l'Institut Valencià de Cultura desvela la imatge del cartell de la 33a edició de Cinema Jove\nEls artistes Anna Devís i Daniel Rueda, responsables de la imatge, i la directora d'art del festival, Julia Valencia, ha presentat el cartell d'aquesta edició en un acte a l'EASD València (Escola d'Art i Superior de Disseny de València). El festival, organitzat per l'Institut Valencià de Cultura, celebra la seua 33a edició entre el 22 i el 29 de juny.\nEl motiu principal del cartell d'enguany de Cinema Jove és la figura d'una dona d'esquena, en plena pujada d'una escala vertical, a punt d'aconseguir l'últim escaló amb la punta dels dits. En paral·lel, i també en vertical, es mostren les dates de celebració del festival de cinema.\n"La imatge del cartell evoca el concepte d''ascensió', vinculat amb el leitmotiv del cinema i al qual se li pot traure múltiples significats", ha declarat Daniel Rueda, un dels creadors de la imatge del cartell de la 33a edició del Festival Internacional de Cinema de València-Cinema Jove.\nLa directora d'art de Cinema Jove, Julia Valencia, responsable última de la composició, ha destacat la coherència del resultat amb la imatge general del certamen. "Tant el cartell com l'escultura del premi o l'escenografia de les gales d'inauguració i clausura, per posar alguns exemples, responen als mateixos conceptes, a una idea comuna", ha afegit la directora artística.\nLa directora d'art del festival va triar aquesta parella d'artistes, igual que va fer l'any anterior amb Patricia Bolinches i Señor García, perquè "junts formen un duo creatiu on la personalitat dels dos ha trobat un llenguatge únic".\nAmbientades en ciutats de tot el món i plenes d'estructures cridaneres, formes simples i colors pastel, les imatges de Devís i Rueda no sols parlen d'elegància, simplicitat i minimalisme, sinó que subratllen belles arquitectures i mostren una forma única d'experimentar la vida quotidiana i interactuar amb el nostre entorn més immediat.\nTant Devís (instagram.com/anniset) com Rueda (instagram.com/drcuerda), tenen centenars de milers de seguidors en Instagram i han treballat per a Netflix, Coca-Cola, Smart o Swatch, i la seua ha donat la volta al món passant des dels carrers de València a copar les pantalles de la famosa Times Square de Nova York. No obstant això, Devís i Rueda van destacar la novetat que resulta per als dos treballar per primera vegada "per a un festival de cinema".\nL'acte de presentació del cartell va donar pas a la taula redona titulada 'El director creativo y otros animales mitológicos'. Al costat de Valencia, Devís i Rueda, va participar Patricia Bolinches, responsable de la imatge del cartell de l'anterior edició. "Més enllà de mostrar el nou cartell, hem volgut fer d'aquesta presentació un acte didàctic sobre la necessitat d'una direcció d'art en qualsevol esdeveniment cultural", ha indicat Carlos Madrid, director de Cinema Jove.\nEl festival comptarà amb les seccions oficials de llargmetratges, curtmetratges, webseries, trobada audiovisual de joves i diversos cicles paral·lels com Beats & Frames, dedicat a la música electrònica, una retrospectiva del productor castellonenc Fernando Bovaira o el jove Brian de Palma, en el qual es projectaran els primers 'films' del director nord-americà.\nDesvelada la imatge del cartell de la 33a edició de Cinema Jove


Jiménez Santamaría, J.\n
Licenciado en Veterinaria. Internado en Clínica de Animales Exóticos en el Hospital de la Facultad de Veterinaria de la Universitat Autònoma de Barcelona. Fundador Clínica Veterinària els Altres.
\n
Licenciado en Veterinaria. Doctor en Veterinaria por la Universidad de Giessen (Alemania). Fundador Clínica Veterinària Els Altres (Barcelona).
\n
Licenciado en Veterinaria. Doctor en Veterinaria por la Universidad de Turín Consultas Veterinarias para Aves y Animales Exóticos y Silvestres, Clinica Veterinaria Valcurone, Missaglia (Italia).
\n
Licenciado en Veterinaria. Magister en Medicina Animal por la Facultad de Veterinaria de la Universitat Autònoma de Barcelona. Director Científico del Centro de Recuperación de Anfibios y Reptiles de Cataluña (CRARC).


Tanquen un centre de dia de persones majors a València pel positiu d'un treballador\nTanquen un centre de dia de persones majors a València pel positiu d’un treballador\nConfinen a 60 ancians després de detectar-se un positiu per coronavirus en el centre de dia "La Amistad" de València.\nL’Ajuntament de València ha tancat este matí el centre de dia per a persones majors dependents de “La Amistad”, i ha enviat a casa als seixanta usuaris que reben els seus serveis. El motiu és el positiu en coronavirus d’un dels psicòlegs del centre, que ha obligat a posar en marxa el protocol habitual en estos casos.\nSegons confirmen fonts municipals, el positiu és un treballador del centre de dia que hauria estat en contacte amb els usuaris. De manera immediata, s’han desallotjat les instal·lacions i ordenat el confinament de les persones majors.\nÉs el primer positiu que es detecta en un centre de dia de gestió municipal a la ciutat de València des que començarà la pandèmia el mes de març. El local romandrà tancat durant un mínim de 10 dies per a evitar més casos.\nPer a poder suplir el servei que s’estava donant, l’Ajuntament realitzarà un seguiment telefònic a cadascuna de les persones afectades i se’ls inclourà en el programa de Menjar a Casa.


El Comú de Figueres s'incorpora a la candidatura de Guanyem Figueres - Diari de Girona\nEl Comú de Figueres s'incorpora a la candidatura de Guanyem Figueres\nL'assemblea local de Catalunya en Comú decideix no presentar-se a les eleccions municipals i participar en la candidatura d'esquerres\n07.02.2019 | 20:16\nL'assemblea local de Catalunya en Comú a Figueres ha decidit, en l'assemblea celebrada aquest dimarts, no formar candidatura electoral pròpia per als comicis del mes de maig. Aixímateix, també ha acordat participar activament del projecte de candidatura d'esquerres i ciutadana Guanyem Figueres, que es va impulsar públicament el passat 25 de gener, i que té el suport de la CUP de Figueres, Compromís d'Esquerres per Figueres, MES, La Forja i Som Alternativa.\nAixí, el Comú de Figueres, i les persones inscrites que a títol individual així ho considerin, participarà, des de l'assemblea constituent d'aquest divendres, en l'impuls del projecte de Guanyem Figueres, en la confecció del seu programa electoral i en l'elecció de la candidatura que representarà l'esquerra alternativa de forma unitària i oberta a la ciutadania per a les properes eleccions municipals.\nEl coordinador del Comú de Figueres, Mario Izquierdo, assegura que "l'escenari actual de fragmentació al ple no afavoreix el debat ni la presa de decisions que necessita Figueres per resoldre els problemes que arrosseguem de fa anys". Izquierdo considera que "fa falta una força política potent i amb les idees clares, amb un model de ciutat i unes propostes orientades al bé comú. Una proposta política que guanyi la ciutat per a les persones"


L'etern retorn del primer amor LA FILIAL de Dovlàtov llegida per Jordi Sellarès (03.03.16) - laBreu Edicions : laBreu Edicions L'etern retorn del primer amor LA FILIAL de Dovlàtov llegida per Jordi Sellarès (03.03.16) - laBreu Edicions\nL’etern retorn del primer amor\nLa filial Serguei Dovlàtov\nLaBreu Edicions estrenen 2016 amb una nova entrega del seu buc insígnia dins la col·lecció La intrusa, el gran Serguei Dovlàtov (1941-1990). Com en totes les altres novel·les d’aquest escriptor rus, el component autobiogràfic té un paper cabdal. Si a Els nostres Dovlàtov ens presentava la seva família excepcional, a voltes estrambòtica, a La filial es centra en un esdeveniment concret, ja en la seva etapa d’exili als Estats Units, a finals dels 80. El periodista i escriptor Dalmàtov, alter ego del mateix Dovlàtov, treballa a l’emissora de ràdio “La Tercera Onada”, pal de paller d’ona llarga per a tots aquells russos exiliats, i també per aquells que aconsegueixen eludir la censura, que somien amb la caiguda final de la Unió Soviètica, en un moment en que una paraula, la Perestroika, comença a sobrevolar el bloc oriental.\nEl món dels exiliats és ja en sí mateix un microclima, amb algunes llums i moltes ombres. En Dalmàtov encara coneixerà més d’aquestes ombres quan sigui enviat a Los Angeles, per cobrir una trobada, o conferència, o convenció, sobre Rússia. Sobre la present i, sobretot, sobre la futura Rússia, sobre com els exiliats, ja siguin polítics, econòmics, religiosos, o cap de les anteriors, preveuen o volen que sigui la Rússia del demà post-soviètic. En aquesta convenció, “El futur de Rússia”, cadascú hi dirà la seva, ja siguin liberals, aristòcrates de capa caiguda, nacionalistes eslavòfils, socialdemòcrates antistalinistes o professors americans coneixedors de la realitat soviètica. I no es posaran d’acord. I s’enredaran en discussions eternes, en un espiral inacabable que no portarà enlloc i que no farà altra cosa que afegir encara més patetisme i absurd a tot plegat.\nAmb diàlegs incisius i situacions estrambòtiques, Dovlàtov encerta en retratar tota aquella societat a l’exili que, només per tractar-se d’opositors a un règim de partit únic situat a l’altra de l’oceà, es creuen vés a saber què, però que al capdavall no deixen de ser una patuleia d’arreplegats amb ínfules de grandesa, la majoria. Entre aquestes tensions bizantines, Dalmàtov es troba amb la veritable “patata calenta” d’aquesta història. Tàssia, el seu amor de joventut que el va deixar plantat fa quinze anys, es presenta a la seva habitació d’hotel a Los Angeles, com aquell qui no vol la cosa, per embolicar-li la vida.\nA partir d’aquest moment Dovlàtov intercalarà flashbakcs de joventut amb el present. Així ens assabentem de l’actitud dominadora de Tàssia, de com s’aprofitava de l’enamorament i la devoció que Dalmàtov sentia per ella, de les males jugades que li feia i de com ell, babau, hi queia de quatre grapes. La típica història de l’etern retorn de l’amor juvenil, aquell que no s’esfuma mai del tot i es presenta quan menys ho esperem. Però Dalmàtov, lluny de recaure, es recolza en els flashbacks per justificar les seves reaccions, primer perplexitat però més endavant la maduresa d’un gat vell que ja les ha viscut de tots colors i que no es tornarà a deixar engalipar a la primera de canvi.\nEl retrobament entre Dalmàtov i Tàssia i la seva convivència a l’hotel de Los Angeles és la típica situació que pot evocar a comèdia romàntica barata, si no fos perquè Dovlàtov la inunda de vinagre, cinisme i dards enverinats (la portada del llibre, en aquest cas, força il·lustrativa), i essent fidel al seu estil, que tanta admiració i devoció s’ha guanyat a casa nostra: llenguatge directe, sense artificis, incisiu, amb pinzellades d’absurd i humor negre.\nMalgrat que personalment em va agradar més Els nostres, per la seva temàtica i proposta coral amb multitud de personatges inoblidables, La filial no decebrà als fidels seguidors de Dovlàtov, que cada dia són més. I els que encara no ho sou, és perquè encara no el coneixeu.\nCategoria: Blogs, Col·leccions, La intrusa, Premsa | Etiquetes: els nostres, jordi sellarès, la filial, labreu edicions, miquel cabal, Serguei Dovlàtov


Aspronis demana suport als ajuntaments per la greu situació de les entitats socials | Blanesaldia\nPublicat el 05 de febrer, 2019 - 19:01 CET\nConcentració davant de l’Ajuntament de Malgrat de Mar\nLa Fundació Aspronis ha iniciat mobilitzacions avui dimarts per denunciar la greu situació en què es troben les organitzacions i entitats dedicades a l’atenció i el suport a les persones amb discapacitat intel·lectual, discapacitat física, paràlisi cerebral/pluridiscapacitat o amb problemes de salut mental, així com les dedicades a l’atenció precoç.\nPer això un grup de persones ateses de la Fundació, treballadors i el director general, Francesc Durà, ha presentat un document a les alcaldies de Malgrat de Mar i Palafolls aquest matí, una acció que també realitzaran aquest proper dijous, 7 de febrer, a Blanes, a les 9 del matí, i a Lloret de Mar a les 11’30h. Al document, l’entitat explica les reivindicacions del sector per a la fi de la congelació i les retallades dels mòduls assistencials amb què la Generalitat financia els serveis, una situació que s’arrossega des de 2009 i que compromet seriosament l’atenció dels col·lectius.\nReclama també la greu situació en què deixa els Centres Especials de Treball (CETs) l’augment del Salari Mínim Interprofessional (SMI) a 900 euros, un fet que el sector celebra com a avenç social però que ha d’assumir sense cap tipus de mesura de finançament per part de la Generalitat ni de l’Estat. Els quatre ajuntaments on s’inicien les accions, Malgrat, Palafolls, Blanes i Lloret de Mar són els municipis d’on provenen més persones ateses o treballadors/es i per als quals treballa directament ja sigui amb serveis assistencials o mitjançant el CET.\nLes organitzacions representants de persones amb discapacitat intel·lectual i de la resta de col·lectiu fa mesos que denuncien la situació que arrosseguen des del 2009 a causa de la congelació i posterior retallada de les tarifes amb les que la Generalitat de Catalunya financia els serveis d’atenció. Per això, de manera reiterada han reclamat un pla urgent de recuperació que contempli una actualització i increment de preus per aturar aquesta pèrdua continuada dels últims deu anys, no comprometre més l’atenció a les persones i poder millorar les condicions salarials dels professionals.\nSón més de 100.000 persones ateses, més de 20.000 professionals i més de 400 entitats afectades. Durant aquesta dècada, les entitats han hagut d’assumir l’impacte de les retallades i la congelació, i també han hagut de fer front a un increment acumulat dels costos d’un 9,33%. Malgrat que el cost de la vida s’ha encarit significativament (amb un IPC acumulat del 15,90% a Catalunya i un increment de 5 punts de l’IVA), els serveis a les persones s’han continuat prestant amb la menor afectació possible gràcies a l’esforç i el compromís de les entitats i els professionals. Fins ara, la resposta del Govern de la Generalitat ha estat una negativa a acordar un pla de recuperació.\nConcentració davant de l’Ajuntament de Palafolls\nAfectació de la pujada del Salari Mínim Interprofesional\nEls CETs d’iniciativa social tenen moltes dificultats. Durant els darrers anys, les retallades de l’administració han provocat un debilitament continuat de la situació financera de les entitats, juntament amb altres problemes no resolts lligats al model. L’increment del Salari Mínim Interprofessional (SMI), un avenç social que les entitats celebren pel que comporta de benefici als col·lectius, posa en risc el manteniment de 9.000 llocs de treball de persones amb discapacitat amb especials dificultats a Catalunya.\nAl CET de la Fundació Aspronis treballen 110 persones amb discapacitat intel·lectual, 10 amb discapacitat física, i 60 professionals especialitzats, en tasques de manipulats, envasats, jardineria, senyalització viària i mobiliari urbà.\nERC demana a l’alcalde de Blanes que l’Ajuntament dongui suport real a…\n← Inaugurada a Blanes una exposició sobre els 100 anys del cava Laviret Blanes es prepara pels actes del Carnaval de la Costa Brava Sud 2019 →


Denuncien el propietari d'una caseta de camp de Tortosa per enverinar gossos amb esquers - Canal 21\nDenuncien el propietari d’una caseta de camp de Tortosa per enverinar gossos amb esquers\nDesprés d’un operatiu de vigilància i diferents esperes, els agents van enxampar el propietari de la caseta manipulant els esquers. Va ser identificat i se li va requisar un pot amb el granulat que usava com a verí. Els fets han estat denunciats al Jutjat d’Instrucció en funcions de guàrdia de Tortosa atès que poden ser constitutius d’un delicte contra la fauna previst al codi penal, ja que l’ús de verins i llaços són mètodes de caça expressament prohibits ja que estan declarats com a massius i no selectius.\nAquests delictes poden arribar a tenir penes de presó de 4 mesos a dos anys o multa de 8 a 24 mesos i, en qualsevol cas, inhabilitació especial per a professió o ofici i inhabilitació especial del dret de caçar d’un a tres anys. En aquest cas, a més, també podria considerar-se delicte el fet d’haver afectat animals de companyia i es podrien imposar penes superiors en grau pel fet de tractar-se d’un espai natural protegit. El responsable de l’enverinament també haurà de fer front a la demanda civil per la mort del gos i els tractaments veterinaris, a més dels perjudicis causats al propietari dels gossos. // Via ACN.\nTags: Agents RuralsANimalsBaix EbreGossosSocietatTortosa\nJxCat torna a reclamar la reobertura dels CAP i consultoris locals al Baix Ebre\nSalut registra 29 positius més per coronavirus a les Terres de l’Ebre\nDos vehicles cauen a la sèquia en un accident a la carretera de PobleNou a la Ràpita


Col·lecció: Prisma, núm. 48\nTrenta personatges singulars de les comarques gironines (1808-1936) pretén ser un passeig per la història de les terres gironines al llarg del segle XIX i primer terç del segle XX de la mà de persones que no acostumen a ser les protagonistes dels llibres d’història. Homes i dones sorgits de les classes populars, alguns amb components llegendaris, permeten una nova visió de la història gràcies a la seva peculiar mirada. Amb ells reviurem alguns episodis històrics, coneixerem el món de la cultura popular i ens endinsarem en ambients marginals. Un pintor un xic excèntric, una beata entre ateus, un guia de muntanya capaç de creuar Europa a peu o un metge sinistre són només un petit tast d’aquests nous homenots i donotes, manllevant l’expressió de l’escriptor Josep Pla.\nJordi Cortès, nascut a Badalona, actualment resideix a Barcelona. Llicenciat en Geografia i Història per la Universitat de Barcelona, s’ha dedicat principalment a la docència. Des de sempre ha compaginat aquesta tasca amb l’escriptura. Ha conreat diferents gèneres literaris, entre els quals l’assaig geogràfic i històric. En aquest camp destaquen els treballs sobre la divisió territorial de Catalunya i els estudis sobre comarques catalanes com el Lluçanès, el Moianès i el municipi de Pals al Baix Empordà. També ha escrit novel·la juvenil –ha guanyat el premi Ciutat d’Olot el 2008 amb Les veus de la Roca Roja i el Columna Jove el 2009 amb L’enigma de Stromboli– i novel·la per a adults amb L’última platja, premi de narrativa marítima Vila de Cambrils Josep Lluís Savall 2010.\nEl Punt Avui - 31/03/2019\nTelevisió de Girona - 29/03/2019\nDiari de Girona - 27/03/2019


espaifotografic | 2na Trobada Temàtica de Càmeres de Gran Format\nSaps que la seva mecànica és tant i tant senzilla que entendràs de manera pràctica i empírica molts del conceptes que ara reconeixes com a quelcom abstracte? I a la vegada saps que podem anar aprofundint i trobar-la tant i tant sofisticada que farem amb ella coses a primera vista inversemblants? Saps que a la teva rèflex el pla d’enfoc es sempre paral·lel al del sensor i en aquestes el podem moure, tombar, girar… Al nostre gust? Has vist mai corregir perspectives en directe, des de la pròpia càmera?\nSabies que la tècnica del Tilt & Shift que ara està de moda, és una de les funcionalitats de la càmera de gran format? Saps que podries fer una foto davant d’un mirall i no sortir ni tu ni la càmera, com si fos un truc de màgia, i sense Photoshop? Et sona el principi de Scheimpflug?\nConeixes algun dels molts fotògrafs actuals que l’utilitzen habitualment? Burtinsky, Meyerowitz, Joel Sternfeld, Richard Misrach, Toshio Shibata, Jesús Alonso, Gabrielle Basilico…\nTot això i molt més, ho podràs saber, veure i comprovar el dissabte 18 de febrer de 2012, quan farem la 2ª Trobada Temàtica sobre les Càmeres de Plaques. Ara fa un any vàrem fer la primera però alguns es va quedar amb ganes de més o no va poder venir i que ens ho han tornat a demanar. Per tant, tornarem a obrir les portes de meravellós mon de les càmeres de gran format.\nEn veurem de diferents mides i tipus, de diferents èpoques, les tocarem, remenarem, farem fotos amb una Sinar de 20×25, amb una càmera antiga també d’aquest format i amb varies de 9×12. L’any passat varem fer fotos amb pel·licula Polaroid, però aquest cop hem trobat paper positiu directe de 8×10´´ i per tant, farem copies de 20×25 en blanc i negre que després revelarem al laboratori. Finalment us podreu endur les còpies que feu durant el dia.\nExplicarem tot el procés d’obtenció de fotografies amb càmeres de gran format. Al matí tindrem una part teòrica on s’explicarà la tècnica i el procés. Seguidament una part pràctica on fotografiarem diferents motius: un edifici, un retrat, un bodegó… I tot el que puguem i se’ns acudeixi!\nEn principi les càmeres de gran format provoquen molt de respecte i seu funcionament ens pot semblar complexe. En realitat la seva estructura és tan senzilla que resulta idònia per entendre tots els conceptes tècnics que ens puguem plantejar.\nTant en la primera trobada com en aquesta, qui ens farà de guia per l’increïble mon del gran format, serà en Joan Porredon. Ell mateix s’encarregarà de la part més teòrica. Per la part pràctica comptarem també amb Pitu Estol i Pep Mínguez, que ens guiaran i aclariran els dubtes que vagin sorgint en les sessions pràctiques al llarg de la jornada.\nLa trobada tindrà lloc el dissabte 18 de febrer de 10:00h a 14:00h i de 16:00h a 19:00h, amb un petit descans a la primera part. L’exposició teòrica, la pràctica del bodegó i el revelat del paper ho farem a la masia de Can Rafart i aprofitarem l’entorn del Parc de Can Rafart per fer les fotos exteriors. El tema del dinar encara no està del tot solucionat, però us en informarem aviat.\nEl preu d’aquesta trobada és de 50€ o de 25€ per als que tinguin el carnet d’Amic d’EF. És una bona ocasió per a demanar-lo, doncs en aquesta activitat ja us estalvieu 25€. Si participeu en alguna activitat més durant l’any ja l’amortitzeu o fins i tot hi sortiu guanyant. Ara es temps de cuidar la butxaca!\nPodeu reservar la vostra plaça fent l’ingrés en el compte 0081 0379 88 0001142220 del Banc Sabadell Atlántico (indicant el nom i telèfon o email de contacte) i enviar-nos un correu amb el nom de l’interessat i la referència Gran Format.\nFinalment una noticia d’última hora: el proper mes d’abril comptarem per segon cop amb un gran fotògraf i teòric de la fotografia, l’Eduardo Momeñe. El taller de l’any passat ha estat, en opinió de molts, un dels millors que hem fet. Enguany repetim ponent però no tema. Tots els detalls els donarem en una propera noticia, però si voleu assegurar-vos la plaça escriviu-nos un correu a tallers.ef@gmail.com.\nPer aquest taller podeu fer la vostra reserva prèvia i us avisarem quan sapiguem els detalls, preu, etc.\nCom us dèiem, aquest any no volem deixar de fer res del que feiem per la crisi i portem més marxa que mai. Per això estem preparant molts més tallers a fer durant tot l’any: un taller de tècniques antigues del s.XIX i un altre de col.lodió humit, un taller de nu amb una fantàstica model de pell ben morena, un de macro de primavera amb l’Àlex Alonso, un de natura amb l’Oriol Alamany i alguna sorpresa més…\nEsteu ben atents\n← Philippe Ramette: molts trucs, gens de Photoshop\nNo hi entenc res →\n11 comentaris a “2na Trobada Temàtica de Càmeres de Gran Format”\nUna càmera de mínim format | espaifotografic.cat - tot fotografia\ndimecres, 22 de febrer de 2012 a les 8:00\n[…] fa uns dies vam organitzar una reeixida trobada de càmeres de gran format, on vam poder treballar amb “sensors” de fins a un pam d’amplada. La tecnologia […]


Fent de xarnera pels joves desamparats | [es]Crits per Girona\nPàgina d'iniciFent de xarnera pels joves desamparats\nFent de xarnera pels joves desamparats\n26 febrer 2018 laia pelach saget\nVeient la situació de fa temps a Barcelona, era il·lús pensar que no ens arribaria però va ser Girona Acull qui va fer saltar totes les alarmes dels joves desemparats procedents de processos migratoris que vagaven pels carrers de la nostra ciutat. La diagnosi és coneguda, un gran nombre de joves menors d’edat arriben al nostre país de manera irregular, el volum i la tipologia dels joves fa poc adients i/o insuficients els recursos d’atenció de menors previstos al nostre país i que depenen bàsicament de la DGAIA. La mediatització del cas arran de la denúncia de Girona Acull va obligar a moure algunes fitxes i també des de la CUP vam entendre que calia buscar solucions. La resposta de les administracions era feble i tendia a tirar pilotes fora: la DGAIA opta per solucions d’urgència amb moltes mancances en el cas dels menors, però entén que un cop complerts els 18 anys deixen de ser responsabilitat seva. L’Ajuntament de Girona es recolza amb el fet de no disposar de recursos habitacionals per fer front a aquesta situació i tira la pilota a la responsabilitat d’administracions superiors.\nI en aquest context, nosaltres, apostem per recolzar les demandes de Girona Acull i fer de xarnera amb les administracions. Hem creat una comissió específica amb cupaires que coneixen bé la situació. Ens hem reunit amb la DGAIA i el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies a Girona i amb la regidoria de Serveis Socials de l’Ajuntament, hem visitat alguns dels serveis on han recorregut aquests joves i hem seguit l’evolució del cas a través de Girona Acull. Sens dubte, el context del 155 és una barrera important que dificulta disposar de recursos per fer front a situacions extraordinàries com aquesta. Sovint, però, no només els recursos sinó també la predisposició de tots és el que cal. És així, com, de mica en mica les coses han anat rutllant, l’Ajuntament de Girona ja participa de la taula interadministrativa i de la gestora de casos creades per fer front a aquesta problemàtica, ha donat un allotjament d’urgència als joves que es trobaven al carrer durant aquestes dies de més fred, i ha posat un treballador social de referència pels nanos. No ens donem per satisfetes, les solucions encara són precàries i insuficients i manca agilitat en les mateixes, per tant cal continuar treballant per donar respostes estructurals, més estables i dignes també a mig i llarg termini. Precisament en aquest sentit s’ha aprovat la moció que hem proposat a la Diputació de Girona per tal que s’impliqui també en aquesta realitat coordinant-se amb les altres administracions i oferint els seus recursos.\nSegur que no tot és mèrit nostre, de fet ho és sobretot de Girona Acull a qui sens dubte cal agrair la denúncia, la persistència i les atencions d’urgència a aquests joves. Això tot just comença, cal millorar la coordinació entre els centres d’atenció d’urgència dels menors i els serveis socials de base responsables d’atendre’ls quan arribin a la majoria d’edat, establint protocols d’atenció i derivació entre uns i altres; cal repensar els models d’atenció previstos pels menors i plantejar-ne de nous per adaptar-se a aquesta nova realitat; cal aconseguir més recursos habitacionals per tal que aquesta necessitat no generi més pressió sobre la sobredemanda d’habitatge d’urgència ja existent fruït encara de les conseqüències nefastes de la bombolla immobiliària; cal abordar mesures més enllà de la urgència que passin per polítiques de formació i ocupació per aquests joves… En definitiva, els qui hi hem dedicat esforç, crec que ens mereixem la satisfacció de reconèixer les petites victòries però al mateix temps ens assegurem de continuar al peu del canó per evitar que desaparició de la pressió mediàtica o fins i tot la pressió mediàtica interessada en la criminalització dels joves desemboqui en una pèrdua d’interès per part de les administracions. Com sempre hi serem, al costat de les entitats, un peu al carrer i l’altre a les institucions.\n[Foto: Quim Puig, el Punt Avui]\n← Mireia i Anna\nCàrrecs a dit i de partit: el cas Comas →\n2 pensaments sobre “Fent de xarnera pels joves desamparats”\n26 febrer 2018 a les 15:50\nTant vosaltres com Girona Acull feu molt bona feina en aquest problema, Aquests joves no es poden deixar abandonats i al carrer. Gràcies!\n15 Març 2018 a les 9:30\nGràcies pel comentari. L’hem fet i l’hem de continuar fent perquè el pas pel carrer d’aquests joves té conseqüències i si no s’hi comença a fer un treball seriós, serà molt difícil reconduir-ho.


Un altre any, dia mundial malalties minoritàries – Petits Retalls de Vida\nOn 28/02/2019 28/02/2019 Per Petits Retalls de VidaIn Duplicació MECP2\nUn any més al sac.\nPoc a poc vaig coneixent més aquest món de les malalties minoritàries i la manca de recursos per a la investigació i difusió que són imprescindibles per aprofundir en la recerca.\nAquest any he fet un altre cartell/infografia (el podeu veure sota).\nMés breu, més directe.\nNo sé si ho he aconseguit, però tinc clar que no deixaré de moure’m per la meva filla, per l’Aitor, pel Nacho, per l’Aleix, pel Mita, per la Cristina, per l’Emilio, pel Manuel, per l’Álvaro, pel Javi, pel Lluís, pel Marcos, pel Juanillo i tants d’altres. També pels que, per desgràcia ja no hi són, com el petit Magí.\nLa investigació és la resposta que necessiten tots aquests infants.\nAixí que seguiré lluitant cada dia per ells i elles.\nDir-vos també que aquest any el començo amb il·lusió formant part de la Junta de l’associació Miradas de Hablan com a secretària, intentaré aportar el que pugui per arribar ben lluny per totes elles i ells.\nassociación miradas que hablandia mundial malalties minoritàriesDuplicació MECP2investigacióirak1malaltia minoritàriaMalaltia Raramecp2petitsretallsdevidasant joan de déusíndrome\n2 respostes a “Un altre any, dia mundial malalties minoritàries”\nSempre et llegeixo i així vaig sabent una miqueta de vosaltres.\nNomés et volia dir que al cartell, que està molt bé, li aniria bé un call to action. Un Col·labora amb un link on fer-ho o algo que pugui anar bé per ajudar a la causa.\nRes, és una proposta.\n28/02/2019 a les 7:18\t Respon\nTens raó! Després afegeixo el link a teaming. Merciii 😘\n28/02/2019 a les 9:14\t Respon


MMS: CATÀLEGS EXTRAORDINARIS. INSTITUT BELLVITGE\nCATÀLEGS EXTRAORDINARIS. INSTITUT BELLVITGE\nDes de l'institut Bellvitge durant el 2n trimestre hem estat realitzant els nostres projectes “catàlegs extraordinaris”. Tot i que ja feia temps que estaven realitzats fins ara no hem trobat el moment d'ensenyar-los, ja sabeu com funcionen els instituts, sempre amb mil coses alhora.\nAquí teniu tres dels projectes que pengen aquests dies de les parets del centre.\nGrup1. Real Art\nRamon, Limberg, Marc, David i Engel.\nNois interessats en l'esport: skate, bike, futbol de carrer, etc. I com no, interessats en el graffiti, la pintura en murs i tot aquest tipus d'expressió artística més urbana.\nLa seva idea era fer un mural que recollís diferents formes d'street sport, entenent aquests tipus d'esports com esdeveniments que s'apoderen de l'espai públic, el fan seu, improvisen amb l'entorn i el mobiliari urbà igual que pot fer-ho l'art plàstic urbà. El grup està format per cinc alumnes i cada un s'ha encarregat d'un esport. Tot i que el projecte va començar realitzant-se sobre uns plafons de cartró, finalment ha acabat ocupant una de les parets de l'institut.\nLa idea de treball era molt senzilla, però no per això ha deixat de ser efectiva; siluetes, colors plans, superposició de formes...sobre un fons d'esquitxos atzarosos i lliures de colors.\nGrup2. Som artístic, 3.1\nCarla, Paula, Manpreet, Joaquín.\nLa idea era realitzar un recull fotogràfic dels ULLS DE L'INSTITUT. Entenent l'ull i la mirada com un element clau de la personalitat de les persones. I així acabar tenint un mural que alhora fos un recull de les diferents tonalitats de pell, colors d'ulls, formes de celles, pells més juvenils, d'altres marcades pels rastres de l'edat, etc.\nFinalment s'han col·locat tots els ulls en una de les parets de l'institut. Ulls que tot ho veuen i que ens observen alhora que nosaltres els observem.\nAquest petit mural ha esdevingut també un lloc-joc on trobar i descobrir la persona que es troba darrere d'aquestes mirades.\nTot i que el recull arriba ja a 200 fotografies, el projecte continua en procés amb la idea d'aconseguir tots els ulls que formen la nostra comunitat educativa.\nBrigitte, Bina, Tifany, Andrea, Iqra.\nUn grup format majoritàriament per alumnes de fora de l'Estat, el projecte va començar com un recull de banderes, més concretament, de banderes dels seus llocs de procedència. Però ha anat canviant fins a convertir-se en un recull de les diferents nacionalitats presents a l'institut.\nHi ha hagut una recerca entre els membres de la nostra comunitat educativa per tal d'aconseguir un representat de cada un d'aquests diversos llocs de procedència. Després s'ha pintat sobre la seva cara la bandera del seu país d'origen.\nAra mateix les fotografies es mostren en una de les parets de l'institut. I ens ha ajudat a ser conscients de la gran multiculturalitat que trobem al nostre centre.


Cosmos Business-Hotel Kurgan Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nCosmos Business-HotelGagarina Street 41B, Gagarina, Kurgan, Rússia, 640015 - Veure al mapaExcel·lent8,6Basada en63comentarisCosmos Business-HotelVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 50 fotosMolt bona ubicació 8,6Veure al mapa8,6UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionssaunabarascensor\nHabitació Doble - 1 o 2 Llits (Double or Twin Room with Sauna and Gym Access)\nEstudi (Studio with Sauna and Gym Access)\nHabitació Quàdruple (Quadruple Room with Sauna and Gym Access)\nSuite (Suite with Sauna and Gym Access)\nHabitació Individual (Single Room with Sauna and Gym Access)\nApartament (Apartment with Sauna and Gym Access)\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Business-Hotel Cosmos està situat idealment a Kurgan; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Kurgan. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei d'habitacions són només algunes de les comoditats que fan que Business-Hotel Cosmos sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. L'ambient de Business-Hotel Cosmos es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, telèfon són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Business-Hotel Cosmos és una elecció inteligents per a viatgers a Kurgan, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxesservei de llançadora Coses a fer, maneres de relaxar-secentre esportiusauna Àpats, begudes i refrigeribarRestaurantsservei d'habitacionsServeis i comoditatsBotiguesmagatzem d'equipatgezona de fumadorscaixa fortaservei de bugaderia Per als nenshabitació familiar Accésascensorrecepció [24 hores]s'admeten animals de companyiaDisponible a totes les habitacionsassecador de cabellmosquiterservei de planxacalefacciónevera empolles d'aigua de cortesiaservei de despertador Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note that early check-ins before 12:00 and late check-outs after 14:00 are subject to a surcharge. Comentaris recents de clients


Albert Rivera: 'Diré a Felipe IV que demani a Sánchez l'abstenció'\nAlbert Rivera: ‘Diré a Felipe IV que demani a Sánchez l’abstenció’\nEl líder de Ciutadans ha assegurat que el PP i PSOE no es poden girar l'esquena de manera permanent\nEl president de Ciutadans, Albert Rivera, ha avançat que en l’audiència amb el Felipe IV de dijous que ve, dia 28, demanarà a Felip VI que convenci el líder del PSOE, Pedro Sánchez, perquè s’abstingui en la votació per investir Mariano Rajoy com a president del govern espanyol.\n‘A Felipe IV li diré que ens ajudi a convèncer el PSOE i el PP que deixin de girar-se l’esquena. Que convenci al senyor Sánchez que haurà d’abstenir-se perquè això es posi en marxa, i al senyor Rajoy que les presidències no cauen del cel, cal anar a buscar-les’, ha assenyalat el líder de la formació taronja.\nEn una entrevista al diari ‘El País’ recollida per Europa Press, Rivera ha subratllat que en la cita amb el monarca li demanarà ajuda per convèncer Pedro Sánchez i Mariano Rajoy que ‘no poden estar girant-se l’esquena permanentment’ i li transmetrà la voluntat de Ciutadans ‘de col·laborar en els temes importants de país’.\n‘Hem proposat una abstenció que desbloqueja una situació de maximalismes de tots els partits’, ha defensat el líder de la formació taronja per recriminar tant al PP com al PSOE que estiguin bloquejant la legislatura.\nEn aquest sentit, Rivera ha reclamat al PSOE i al PP ‘que accelerin’ i que abans de les audiències de dijous que ve amb el Felipe IV busquin ‘un mínim comú denominador’.\nAbstenció en segona volta\nPel que fa al seu propi paper, Rivera s’ha reafirmat en la posició de Ciutadans de no donar suport a Mariano Rajoy. ‘Amb la situació actual, la decisió està presa’, ha postil·lat el líder de Ciutadans sobre l’abstenció de la seva formació en la segona volta.\n‘L’abstenció és el necessari per desbloquejar la situació, però no per donar suport a un govern espanyol central que no és teu i a un president que no vols que sigui president. I un sí és un suport. Políticament és molt diferent’, ha justificat. L’abstenció, però, dependrà que el PP no pacti la investidura amb el PDC i el PNB


Comprar peluche bob esponja online - Crospaths\n💞Comprar peluche bob esponja Online\nEl mejor peluche bob esponja\nBob Esponja - Pack 2 Peluches (11"/28cm) +...\nBob Esponja - Pack 3 Peluches Bob (28cm) +...\nSPONGEBOB 'Bob Esponja 200290 – Peluche Bob...\n✅ Bob esponja calamar de felpa\nCon estos lindos amigos de peluche, ¡trae a Bikini Bottom a tu juego de juguetes! Escoge todos estos simpáticos personajes de Bob Esponja que son geniales para jugar y harán de tu estantería un espectáculo genial! Estilizados, abrazables e informativos peluches de 6′ de alto y suaves mini peluches Estilos coleccionables\n🤗 Calamares de felpa\n«Estamos entusiasmados por llevar la diversión y el entusiasmo de Bob Esponja Pantalones Cuadrados y sus amigos a las tiendas Build-A-Bear Workshop de todo el país», dice Manuel Torres, vicepresidente senior de Juguetes y Electrónica Global de Nickelodeon Consumer Goods. «La felpa y los accesorios disponibles proporcionarán una nueva forma de experimentar el mundo de Bikini Bottom para los fans de todas las edades.»\nComentariosSe permiten etiquetas HTML:

Plain TextNo se permiten etiquetas HTML.Las direcciones de páginas web y de correo electrónico se traducen automáticamente en enlaces.Automáticamente se rompen líneas y párrafos.\n🛎 Amazonas esponjosas de felpa\n¡Un peluche en el que puedes colorear una y otra vez! ¿Pensaste en qué sería otro color de esponja de Bob? Tenemos una gran variedad de artículos en stock para explorar más de nuestra colección. ¿Tienes alguna pregunta o no puedes encontrar algo que estés buscando? Cada semana recibimos nuevas entregas, así que si el artículo que quieres comprar está actualmente agotado, por favor contacta con nuestro equipo de atención al cliente y puede que podamos\n😐 Spongebob plush ebay\nComprar koro sensei peluche online\nComprar minions de peluche gigantes online


Venta al Por Mayor Ate Para Arriba La Camiseta Xl Gris en Línea. Barato Blusa Para Arriba Y Deshuesado Acero Ata Para Arriba en Rosewholesale.com\nAte para arriba la camiseta - Gris Xl\nCorresponde a Talla US:8,Longitud:25.2,Longitud de Manga:9.06.(En pulgadas)\nBlusa Para Arriba Deshuesado Acero Ata Para Arriba Ate Para Arriba Los Zapatos Manga Larga Para Arriba Ate Para Arriba Blusa Zapatos Para Arriba Para Arriba Traje Ate Para Arriba


Llagostera Ràdio - 51 originals opten al Premi Bertrana de Girona i per primer any el lliurament coincidirà amb l'edició de la novel·la\n51 originals opten al Premi Bertrana de Girona i per primer any el lliurament coincidirà amb l'edició de la novel·la\nEl president de la Fundació Prudenci Bertrana, Joan Domènech; el regidor de Cultura, Carles Ribas, i el tresorer de la Fundació, Esteve Vilanova. / Foto: Xavier Pi (ACN)\nArticle Anterior USTEC-STEs denuncia la "sobrecàrrega" dels professors per acollir estudiants en pràctiques a les escoles i instituts\nSegüent Article Un espectacle protagonitzat per Menors Estrangers No Acompanyats a l'Inund'ART de Girona\nEl termini per presentar obres als Premis Literaris de Girona es va tancar el passat 30 d'abril.\nA diferència d'altres edicions, aquest any la decisió de fer coincidir el lliurament del Bertrana amb l'edició de la novel·la ha obligat a tirar el calendari cap endavant. "Però estem contents, perquè tot i haver-se escurçat el temps hàbil per presentar originals, hi ha hagut una bona participació", ha subratllat el president de la Fundació Prudenci Bertrana, Joan Domènech.\nEn total, aquest 2019 hi ha 51 novel·les que opten a ser el nou nom propi del 52è Prudenci Bertrana, dotat amb 30.000 euros. En comparació amb les dues anteriors edicions, el president de la Fundació ha admès que s'hi han presentat menys originals (el 2018 van ser-ne 61, i el 2017 eren 72) però ha volgut posar en valor que mig centenar d'obres ja és, per si sol, una xifra "significativa".\nDe tots els escriptors que s'han presentat, n'hi ha 33 que han amagat el nom rere un pseudònim. "Bé sigui perquè tenen renom i volen passar desapercebuts, bé sigui perquè són novells", ha puntualitzat Joan Domènech. I pel què fa als altres divuit que han anat "a pit descobert", el president ha puntualitzat que, qui més qui menys, és conegut dins el món literari (dins aquest grup, hi ha traductors, filòlegs i historiadors).\nPel què fa a procedències, la majoria dels autors que s'han presentat són de Catalunya, tot i que també n'hi ha de les illes, el País Valencià i –fins i tot- dels Estats Units o el Regne Unit.\nAra, el jurat del Premi Prudenci Bertrana, que és el mateix que l'any passat, començarà la seva feina. I el dia 26 de juny, es reunirà per emetre el veredicte. D'aquí en sortirà una nota de premsa –"escarida", ha puntualitzat Domènech- on es farà saber qui és el guanyador, si no queda desert, del Bertrana.\nLa informació a fons sobre la biografia de l'autor i el contingut de la novel·la es reservarà per al setembre.\nL'acte de lliurament dels Premis Literaris de Girona se celebrarà el 17 de setembre a l'Auditori, i l'endemà mateix la novel·la –i la resta d'obres premiades- ja es trobaran a les llibreries.\nDomènech ha volgut posar de relleu que l'acte servirà per reivindicar la literatura en català, sense deixar de banda la situació política que viu el país "on encara s'ha de lamentar que hi hagi presos polítics".\nDels 166 originals que aquest any opten als Premis Literaris de Girona, més de la meitat (86) s'han presentat al 42è Miquel de Palol de poesia (dotat amb 2.400 euros). Aquesta categoria, a diferència del Bertrana, ha rebut més obres que l'any passat (quan van presentar-se'n 68).\nEl 40è Carles Rahola d'assaig, dotat amb 6.000 euros, ha rebut nou originals (l'any passat van ser-ne dotze). El premi, aquest any, canvia part del jurat, perquè després d'accedir a la conselleria de Cultura, la filòloga Mariàngela Vilallonga ha cedit el lloc a la doctora en Filologia Catalana Mita Casacuberta.\nL'última de les categories, el Ramon Muntaner de literatura juvenil, ha rebut vint originals (l'any passat, van ser-ne 24). El guardó està dotat amb 6.000 euros.\nA més d'aquests, els Premis Literaris de Girona d'aquest 2019 es completen amb dues categories més: el 19è Premi Lletra a la millor iniciativa digital de i sobre literatura catalana (en aquest cas, el termini per presentar-s'hi encara és obert i acaba el 15 de juliol) i el 25è Premi Cerverí, que organitzen conjuntament Catalunya Ràdio, iCat.cat i la revista Enderrock. Aquest guardó s'atorga per votació popular. En aquests moments, el jurat treballa en la selecció de les lletres que hi concursaran (i que es podran votar a través del web de Catalunya Ràdio fins al 14 de setembre).\nnotícia comarcal\tgirona\tpremis literaris de girona


Apapma diu que Ordino ha d'elegir entre ser reserva de la biosfera i acollir el laboratori virològic d'alta seguretat de Grífols - Poble Andorrà\nApapma diu que Ordino ha d’elegir entre ser reserva de la biosfera i acollir el laboratori virològic d’alta seguretat de Grífols\nLa presidenta del grup ecologista, Patrícia Bragança, considera que els dos models són incompatibles\nImatge de com serà el laboratori de Grífols a Ordino.\nLa presidenta del grup ecologista Apapma Patrícia Bragança considera que Ordino es troba davant d’un encreuament de camins i que haurà d’agafar una opció sobre com vol ser en el futur. Bragança considera molt important la reunió informativa que tindrà lloc dimecres a Ordino i on Govern té previst explicar a la ciutadania el projecte de Grífols.\nLa presidenta d’Apapma destaca que Ordino havia iniciat una ruta per al seu model de creixement basat en l’extrema cura del medi ambient. Recorda que l’octubre del 2020 va ser guardonada per la Unesco com a ‘reserva de la biosfera’ i no veu que sigui molt compatible aquesta etiqueta amb acollir un laboratori d’alta seguretat (nivell P3) d’immunologia i virologia.\nPer a Bragança els dos camins són incompatibles sempre i quan el laboratori del qual s’està parlant “sigui de nivell P3” perquè “significa una instal·lació d’alta seguretat amb el risc que això comporta”. La presidenta d’Apapma espera que Espot aclareixi tots els dubtes respecte a aquest escenari i finalment no sigui un laboratori de nivell P3 el que s’instal·li als terrenys de Casa Rossell.\nSergi Costa Gonçalves és nomenat com a nou batlle


Al setembre, nova edició de la Trobada de Dones del Prat\nInici » Actualitat » Notícies » Al setembre, nova edició de la Trobada de Dones del Prat\nTEMES: Al Prat ens cuidem,Persones,Com podem ajudar-nos en temps de Coronavirus?, Dones\nEl format serà completament digital per garantir la seguretat de totes les persones que en vulguin formar part\ndivendres, 24 juliol, 2020 - 10:30\nEl proper mes de setembre es durà a terme la ja tradicional Trobada de Dones del Prat, que enguany arribarà a la 17a edició. Aquesta serà una edició especial, ja que el format serà completament digital per tal de garantir la seguretat de totes les persones que vulguin formar part d’aquesta cita anual.\nLa Trobada de Dones és un espai de retrobament desprès del període de vacances que té per objectius promoure la participació de les dones a la vida de la ciutat, crear noves xarxes relacionals entre les pratenques i continuar construint un discurs crític i feminista per transformar la nostra ciutat.\nPrograma de la 17a Trobada de Dones\nEl programa de la 17a Trobada de Dones del Prat comptarà amb dos tallers interactius on line i també una xerrada amb el mateix format digital.\nEl dijous 17 de setembre, a les 18 h, es durà a terme el taller “Connexió i apoderament” a càrrec de Sol Viveka. En aquest taller cal incripcióprèvia enviant un correu electrònic a dones@elprat.cat o contactant amb Cases d'en Puig.\nEl divendres 18 de setembre, a les 18 h, el torn serà per a la psicòloga pratenca Marisol Rojas, amb el taller “Amor romàntic”. Activitat oberta que es realitzarà a través de jitsi.\nEl dissabte 19 de setembre, a les 10 h, tindrem la xerrada “Impacte del COVID-19 amb perspectiva de gènere”, a càrec de Carme Vidal. Actvitat oberta a través de Youtube municipal.\nSeguiment a les xarxes\nLa Trobada també tindrà seguiment a les xarxes socials (Facebook i twitter) amb el hastag #17Trobada\nPer a qualsevol dubte cal posar-se en contacte amb dones@elprat.cat, trucant al telèfon 93 379 00 50 extensió 5600 / 5603, o presencialment les Cases d’en Puig, Serveis de Ciutadania.


Josep Lara: «Tenim molt bons tècnics que creuen» en les ajudes europees - Regió7\nTorre Nova de Cal Pons, on s'actua amb ajudes Feder ARXIU/D.C.\nJosep Lara, president en funcions del Consell Comarcal del Berguedà, ha destacat l'important volum d'ajudes assolides. El president ha destacat i atribuït l'elevat nivell d'ajudes assolides per l'ens a la bona feina dels tècnics del Consell. «Tenim molt bons tècnics que creuen en aquests recursos».\nCom ja es va fer amb el Feder de recursos patrimonials, la tramitació del concurs i l'adjudicació es fa a través del Consell Comarcal. «Penso que aquest programa és un exemple que el Consell serveix per mancomunar serveis, per treure profit comarcal de la institució».\nA banda dels 2,2 milions d'euros dels fons Feder, l'ens comarcal i els ajuntaments beneficiaris han aconseguit 487.974 euros de la Diputació de Barcelona, que seran per cobrir el 25% del 50% que hi han d'aportar els consistoris. També s'han obtingut 596.218, euros de plans de foment de territorial de turisme. I 966. 576 euros per portar a terme un projecte d'especialització i competitivitat territorial.


Un pas més cara a l’objectiu principal de la temporada, la permanència. En el balanç global del partit, podríem dir que l’Atlètic va ser, en lèxic de boxa, un just guanyador als punts del combat d’avui a Sitges. Estàvem preparats per un partit fort, dur, intens, al límit del reglament i, en ocasions, sobrepassant-lo. Els derbis Penedès – Garraf sempre són especials i diferents i, en emoció i intensitat, aquest no va defraudar a ningú. Molta lluita, entrega, vivesa, energia, contacte i també aquelles pinzellades de joc soterrani, paraules a cau d’orella, pressió a l’àrbitre dins el camp i des la banqueta, graderia intimidatòria,...... Hi havia de tot. Sort que el temps hi va ajudar i, amb el xiulet final de l’àrbitre, va caure un fort xàfec que va fer que tothom anés amb pressa cap al vestidor, encara que hi va haver diversos retrets entre protagonistes del partit que no va passar a majors i finalment es va imposar el seny i la tranquil·litat.\nUna primera part en la qual els vilafranquins van ser superiors als locals i que va comportar el desequilibri en el marcador que podia haver estat més contundent si la finalització hagués estat millor. Avantatge mínima al descans que obligava a no perdre la concentració cara a un segon temps que es preveia molt complicat, com així va ser. Els dos equips van posar tota la carn a la graella i el treball i la intensitat eren les virtuts que marcaven el desenvolupament del joc més que no pas el joc virtuós i de combinació. A mesura que s’acostava la fi del temps reglamentari, augmentava l’ansietat dels locals i les precipitacions i les urgències campaven a cor què vols dins i fora del camp. Els nervis i les presses acostumen a traduir-se en joc embarbussat i imprecís que fa pujar l’angoixa i la intranquil·litat apareixent les friccions i males arts en la cerca d’un resultat més positiu. És el cas de la Blanca, ja que necessitaven els punts per intentar allunyar-se de les posicions de descens, però no ho van aconseguir i la victòria va ser pels de l’Alt Penedès. Felicitar a l’equip per la seva entrega i treball i destacar que el Marc va haver d’abandonar el camp per un cop fortuït en la disputa d’una pilota que li va comportar una ferida dins la boca amb el resultat de dotze punts de sutura. Ja està recuperat.\nA hores d’ara, tot i que matemàticament encara no està tancada, la permanència és a tocar ja que portem un avantatge d’11 punts respecte de l’equip que marca el descens, que precisament és la Blanca Subur, quan queden 15 punts en joc. Les possibilitats d’èxit per l’Atlètic són molt altes però no ens hem refiar i hem de tractar de mantenir la bona classificació actual. Som-hi nois.\nAlineació: Sergi i Marcos (porters); Ribas, Marc, Toni, Oscar, Palau, Joan M., Colo, Arjona, Pareja, Joan F. (1), Nabil, Marcel, Monte, Salva, Tacha i Guillem.\nEl proper partit juguem a casa contra l’ESCOLA F. GAVA, C “B” el dissabte 30 d’abril , a les 13,15 h (un quart de dues).


Les altres màquines - Las otras maquinas - Les altres màquines - Las otras maquinas -\nLes altres màquines – Las otras maquinas\nsewingwithmei Todos No Comments\n20 noviembre, 2016 sewingwithmei\nAvui us ensenyaré les meves màquines de cosir. En tinc 4, dues overlocks i 2 planes. De la plana Singer compacta ja us he n’he parlat en un dels meus primers posts la meva primera màquina.\nHoy os enseñaré mis maquinas de coser. Tengo 4, dos overlocks i dos planas. De la plana Singer compacta ya os hablé en uno de mis primeros posts Mi primera maquina\nUna de les overlock i una de les planes són industrials. Les vaig comprar de segona mà a un taller que per desgràcia va tancar. Un taller que confeccionava per la casa comercial Inditex entre altres. Jo vaig apendre a utilitzar-les a l’acadèmia. Són màquines molt bones però necessiten espai i manteniment (a mi m’el fa el meu home).\nUna de las overlocks y una de las planas son industriales. Las compré de segunda mano en un taller que por desgracia cerraba. Un taller que confeccionaba para la casa comercial Inditex entre otras. Yo aprendí a usarlas en la academia. Son maquinas muy buenas pero necesitan mucho espacio y mantenimiento (que a mi me hace mi marido).\nLa maquina plana és una Paff, la veritat és que no sé quants anys té, però va molt i molt bé. Té molta força i és molt precisa. La overlock és de la marca Siruba, crec que és molt més vella que la plana però va molt bé. És de 5 fils, tot i que jo sempre la utilitzo amb 3. S’ha desenfilat alguna vegada i casi em moro per enfilar-la altre vegada. Molt difícil! La puntada que fa és molt més bonica que la de la overlock compacta Singer.\nLa maquina plana es una Paff, la verdad es que no se cuantos años tiene, pero va muy bien. Fuerte y precisa. La overlock es de la marca Siruba, creo que tiene más años que la plana pero va muy bien. Es de 5 hilos aunque yo la uso con 3. Para henebrarla casi me muero, es muy difícil. La puntada que tiene es mas bonita que la que hace la Singer (la overlock compacta)\nLa overlock compacta, la Singer, la va comprar la meva mare però com que no en fa ús, me la deixa. Amb la Singer cuso les peces de punt, les peces de lycra i faig molt cordonet per els acabats d’algunes peces. M’encanta per el tamany que té i és molt més fàcil de moure.\nLa overlock compacta, la Singer, la compró mi madre pero como no la usaba me la dejó. Con la Singer coso el punto, la lycra y hago el cordoncillo para terminar algunas prendas. Me encanta su tamaño y que es muy fácil de manejar.\nQuines màquines teniu? heu cosit alguna vegada amb màquina industrial?\n¿Cuales son vuestras maquinas? ¿Habeis cosido alguna vez con maquina industrial?\nHEM VAIG COMPRAR TAMBÉ LA CADIRA AL TALLER.\nME COMPRÉ TAMBIÉN LA SILLA EN EL TALLER.


Ep. #50 CÓRNER PODCAST: España se despide de la Champions. en Lenguaje Gol Podcast en mp3(17/08 a las 21:36:09) 31:07 55294926 - iVoox\nA continuación: Ep. #51 LA COPA NO SE TOCA: "Será un auténtico choque de trenes Paris Saint Germain vs Bayern Munich" Cancelar 10\nDescripción de Ep. #50 CÓRNER PODCAST: "España se despide de la Champions".


JSJ Sant Feliu.: de juny 2008\nDimecres, 02/07: què proposem a ICV-EUiA sobre el tren i el metro a Sant Feliu.\nContinuem amb la nostra dèria de compartir amb la ciutadania allò que proposem per a la nostra ciutat.\nEl debat públic obert i disposat a la millora com a alternativa a les decisions immodificables i suposadament immillorables que uns quants (per més que siguin càrrecs electes) volen prendre sempre per nosaltres.\nJa he parlat sovint de tren i metro en aquest bloc: ara és el moment de parlar-ne físicament, presencialment. Però amb el mateix esperit: explicar-nos i escoltar, per construir amb les aportacions de tothom el que considerem millor per a Sant Feliu.\nPublicado por Jordi San José i Buenaventura. a 6/30/2008 03:41:00 p. m. 2 comentaris:\nEtiquetas: Activitat ICV-EUiA, En 100 paraules, Metro\nEl PSC s'equivoca: és el Ministeri de Foment qui no vol la C3 per Sant Feliu.\nEl debat sobre el futur de tren, metro i tramvia a Sant Feliu s'anima dia a dia. Al ple del mes de juny, dues mocions: una del PSC, amb suport de CiU i PP, i una altra d'ICV-EUiA, amb el suport d'ERC.\nEn la del PSC, es reitera que hi havia un acord de febrer de 2006 que cal complir: amb una estació de rodalies Renfe a Falguera i sense metro ni al Mas Lluí ni a l'estació.\nEn la d'ICV-EUiA ni tan sols defensàvem la nostra opció (recordem-la: no cal cap estació nova de rodalies Renfe a Sant Feliu, sí que ens cal el metro al Mas Lluí, a l'estació i a Falguera). Per tal de poder arribar a un acord unitari, la nostra proposta deia textualment:\nInstar al Departament de Política Territorial i Obres Públiques de la Generalitat a elaborar una nova proposta global sobre la xarxa ferroviària al Baix Llobregat, tot dialogant amb el municipis i agents polítics i socials de la comarca, i que inclogui els traçats sobre la prolongació de la L3 de metro, la nova línia de rodalies de RENFE C3 i l’ampliació de la xarxa de tramvia.\nNomés reclamem parlar-ne. Partim, si cal, de la proposta de febrer de 2006, però admetem que és millorable i obrim-nos a valorar la viabilitat de noves propostes, de noves mirades. PSC i CiU s'hi van oposar frontalment.\nEl més curiós és la interpretació que li dóna el PSC de Sant Feliu: I jo que em pensava que era el Ministeri de Foment el que ha decidit que aquesta línia de rodalies no passi per Sant Feliu!!! (humilment, no crec que la nostra capacitat d'influència sigui la que ha decidit a la ministra Magdalena Álvarez (PSOE), i si no, que li preguntin al Joan Herrera....!). Almenys, així ho va recollir El Periódico del dia 18 de juny:\nAi, ai, ai.... El més curiós també és que aquesta proposta tan inqualificable que PSC i CiU ni tan sols volen debatre a Sant Feliu... ahir es va aprovar a l'Ajuntament de Sant Just Desvern amb els vots del PSC de Sant Just (amb ICV-EUiA, ERC i PP)! Per més inri, en el Fòrum de la mobilitat al Baix Llobregat que s'ha constituït avui al Consell Comarcall, el secretari de Mobilitat de la Generalitat, Sr. Manel Nadal, ha manifestat explícitament la seva predisposició a dialogar sobre noves aportacions i millores sobre la primera proposta de febrer del 2006.\nI és que, a mi, em sembla que a ICV-EUiA no anem tan desencaminats. Confio que el PSC de Sant Feliu reconsideri la seva actitud tan tancada, no sigui més papista que el papa, i mostri el tarannà obert i dialogant que la situació exigeix.\nPublicado por Jordi San José i Buenaventura. a 6/27/2008 05:16:00 p. m. 24 comentaris:\nFita 3/3 de juny d'ICV-EUiA: informe sobre la situació de l'educació a Sant Feliu.\nEl 16 de maig passat, Rafael Ribó va presentar l'informe extraordinari de la Sindicatura de Greuges sobre La segregació escolar a Catalunya. La realitat és que Sant Feliu no hi surt ben parat. És un tema prou complex i prou important com per no "fer-ne sang", però per la mateixa raó no s'hi pot passar de puntetes.\nJa fa temps que, en termes de polítiques socials, l'Eni està reclamant que, per començar, tinguem un bon retrat del punt on ens trobem, un diagnòstic complet per tal que, a partir del coneixement real i compartit d'una situació, acordem cap a on volem anar, quins objectius ens plantegem.\nAixò és el que justament vam demanar l'Eni en el darrer ple i jo mateix en el darrer Consell Escolar Municipal: un informe complet sobre la situació de l'educació a la nostra ciutat, elaborat per alguna entitat ben capacitada per fer-ho, d'una manera similar a com la Fundació Bofill fa els seus anuaris sobre la situació educativa a Catalunya.\nEsperem que aviat tinguem en marxa aquest estudi, amb dades referides a l'èxit escolar, a la composició social dels centres, a la continuïtat en estudis postobligatoris, als tipus d'usuaris en activitats educatives més enllà de l'escola, a l'equitat en l'accés a serveis no obligatoris com les escoles bressol o l'escola de música, etc. Un bon informe per fer un bon pla de treball, a curt, mig i llarg termini, en educació. Sant Feliu ho requereix i és una clara prioritat per a ICV-EUiA.\nPublicado por Jordi San José i Buenaventura. a 6/17/2008 12:14:00 a. m. 4 comentaris:\nEtiquetas: Cohesió social, Educació, En 100 paraules\nFita 2/3 de juny d'ICV-EUiA: Llei de barris.\nEl 13 de juny hem presentat a l'Ajuntament aquesta instància:\nDonat que el 6 de juny de 2006, el Govern de la Generalitat va incloure els barris de la Salut i de Can Calders en el desenvolupament de la Llei 2/2004, de millora de barris.\nDonat que els treballs de la Llei de Barris tenen una previsió de 4 anys de durada, dels quals ja n’han transcorregut la meitat.\n1. Un informe complet de l’estat dels treballs vinculats al desenvolupament de la Llei (en l’àmbit urbanístic, en l’àmbit social, en l’àmbit d’habitatge,...), si és possible abans del ple ordinari del mes de juny.\n2. Una setmana després de la presentació de l’informe demanem una reunió de treball de tot el Grup Municipal d’ICV-EUiA amb el regidor d’Urbanisme i amb els responsables de l’Oficina d’Intervenció Integral per valorar el decurs dels treballs ja efectuats i conèixer les previsions de treball dels dos propers anys.\nEsperem una resposta ràpida i completa, com també un pla de treball que permeti el gran salt cap endavant per a la Salut i Can Calders que aquesta Llei impulsada pel Govern catalanista i d'esquerres de la Generalitat ha fet possible.\nPublicado por Jordi San José i Buenaventura. a 6/16/2008 11:28:00 p. m. Cap comentari:\nEtiquetas: Can Calders, En 100 paraules, la Salut\nFita 1/3 de juny d'ICV-EUiA: Comissió de seguiment de la Sànson.\nEl 27 de març es va constituir a l'Ajuntament la que tots coneixem com a "comissió de seguiment de la Sànson", tot i que el seu àmbit de treball és lògicament el seguiment i informació sobre tots els temes mediambientals de la ciutat, amb atenció especial a la qualitat de l'aire que respirem.\nEn aquella reunió de constitució, es va acordar tenir una primera reunió de treball a la segona quinzena de maig, després de les nostres Festes de Primavera. Com que no hi havia hagut cap convocatòria abans de final de mes, jo mateix com a representant d'ICV i d'EUiA vaig demanar en el ple del 27 de maig (just dos mesos després) la convocatòria de l'esmentada comissió de seguiment, per tal de garantir que es duguin a terme de forma efectiva els compromisos d'informació i de participació que vam assumir tots els grups municipals en el ple de febrer.\nDissabte passat, vaig assistir com a convidat a una conferència organitzada per la Plataforma Aire Net. Tot i que s'hi van fer afirmacions que considero discutibles, el cert és que va ser un escenari adequat per a la informació i el debat. Seria bo que, entre d'altres qüestions, escenaris similars d'informació i debat fossin impulsats en marcs unitaris com la comissió creada.\nTot comença per la seva convocatòria que, espero, serà immediata.\nPublicado por Jordi San José i Buenaventura. a 6/16/2008 11:14:00 p. m. 19 comentaris:\nEtiquetas: En 100 paraules, Medi ambient, Qualitat democràtica, Serveis municipals\nA qui li toca estrènye's el cinturó a Sant Feliu?\nM'ho van haver de repetir dues vegades i encara em sembla que no he entès bé. Des de fa molts anys, l'Ajuntament col·labora amb les associacions de pares i mares de les escoles que ara fan les festes de final de curs: els ha facilitat taules, cadires, escenari i l'equip de música. Un petit reconeixement de la feina que fan als centres i un suport necessari per fer possible la trobada de moltes famílies abans de comiadar el curs i, especialment, als nois i noies de 3 anys o de 12 que al setembre canviaran d'etapa educativa. Jo mateix, que vaig ser durant 8 anys regidor d'Hisenda i d'Educació no només vaig signar els documents oportuns, sinó que vaig ser convidat a moltes d'aquestes festes.\nDoncs bé: fa pocs dies, l'Ajuntament ha comunicat a les AMPA que enguany no té pressupost per facilitar aquest suport que, fins ara, ningú no havia ni qüestionat ni interromput. En alguna escola, els ho han dit tan tard que amb prou feines tindran temps per poder garantir la celebració de la festa de final de curs.\nI la cosa no acaba aquí. A la Fira ja vam viure retalls d'activitats, als organitzadors de les revetlles de Sant Joan ja els han avisat que també els retallaran els suports i en altres àmbits de la vida local les rebaixes o ja han començat o estan a punt de fer-ho.\nTan malament estan les finances municipals?\nSi ho preguntem a l'equip de govern, segurament diran que sí. Que si el fre de la construcció, que si la desacceleració econòmica, que si el marc general i algunes frases fetes més... Com a mínim, ja no poden tornar a dir allò que Iniciativa havia deixat no sé quin forat, perquè no s'ho va creure ni el més càndid dels santfeliuencs.\nSi ho preguntem a ICV-EUiA, mirarem d'anar més enllà dels tòpics i d'analitzar el que diu la comptabilitat municipal, pública, a l'abast de qui hi estigui interessat. I veurem algunes dades molt interessants tant pel que fa als ingressos com a les despeses.\nAnem als ingressos. Un exemple significatiu: el que l'Estat i la Generalitat transfereixen als ajuntaments per fer front a les seves competències ordinàries (no a les inversions). En el darrer any que jo vaig presentar els comptes municipals (2002), amb governs de dretes a Barcelona i a Madrid, l'Ajuntament va rebre 157,97€/habitant de l'Estat i 25,98€/habitant de la Generalitat. En els darrers comptes municipals presentats (2007, només cinc anys després), amb governs d'esquerres i amb més sensibilitat municipal, l'Ajuntament ha rebut 216,48€/habitant de l'Estat i 67,19€/habitant de la Generalitat. No és broma: en cinc anys l'Ajuntament ha passat de tenir un ingrés de l'Estat i la Generalitat de 7,6 milions d'euros a un altre de 12,1 milions. Ja li hauria agradat a un govern d'ICV-EUiA tenir un suport així uns anys abans!!!\nUn altre de flagrant: els increments de l'IBI. En els cinc anys de finances dirigides per PSC, CiU i ERC, el diferencial entre els increments de l'IBI i de l'IPC no han fet més que créixer. Les dades són les següents:\nSi ho mirem en un gràfic, encara és més clar:\nQue aquest equip de govern gestiona més diners que cap altre amb anterioritat, està fora de tot dubte. Estaré encantat de debatre-ho amb qui tingui interès de contrastar-ho o de demanar més informació en aquest sentit.\nI pel que fa a les despeses? No parlem de les inversions, que tenen altres fonts de finançament, sinó del que es coneix com a "despesa ordinària". No sembla que la satisfacció dels santfeliuencs i santfeliuenques amb serveis com la recollida de residus o la jardineria hagi progressat tant com els ingressos, tampoc es veu a les entitats locals tirar coets d'alegria per l'increment (?) de convenis i subvencions.\nTambé hi ha diversos exemples, però n'hi ha un de flagrant, que està generant un malestar constatable en molts sectors. És el que es coneix com a "despesa política", la suma del total de les retribucions que no corresponen al personal funcionari o laboral, sinó als càrrecs electes i al personal directiu de confiança (en termes comptables, els grups 10 i 11, alts càrrecs i personal eventual). Al desembre de 2002 (darrera liquidació pressupostària d'ICV), tenia un import total de 537.170€. A les eleccions de 2003, PSC, CiU i ERC deien que era excessiu i es van comprometre a reduir-lo. Cinc anys després, el pressupost de 2008 preveu 976.780€. Tornem a un gràfic, que sempre és més il·lustratiu:\nI mentrestant, neguen les taules i cadires de les festes de final de curs de les escoles... Hi ha algú que proposi una explicació raonable a tota aquesta situació?\nPublicado por Jordi San José i Buenaventura. a 6/12/2008 12:58:00 a. m. 4 comentaris:\nEtiquetas: Hisenda municipal, SF planificació\nHonte, vergogna, shame, Scham, vergüenza. No és Europa qui em decep, sinó la inconsciència, la frivolitat, la desmemòria dels milers d'europeus i europees que se senten fascinats per personatges deplorables com Sarkozy o Berlusconi. Milers de treballadores i treballadors desclassats, aspirants a ser la bota que els trepitja, que han rigut les gràcies a qui els vol fer treballar 60 hores a la setmana. Sí, la Unió Europea ha obert la porta a la jornada laboral de 60 hores per setmana. Per ser competitius, diuen, per evitar la deslocalitació, afegeixen, no serà obligatori, dependrà de cada país i sector, justifiquen.\nEncara resta el debat al Parlament europeu per tombar aquest disbarat. El Govern espanyol s'ha posicionat radicalment en contra: és just reconèixer-ho, agrair-ho, per si algú té la temptació de treure-li importància. Els sindicats, espero, desitjo, exigeixo, convocaran les mobilitzacions que hauran d'omplir els carrers de tota Europa. Sarkozy, no fa massa, se'n fotia ostensiblement de l'esclat del Maig del 68. Berlusconi fa la seva pròpia guerra contra els drets dels treballadors, no només dels immigrants. Ells han fet possible aquest gir espectacular a la dreta que em remou les tripes.\nEm pregunto quin dels dos admirava, quan era petitó, el capità aranya que aixeca el sabre en aquest dibuix que recorda els fets de maig de 1886 a Chicago, a conseqüència dels quals el moviment obrer va aconseguir la jornada de 8 hores. Perquè seguim (i seguirem!!!) sent milions els qui ens hi enfrontarem des de l'altre costat!\nPublicado por Jordi San José i Buenaventura. a 6/11/2008 07:58:00 p. m. Cap comentari:\nEtiquetas: Cohesió social, Democràcia econòmica i justícia social, En 100 paraules, Laboral\nMetro: responent a la Dània, de Sant Joan Despí.\nDània, diuen que una imatge val més que mil paraules. Normalment, no hi estic d'acord: m'agraden tant la conversa i la lectura... Però, en aquest cas, la comparació entre les dues opcions en joc a mi, personalment, em resulta abrumadorament aclaridora.\nT'adjunto en primer lloc la proposta que van acordar tirar endavant el Secretari de Mobilitat i els alcaldes afectats pel traçat que proposa. Per major claredat, he centrat la imatge en l'àmbit entre Esplugues i Sant Boi. Es va presentar públicament el 9 de febrer de 2006. Dos anys després, a Sant Feliu, només té el suport dels 8 regidors del PSC:\nDirectament, t'adjunto la proposta que va elaborar l'Associació per a la Promoció del Transport Públic (PTP) i que, a Sant Feliu, vam recolzar els set regidors d'ICV-EUiA i el regidor d'ERC:\nEt deixo a tu el joc de buscar les diferències. Com ja deus haver vist, el traçat discontinu en negre és el de la nova línia C3 de Rodalies, i el traçat discontinu en verd fosc és el de la línia L3 de Metro. Per acabar d'interpretar, el verd més clar es correspon al Trambaix (en traçat discontinu, també les propostes de la PTP) i els traçats continus més gruixuts es corresponen amb la línia de FGC (blau) i l'actual C4 de Renfe (negre).\nEspero que, d'una lectura sense prejudicis partidistes de les dues imatges, treguis la mateixa conclusió que molts dels que hem tingut l'oportunitat de comparar-les.\nNovament, Dània, moltes gràcies per haver tret el nas en aquest debat i participar-hi.\nPublicado por Jordi San José i Buenaventura. a 6/06/2008 10:12:00 p. m. Cap comentari:\nObligats a entendre'ns, però no a callar.\nVagi per endavant que sé que, més aviat que tard, ICV i PSC ens haurem d'acabar entenent. Ho sabem tots dos partits i també ho admeten CiU i ERC. Això m'obliga a pensar bé cada paraula que dic i, especialment, les que escric. De les poques coses que recordo del llatí, hi ha allò de Verba volan, scripta manen (les paraules volen, els escrits romanen). Mesurar les paraules, sí, és clar. Però callar... això ja són figues d'un altre paner. Callar, no.\nEm refereixo a la nota de premsa que el PSC ha penjat a la seva web sobre la polèmica de la L3 a Sant Feliu que es va viure al ple del mes de maig. Per allò de mesurar les paraules (i ser respectuosos amb un partit que té la major representativitat dels catalans i que jo mateix vaig fundar a Sant Feliu, ara que se celebren els 30 anys del PSC), però alhora de no callar, em limitaré a replicar les conclusions de la seva nota de premsa.\n1. ICV actua en aquest cas igual que en el tema del soterrament, avantposant els seus interessos de partit pels de la ciutat, i endarrerirà durant anys l´arribada del metro a la nostra ciutat.\nQue en el tema del soterrament, ICV ha actuat sempre de forma exquisitament unitària ho pot testificar qualsevol que tingui seny i memòria. Que, després de l'Estatut de l'estiu del 2006 i la signatura de l'acord de finançament d'inversions entre Estat i Generalitat a la tardor del mateix any, defensem que el soterrament s'ha de finançar en el marc d'aquest acord entre les administracions que tenen la titularitat i la gestió de Rodalies, respon justament a avantposar els interessos de Sant Feliu. Creiem fermament, i és legítim i no demagògic creure-ho, que, en un escenari nou i millor, Sant Feliu no té perquè continuar pagant el 30% d'una obra imprescindible per a la ciutat, sí, però també per a la millora del conjunt de la xarxa metropolitana de rodalies.\nQue en el tema del metro ICV avantposi els interessos de partit als de ciutat és també una afirmació sense fonament i totalment qüestionable. De fet, em temo que és justament a l'inrevés: la proposta d'ICV té lògica de ciutat i molt em temo que la del PSC té lògica de partit. La prova del cotó: la proposta del PSC s'acorda en una reunió de govern al 2006 sense cap informació ni debat previ (ni polític ni social) i presentant-la posteriorment com a opció única i indiscutible, mentre que la proposta de l'associació Promoció pel Transport Públic que hem assumit ICV-EUiA i ERC defensa justament un debat públic suficient i contrastat sobre les diferents alternatives possibles per a la millora del transport públic a la comarca. Dir que per guanyar temps hem d'acceptar i dir amén a algunes reunions de socialistes selectes en algun despatx és negar la base mateixa de la "res publica", del concepte mateix del debat a l'àgora democràtica.\nI hi ha alternatives, és evident. Com a mínim, ja n'han sortides dues.\nLa primera, de l'acord del 2006, defensada en el ple només pel PSC, preveu una línia de rodalies (C3 o R3) de Cornellà a Sant Boi amb més voltes que un ventilador i que no és una autèntica alternativa a la saturació de cotxes en superfície; i preveu una L3 que, en el cas concret de Sant Feliu, fa pràcticament el mateix recorregut que el tren i acabaria a la plaça Dot. És a dir, entre Sant Joan i Sant Feliu, coincident en gran part amb l'actual traçat de la línia C4 de Renfe, preveu la construcció de quatre noves vies soterrades: dues de la C3 de rodalies i dues de la L3 de metro. I això per donar un servei discutible: la L3 fins a la plaça Dot per anar una mica més amunt que l'actual estació, la de la C3 o R3 de rodalies per anar cap on ara és Hisenda amb una línia que, quan s'ho mira un enginyer o un expert en mobilitat (no un defensor acrític de la proposta del 2006) se li posen els pèls de punta. Tant, que és més que dubtós que s'arribi a fer.\nLa segona, de l'Associació per a la Promoció del Transport Públic, que en el ple vam defensar ICV-EUiA i ERC, i que fins i tot van reconèixer més assenyada els portaveus del PP i CiU, tot i que finalment es van abstenir a la votació. En aquesta, no es preveu un traçat coincident de mitjans, sinó totalment complementari. És cert que no proposem que la L3 o R3 de rodalies arribi a Falguera, però és perquè creiem que el que cal és la connexió més curta possible entre municipis de banda i banda del riu, i per això l'ideal és anar amb tren de Cornellà a Sant Boi directament sense fer quilòmetres i quilòmetres de giragonses absurdes. Un exemple clar: el PSC defensa la C3 de rodalies perquè així podríem anar directament de Sant Feliu- Falguera a Sant Boi... en un recorregut de quatre o cinc parades de tren, mentre que amb la nostra proposta s'hi podria anar directament des de Renfe amb dues parades de tren fins a Cornellà i allà una sola parada fins a Sant Boi i d'allà a Castelldefels. Una reducció estimada de temps de viatge d'entorn de 10 minuts, depenent dels transbords. I, pel que fa a a L3, no la volem fent el mateix trajecte que l'actual línia C4 de Renfe: duplicar sistemes de transport públic en el mateix trajecte no té sentit!!! La volem venint de Sant Just, i amb parades a Mas Lluí, estació i Falguera. Així tenim un sistema complementari i aportador de passatge a Renfe amb el metro que, a més, uneix Sant Feliu de dalt a baix. Sí, aquest és el nostre interès de partit: el que coincideix amb l'interès de Sant Feliu.\nPerò, és que, a més, no volem "imposar" aquesta proposta!!! Simplement, demanem que hi hagi un debat públic obert, transparent, amb informació i temps suficient, sobre les dues alternatives presents i les que es puguin presentar. I si tardem un anyet més, no hi veig problema: el que anem a decidir és una infrastructura gairebé definitiva, i no podem prendre decisions d'aquest abast estratègic imposant sense més el que es va acordar a febrer de 2006. I, com li vaig dir al mateix ple a l'alcalde, que s'ho pensi bé: la proposta que ell va defensar només té el suport de 8 de 21 regidors, d'1 dels 5 partits que hi ha a l'Ajuntament. No és una base democràtica suficient per enrocar-se en el que el PSC proposa. Han de saber escoltar, han de saber dialogar.\n2. La proposta de ICV contempla l´arribada de L3 però elimina l´arribada de l´R3, que ha de connectar la capital del Baix Llobregat amb els municipis de l´altra banda del riu.\nSí, és cert, creiem que la R3 de rodalies no ha de fer una volta llarguíssima i caríssima sense sentit quan es pot fer una alternativa molt més viable i sostenible que combini una millor definició conjunta de la R3 de rodalies i de la L3 de metro. El que és estrany no és que el PSC posi el crit al cel perquè pensem així, el que és estrany és que el PSC es negui a considerar altra alternativa que la que va aprovar el 2006 en solitari. I l'argument de la capital del Baix Llobregat que l'utilitzin millor: en l'acord del 2006 es planteja un metro que acaba a Torreblanca (textualment, "a les portes de Sant Feliu") i només per la pressió municipal i la proximitat de les eleccions del 2007 s'encarrega a posteriori la viabilitat d'allargar la L3 a Sant Feliu.\n3. Els i les socialistes considerem i defensem que L3 no ha d´arribar a Sant Feliu com un ramal a part de la línia principal, això faria que haguéssim de fer transbord per anar, per exemple, al nou Hospital comarcal.\nHome, nosaltres no plantegem això!!! No volem un ramal a part de la línia principal, sinó una L3 amb dos ramals principals fent una Y a Sant Just: un ramal a Sant Feliu i un altre a Sant Boi. Sí, és cert, per anar a l'Hospital Comarcal, hauríem de fer canvi a Sant Just (a la mateixa estació i la mateixa andana), per fer només una parada fins al nou Hospital Comarcal de Sant Joan: potser 2 o 3 minuts d'espera. Aquest és el gran problema? Han agafat el rave per les fulles per intentar amagar el que és més evident: amb la seva proposta fan inviable per sempre més que el Mas Lluí tingui metro.\n4. Volem crear una zona clara d´intercanvi intermodal a l´actual plaça de l´estació, que estigui a l´abast de tota la ciutadania. El metro és un mitja de transport de gran volum i no pot ser una eina de mobilitat interna a una ciutat de les dimensions de Sant Feliu, per això hem de tenir una xarxa de bus urbà reforçat en trajectes i freqüències per connectar tota la ciutat amb les parades de tren, metro i trambaix, i això ho podrem tenir un cop se soterri la via del tren.\nÉs millor per a Sant Feliu "una zona clara d'intercanvi intermodal a l'actual plaça de l'estació" sense Metro??? Pel que fa al "(el metro) no pot ser una eina de mobilitat interna a una ciutat de les dimensions de Sant Feliu" és evident que cap ajuntament plantejaria un metro propi per unir Mas Lluí amb l'estació i/o Falguera, però no estem parlant d'això: la connexió interna és una bona derivada per a Sant Feliu, però la funció principal és la millor connexió possible amb BCN i el Baix des dels barris amb més densitat de població actual i futura: o que potser el Mas Lluí de Sant Feliu i de Sant Just no ho són? Amb la resta d'aquesta quarta conclusió, d'acord.\n5. ICV proposa la col·locació de tres parades de metro a la ciutat, sense comptar amb les distàncies entre parades i el número d´usuaris potencials que aquest tipus de transport massiu necessita.\nAquesta conclusió seria seriosa si, com a alternativa, coneguéssim aquestes mateixes dades per a l'alternativa de l'acord de 2006. Perquè aquesta alternativa preveu a Sant Feliu dues estacions: una davant del Palau d'Esports i una altra a la plaça Pere Dot: parlen seriosament de distància entre parades i número d'usuaris potencials? L'alternativa de la PTP preveu tres estacions: 1) Mas Lluí, zona d'alta densitat que en tindrà més amb el Mas Lluí de Sant Just i que és la via de connexió més ràpida amb Sant Just, Esplugues i BCN complementària i no solapada amb les existents (trambaix i autobusos interurbans), 2) estació, per garantir la total intermodalitat amb tots els mitjans de transport públic, i 3) Falguera, prop del Pla, com a final de línia i cua de maniobres que seria molt difícil fer a la zona de l'estació, i fent possible encara una nova prolongació a molt llarg termini de la L3 en direcció a Sant Vicenç.\nI la guinda final de la nota de premsa del PSC:\nUn cop més, ICV utilitza el tacticisme partidista renunciant a defensar els interessos de la ciutat. Si la principal força de l´oposició va donar suport a un acord de tots els partits polítics municipals i es felicitava de l´arribada de l´R3, per què ara s´hi desmarca? Quins interessos defensa? És que ha esperat dos anys per tenir una opinió formada sobre les necessitats de la ciutat?\n"Tacticisme partidista"? No hauria estat millor en comptes de desqualificar-nos sense fonament presentar i compartir la proposta de febrer de 2006 i afavorir un contrast públic amb altres punts de vista, tots legítims i cap tacticista, sobre la configuració del transport a la nostra (no la seva) ciutat, la de totes i tots? "Renunciar a defensar els interessos de la ciutat"? Cómorrrrr??? Companyes i companys socialistes, afineu millor en els vostres arguments, que estic segur que en sabeu. Deixeu-vos de consignes de partit i plantegeu el debat en termes de model de ciutat.\nI què és això de "per què ara se'n desmarca? quins interessos defensa?" "han esperat dos anys per tenir opinió formada"? Després de l'acord del 2006, vam proposar i es va aprovar per unanimitat que el metro arribés a l'estació i s'estudiés la viabilitat del Mas Lluí. Fins al febrer del 2008 no hem sabut com anaven aquestes peticions (sí, dos anys). I quan les hem conegudes, ens hem pronunciat amb l'únic criteri del que creiem millor per a Sant Feliu. Insisteixo en el verb: creiem. No som els dipositaris de cap essència ni cap veritat indiscutible: per això proposem un debat més seriós sobre el tema per arribar a una proposta final tan compartida com sigui possible.\nI, permeteu-me una llicència final: m'agradaria molt no haver de parlar de "canvis de criteri" com a mínim fins que haguem tancat en positiu el tema del Torrent del Duc.\nSento molt si hi ha algú que es pugui haver sentit ofès per aquest escrit. Ja sé (i els vull!) que s'acosten temps d'entesa: hi haurà canvis a la casa gran i tots hi haurem de posar d'alguna manera l'espatlla. Però, si us plau, que ningú no ens provoqui: notes de premsa com les del PSC no les penso passar per alt. Obligats a entendre'ns, per descomptat; però no a callar: les males informacions sobre el que públicament defensem (molt sovint jo, en primera persona) no tindran la resignació o la passivitat del silenci.\nPublicado por Jordi San José i Buenaventura. a 6/01/2008 09:18:00 p. m. 2 comentaris:\nDimecres, 02/07: què proposem a ICV-EUiA sobre el ...\nEl PSC s'equivoca: és el Ministeri de Foment qui n...\nFita 3/3 de juny d'ICV-EUiA: informe sobre la situ...\nFita 1/3 de juny d'ICV-EUiA: Comissió de seguiment...