiar la guerra civil, ja que, pots conèixer els fets d’aquesta d’una forma més didàctica i entretinguda. Laura Navarro (2015)\n“Land and Freedom” ens conta, des del punt de vista d’un comunista anglés que després s’unirà al front Republicà, la Guerra Civil d’Espanya a partir d’unes cartes que ell mateix va escriure. Aquest és un gran exemple de pel·lícula que cal veure en versió original, perquè representa molt bé com persones de diferents països van vindre per lluitar contra el feixisme.\nHistòricament, el film és bastant fidel a la realitat, o això tinc entés, mostrant les diferents batalles dins del país, i de forma objectiva, o això intenta. El que més m’ha cridat l’atenció és el fet de que les dones al començament de la guerra tenien un paper més important i directe, tot arribant a participar dins de les mateixes campanyes, cosa que va canviar quan quasi va finalitzar la guerra, on les dones van prendre un paper secundari (infermeres, en la cuina, rentant la roba…).\nNo vaig a comentar els erros de càmera, perquè per a l’any 1995 i el presupost que té la pel·lícula, el veure el micròfon no és res comparat a altres barbaritats que he pogut veure. 6.5/10 Ainhoa Vidal (2015)\nAquesta pel·lícula m´ha paregut bona, ja que reflecteix la realitat d´una època de guerra a Espanya. Ens dóna el punt de vista d´un anglés que decideix unir-se a les brigades antifeixistes a Catalunya. Mostra la crueltat de la guerra civil i com afecta totes les persones. El conflicte ens presenta als feixistes fortament armats i organitzats, mentre que els antifeixistes amb una escassa formació militar, poc armament i, a més, conflictes entre els mateixos. Reflecteix als comunistes i anarquistes enfrontats i seccionats cosa que afavoreix fortament al bloc franquista que rep suport per part d’Alemanya i Itàlia.\nAquesta pel·lícula ens intenta mostrar de la forma més dura el que van passar els nostres avantpassats en la guerra civil. La violència, la fam, la diferència d’idees i bàndols que n’hi havia, i a més, com la gent no sabia on posar-se.\nM’agrada la realitat d’aquest film, on mor gent i els seus companys no poden fer més que afrontar això. Com per exemple quan a Blanca se li mor el seu nuvi, i has de seguir per lluitar amb més força. També mostra molt bé aquesta diferència quan David Carr, el protagonista, s’allista en diferents llocs, cada cert temps, per això s’enfada amb ell Blanca, i per això torna al seu lloc natal, el POUM.\nÉs clar que la pel·lícula vol mostrar la duresa d’aquella època, però també mostra el companyerisme i la unió de les persones. Per tot això val la pena veure-la. Cristina Garcia (2015)\nDe tot el film, el que més m’ha cridat l’atenció és la rapidesa en la qual la resta del món es va llançar a ajudar al bàndol republicà, ja que no tenien per què participar en una guerra que no era la seua. Tot i això, també ho feien amb interés propi, ja que si el feixisme triomfava en Espanya, s’aniria estenent per tota Europa. Acò demostra que, encara que les guerres són cruels, fan a la gent traure el millor d’ells mateixos. Ana Romero (2015)\nPer començar, he de dir que no sóc massa aficionat de les pel·lícules de guerra, però aquesta; Terra i llibertat, m’ha agradat perquè reflecteix molt bé com van ser les milícies des de dins, tot el sofriment que hi havia i que els llibres i professors no ens transmeten.\nQuan veus una pel·lícula d’aquest tipus pots intentar comprendre com ho va passar la gent, com van lluitar com podien, tot, per a que en el futur la gent, nosaltres inclosos poguérem tindre una vida digna; no van lluitar per ells, ho van fer pels seus fills, néts, i per la gent que no havia ni nascut, és admirable com a mínim.\nReflecteix molt bé com va ser la guerra per a les persones i no per als països que és al que estem acostumats. Pots comprendre-la com una realitat que molts van haver de sofrir, ja que quan ens la conten en un llibre, jo almenys, no pense en tot això, després de veure per tot el que va passar la gent m’alegre que els meus avis van nàixer després de la guerra, és una pel·lícula interessant i entretinguda, jo la recomane. Alejandro Salvador (2015)\nTracta de la Guerra Civil a Espanya. El P.O.U.M (Partit Obre d’Unificació Marxista) anava en contra del partit feixista de Franco, un grup d’ajudants estrangers vénen a combatre, amb els antifeixistes encontra del franquisme.\nDes del meu punt de vista aquest film és molt interessant, per què et conta coses que no sabies, com el paper de les dones en aquella època, on algunes havien anat en contra del partit i es van unir al P.O.U.M per combatre i després el seu paper canvia directament, passen de ser “soldat” a ser cuinera o infermera. També t’explica la manera que tenien de viure les persones al règim. Després podem veure que alguns dels soldats que vénen a combatre amb el P.O.U.M són molt joves. O quan l’exèrcit comunista, els van dir que els ajudaren a combatre però els comandaments van arribar tard.\nEn la guerra mor molta gent innocent. Podem veure això quan arriben a un poble per combatre, mor el nuvi de Blanca i massa dones que no tenien res a veure amb aquest cas. També la col·lectivització de les terres hi ha gent a favor i unes altres en contra, això és per què les persones no tenien comunicació i no es podien entendre. La meva conclusió és que la gent ha anat evolucionat però encara que n’hi ha poca comunicació entre els membres del mateix partit. Hakima Zaitouni (2015)\nTerra i llibertat és una pel·lícula que ens transmet el que va passar en la guerra civil d’Espanya. Vaig a destacar el paper que tenia les dones en aquella època. A través de les cartes de l’avi David, la néta narra tot el que havia viscut ell.\nParticipava com a soldat en el POUM en una campanya prop de Morella on coneix a Blanca. En el POUM participaven homes i dones on lluitaven junts contra els nacionals feixistes. Però l’exèrcit va decidir que les dones deixaren de lluitar i es dedicaren a les tasques d’infermera i cuinera perquè pensaven que era un problema i no funcionaven adequadament l’exèrcit per elles.\nAl final de la pel·lícula apareix altra vegada la néta en el funeral de l’avi on li llança terra espanyola de quan va morir Blanca a la tomba d’ell i comecen a cantar la cançó de la internacional que ens fa veure que la néta tenia les mateixes idees del seu avi. Paula Fernàndez (2015)\nFa uns quants anys l’alumnat opinava…\nLa pel·lícula reflecteix molt bé el panorama que es vivia en Espanya durant la Guerra Civil. Ens pensem que era el bàndol republicà contra el bàndol franquista. Però hi descobrim que la realitat és molt més complexa, ja que dins del mateix bàndol dels republicans hi havia alguns partits diferents entre ells. Estaven el Comunistes i els anarquistes. Aplega un moment en que no soles lluiten contra els feixistes sinó que també es peguen entre ells mateixos. Reflexa també molt be la desconfiança que hi havia entre el mateix bloc, i hi ha un moment un poc irònic en que es veu com, el protagonista, David, parla amb un anglés de l’altre costat i es pregunten per què s’estan disparant entre ells. En la mateixa escena es veu com, una dona major, passa per baix dels balcons on estan encaramats els dos bándols, i diu a crits que per què es disparen entre ells en compte de lluitar contra els feixistes. Un altre tema interessant que tracta la pel·lícula són els desacords entre comunistes i anarquistes per col.lectivitzar o no les terres.\nEn resum, la pel·lícula m’ha ensenyat que no va ser tan fàcil com ho diuen en els llibres, que va haver molt moviment polític durant la guerra i que totes les guerres són dolentes, però si són guerres civils, mes dolentes encara. Jesús Albiol\nAquesta pel·lícula és molt interessant ja que ens conta coses que van passar a la guerra civil d’Espanya. Es veu el sofriment de la gent, foren del bando que foren. També podem observar com la gent estrangera venia des del seu país per a poder combatir per la democràcia en una guerra que no era d’ells.\nUna jove acaba de perdre al seu avi i descobreix cartes, fotografies i retalls de periòdic entre altres coses. La néta s’adona que el seu avi lluità contra els feixistes a Espanya durant la Guerra Civil. Al llarg de tota la pel·lícula es desenvolupa un flashback alternant escenes de la néta en l’habitació de l’avi amb escenes d’aquest en Espanya durant la Guerra Civil.Per una altra banda m’ha impressionat molt vore com la gent patia tant i com enseguida podien matar a un company teu. Això no es bonic per a ningú. Per acabar diré que gracies a aquesta pel·lícula m’he donat compter de com estaven les coses abans i com de malament es vivia abans. Sara Kedar\nCrec que es una pel·lícula que reflecteix molt bé la situació que es va produir entre els diferents bàndols que lluitaven en la guerra. Sobretot es pot observar al llarg de tota la història les diferents ideologies que hi havia.Qualsevol guerra és dura però des del meu punt de vista, una guerra civil, una guerra entre germans, entre persones que comparteixen territori, costums, una llengua… és una guerra molt més trista.\nSegueix sent un film molt bo i té moltes coses positives les quals fan que els errors (com el micro penjat) s’oblide en acabar de vore la pel·lícula. Hi ha tants temes sobre els que reflexionar i cap d’ells són sobre si s’ha vist tres vegades un micro o han sigut quatre.Tamara Gómez\nLa pel·lícula tracta de la Guerra Civil espanyola. S’hi veu com el protagonista deixa el seu país per vindre a lluitar al bàndol republicà i lluitarà contra els feixistes. Ell està en el POUM ( Partit Obrer de Unificació Marxista). Durant el temps que participa resulta ferit i ha d’anar a Barcelona allí es troba en una situació que no és la que s’esperava i decideix tornar, però allí veu com la milícia s’ha de desfer ja que els obliguen perquè diuen que ja no es un partit legal. L’escena que es viu es prou dura.\nUna de les escenes tracta de la col.lectivització de les terres i la seua oportunitat. Alguns membres del POUM creuen que abans el que han de fer és guanyar, però finalment els ciutadans reunits en eixa sala decideixen aprovar la col·lectivització. Una seqüència tensa es produeix quan un cura dispara des del campanar de l’església i ell ho nega, però hi havia proves físiques que el delaten\nUna adolescent perd al seu avi i descobreix uns retalls de periòdic que tenia guardats de la seua joventut. La pel·lícula es desenvolupa en flashback i es pot observar com l’home viatja fins Espanya per defensar el bàndol republicà pels anys de la Guerra Civil. Era comunista i forma part de les milícies populars. Com no tenien moltes armes i munició sempre demanaven reforços, però mai aplegaven fins que un dia aplegaren els estalinistes i els feren renunciar.\nD’aquesta pel.lícula el que mes m’ha sorprés ha sigut el final inesperat, ja que no em pensava que acabaria d’aquesta manera. Algunes escenes em pareixien avorrides perquè no les entenia molt, però les escenes d’acció em pareixien interessants i molt emocionants perquè estava pendent si moriria alguna persona o no. Els temes de la unificació de terres o del sofriment dels espanyols ha sigut uns dels temes més creatius i més interessants. Sara Segura\n“Tierra y libertad” és una pel·lícula ambientada en la guerra civil espanyola. Aquest film es presenta com un flash back i conta com el bandol republicà estava format tant per gent espanyola com per gent estrangera voluntària que venia a defensar la democràcia front a l’arribada al poder per part del feixistes, amb un colp d’estat. També mostra com dins del mateix bàndol hi havia dos pensaments: els anarquistes i els comunistes, aquests dos pensaments diferents feia molt difícil l’ organització del bandol republicà. Angel Alarcón\nAquest film ha sigut molt interessant ja que ens a ensenyat un poc la vida que tenien abans. El tema més important ha sigut la violència, ja que es dóna en quasi tota la pel·lícula. Hi havia de tot tipus. La mort també ha sigut un tema molt abundant, ja que hi havia lluites en contra dels feixistes. L’avi és el personatge que més m’ha agradat perquè ha sigut el home que més ha lluitat en tota la pel·lícula durant la guerra civil, una època plena de sofriment i de pèrdues de moltes persones. Aquesta obra ha sigut molt emotiva i ens ha fet reflexionar molt a tots nosaltres Belén Morillas\nArticle Anterior UN CERCLE D’ESTIMA. Homenatge a Rosa\nArticle Següent LOS SANTOS INOCENTES\nOne thought on “TERRA I LLIBERTAT. Land and Freedom”\n11 novembre 2015 a les 17:43


No claudiquis! L’Europa de les persones joves\nL’Euro-baròmetre del Parlament Europeu ha fet una enquesta d’opinió entre persones joves d’Europa 16 a 30 anys per tal de conèixer què pensa la joventut europea sobre 5 temes: joves i ocupació, revolució digital, el futur de la Unió Europea, desenvolupament sostenible i valors europeus.\nA grans trets, destaquem aquests resultats:\nEl 57% de joves d’Europa consideren que les persones joves han estat marginades i excluïdes econòmica i socialment degut a la crisi (essent Grècia i l’Estat Espanyol els estats membres que ostenten un percentatge més elevat)\nEl 55% consideren que el sistema educatiu i de formació del seu país està ben adaptat a l’actual mercat laboral. En 11 països les persones joves consideren que l’educació no ofereix una sortida laboral real.\nEl 43% els agradaria estudiar, formar-se o treballar, en un altre país europeu. Les persones joves eslovenes són les que tenen més interès, mentre que les belgues les que menys.\nEl 26% admet que la crisi les força a emigrar a un altre país a estudiar o treballar, especialment ho considera la gent jove de Polònia, Romania i Croàcia.\nEl 52% no desitja emprendre el seu propi negoci. Una cinquena part ho faria però ho troba massa difícil, mentre que un 20% té o ha tingut un negoci propi\nEl 79% no ha sentit mai a parlar de la Garantia Juvenil, front un 4% que té un coneixement detallat d’aquesta iniciativa europea.\n2. Revolució digital\nLa generació digital no se sent atreta per la formació en el sector digital tot i que consideren que es crearà molta ocupació en aquest sector. Només un 9% s’hi vol dedicar.\nEl 41% considera que les xarxes socials representen “un risc per la democràcia per l’ús inapropiat que es pot fer de les dades personals”, mentre que un 46% les perceben com “un progrés per la democràcia perquè permet a tothom formar part del debat públic”.\n3. El futur de la unió Europea\n7 de cada 10 joves d’Europa consideren que ser membre de la Unió Europea és una fortalesa en l’actual context de globalització.\nEn 19 Estats membres, votar a les eleccions europees es considera la millor manera de participar en la vida política de la UE.\nLa majoria de joves d’Europa han adoptat accions quotidianes per protegir el medi ambient i combatre l’escalfament global:\nel 74% recicla\nel 65% ha reduït el consum d’aigua i energia\nel 58% ha reduït el consum d‘articles d’un sol ús\nEll 71% considera que el desenvolupament de les energies renovables és la manera més eficient d’assegurar la independència energètica de la unió Europea.\n5. Valors europeus\nEl Parlament Europeu hauria de treballar en aquest ordre de prioritats:\ndefensa dels drets humans (51%)\nllibertat d’expressió (41%)\nigualtat entre home i dona (40%)\nel 57% consideren que la seva generació serà la que finalment veurà l’assoliment real de la igualtat de gènere.\nEn definitiva, es demostra una vegada més que cal treballar en una Europa més inclusiva on les persones joves puguin desenvolupar els seus projectes de vida autònoms i puguin ser partícips de les decisions i transformacions de la present i futura Unió Europea. Des del Consell de la Joventut de Barcelona, reivindiquem el paper de la joventut en la construcció d’una Europa integradora i cohesionada socialment, i el desenvolupament de polítiques públiques que facin front a les problemàtiques actuals com és la Garantia Juvenil.


De dia... Només cal gaudir de l’entorn, de la costa, del “dolce far niente”, de les activitats aquàtiques, de les seves cales i platges. Aiguablava, Fornells, Platja Fonda, Sa Tuna, Aiguafreda, Sa Riera, Illa Roja o Cala Falcó.\nDe tarda... Visita al nucli antic i el patrimoni indià de la vila, passejos pels camins de ronda, senderisme i excursions pels boscos.\nI de nit... Inigualables vistes, el millor ambient, la millor companyia. Bona gastronomia, còctels exclusius i diversió assegurada en el Jardí del teu estiu.\nQuè més li pots demanar a les teves vacances?\nSi vols més informació sobre activitats a Begur, no dubtis en visitar Begur Turisme


Salut atura la reobertura de l'oci nocturn per la situació epidemiològica | NacióGarrotxa\nSalut atura la reobertura de l'oci nocturn per la situació epidemiològica\nVergés i Argimon es reuneixen amb el Govern per frenar la decisió adoptada dimarts\nper NacióGarrotxa , 8 d'octubre de 2020 a les 10:40 |\nUn dispensador de gel desinfectant a la barra d'una discoteca | EP\nEl Departament de Salut ha decidit aturar la reobertura de les discoteques i els locals d'oci nocturn per la situació epidemiològica de Catalunya, que ha empitjorat en els últims dies, segons ha avançat l'Ara. Aquest dimecres, de fet, el nombre de positius a les proves PCR s'ha disparat i ja supera els 236, una de les xifres més altes dels últims mesos. La consellera de Salut, Alba Vergés, i el secretari de Salut Pública, Josep Maria Argimon, s'han reunit a última hora per a abordar la situació i revertir la mesura adoptada dimarts.\nEl sector ha estat esperant aquestes últimes hores la publicació de la reobertura al Diari Oficial de la Generalitat (DOGC), que s'havia de publicar però finalment s'ha ajornat per qüestions tècniques.\nEls indicadors, que han augmentat, desaconsellen ara reobrir aquests espais. El pla de Salut contemplava que poguessin obrir fins les tres de la matinada però amb limitacions, com ara la prohibició d'utilitzar la pista de ball.\nEls responsables de l'oci nocturn a Catalunya han criticat el pla per insuficient, però ara hauran d'esperar encar unes setmanes més per poder reobrir, ja que les polítiques que s'imposen arran de la covid-19, basades en estadístiques, un dia són blanques i l'endemà negres.\nMAPA Menys de 1.000 aules estan confinades pel coronavirus, l'1,3% del total\nSocietat, oci nocturn, virus, Covid-19, salut, coronavirus, pandèmia, Covid, discoteques, Departament de Salut


LA VANGUARDIA. Indemnitzacions per acomiadament després de la Reforma Laboral: exempció IRPF\nLa Llei 3/2012, de 6 de juliol, de mesures urgents per a la reforma del mercat laboral va modificar el tractament de les indemnitzacions per acomiadament, i es consideren exemptes únicament les indemnitzacions per acomiadament amb reconeixement empresarial d'improcedència, produïts entre el 1 [...]\nL’Il·lustre Col•legi d’Advocats de Barcelona, el Col•legi d'Economistes de Catalunya, el Col•legi Oficial de Gestors Administratius de Catalunya, l’Il•lustre Col•legi de Titulats Empresarials, PIMEC, l’Associació Espanyola d'Assessors Fiscals a Catalunya i el Col•legi de l' [...]\nEls GA parlen d'emprenedoria a Onda Cero\nEl 14 de juliol, Alfonso Lluzar, president del Col•legi Oficial de Gestors Administratius de Catalunya, va ser entrevistat al programa “Balanç” d’Onda Cero per parlar sobre emprenedoria.\nPodreu escoltar l’entrevista a la secció “L’economia en positiu“, a l'enllaç segü [...]\nEuropa Press parla del Màster en Gestió Administrativa\nEl 10 de juliol, Europa Press va publicar una nota sobre el Màster en Gestió Administrativa, que organitzen conjuntament l’ISGAC i la Universitat Abat Oliba (UAO).\nPodeu llegir aquesta notícia a l’enllaç següent:\nJa podeu escoltar la col·laboració del Sr. Bruno Pardo, vice secretari de la Delegació de Lleida del Col·legi de Gestors Administratius de Catalunya, al programa “Un dia +” de l’emissora de ràdio UA1, el 9 de juliol passat, on va parlar de la recent aprovada reforma fiscal. Recordeu q [...]\nEl Col·legi, amb la finalitat de donar més visibilitat als gestors administratius a la societat, ha endegat un seguit de campanyes de comunicació. Com podreu comprovar, realitzem moltes accions per tal que els GA es converteixin en els professionals de referència en la gestió i l’assessor [...]


Campigneulles-les-Grandes - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n50° 26′ 08″ N, 1° 42′ 48″ E / 50.4356°N,1.7133°E / 50.4356; 1.7133Coord.: 50° 26′ 08″ N, 1° 42′ 48″ E / 50.4356°N,1.7133°E / 50.4356; 1.7133\nàrea de concentració metropolitana de Berck\nCampigneulles-les-Grandes és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 270 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Campigneulles-les-Grandes era de 270 persones. Hi havia 106 famílies de les quals 24 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 35 parelles sense fills, 39 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 121 habitatges, 105 eren l'habitatge principal de la família, 12 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 116 habitatges eren cases. Dels 105 habitatges principals, 87 estaven ocupats pels seus propietaris, 16 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 17 en tenien tres, 25 en tenien quatre i 60 en tenien cinc o més. 84 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 47 habitatges hi havia un automòbil i a 50 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Campigneulles-les-Grandes el 2009\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 174 persones, 127 eren actives i 47 eren inactives. De les 127 persones actives 119 estaven ocupades (68 homes i 51 dones) i 8 estaven aturades (4 homes i 4 dones). De les 47 persones inactives 11 estaven jubilades, 23 estaven estudiant i 13 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Campigneulles-les-Grandes hi havia 111 unitats fiscals que integraven 295,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.813 €.\nDels 12 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 2 d'empreses de construcció, 3 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 2 d'empreses de serveis i 2 d'entitats de l'administració pública.\nEls 2 establiments comercials que hi havia el 2009 eren botigues de roba.\nL'any 2000 a Campigneulles-les-Grandes hi havia 10 explotacions agrícoles.\nCampigneulles-les-Petites (1,9 km)\nWailly-Beaucamp (2,5 km)\nSorrus (2,6 km)\nAiron-Saint-Vaast (3,1 km)\nÉcuires (3,9 km)\nAiron-Notre-Dame (4,3 km)\nLa Madelaine-sous-Montreuil (4,6 km)\nMontreuil (4,7 km)\nBoisjean (4,8 km)\nLa Calotterie (4,8 km)\nSaint-Josse (5,2 km)\nRang-du-Fliers (5,6 km)\nVerton (5,6 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Campigneulles-les-Grandes\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Campigneulles-les-Grandes a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Campigneulles-les-Grandes a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Campigneulles-les-Grandes&oldid=29120541»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 gen 2022 a les 20:46.


Res ja no serà igual\njueves, 28 mayo 2020 - 14:49 h\nEmili Pons | 25/03/2020\nMal moment per fer crítiques de la gestió del coronavirus. I per escampar informacions que no estan contrastades. I per creure en conspiracions fantasioses. La realitat és que la malaltia s’escampa pel món i que cada dia creix el nombre de morts, i no tots són vells, com qualcú s’havia arribat a creure.\nDilluns a vespre -quan escric- a Espanya ja hi havia més de 33.000 infectats i més de 2.000 morts, la meitat a Madrid. I a Menorca es feia insuportable el goteig de nous positius fins arribar als 23. L’única notícia bona era que ja són més de 3.000 les persones recuperades.\nPel camí, aquells que xerren perquè tenen boca, que n’hi ha a totes les cases, s’han hagut d’empassar les seves paraules. Així el primer ministre britànic, que ara corre a aplicar les mateixes mesures que els altres països d’Europa. O l’inefable president nord-americà, exponent de l’estupidesa humana, que se’n reia de coronavirus com se’n riu del canvi climàtic.\nEl món científic -que és ara quan més se l’ha d’escoltar- ja fa dies que ho diu. Primer de tot és frenar que el virus s’encomani i creixi el nombre d’afectats. I açò només s’aconsegueix tenint la població aïllada. És la manera de no col·lapsar els hospitals i guanyar temps perquè es preparin nous pal·liatius, instrumental sanitari i, a mig termini, les vacunes adequades.\nPerò tenir aïllada la gent xoca amb l’activitat econòmica. Si s’han d’aturar totes les activitats que no siguin imprescindibles, s’ha de garantir a la vegada que tothom tengui assegurada la supervivència. Que tothom tengui assegurats uns ingressos com ja els tenen tots aquells que es poden acollir als expedients de regulació temporal de l’ocupació (ERTO).\nM’ho comentava una cosina des Mercadal dissabte passat. Hem d’evitar que el virus s’encomani, però estan renovant el seu carrer i tot el dia hi ha treballadors feinejant. Clar, el sector de la construcció no es pot acollir a les mesures excepcionals del decret d’estat d’alarma, i si no fa feina, no cobra. Com tants altres sectors.\nI aquest és el conflicte que avui divideix les administracions espanyoles: el tancament de totes les activitats no imprescindibles, amb garantia de les retribucions. Primer ho va demanar Catalunya, i el president Torra va rebre tota casta d’insults i recriminacions. «Fa política», deien. Però ara ja ho demanen també els governs de quatre comunitats autònomes més, i també la de Balears, encara que ho hagi de fer amb la boca petita per raons òbvies.\nMentrestant, arreu del món prenen iniciatives en aquest mateix sentit. A Alemanya ja ho ha fet l’estat de Baviera, i als Estats Units els de Nova York i Califòrnia, per posar els exemples més cridaners. I ningú no els ha acusat d’independentistes... Mos repeteixen que el virus no hi entén de fronteres, però no podran negar que tria territoris. Són moments en què el dilema és dramàtic: què és primer, la vida o l’economia?\nPerò és evident que, es triï l’opció que es triï, el món de després del coronavirus no serà el mateix que hem conegut fins ara. A part de plorar els milers de persones que hauran mort enfonyades en un hospital i que ningú no haurà pogut vetlar, serà el coment de passar comptes. La senyora Merkel, que cada dia dona proves de ser una presidenta de dalt de tot, ja ho ha dit prou clar. La situació que ve serà equiparable a la de l’Alemanya del final de la Segona Guerra Mundial.\n2 Estarem anys a recuperar l’economia, aquí i arreu del món. I l’única esperança és que obliguem els governants, que potser ja seran uns altres, a fer-ho millor que fins ara. Sense tant de creixement destructor. Sense els abusos escandalosos que hem permès. Sense l’existència inhumana que pateix més de la meitat de la població mundial. I potser també serà hora de socialitzar aquestes grans fortunes que s’han fet xuclant els més dèbils.\nPerò de moment assistim a la situació desesperada d’una societat prepotent que es pensava que ho tenia tot controlat. I que s’havia arribat a creure que dominava les forces del planeta. Si alguna cosa hem guanyat, és la floració de mostres de solidaritat que cada dia es manifesten arreu. Clar que també tenim els caps de fava que mai no entendran res.\nConfinat a Barcelona com m’ha tocat, faré cas del president Torra que, a diferència d’altres, fa discursos curts però objectius. Sense autobombo. I que insisteix que ara no toca fer recriminacions ni voler treure guanys polítics, encara que els mitjans de comunicació espanyols el continuen flastomant. Però una cosa no me’n puc estar de dir-la, ara que el govern compareix acompanyat i no de metges sinó de militars.\nSenyor Cap de l’Estat Major de la Defensa, dir-nos -i més quan ja sabem tot allò que sabem-, que «El rei és el primer soldat d’Espanya», no anima gens. Gens ni mica. Espanta.


Marc 7 de maig de 2011 a les 12:47\nLa segona es la casa de Rico en el carrer Sant Ramon?\nXavi 7 de maig de 2011 a les 13:08\nLa primera es el carrer Santa Rosa?\nAnònim 7 de maig de 2011 a les 16:21\nLa tercera es la sabateria de Otilio al carrer Sta Ana, si no es correcte el carrer rectifique-ho, gràcies Kike per les fotos.\nMarina Calatayud 7 de maig de 2011 a les 18:15\nLa primera és el carrer Verge del Carme.\nLa segona, com diu Marc, la casa de Rico, al carrer Sant Ramon.\nLa tercera crec que té raó Albert, és la sabateria del cartero, al carrer Sant Vicent.\nLes dos últimes son ben difícils....\nLa ultima foto es del Carrer de San Josep, la tercera, la de la porta en l´anella de corda esta difícil...hem pareix que ja he vist eixa foto anteriorment. La teua seguidora.\nMarina Calatayud 8 de maig de 2011 a les 22:11\nLa dona que pren el sol en la primera foto, la del carrer Verge del Carme, és la senyora Fulgencia


La Declaració de Tbilisi per al Turisme Sostenible - Comunicatur\nInici | Estudis | La Declaració de Tbilisi per al Turisme Sostenible\nL’Organització Mundial de Turisme (OMT) a la reunió del seu Consell Executiu celebrat a Tbilisi (Geòrgia) ha pres l’acord de transcendència: la Declaració de Tbilisi per al Turisme Sostenible.\nL’organització es reafirma el compromís per a treballar per una recuperació sostenible del turisme en diversos punts agrupats en tres eixos:\n-Per a la gent\n-Per la prosperitat\nI sota ells, els punts forts de la Declaració són:\n-Reconèixer al turisme com un dels sectors més afectats per la pandèmia.\n-Considerar la paralització mundial com una oportunitat per a reconduir al sector cap a un futur més sostenible i inclusiu.\n-Donar suport a l’ocupació i l’economia a través dels viatges i el turisme.\n-Afirmar que “creiem en la capacitat única del turisme per a donar suport a la recuperació de les societats enfront del desafiament sense precedents de la pandèmia COVID-19 i contribuir a l’Agenda 2030”.\nD’altra banda, van anunciar el proper 19 de gener del 2021 se celebrin les eleccions per escollir secretari general de la OMT per al període 2022-2025.\nPredicció de creixement en el turisme de negocis per al 2014


Tallers al Raval per millorar la salut de la gent gran i generar vincles entre els veïns | betevé Web\nCARMEN FUERTES, tècnica de salut comunitària de la Fundació Tot Raval\n“Per una banda és un espai de relació de gent gran del barri, normalment és un perfil de gent que ha perdut la seva xarxa familiar o la seva xarxa social i aquest és un espai per relacionar-se amb altres persones i per altra banda és promoure la salut de les persones.”\nJULIETA ORTIZ, participant de l’Escola de Salut de la Gent Gran del Raval\n“Perquè s’aprenen moltes coses que tenim mal apreses, per dir-ho d’alguna manera. Aprenem coses noves, a rectificar els errors del que fem, és molt cultural i molt educatiu.”\ndijous 19 de gener, 2017 , 20.56\nL'Escola de Salut de Gent Gran del Raval arriba enguany a la tercera edició. Cada dijous s'hi fan sessions d'aprenentatge i de relació per a persones majors de 65 anys amb l'objectiu de promoure un envelliment actiu.\nL'Escola de Salut de Gent Gran del Raval és una iniciativa sorgida de la Comissió de Gent Gran de Salut Comunitària del Raval. És un espai on persones majors de 65 anys del Raval aprenen com millorar la salut, com prevenir malalties, però sobretot, se'ls ofereix la possibilitat d'establir contacte amb altres veïns.\nEn aquesta iniciativa hi col·laboren agents socials del barri així com els diferents equipaments públics del Raval. Les sessions, amb una durada d'hora i mitja, abordaran diferents temàtiques com la cura del cuidador, la teràpia de l'abraçada o els beneficis de l'activitat física. Aquestes sessions es fan al Casal de Barri Folch i Torres cada dijous fins al 15 de juny.


Déu s’ha fet home - El Periódico Mediterráneo\nEns estem acostant a la celebració del Nadal. Els mitjans de comunicació de masses han convertit aquesta festa en una celebració del consum, de la cerca d’una felicitat material que sempre serà efímera o, com a màxim, d’exaltació d’uns bons sentiments que s’obliden quan passen aquests dies. Si ens deixem arrossegar per l’ambient cultural que ens envolta, en el qual Déu és el gran oblidat, el missatge central del Nadal passa desapercebut. I és que el Nadal no ens porta a un món irreal de somnis, sinó que ens parla de Déu. El que la fe ens permet contemplar en el pessebre de Betlem és al mateix Déu que, «per nosaltres els homes i per la nostra salvació, davallà del cel».


Lliure voluntat, una il·lusió necessària | LVMedia\nLliure voluntat, una il·lusió necessària\nTendim de forma natural a considerar-nos com a agents, és a dir, individus gratuïts i, per tant, moralment responsables de les nostres accions. Aquesta creença és tan profundament arrelada que pugui tenir resultats catastròfics: un nombre creixent d’estudis en psicologia social mostren que la creença de les persones sobre la seva pròpia llibertat provoca conseqüències tan perjudicials com una pèrdua d’autocontrol, un augment de l’agressió o una disminució en la freqüència del comportament altruista. En una d’aquestes experiències, els participants van rebre diners en funció de la seva partitura a un esdeveniment de raonament matemàtic. Però una falla intencional en el sistema els va permetre enganyar i inflar artificialment la seva puntuació. Participants que la creença en la seva lliure voluntat s’havia disminuït amb antelació van ser més triherents explotant aquest defecte. Altres estudis suggereixen que no hi ha més creure en la voluntat lliure, sigui la nostra o la dels altres, s’acompanya de menor sensibilitat a les emocions tan essencials com la culpa, la gratitud, o potser … L amor.\nA la vista De la importància d’aquesta pregunta, no és d’estranyar que reconstrueixi regularment en el debat públic. Així, el 2012, el llibre de l’escriptor nord-americà Sam Harris titulat Free Will (o Free Will) ha venut moltes còpies i ha generat moltes discussions a la premsa. No obstant això, S. Harris no acaricia els seus lectors en la direcció del cabell.\nQuan el cervell decideixi abans de mi\nAl contrari, tot el seu treball està treballant per mostrar quant , A la llum de les dades científiques actuals, seria absurd continuar creient en l’existència de la voluntat lliure. Les paraules de S. Harris no van fer res molt original. Forma part d’una tradició filosòfica que es pot remuntar a Baruch Spinoza i Julien Offray de Metrie, per a qui l’enfocament científic del comportament humà ja s’oposa a la il·lusió de la llibertat. Però les noves dades científiques estan a la disposició dels filòsofs d’avui, especialment les famoses “experiències del Libet”.\nBenjamin Libet (1916-2007) va ser investigador especialitzat en la neurofisiologia del moviment corporal voluntari. Durant la seva investigació, va observar que els moviments corporals voluntaris (com moure un dit) van ser sempre precedits en el temps per les fluctuacions elèctriques al cervell, mesurable al cuir cabellut, que va anomenar “Preparació potencial” (PP). De mitjana, es poden registrar potencials de preparació utilitzant 550 mil·lisegons d’electrodes abans que es produeixi el moviment. En altres paraules, quan es mouen voluntàriament el dit, aquesta acció muscular està precedida per aproximadament la meitat d’un segon amb una activitat elèctrica perfectament inconscient al cervell.\nFort d’aquests resultats, B. Libet ha preguntat què era el lloc de la intenció conscient en aquesta seqüència. Per tant, va convidar els seus participants a afegir una tasca senzilla: premeu un botó amb el dit quan van arribar a l’enveja. En fer això, els participants van haver de fixar un rellotge i assenyalar quan, segons ells, es van adonar de la primera vegada de la seva intenció de prémer el botó. En conjunt, aquestes mesures permeten establir l’ordre en què es produeixen els tres esdeveniments següents: l’acció del motor (premeu el botó), el “potencial de preparació” precedint l’acció i la intenció conscient d’aconseguir aquesta acció. Els resultats obtinguts van trobar que la cronologia és aquesta: el PP es pot mesurar uns 300 m abans de l’aparença conscient (reportada). En altres paraules, la intenció conscient no pot causar PP, ja que arriba després (quadre inferior).\negons B. Libet, Aquests resultats van significar que la intenció conscient no va tenir cap paper en la producció del moviment del dit. Es produiria íntegrament pels potencials preparatoris, és a dir, per esdeveniments neuronals inconscients que es produeixen abans de la consciència de la intenció.\nPer a tots, B. Libet no va concloure que la intenció i, per tant, què Som fluïts a la voluntat, no juga cap paper en les nostres accions. Amb les seves conviccions dualistes, segons el qual el cervell i l’esperit han de ser tractats com a entitats separades, B. Libet es va contenir per proposar una nova concepció del paper de la voluntat: l’esperit humà, i per tant la voluntat conscient, jugaria a paper negatiu.Mentre que el cervell s’havia programat sol i de si mateixes les nostres accions, la consciència es lliscarà temporalment entre aquesta programació i l’acció motora per exercir un veto, i així oposar-se, quan és necessari, a les pulsacions del cervell.\nLa il·lusió de la voluntat conscient\nLa majoria dels successors de B. Libet van reprendre els seus resultats sense assumir la seva teoria de la voluntat: la veuen per la prova que la llibertat humana és només una il·lusió. El raonament, bastant senzill, és el següent: Si l’acció motriu està totalment programada pels esdeveniments del cervell preparatòria, i si la consciència es produeix després d’aquests esdeveniments cerebrals, llavors la intenció conscient no té cap paper en la producció dels nostres moviments. Si identifiquem aquesta sensació d’actuació conscientment en la voluntat, llavors un és naturalment conduït a la conclusió que la voluntat humana és per naturalesa ineficaç, o és només un epifenomen que ens dóna la impressió enganyosa de ser els autors de les nostres accions. En qualsevol cas, la conclusió arriba al psicòleg Daniel Wegner en un llibre que va marcar el debat, la il·lusió de la voluntat conscient (en francès: la il·lusió de la voluntat conscient).\nRecordat anteriorment, la convicció de ser Els agents gratuïts i els responsables dels nostres actes són una part important de la imatge que tenim de nosaltres mateixos. Per tant, no és d’estranyar que els experiments de B. Libet han despertat tantes reaccions escèptiques o crítiques, especialment d’alguns filòsofs, sinó també científics. Així, les experiències del Libet van ser atacats en els seus mètodes d’observació. Però no va trigar molt a que aquests mateixos experiments, feta per B. Libet en electroencefalografia (EEG), es reprodueixen amb altres mitjans, com ara la imatge funcional de ressonància magnètica (IRMF). En una d’aquestes replicacions, realitzada per Chun Siong aviat i els seus companys, els participants van haver de triar entre dos botons. Com en les experiències del Libet, els participants van declarar conscients de la seva intenció de mitjana 200 m abans de l’acció. La seva acció, d’altra banda, es podia predir amb una oportunitat superior (50%) més de 10 segons abans de la seva execució, suggerint que l’activitat cerebral precedent a la intenció conscient juga un paper en la producció de l’acció.\nAixí que sembla difícil desafiar els resultats d’aquestes experiències, però és evident que és possible criticar les seves interpretacions, i denunciar la confusió de la confusió conceptual. que poden contenir. Això és el que fa el filòsof Alfred Mele. Els oponents de lliure argumentaran que la intenció conscient no juga cap paper en la producció d’acció i que només els esdeveniments cerebrals produeixen aquesta mateixa acció. A. Mele suggereix, mentrestant, que podríem, així com els esdeveniments produeixen accions perquè provoquen intenció conscient que, al seu torn, provoca l’acció. Reconciliríem els resultats de B. Libet amb la sensació que estem en algun lloc lliure i conscient de les nostres accions.\nPerò alguns crítics rebutgen aquesta solució: segons ells, admetre que les nostres intencions conscients són el producte d’influències inconscients Que no controlem contradiu la idea mateixa de la lliure voluntat. És una concepció almenys exigent de llibertat humana: ser lliure seria ser la font conscient i majoritàriament final de cadascuna de les nostres accions: “Ultimate” significa que les nostres decisions i intencions no tindrien ni determinants ni fonts anteriors. Però hi ha més modest que admeti que la llibertat no és més que el poder d’actuar en funció de les raons, i d’acord amb el més important. Aquests dissenys són sovint anomenats “compatibilistes” perquè consideren que el determinisme en general i el fet que les nostres decisions siguin el producte de les influències externes són compatibles amb la idea de llibertat. Alguns filòsofs, dels quals Daniel Dennett, per tant, va criticar els opositors científics de la lliure voluntat de fer front als molins de vent que prenen objectiu una concepció massa restrictiva de la llibertat, mentre que hi ha versions més raonables. Això no va silenciar els seus oponents, per la qual cosa “la compatibilitat” no té cap valor: només veuen una invenció filosòfica ad hoc i un pas de pas per salvar la noció de lliure albir.\nPerò què pensen la gent normal, com tu i jo? Això és exactament la qüestió d’alguns filòsofs “experimentals”, incloses les nahmies Eddy. Busco entendre el que volem dir per “llibertat” i “lliure voluntat”, aquests filòsofs van investigar un públic ampli.Van descobrir que la majoria de la gent té, de fet, un disseny perfectament compatible de la llibertat. Estan disposats a considerar-se lliure d’agents que les decisions i les accions estan completament determinades pel seu entorn, i per tant, totalment previsible … en un estudi recent, han demostrat que la majoria de la gent pensava que era possible que un agent actuï “lliurement” Quan es podia predir fins i tot les seves accions de la seva activitat cerebral. En altres paraules, per a vostè i jo, no hi ha contradicció entre els resultats de les experiències del LIBET i la nostra concepció ordinària de la lliure voluntat. Això podria donar dificultats per als opositors declarats de la lliure voluntat, les manifestacions de les quals són filosòficament impotents per refutar el sentit comú.\n• Què us sembla? Una introducció a la filosofia experimental Florian Cova, Germina, 2011.\n• Gratuït: per què la ciència no ha tingut novetat lliure voluntat\n“Està bé si” el meu El cervell em va fer fer-ho “. Intuïcions de les persones sobre la lliure voluntat i la cognició de predicció neurocientífica “\nEddy Nahmias, Jason Shepard i Shane Reuter, cognició, vol. CXXXIII, N ° 2, novembre de 2014.\n•” Desconcita els determinants de les decisions lliures en el cervell humà ”\nChun Siong aviat et al., Nature Neurocience, vol. XI, N ° 5, 2008.\n• La il·lusió de la voluntat conscient de Daniel M. Wegner, MIT PRESS, 2002.


La COVID19 ha provocat una situació de necessitat sobrevinguda i a més ha accelerat l’adopció d’una sèrie de pràctiques i coneixements tecnològics per part de la gran majoria de la societat com mai havíem vist abans. Pràctiques i coneixements que han vingut per quedar-se.\nS'ha demostrat que les telecomunicacions i les TIC són elements clau i que els professionals que ens hi dediquem tenim molt a dir.\nPer això, amb aquesta sessió online convocada per Telecos.cat i oberta a tothom, volem obrir un procés participatiu on els enginyers i enginyeres aportin el seu talent, opinió i experiència professional per orientar i realitzar projectes en benefici de tots.


A taula: De barres i panets\nFa unes setmanes vaig fer la recepta de panets blancs de La Maleta de Boston i vam quedar molt contents del resultat. Avui he decidit tornar-hi però fent barres enlloc de panets, i el resultat ha estat encara millor. La recepta és senzilla i no demana un temps de fermentació massa gran, al contrari: no hi ha massa mare sinó llevat de forner i el preferment que es fa al principi està llest amb poca estona. El pa resultant no té el gust profund que li donaria la massa mare, però la textura de la molla -finíssima, molt suau- i el gust intens de l'oli fan que sigui un pa perfecte per menjar tot sol o com a entrepà -amb tomàquet, of course ;-)\n-500 grs. de farina de força\n-25 grs. d'oli d'oliva\n-350 ml. d'aigua mineral\n-7 grs. de sal (8 en el nostre cas, que la balança que tenim va de dos grams en dos grams)\n-3 grs. de sucre (4, per la mateixa raó)\n-1 sobre de llevat de forner (marca maizena en el nostre cas)\nEs fa el preferment amb 50 grams de farina de força, 50 mililitres d'aigua i el llevat, barrejant-ho tot en un bol i deixant que dobli el seu volum, tapat amb paper film.\nEs posen tots els ingredients a la panificadora -restant del total els que hem utilitzat pel preferment- i s'inicia el programa d'amassar (en la nostra màquina el programa 11: 5 minuts d'amassat, 5 minuts de repòs, 20 minuts d'amassat, 1 hora de repòs).\nPassat aquest temps es treu la massa de la cubeta i es col·loca sobre una superfície enfarinada per tallar-la i donar-li la forma que vulguem, en el nostre cas barres gruixudes. Es deixa la massa a la safata del forn sobre un paper encerat, es tapa i es deixa créixer per segona vegada. Depenent de la temperatura caldrà més o menys estona, en el cas d'avui una mitja hora.\nFinalment s'hi fan els talls, es polvoritza amb aigua salada i es cou al forn preescalfat fins que sigui ben cuit.\nSobre les mesures: quan estava amassant hi he afegit farina, no sabria precisar quanta, perquè la massa era un pèl líquida. Si heu de fer la recepta tingueu en compte aquest aspecte.\nSobre la polvorització amb aigua salada: segurament seria millor aplicar la tècnica de Peter Reinhart per aconseguir una crosta cruixent -col·locar una safata al forn mentre el preescalfem i posar-hi aigua bullent quan el pa ja es dins, a l'hora que polvoritzem a intervals de 30 segons les parets del forn-, però m'ha fet mandra, francament.\nSobre la forma: Sí, haurem de practicar més a l'hora de fer les barres o renunciar definitivament al concepte de simetria. No en va diu Peter Reinhart a El aprendiz de panadero que és amb les barres que els mestres posen a prova els alumnes...\nDono fe que el pa està boníssim: me l'he menjat sol!. Té una textura, una olor i un sabor molt bo. M'encanta i l'hem de repetir.\nAvui he provat de fer les galetes amb nous i xocolata canviant les nous per avellanes. De gust estaven prou bones (provaré amb altres xocolates), però pel meu gust m'han quedat una mica massa dures. Pot ser pel forn? Les hi he deixades una mica més del temps que recomana la recepta, perquè em semblava que estaven toves...\nostres que be t'ha quedat\nprovaré de fer-ho pero sense panificadora a veure si em surt.\nAh, quant aprenem amb vosaltres. Felicitats.\nEi, però aquest pa és super professional, no? Que teniu algun forner a la família? Per cert, sempre m'he preguntat on es compren aquests ingredients específics per a fer pans i masses pastisseres. Una vegada ho vaig provar al forn del costat de casa i em van dir que aquests productes no els poden vendre a les fleques...\nQueralt: encara que sembli que els falta una mica per coure, compte que de seguida es cremen. Més val treure-les un pèl abans i que s'acabin d'endurir a temperatura ambient.\nGina: prova-ho, prova-ho, és fàcil de fer i ideal per a panets.\nStarbase: l'avantatge dels blocs és que els uns podem partir dels experiments dels altres i aprofitar-nos de les mútues experiències. Així ens estalviem moltes decepcions...\nAnna: nosaltres comprem la farina a la botiga que ens va recomanar l'Iban, J. Renobell, perquè no en trobàvem als comerços habituals. El llevat sec (marca maizena) sí que és fàcil de trobar. I la massa mare... l'hauràs de fer ;-)\nQueralt, no entenc allò de "dures". A mi m'agraden cruixents, que és com dures, no? i sí, de seguida és fan, compte, que són fines.\nAnna, nosaltres ens vam enganxar al pa amb l'Iban . A més només necessites llevat fresc (ja es troba a molts supers a la secció de mantegues) o sec (Maizena o Vahiné, al costat del Royal de tota la vida, únicament ha de posar llevat de "forner"). I Renobell ha estat una gran trobada per a la farina de força i moltes coses més!\nT'han quedat preciosas. En sembla que ets molt perfecccionista.\nJa vaig veure el teu comentari pero no he pogut contestar, vaig molt liada.


JOCS DE EL PETIT HEROI - Juga gratis a jocs online\nJocss online gratis el petit heroi\nJocs el petit heroi\nAquí trobaràs una selecció de jocs el petit heroi per jugar gratis a SuperJocs.com, la web de jocs gratuïts a Internet. Tria jocs el petit heroi de la llista i juga ara, sense descarregar res. Aquests jocs el petit heroi són gratis.\nJuga a jocs el petit heroi\nJOCS de EL PETIT HEROI per a jugar gratis i online. Juga ara i sense descarregar res a jocs de el petit heroi a Super Jocs, la millor web de jocs gratis online.. Juga ara a jocs de el petit heroi, és gratis i no has d'instal·lar res si jugues a la web de jocs SuperJocs.com. Aquí trobaràs Jocs el petit heroi. Si vols jugar a el petit heroi gratis, visita'ns cada dia a SuperJocs.com. Tots els dies actualitzem els jocs i no oblidis recomanar-nos als teus amics i amigues!


Conèixer Catalunya: ESCOLA PÚBLICA DE SANT JORDI DESVALLS. EL GIRONÈS. CATALUNYA


Right Moves feat. Keida feat. Shenseea\nAccelerate feat. Ty Dolla $Ign feat. 2 Chainz


L’edifici, de formigó i vidre, amb un sostre amb una filigrana de vidre preciós, que deixa passar tota la llum de l’exterior.\nPerò també ha patit algun que altre problema, al gener següent de la inauguració, una forta ràfega de vent va fer caure dues de les bigues d’acer (dues tones cadascuna) de la façana. Una va caure sobre les escales principals. No va haver-hi ferits, però l’estació es va tancar per insegura uns dies fins a comprovar que les altres estiguessin bé. I com no, els problemes de responsabilitat van anar dels arquitectes, als responsables de l’obra, als proveïdors de material... I així... Com aquí!\nEn algunes coses, certament tan hi fa ser alemany com català, espanyol o el que sigui. En qüestió de responsabilitats, està clar que a ningú li agrada reconèixer la feina mal feta!\ndilluns, d’octubre 01, 2007 7:08:00 p. m.


Actes | lullalcultural | Pàgina 2\nRealització d’actes, presentacions i altres esdeveniments de l’associació L’Ullal Cultural\nConferències, Jornades Josep Marco, presentació, presentació llibre\nL’associació l’Ullal Cultural es complau en convidar-vos a la 4na edició de les Jornades Josep Marco que tindran lloc entre els dies 29 d’abril i 4 de juny. Enguany estaran dedicades a la “Renaixença”, amb un conjunt d’activitats culturals i de lleure que esperem que siga del vostre gust.\nExposició: “La recuperació de la democràcia a Algemesí (1975-1983)”\nPosted by jaumesegura in Actes, Uncategorized\nAlgemesí, Exposició, Identitat, Transició, Ullal Cultural\nLa associació té el gust de convidar-vos a la inauguració de l’exposició “La recuperació de la democràcia a Algemesí (1975-1983)” el proper dia 28 de novembre a les 13h al Museu de la Festa d’Algemesí. Aquesta és una exposició que reviu la transició a la democràcia al nostre poble, en el marc del nostre país. És una exposició de la qual és autor el jove historiador Raül Añó i que ha estat dissenyada per Estudi Cantoner.\nL’exposició va acompanyada de dues taules rodones. D’una banda uns testimonis ens donaran raó de la seua experiència com a protagonistes, i per altra banda els historiadors faran una anàlisi des del punt de vista històric a aquest moment tan important per al nostre país.\n28 Dimarts abr. 2015\nJornades Josep Marco, Ullal Cultural\nMarxa Senderista Nocturna: La ruta de l’aigua\nJornades Josep Marco, Marxa\nDins de les Jornades Josep Marco, el CAMA i l’Ullal Cultural vos conviden a participar en una nova edició de la Marxa Senderista Nocturna que enguany té per lema “la ruta de l’aigua”. Aquesta marxa pels indrets aqüífers d’Algemesí tindrà lloc el pròxim dia 2 de maig. La sortida serà a les 19h des del Jurat de Reg (recordeu que cal dur sopar, frontal i sabata adequada).\nConcert de Nèstor Mont al Teatre Municipal (Jornades Josep Marco)\nActes 25 d'abril, Concert\nAvui divendres 24 d’abril, al Teatre Municipal d’Algemesí el nostre benvolgut Nèstor ens ofereix un recital a les 22h, dins de les Jornades Josep Marco. No ho dubteu, veniu-hi que encara hi trobareu entrada. Podeu passar-vos aquesta vesprada per la Llibreria Samaruc o comprar-la a la taquilla del teatre.\n3es Jornades Josep Marco: Conferència de Josep Vicent Boira “Els valencians al 2015. De la tempesta perfecta a l’any zero?”\nIdentitat, l'or dels valencians, Ullal Cultural\nL’Ullal Cultural ha organitzat un any més les seues Jornades Josep Marco.\nUs convidem als dos primers actes que enceten aquestes jornades i us recomanem especialment el que enceta les Jornades ja que és un tema del qual ens hem ocupat reiteradament: el finançament del valencians.\nLes jornades comencen el pròxim divendres 10 d’abril, a les 19.30h, a la sala del Casino, amb una conferència de Josep Vicent Boira Mahiques que porta per títol: “Els valencians al 2015. De la tempesta perfecta a l’any zero?”\nCafè filosòfic: reflexions sobre el dolor i el patiment des del pensament de Schopenhauer\nHola a tots i totes: de nou estem preparant una nova sessió del Cafè Filosòfic. Ens trobarem el dilluns 23 de març, com sempre, a les 19 hores, a la Biblioteca Municipal. Seguim reflexionant sobre el sofriment i el dolor en el món i preguntant-nos que pot fer la filosofia per l’home. En esta ocasió l’autor a treballar és Schopenhauer un filosof estraordinari que ja de ben jove va tenir una intuició fonamental del món i de la vida, i a partir d’ella va desenvolupar tota la seua aportació filosòfica: “la vida és esencialment dolor”. És un autor que posa en qüestió quasi totes les “certeces” que creiem tenir sobre la vida, el món i sobre el seu sentit o finalitat. Estem segurs que ens facilitarà un debat profund, interessant i enriquidor per a tots i totes. Us esperem per endinsar-nos en el discurs tant desassossegant i a la vegada tan lúcid del mestre Schopenhauer.\nEn aquest sessió hi ha dos arxius que us deixem ací:


Puma Epic Flip v2 Vermell comprar i ofertes a Dressinn\nHigh Risk Red / Dazzling Blue High Risk Red / Dazzling Blue High Risk Red / Dazzling Blue High Risk Red / Dazzling Blue High Risk Red / Dazzling Blue High Risk Red / Dazzling Blue High Risk Red / Dazzling Blue High Risk Red / Dazzling Blue High Risk Red / Dazzling Blue High Risk Red / Dazzling Blue\nColor: High Risk Red / Dazzling Blue\nCompleta la teva compra de Puma Epic Flip v2 amb la nostra selecció de Calçat home i productes de Xancletes. Navega per totes les categories de moda a dressinn i descobreix la teva botiga online especialitzada en material de moda . Aconseguiràs tot el material de Xancletes al preu més baix, 100% garantit a dressinn!