Archive for de novembre 2010\nUNES ELECCIONS DE PEL·LÍCULA\nTot citant un lema socialista cal dir, en veu ben alta, que la Catalunya que sap on va ha decidit que el tripartit se’n vagi cap a casa i CiU governi els propers quatre anys. Passa poques vegades que la frase que has creat se’t giri en contra però el màrqueting polític té aquests regals en forma de bumerang. Em permetreu que, com indica el títol de l’article, utilitzi alguns noms de pel•lícules per parlar de la jornada d’aquest diumenge.\nPer a Convergència i Unió, el 28-N ha estat millor impossible aconseguint un ampli suport del poble català que ha derrotat al tripartit. Els tres mosqueters sabien que tenien els dies comptats i com no han sabut aplicar el tots per a un i un per a tots i han triat el camí personal abans que el projecte comú, ara són on són. Esquerra Republicana ha pagat car apostar pel seu Independence Day tot lligant-se a un partit socialista que té zapadependència i un líder que defensa una Espanya unida i solida, sense fractures ni erosions.\nDe capturar les identitats dels republicans que han renegat del clan de l’avellana castigant-lo sense el vot ja se’n ha responsabilitzat el SI que lidera el camaleònic Joan Laporta i que ha estat la gran sorpresa, gens agradable per a molts i m’hi incloc, d’aquestes eleccions. Mentre en Montilla es feia l’harakiri en directe anunciant que abandona el vaixell ara que aquest s’enfonsa i els republicans de base començaven a fondre amb la mirada als seus líders que feien cara de circumstancia, Iniciativa anava deslligant els mobles que havia amarrat a la barca del tripartit i que s’havien salvat de la tempesta.\nEls ecosocialistes han estat experts en posar la pota en casos com l’incendi d’Horta o per la permissivitat en els regalets repartits gratuïtament pel Cos de Bastoners de Catalunya (els Mossos) cada cop que es protestava democràticament per alguna cosa, i n’han sortit ben parats. Dels tres components d’aquest trio lalala, ells eren els més disposats a tornar a posar-se en pompa a canvi de quatre nomenaments i una mica més de poder.\nI amb aquest panorama, més estrany que algunes pel•lícules de Fellini i menys eròtic que les creacions de Passolini, l’au Fènix que ha cremat dues vegades, Artur Mas, ha renascut de nou de les seves cendres per governar un país que fa anys que clama el seu nom i veu com els perdedors el condemnen a l’ombra. A la tercera va la vençuda, deia Mas amb tots els vots escrutats, tot allargant la mà a tothom i prometen treball i humilitat.\nCiU podrà caminar sola però haurà de buscar suports puntuals amb un Partit Popular que ha tocat sostre electoral a Catalunya marcant els seus millors resultats tot i ser un dels culpables de la reconversió de l’Estatut en un paquet de confeti i dels enfrontaments que hi ha entre la Espanya més profunda i la Catalunya més esbojarrada.\nEls qui millor la representen són també Ciutadans que han aconseguit un fet molt important: defensar el seu programa despullant-se i no perdre cap peça de roba en aquesta bogada on altres han sortit del tot descolorits, com el pallasso d’aquella marca de sabó, o del tot encongits i incapaços d’arribar al timó de la nau que havien pilotat i que ara és en unes mans molt més segures.\nLa política té aquestes coses. Els tres mosqueters són ara els tres solters amb un biberó però s’han quedat sense la seva estimada, Catalunya, i sense la llet que els ha alimentat els darrers anys.\nTag : ARTICLES POLITICA, ELECCIONS, OPINIÓ\nAJUDEM-LOS QUE SÓN POBRES\nHavent llegit el llistat de propietats que han declarat els caps de llista dels diferents partits que es presenten al Parlament de Catalunya, he començat a plorar tot pensant en la seva pobresa. Qui més patrimoni assumeix és la candidata del PP, Alicia Sánchez-Camacho, amb un total de 575.000 euros corresponents al valor d’un pis i als quals cal sumar els 4.000 euros que assegura tenir al seu compte corrent. Artur Mas (CiU) ha declarat un patrimoni de 502.000 euros i Albert Rivera de Ciutadans és el tercer a la llista amb 475.000 euros en possessions i 5.000 euros al compte corrent.\nDeixant a banda la xifra ridícula del valor dels pisos de tots els caps de llista, encara tens més motius de riure quan veus què tenen guardat al banc: 10.000 euros del republicà Joan Puigcercós, 13.000 del president Montilla i 46.000 de l’ecosocialista Joan Herrera a més dels ja comentats de Mas i Rivera.\nUna cosa és que no es declari tot allò que es té i una altra, molt diferent, que es pensin que som rucs. Si persones que guanyen el que guanyen cada mes ens han de fer creure que tenen únicament el patrimoni declarat, n’hi ha per llogar-hi cadires. Si amb els seus sous només tenen el que asseguren tenir, deuen tenir també una mà foradada que gasta diners de forma misteriosa. Ja sabem que sempre s’enganya quan un declara el patrimoni personal però entre l’engany i la burla hi ha molts camins possibles.\nAjudem-los que són pobres, donem-los un cop de mà i aconseguim que cap d’ells hagi de deixar l’escó del Parlament en molts anys. Sobretot en Montilla que pel que sembla no té cap propietat al seu nom, ni moto, ni cotxe, ni carnet de conduir. De fet, tampoc té capacitat de governar el país i ens ha tingut enganyats quatre anys fent-nos creure que era un bon gestor.\nTag : ARTICLES POLITICA, ELECCIONS\nHI HA LLADRES... I LLADRES\nUn vigilant de seguretat d’una gran superfície de les Gavarres va aturar a un jove que marxava de l’establiment sense pagar tres DVD’s que volia robar. Va arribar una patrulla de la Policia Local i va interposar al jove una denuncia per robatori fet pel qual se li ha fet un judici ràpid i se l’ha condemnat. Això va passar fa un parell de dies i he de dir que em sembla bé que qui roba rebi el càstig conseqüent.\nLa pregunta que em formulo ara és la següent: Perquè no els fan cap judici ràpid a aquells que es passen el dia robant carteres a les estacions de Metro o als carrers, estirant bosses de mà o fent altres robatoris. A tots aquests delinqüents, molts d’ells arribats de països estrangers, els agafa la Policia, els porta a la comissaria per apuntar-los un delicte més a la seva fitxa i, com el què s’ha robat no suma més de 300 euros, se’ls deixa anar de nou al carrer. Hi ha certs “personatges” d’aquests que cito que porten a les seves esquenes més d’un centenar de detencions.\nPerquè la llei s’aplica de manera diferent depenent del cas? Tan mal feta està? Si no canviem les coses, els individus que roben carteres i bosses de mà seguiran fent de les seves sense càstig. Quina porqueria de sistema judicial i quines lleis més absurdes. En el món dels lladres també hi ha categories.\nNota: Si voleu més informació sobre carteristes, en parla molt bé la web PORCABARCELONA\n18 de novembre 2010\nTag : ARTICLES SOCIETAT, JUSTÍCIA\nPATRIMONI, CULTURA I APRENENTATGE\nLluny queden aquells dies en que Pedro Piqueras va dir, en ple informatiu, textualment: van a ver la última moda en Cataluña. Consiste en montar torres humanas cuanto más altas mejor y, una vez arriba, lanzarse desde lo más alto. Ho deia tot mostrant un castell fent pinya. No va ser graciós, va ser trist.\nPer sort, com deia, ens queda lluny. Avui els castells són patrimoni de la humanitat i en Piqueras, com tots aquells que ens tenen rancúnia o animadversió, ho segueixen sent de la incultura. Enhorabona als qui van crear aquest art, als qui l’han fet gran i especialment a tots aquells que no han pogut viure aquest moment tot i haver-hi participat molt activament. Per evitar baralles en cas que hagués posat una foto d'una o altra colla, m'he decidit a posar, de manera simbòlica, una imatge d'una pinya, element principal per a fer castells.\n17 de novembre 2010\nTag : ARTICLES SOCIETAT, CASTELLS, PATRIMONI\nMÍTINGS I CANDIDATS MADE IN USA\nM’encanten les campanyes electorals, m’emociona seguir-les, palpar tot l’ambient que es mou al seu voltant, a pocs metres dels candidats i dels caps de campanyes, dels estrategs que marquen els discursos i els argumentaris a seguir. M’apassiona comprovar com una idea sorgida en un despatx, una sala de brainstorming o un think tank acaba seduint als militants i simpatitzants i aquests ho transmeten a les multituds i les masses.\nL’únic que no comparteixo és aquesta mania que tenim de copiar les formes i accions de màrqueting dels nord-americans. Primer es van importar els mítings en què el candidat queda envoltat de públic. Al davant hi té als qui ha de convèncer i al darrera, distribuïts per edats, sexes i races, als qui ja ho estan perquè són militants del seu propi partit.\nEn aquesta campanya que estem vivint a Catalunya ja hem vist un nou element importat dels yankis, el micròfon de cara que substitueix al de sempre. El candidat no ha de pujar a un faristol a llegir cap paper adreçant-se al micro central. Ara el porta enganxat a la galta i enlloc de quedar-se quiet té plena llibertat, es mou de punta a punta d’escenari aportant més proximitat i calidesa a l’acte.\nPersonalment no m’acaba d’agradar aquest plagi de les accions que neixen a Estats Units perquè es vol donar la sensació que tot allò que fan allí està de primera i cal aplicar-ho aquí. I no és així, crec humilment. En tot cas, si s’entesten a seguir plagiant, el proper pas serà importar allò que més sensació va causar a les darreres eleccions nord-americanes, un president de color.\nUs imagineu que també ens ho copiéssim? Ben vist, com els principals partits no tenen relleu per als seus líders, quan en busquin de nous que els cerquin a l’estil Obama. A més, com en Zapatero ja ens té negres a tots, segur que ens anirà de primera.\nEl que més greu em sap és que anem sempre un pas enrera i no siguin ells, els Estats Units, els qui es facin còpia dels nostres invents. Mentre allí monten el gran pollastres, a Europa encara no hem descobert la gallina dels ous d'or.\n16 de novembre 2010\nTag : ARTICLES POLITICA, ELECCIONS, ESTATS UNITS\n"AL TRAPO" AMB LA TRAPOTE\nNo sóc seguidor dels programes de la televisió brossa, tot el contrari. Quan fent zàping n’enxampo algun i el convidat té un mínim interès, el planyo per haver d’acabar pel món ensenyant les seves vergonyes i atenent les preguntes de pseudo-periodistes que només viuen de la carronya que ofereixen a un públic desnodrit culturalment. Veure a La Noria a la Beatriz Trapote, periodista que s’ha fet famosa per ensenyar els seus encants a Interviu i per ser la companya sentimental de Victor Janeiro, germà del també desnodrit Jesulin, no em va sorprendre.\nSi que em va deixar perplex comprovar que l’entrevistaven perquè havia escrit un llibre. Minuts després vaig descobrir que es tractava d’una nova edició del Kamasutra i llavors tot em va quadrar millor. Interviu, “braguetazo” amb el germà del torero i llibre sobre sexe per a rematar una imatge que mai ha estat neta i cau en picat cap al camí de la perdició que condemna als famosos de segona fila al cementiri dels elefants.\nI encara em va acabar de quadrar quan el presentador del programa, el Jordi González, va donar pas a un recull on es confirmava que el llibre signat per la Trapote era un plagi al cent per cent, paraula per paraula i coma per coma, d’un altre llibre que també es deia “Kamasutra salvaje” i que havia estat publicat ara fa cinc anys. Quan li van preguntar quina part del seu llibre havia escrit, la noia no va saber respondre i els seus intents de sortir per la tangent van ser un fracàs. Al final, amb els periodistes que l’entrevistaven irritats i el presentador mosquejat com un mico, la van fer fora del plató i el Jordi González va dir: Vete. Esta noche no cobras.\nI l’engany va arribar al seu punt i final. Bé, de fet es va acabar l’engany de l’entrevista perquè l’engany principal, aquell que ningú vol veure i que és tot el programa sencer, va continuar. Mentre les televisions segueixin alimentant les audiències amb aquesta porqueria, tindrem espectadors desnodrits culturalment i convidats que intenten cobrar per no haver fet res.\n15 de novembre 2010\nTag : ARTICLES SOCIETAT, LLIBRES, PERIODISME, TELECINCO, TELEVISIÓ\nDE LOGOS I DE BUROCRÀCIA LENTA\nNo acabo d’entendre la lentitud de la burocràcia per aconseguir certs permisos o llicencies. Ara fa tres mesos vaig entrar una sol•licitud a la Oficina Española de Patentes y Marcas que depèn del Ministerio de Industria, Turismo y Comercio. La meva intenció era tenir els drets de diversos logotips, lemes comercials i altres marques que he anat creant els darrers anys ja siguin per a empreses, institucions i per a ús propi. Volia pensar que la gestió era ben senzilla però m’han demostrat que fins i tot en un tràmit tan senzill com aquest, són lents i avorrits.\nPrimer per la paperassa que has de presentar-los i després pel temps que tarden a donar el vist i plau. Entregada la documentació ja has de pagar, i no són preus econòmics, i aquí comença l’espera que pot durar, com en el meu cas, quasi dos mesos. Tot per aconseguir que un funcionari d’aquesta oficina miri el mig centenar de logos i lemes que li has enviat, comprovi que no són cap plagi i et digui que ja són teus.\nUna vintena de trucades, una desena de correus i més paciència que un Sant per aconseguir que et doni els drets d’una creació que és teva i que, a partir d’ara, només pots utilitzar tu i el client a qui li vas crear si et demana el permís corresponent. Els companys que conec i que tenen marques patentades em diuen que, per sort, legalment aquesta oficina funciona en el moment de sancionar a qui utilitzi les teves marques sense permís però que el problema es repeteix en el sentit que són ràpids a cobrar la sanció i molt lents per pagar o solucionar-te la teva demanda. No acabo d’entendre el perquè de tanta burocràcia, ho deia al principi de post. I si el client a qui li fas el logotip el vol per ahir? Com t’ho fas?\nHavent pagat el què em demanaven i amb la propietat de les meves marques segellada en paper oficial des d'aquest passat divendres, ja he fet arribar la queixa corresponent al Ministerio. Ja veurem quan tarden en respondre...\n14 de novembre 2010\nTag : ARTICLES SOCIETAT, PERSONAL\nMONTILLA I LA GARANTIA\nAquesta ja és l’última que ens podien vendre, el lema de campanya del PSC per a les autonòmiques amb Montilla al capdavant. El lema “Garantia de progrés” fa riure, senzillament. Si Montilla és aquesta garantia,comencem a marxar del país i que Déu agafi confessats als qui es quedin. Home, dit ras i curt, Montilla i el PSC són, a hores d’ara i vista la seva eficàcia compartida amb els dos socis de govern, garantia de res i no pas de progrés.\nNo seré jo qui dirà en aquest blog a qui s’ha de votar el proper 28-N però si que m’atreveixo a dir a qui no cal donar suport electoral: als qui ho han fet pitjor impossible, als qui han comés errades que mai han admès i que mai han tingut “pebrots” de dimitir, als qui porten set anys col•locant a amics i coneguts als llocs de responsabilitat ben pagats, als qui aprofiten el final del seu mandat, conscients que ja són cadàvers polítics, per a blindar als qui ja havien endollat prèviament, als qui han permès que el nostre país hagi passat de ser el “motor econòmic de l’estat” a convertir-se en “la bugia sense filament que no permet encendre ni un encenedor”.\nA aquests, amics, a tots aquests, no els hem de votar. Que cadascú triï a qui vulgui a les urnes però que no cometi l’error de tornar a donar poder als qui trenquen tot allò que toquen i que amaguen més brossa sota la catifa que els lladres de Marbella. Si us plau, que qui entri no estiri massa de la manta perquè gràcies al tripartit sota el nostre estimat país ja no hi queda res, ni els seus ciments ni els progrés necessari per fer-ne de nous.\n09 de novembre 2010\nTag : ARTICLES POLITICA, ELECCIONS, MONTILLA, TRIPARTIT\nEL MEU FULL PARROQUIAL D'AVUI\nEstimats germans, que Déu sigui amb vosaltres (que a mi fa temps que em va abandonar).\nAl voltant de la visita del Sant Pare, Beneit XVI, a la ciutat de Barcelona faig constar tres petites apreciacions:\nSi tota la gent que avui s’ha llevat d’hora per omplir els carrers per on passa el recorregut del Papa demostrés la seva fe real anant a missa a les esglésies, al Vaticà li faltarien seus on celebrar aquests actes litúrgics i fins i tot haurien de llogar naus als polígons per falta d’espai.\nSi l’aportació de l’església catòlica en temps de crisis es basa en fer viatges per tot el món amb els milions d’euros de despesa que suposa que aquest home de Déu que els representa estigui ben segur, estem ben fotuts. Demà al matí, els aturats seguiran sense feina i els jubilats no hauran rejovenit, els coixos seguiran necessitant crosses i els cecs no podran deixar el seu bastó. Si l’aportació del Vaticà en temps de crisi és aquesta manca d’austeritat a la qual ja ens tenen acostumats fa segles, que Déu ens agafi confessats i aprofiti avui que tothom es confessarà.\nSi el recorregut que farà el Papa Mobil pels carrers de Barcelona és de tres quilometres i mig i diuen que hi ha un Mosso d’Esquadra cada cinc metres, deixant a banda els operatius de la Policia Nacional i la Policia Local, vol dir que avui a les comarques de Tarragona tenim un Mosso cada cent quilometres i que el primer que trobarem és a la capital catalana.\nPer acabar, la vida és molt injusta per als qui es mereixen més. TV3 emet durant tot l’any, cada diumenge, el programa Signes del Temps que presenta en Francesc Rosaura. Justament avui, dia en què podria triomfar i complir un dels seus somnis, la televisió catalana ha enviat a l’interior de la Sagrada Família al Josep Cuní, estrella mediàtica i espècie de Déu del periodisme català. Quan en Rosaura més s’ho mereixia, van i li foten el pa del cistell.\nGaudiu d’aquest dia que Gaudí no podrà gaudir. I gaudiu també d'aquesta perla trobada a internet...\n07 de novembre 2010\nTag : ARTICLES SOCIETAT, BARCELONA, ESGLÉSIA, MOSSOS D'ESQUADRA\nADÉU ALS FORNS DE PA\nLlegeixo amb certa tristesa que els forns de pa es veuen obligats a obrir una secció de degustació dins de l’establiment per evitar la seva desaparició i que la majoria, tot i aquest nou servei, no aguantaran els temps actuals.\nNo m’entristeix que facin les degustacions. Em posa de mala llet el perquè han hagut d’arribar a aquest punt. Si l’Estat s’hagués preocupat de fer les coses ben fetes prohibint la venda de pa congelat a les benzineres, grans superfícies comercials i altres establiments que no han de gaudir d’aquest tipus de llicencia, els forns de pa de sempre no estarien ofegats i a punt de tancar portes.\nEs va inventar el sistema barat de tenir un forn petit que descongela el pa prefabricat en pocs minuts i el serveix calent a totes les hores del dia sense pensar en l’intrusisme que significava aquest pas per al sector. I amb els permisos de venda i manipulació de pa i pastes donats a dojo a tothom , s’han carregat un ofici dels més antics del món.\nEls ciutadans del món hem fet la resta col•laborant a la disbauxa comprant les barres congelades sense pensar en els forns tradicionals perquè vivim en un món que va massa ràpid i on els petits plaers, com menjar-se un bon pa cuit en un forn de llenya, ja no importen. Menjar ràpid i pa industrial a canvi de seguir vivint en un planeta sense conceptes ni respectes, sense conservar tradicions i oficis.\nEl govern va tenir molta barra i condemnar als forners a la desaparició és ja el pa de cada dia.\n06 de novembre 2010\nTag : ARTICLES PREMSA, ARTICLES SOCIETAT, FORNS DE PA\nELS IMMIGRANTS, ARMA POLÍTICA PER GUANYAR VOTS\nMolta cura davant la demagògia que alguns partits politics estan creant, i generant entre alguns sectors de la societat, al voltant del tema de la immigració. No em sorprèn que fatxes i xenòfobs com l’Anglada de PxC basin el seu discurs electoral en el menyspreu cap als nouvinguts tot reclamant que, textualment, “els moros marxin de Catalunya, Espanya, Europa i l’Occident”. A personatges com aquest ja els tenim la mida agafada i sabem de quin peu calcen.\nDemano cura a la resta de formacions polítiques per evitar que acabin caient en el discurs fàcil que acaba sent demagògic i utilitzin el problema de l’atur i els immigrants com a arma electoral. Aquest dimecres el programa El Intermedio que presenta a La Sexta el popular periodista El Gran Wyoming va decidir respondre a la demagògia política amb un vídeo més demagògic. En altres casos condemnaria aquesta acció però, vist el què estem veient aquests dies previs a l’inici de la campanya electoral autonòmica, li passo per alt i fins i tot li dono la raó.\nL’única manera de convèncer a aquesta part d’electorat que ara compra el discurs xenòfob i erroni es contraatacar amb les mateixes armes. Van ser legals i elegants, tot sigui dit, perquè primer van emetre el vídeo i després van posar el making off per a demostrar que era tot un muntatge. Si els partits fessin el mateix, aniríem molt millor. El reportatge de La Sexta mostra a diverses persones nouvingudes al nostre país recordant als qui som nascuts aquí que gràcies a nosaltres ells viuen com a reis i tenen tots els avantatges i serveis possibles que a altres, a nosaltres, ens costa més d’aconseguir o ens són negats.\nPodreu aplaudir o condemnar el vídeo però abans de fer-ho us demano una petita reflexió, un exercici de memòria. Quan a Espanya no hi havia crisi i regnava la bonança econòmica, molts espanyols no volien treballar i les seves feines les acabaven fent els immigrants. Ara ells, els immigrants, els mateixos que feien aquestes feines, són els culpables per als altres, per als dropos que no volien treballar i ara no tenen més pebrots que fer-ho. Prou a discursos falsos i visca el treball i la dignitat de les persones que l’exerceixen per necessitat.\nSi voleu veure el vídeo del programa El Intermedio (us ho recomano), feu clic aquí.\n04 de novembre 2010\nTag : ARTICLES SOCIETAT, EL GRAN WYOMING, ELECCIONS, IMMIGRACIÓ, LA SEXTA\nCATALUNYA COMENÇA I ACABA A BARCELONA\nSegueixo tenint aquesta sensació, que Catalunya comença i acaba a Barcelona i que les comarques de Tarragona interessen únicament quan arriben les eleccions perquè són un magatzem de vots que cal aconseguir al preu que sigui.\nAquest dimarts, aprofitant que moderava una taula rodona al barri de l’Albada i que dos dels convidats eren polítics, un del PSC i un de CiU, vaig preguntar-los si aquesta sensació existeix realment o la tinc únicament jo. I la resposta va ser clara: Barcelona i la seva àrea metropolitana concentren un 80 per cent de la població de Catalunya i el govern de la Generalitat destina el percentatge de recursos corresponent.\nPerò el repartiment no és ben bé real. Els dos representants polítics van admetre que quan es reparteixen els recursos econòmics del país, la balança queda desequilibrada i es beneficia a Barcelona en detriment de les comarques de Tarragona, Lleida i Girona.\nLa presencia de Mariano Rajoy a diferents poblacions de casa nostra també aquest dimarts em va acabar de confirmar la meva teoria. Els màxims líders polítics només s’apropen a visitar-nos, fer petons als nens i donar la mà a les mares amb un somriure d’orella a orella quan arriben èpoques de recollir vots. Ahir va ser Rajoy i els propers dies desembarcaran a les comarques tarragonines ministres i consellers socialistes, primers figures dels populars, la cúpula sencera de Convergència i Unió i els representants dels republicans i dels verds.\nSerà una lluita aferrissada per aconseguir convèncer als ciutadans indecisos i per fer canviar d’opinió als que encara dubten, un mercat fenici on tot valdrà per aconseguir les paperetes electorals. Després, un cop hagi passat el dia de les eleccions i la tempesta traduïda en aquesta mena de pluja de senyors que veiem per la televisió i ara els podem tocar, tornarà la calma i amb ella, l’oblit al qual serem sotmesos quatre anys més.\n03 de novembre 2010\nTag : ARTICLES POLITICA, ARTICLES SOCIETAT, ELECCIONS, PERSONAL\nQUATRE BUITS (3): AIGUA\nQUATRE BUITS (2): VENT\nQUATRE BUITS (1): COR\nTRES ROS(TRES): EVICTION


Els dies 9 i 10 de març, Blanes va estar cobert de neu. Una neu bonica i devastadora, ja que va causar molts desperfectes i moltes persones van patir força contratemps a la feina o a casa. En poques hores, tot va quedar ben blanc.\nLa meva mare treballa en un dels Bonpreu de Lloret. Van estar tres dies sense llum, fins que el quart dia, els van posar un generador d’electricitat. Hi va haver moltes pèrdues en conserves. Les càmeres van acabar fent molta pudor.\nEls amics de la meva tia viuen a Lloret. Els dies 9 i 10, la nevada els va deixar sense llum i aigua calenta. La primera nit, la van suportar força bé, però el segon dia van haver de deixar la casa i es van instal•lar a la de la meva tia. Hi van passar una nit i dos dies, fins que tot va tornar a la normalitat.\nEl dia 8 al matí va començar a nevar i es van suspendre les classes, pero no hi vam donar importància. Com cada dia, després de l’institut, vaig anar a casa dels meus avis. A la tarda em va trucar el meu pare que no podia pujar amb el cotxe a recollir-me. Al cap d’una estona, se’n va anar la llum, vam encendre unes espelmes. Parlant, vam passar l’estona entretinguts. Teníem la sort de tenir menjar preparat i podíem sopar. L’endemà, el meu pare va poder arribar, i vaig poder tornar a casa.\nQuan vaig sortir de casa ja nevava una mica, però vaig arribar fins a l’institut sense cap problema.\nCap al migdia va començar a nevar amb més intensitat i els professors de fora vam començar a marxar. Jo me’n vaig anar cap a la una, vaig passar per Lloret i, quan faltava poc per arribar al túnel, els mossos d’esquadra no em van deixar passar i em van fer anar per la nacional.\nCada vegada nevava més i es feia més difícil circular, els cotxes es quedaven parats al mig de la carretera i no es podia passar. Pel meu costat va passar un noi caminant i em va aconsellar que deixés el cotxe i anés a peu fins a Cal Coix. La noia que havia quedat parada darrere meu també va decidir deixar el cotxe i anar caminant. Tot i que no érem gaire lluny, el camí se’ns va fer molt llarg, nevava molt i feia molt vent, jo duia botes, però ella portava unes "bailarines"que se li enfonsaven a la neu, al final va optar per descalçar-se. Vam arribar-hi cap a les sis de la tarda, hi havia molta gent i el primer que vam fer va ser anar al lavabo i assecar-nos una mica, després vam trucar a casa, tot i que ja havíem anat parlant pel mòbil. No parava d’arribar gent, n'hi havia que arribava xopa i morta de fred, es tapaven amb mantes i es posaven al costat de la llar de foc. Cap a les dotze de la nit van arribar els de protecció civil i es van endur unes quantes persones que s’havien de prendre algun medicament, els van portar al pavelló de Maçanet.\nVam haver de passar tota la nit allà, asseguts a la cadira, no hi havia llum i feia força fred; però vam poder seure, anar al lavabo i menjar alguna cosa calenta. Va ser una nit molt llarga.\nNúria Bosch, professora\nPublicat per quien escribe a 19:02


Un estudi radiografia l'estat del sector tèxtil a Barcelona des de la mirada de l’ESS | Economia Social i Solidària\nUn estudi radiografia l'estat del sector tèxtil a Barcelona des de la mirada de l’ESS\n23/02/2019 - 18:24\nEn l’àmbit del tèxtil en Economia Social i Solidària (ESS), Barcelona Activa es disposa a planificar, desenvolupar i emprendre mesures en els propers tres anys.\nAugmenten els projectes d'emprenedoria relacionats amb el sector tèxtil a Barcelona, segons ha posat de manifest un estudi impulsat des de Barcelona Activa i el Comissionat d’Economia Social, Desenvolupament Local i Consum. L’estudi, publicat recentment, ha estat elaborat per SETEM Catalunya i s’ha fet amb la finalitat de radiografiar l'estat del sector tèxtil a Barcelona des de la mirada de l'Economia Social i Solidària (ESS).\nEn un context general on la industria global del tèxtil està deslocalitzada i es caracteritza per l’alta competència de preus a la baixa, en els últims quatre anys hi ha hagut un creixement notable de projectes tèxtils a la ciutat de Barcelona amb característiques i finalitats diverses. Tot i la seva heterogeneïtat, són projectes que comparteixen l’aposta per l’ESS com a marc d’acció i una mateixa realitat envers els reptes de la indústria tèxtil al territori.\nD’acord als resultats de l’estudi, s’ha posat en relleu que el sector del tèxtil en l’ESS aporta un valor afegit social i ambiental al conjunt de la societat: coneix la realitat social propera, s’esforça per garantir una comercialització justa i la traçabilitat dels seus productes, prioritza el consum de béns i serveis de proximitat, enforteix el teixit econòmic local i redueix l’impacte ambiental de la seva activitat.\nSegons l’estudi, les iniciatives d’ESS que estan protagonitzant la recuperació de l’ofici a Barcelona són projectes, en bona part artesanals, que beuen de l’arrelada cultura tèxtil catalana i que aposten per roba personalitzada i pels productes tèxtils únics i de qualitat. Un altre dels aspectes rellevants és que l’auge de projectes tèxtils al territori coincideix amb l’inici de la recuperació econòmica d’ençà del 2014, marcada per un augment de la facturació del comerç tèxtil a Catalunya i a la resta de l’Estat.\nÉs important destacar que la majoria de projectes analitzats neixen amb voluntat d’esdevenir fonts d’autoocupació amb caire professionalitzador, si bé el procés de maduració i solvència tècnica, econòmica i personal és de llarga durada. De fet, gairebé una quarta part de les iniciatives troben en el tèxtil una via per normalitzar l’accés al treball a persones en situació de vulnerabilitat i tenen un rol proactiu en el foment de la cohesió social, ja sigui a través de projectes d’inserció sociolaboral o d’autoocupació.\nL’aposta per l’economia circular des d’una mirada ecològica\nAl llarg de l’exploració es va detectar un augment d’iniciatives que incorporen pràctiques d’economia circular, utilitzen fibres reciclades i materials reciclats en la producció de vestuari o fan de la gestió de residus el centre de la seva activitat. La tendència a recuperar els productes tèxtils per dotar-los d’una segona, tercera o quarta vida és essencial, en tant que trenca l’actual sistema lineal de producció i ús de la roba, un sistema insostenible que implica un gran ús de recursos naturals que es dissipen cada vegada més de pressa.\nPer tot l’anterior podem dir que el camí recorregut per les iniciatives del sector tèxtil a Barcelona per reduir l’impacte ambiental de la seva activitat com ara les pràctiques de gestió de residus i d’economia circular, la priorització de productes ecològics o reflexió sobre la petjada ecològica fan que aquestes iniciatives puguin contribuir a enriquir amb coneixement i experiències de bones pràctiques el moviment de l’ESS.\nEl repte del futur tèxtil en ESS\nLa fotografia del sector ha permès conèixer un univers d’iniciatives divers i especialment complex, però amb una forta voluntat d’enxarxament, fet que permet apuntar cap a la promoció de l’emprenedoria col·lectiva com un dels camins a recórrer.\nPer això, Barcelona Activa considera que és important impulsar la indústria per tal d’assegurar la sostenibilitat del sector a Catalunya, el manteniment dels sabers i coneixements tradicionals que caracteritzen la indústria catalana alhora que assegurar la traçabilitat dels productes. Per tal motiu, es disposa a planificar, desenvolupar i emprendre mesures com la visibilització i la generació d’espais de participació per als propers tres anys.\nNo deixeu de mirar el vídeo sobre la radiografia del sector tèxtil a Barcelona des de la mirada de l’ESS.


Denúncies pels correbous d'Amposta | LaTele\nLes denúncies s'han interposat davant el Departament d'Interior de la Generalitat de Catalunya contra l'ajuntament d'Amposta i les penyes taurines Penya l’Esquella, Penya El Cerril i la Penya Bous per la Festa d'Amposta per cruels agressions als animals, utilització d'un mateix toro en diferents modalitats de correbous i llançament d'objectes contra el toro.\nEls fets denunciats es remunten als correbous celebrats entre el 14 i el 16 d'agost de 2011, on es van organitzar 35 correbous i es va invertir 85.000€ en els mateixos, i per a donar suport les denúncies s'adjunten vídeos on s'aprecien totes les infraccions comeses que van ser filmats per voluntaris d’AnimaNaturalis i el Partit Animalista per a constatar, i en aquest cas denunciar, que les normatives que regulen aquests espectacles són infringides constantment, contravenint el reglament que regula aquestes pràctiques.\nEn els enregistraments s'aprecien cruels agressions als animals com el llançament d'objectes contra el toro i fins i tot que els participants es pengin de la cua de l'animal durant un recorregut de més de cent metres, l'ús d'un mateix toro per a utilitzar-lo en les modalitats de “capllaçat” i “embolat” o el tractament antinatural contra ells.\nLes entitats denunciants sol·liciten a la Generalitat que obri expedients sancionadors i procedeixi a identificar als participants que van infligir maltractament als toros, sancions econòmiques que poden ascendir a un total de 300.000 euros i inhabilitacions de fins a dos anys per a participar en aquest tipus d'espectacles. Aquestes entitats ja van denunciar als ajuntaments de Sant Carles de la Ràpita i l’Aldea per fets similars.\nEtiquetes: animals | correbous | drets animals | maltractament | toros | TVAnimalista | TVAnimalista | violencia


Alfons Navarret i Xapa - Libros de este autor - Bubok\nNascut a Alfara, l'horta nord, l'any 1974. Ha editat diversos poemaris, entre els que destaquen En blanc (premi Miquel Àngel Riera de poesia, editat per Sa Nostra), Aparador d'ombres amb corc (premi Vila de Lloseta, publicat per l'editorial Moll) o Malaurança de l'hora vella (premi vila de la Vall d'Uixò, publicat per Brosquil Edicions).\nAmb els versos d'arafl? , el poeta basteix un univers propi i el dota d'una tangibilitat immediata. Al marge dels esdeveniments i la quotidianitat, arafl? existeix com una illa. Dins de la mirada el poeta arriba a extingir-se i ens deixa sols amb les paraules. Que a partir d'ara també seran les nostres. Bon viatge cap a aquesta renovada ítaca...


DKV - Sílvia Ruano\nPortal de distribució a Reus de la nova agència exclusiva de DKV Seguros. Amb una experiència de 17 anys donant servei personalitzat als assegurats de DKV.\nCrear una presentació senzilla i intuïtiva de totes les assegurances que ofereix tant per a empreses com per a particulars.\nCrear un portal web auto-gestionable adaptat per tots els terminals i oferint un disseny nou adaptant la marca DKV.\nPlataforma web clara, dinàmica i amb una gran adaptació de la marca, així com adaptada a tots els dispositius mòbils. Presentació clara i diferenciada dels diferents serveis que s'ofereixen.\nLa Bicicletada de Tarragona\n28a Bicicletada Popular de Tarragona\nCreació de plataforma web informativa i de registre de participants per a La Bicicletada Popular de Tarragona.\nPortal web autogestionable informatiu de l'esdeveniment esportiu que es realitza a la ciutat. La plataforma web conté informació dels recorreguts (infantil i popular), dels obsequis i premis que es lliuraran a la finalització de l'esdeveniment i les notícies de la Bicicletada Popular de Tarragona. Es destaca l'exhibició aèria que es realitzarà com a acte previ de la Bicicletada Popular de Tarragona i com a preàmbul de la celebració dels Jocs Olímpics del Mediterrani 2018.\nPlataforma web autogestionable, responsiva i amb desenvolupament a mida. La plataforma ha de permetre inscriure als participants per poder recollir el seu dorsal a qualsevol de les instal·lacions municipals.\nPlataforma one-page on es destaca el contingut visual de l'esdeveniment. S'estructura la informació en una única pàgina, per poder obtenir tota la informació de La Bicicletada Popular de Tarragona sense necessitat de realitzar cap clic. Es disposa d'una galeria fotogràfica així com un apartat de notícies perquè els assistents puguin estar informats de les principals novetats de l'esdeveniment. També es realitza la programació d'un formulari a mida per permetre registrar als assistents i gestionar d'una manera eficient i ràpida l'assignació de dorsals per part de l'organització.


El Cantimplora Meteoròleg: Així es fa\nAixí es fa\nEls arbres s'han manifestat en contra de l'inestimable George Bush (havien deduït a qui anava dirigit no?). Ells ja saben prou bé que, en aquest món de rics i polítics, de bons n'hi ha pocs, i menys per a ells, però ja era hora de que les coses se li posessin una mica difícils no?? Ui què sèrio m'ha quedat aquest post... No crec que segueixi sent la tònica, però aquests dies ho necessitava.\nPublicat per Paul Walls a les 17:54\nSr Wailor, amb el meu anglès macarrònic he arribat a la conclusió de que la conjunció de Walls amb Wailor vindria a ser com una mena de Mur de les Lamentacions. No voldria avorrir-lo amb les meves deduccions però és que contemplant el seu arbre entremaliat (the tree mischievous), m'ha vingut a la memòria el cèlebre Robin Hood de Sheerwood (Pit-roig Encaputxat del Bosc-espès). D'aquesta manera (a cops de diccionari) he arribat a la primera conclusió (la del Mur ...)Com pot veure jo també tinc un dia una mica espés. Fins aviat.\n12 de novembre, 2006 22:58\n17 graus...s'està bé per Barcelona no?\nper cert..no he entes l'acudit d'ahir, o no ma fet gràcia que també pot ser...\nQ tal per kabum?\n13 de novembre, 2006 12:54\nSí, de moment encara s'està força bé per aquí, a veure si la Temperatura comença ja a baixar de debò (la corporal no eh...). Pel que fa a l'acudit deu ser que no li fa gràcia perquè dificultat no en té molta...XD.\nJaume el noi, gràcies per la seva aportació. Si els anglesos tinguéssim 2 cognoms em diria Paul Wailor's Walls...\n13 de novembre, 2006 14:23\nRumors tenim a comarques que e.verdet passarà el limit de Llefià i arribarà a Premià per desembre al nostre programa...li consta, oi?\n13 de novembre, 2006 18:34\nja ha superat les mil visites (que no mil visitants). Se'l felicita des del Yamshes en Escabetx.\nSentim no venir tan sovint com voldríem, però anem una (anèmona) mica de cul.\n13 de novembre, 2006 21:58\nper cert, genial la foto!\n13 de novembre, 2006 21:59\nGràcies Estanislau per la seva felicitació (no calia q recordés lo dels visitants...jejeje). La veritat és que no vaig fer res d'especial per a cel·lebrar-ho,XD. Quan torni a entrar podrà contestar-nos a estereo2 i a mi la seva pregunta?? és que no ho he entès gaire...\n13 de novembre, 2006 22:05\nAnnaA, ha esmentat...\nno se si t'agradarà a tu...d fet minclino mes cap el no jeje però x pasarnosho b ja val la pena. tu mateix!\nsi si era el primer cop.\naixi q ja la tens... doncs me nalegro! tot i q tu no treballes fins tard? pq llavors arribaras justet..\nbueno ens veiem dijous amb moltes ganess!! bonaniiiiiiit!\n14 de novembre, 2006 23:37


1a Setmana de la Gastronomia: Inici\nPlats i productes de la setmana\nSetmana de la GastronomiaIniciProgramacióTallers i ActivitatsComerços OrganitzadorsPlats i productes de la setmana\nInici | 1a Setmana de la Gastronomia | Inici\n1a Setmana de la Gastronomia\nTallers, showcookings, xerrades gastronòmiques, degustacions culinàries, plats especials de la setmana ...\nLa I Setmana de la Gastronomia, neix de la voluntat en donar resposta a la necessitat de dinamització del sector alimentari i de restauració que s’ha anat fent patent amb les noves tendències de consum.\nAquest sector, és un sector rellevant dins del nostre eix, exemple de qualitat i modernitat, per aquest motiu volem donar a conèixer aquesta oferta gastronòmica i d’oci més enllà de les fronteres del nostre districte.\nLa I Setmana de la Gastronomia, tindrà lloc els dies 2,3,4 i 5 de maig amb unes jornades de caràcter gastronòmic com són tallers, show-coockings, xerrades gastronòmiques, degustacions culinàries, plats especials de la setmana dels nostres restauradors, i associats d'alimentació...\nLa 1a Setmana de la Gastronomia en Números\nMapa de Tallers i Activitats\nSorteig: Experiència enogastronòmica amb concert acústic de Pep Sala\nSetmana de la Gastronomia 2018\n******** SORTEIG SETMANA DE LA GASTRONOMIA 2018 ********\nExperiència enogastronòmica amb concert acústic de Pep Sala - Actuació en nit de lluna plena\n1. Segueix el nostre Instagram: corhorta\n2. Comparteix una fotografia dels plats, tallers o activitats especials de la I Setmana de la Gastronomia d'Horta amb el hashtag: #gastronomialcor\n3. Etiqueteu a algun amic amb qui volgueu compartir aquesta enoexperiència\n4. Teniu de temps fins el dia 06 de maig a les 23:59h. El dilluns estigueu atents al sorteig.\n5. Gaudiu molt de la I Setmana de la Gastronomia a Horta, tota la info a... Més info\nDemostració de Sushi en Viu\nMenja bon sushi sempre que et vingui de gust!\nAcosta't a El Último Nigiri y gaudeix de l'espectacle de veure cuinar els seus deliciosos plats en viu !!\nPodràs observar quins ingredients utilitzen, la tècnica,... Més info\nTaller de Sushi (elaboració d'una varietat d'Hosomaki i d'Uramaki) amb inscripció\nAprèn a preparar-ho amb aquest taller on elaborarem una varietat de Hosomaki i Uramaki.\nDescobriràs els millors ingredients, la tècnica, la presentació, les... Més info\nPollastre Karaage de El Último Nigiri amb un preu especial\nEspecial mojito de Fruita de la Passió\nPizza especial a Bonamassa\nVeure més promocions i ofertes


Museu del Mar . | Biker Friendly\nEtiqueta: Museu del Mar . in Lloret del Marantonio2020-10-22T16:40:59+00:00


antrophistoria: Localizan tres sepulturas de la cultura del 'Argar' en Callosa (Alicante).\nLocalizan tres sepulturas de la cultura del 'Argar' en Callosa (Alicante).\nEl descubrimiento de la cultura argárica de la Edad de Bronce se ha producido en el interior de una vivienda del municipio.\nLas fosas corresponden con un niño o niña menor de dos años, un hombre adulto y un niño de 6 o 7 años.


Dmitri Torbinski - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDmitri Torbinski (en rus: Дми́трий Евге́ньевич Торби́нский; Norilsk, Unió Soviètica, 28 d'abril de 1984) és un futbolista rus. Juga de migcampista i el seu equip actual és el FC Krasnodar.\n28 abril 1984 (37 anys)\n2001–2007 FC Spartak Moscou 43 (3)\n2005–2005 →cessió a FC Spartak Nizhny N. 24 (4)\n2008–2013 FC Lokomotiv Moscou 103 (8)\n2013–2014 FC Rubin Kazan 19 (1)\n2014–2015 FC Rostov 29 (2)\n2015– FK Krasnodar\n2005–2005 Rússia sub-21 7 (3)\nTorbinski va començar la seva carrera jugant al futbol sala, però aviat es va dedicar al futbol i va començar a jugar en les categories inferiors del Spartak de Moscou com a migcampista actuant tant al centre del camp com en la banda esquerra. El 2002 passa a formar part de la primera plantilla del club. Va començar de suplent participant de tant en tant en les alineacions. Va conquistar una Copa de Rússia el 2003. A l'any següent va sofrir una greu lesió que li va mantenir apartat dels terrenys de joc diversos mesos.\nQuan es va recuperar de la lesió se'n va anar cedit un any al FC Nizhny Novgorod per guanyar experiència.\nAl seu retorn al Spartak va començar a entrar de forma regular en les alineacions inicials de l'equip. El 2007 ajuda al seu equip a aconseguir el subcampionat de lliga, quedant per darrere del FC Zenit Sant Petersburg.\nEl 2007 fitxa pel seu actual club, el Lokomotiv de Moscou.\nHa estat internacional amb la Selecció de futbol de Rússia en 12 ocasions. El seu debut com a internacional es va produir el 24 de març de 2007 en un partit contra Estònia. Va marcar el seu primer tant amb la samarreta nacional el 23 de maig de 2008 en el partit amistós Rússia 6 - 0 Kazakhstan.\nVa ser convocat per participar en l'Eurocopa d'Àustria i Suïssa de 2008. Va jugar tres partits en aquesta competició, un d'ells com a titular. Va marcar el segon gol del seu equip en el partit de quarts de final Països Baixos 1 - 3 Rússia. En aquest partit va veure la seva segona targeta groga en el torneig i per aquest motiu no va poder disputar el partit de semifinals.\nRússia 2016 -\n1 Copa de Rússia (Spartak de Moscou, 2003)\n↑ «Hiddink names EURO squad». Arxivat de l'original el 2014-12-07. [Consulta: 28 juny 2016].\nFitxa (UEFA) del jugador en l'Eurocopa 2008\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Dmitri_Torbinski&oldid=28465125»\nDarrera modificació: 20 oct 2021 a les 13:26\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 oct 2021 a les 13:26.


Enganxats al Paraulògic, i altres coses a fer la setmana de Nadal\nEl que potser t'has perdut i el que segur que no et pots perdre: les recomanacions culturals i d’oci de l''Ara Diumenge'\nL'inici del joc Paraulògic\nM'he enganxat al Paraulògic. Aquest joc de paraules creat per l’equip de Rodamots s’inspira en l’SpellingBee del New York Times i proposa, cada dia, formar paraules a partir d’un grup de 7 lletres. Només s’admeten paraules que apareguin al DIEC i per fer-ho més difícil s’ha d’utilitzar sempre la lletra del mig. Si ho proveu, us hi enganxareu segur.\nM’he rendit als encants dels jerseis nadalencs. I tot per motius ben simples i ben britànics: el primer, òbviament, és Colin Firth a El diario de Bridget Jones. Respect màxim. El segon és que els responsables del Museu d’Història Natural de Londres han decidit abrigar el seu Tyrannosaurus rex amb un jersei nadalenc que m’ha robat el cor. L’últim motiu és que els Beckham també se n’han posat un i han acabat així amb la idea que aquests jerseis són de losers. Què més necessiteu?\nM’he emocionat llegint el llibre Madreh? de la il·lustradora Lyona, publicat per Random Comics. L’artista hi explica el seu viatge per aconseguir ser mare a través de diversos processos de reproducció assistida. És una història en què moltes dones es veuran reflectides i que mostra, per fi, com pot ser de llarg i dolorós aquest procés, que en el seu cas té un final feliç. Un llibre necessari i valent.\n'Madreh', de Lyona Random House\nHe trobat a faltar les 4 protagonistes de la sèrie La vida sexual de las universitarias des que la vaig acabar. La podeu veure a HBO Max. És una proposta que ens parla de quatre dones joves i les seves il·lusions i inquietuds des de l’humor i la sinceritat d’una generació que no té pèls a la llengua i que tot just ara comença el seu camí cap a la vida adulta.\n...un munt de detalls amagats al documental dels Beatles gràcies a un article d’Amanda Hess al New York Times. L’articulista fa una anàlisi de la presència de Yoko Ono al film. Lluny d’abonar-se a teories misògines, conclou que la seva forma d’estar-hi present és poderosíssima i a vegades incòmoda, però sobretot una manera de fer resistència passiva i no mostrar-se com la típica nòvia de músic.\nConeixeré com va ser la vida d’un dels personatges més fascinants de tot el segle XX. Bobby Fisher passa a la vinyeta gràcies a Blanco y Negro. Auge y caída de Bobby Fisher (Salamandra), de Julian Voloj i Wagner Willian, que ressegueix la increïble vida del mestre dels escacs rebel, que va passar de nen prodigi a heroi i d’aquí a enemic número 1 dels Estats Units, on no va poder tornar mai després d’exiliar-se a Islàndia. Un còmic que també és una lliçó d’història.\nAuge y caída de Bobby Fischer Random House\nComençaré el que ja s’ha convertit en una de les millors tradicions quan fem vacances. Després d’alegrar-nos cada agost durant una dècada amb el quadern estiuenc, l’any passat es va estrenar Cuaderno de Invierno, el seu homòleg nadalenc. De nou, l’editorial Blackie Books fa un gir de 180 graus al llibre d’exercicis i passatemps pop que combinen lògica i cultura general d’una manera amena, divertida i gens elitista. El seu èxit és arribar absolutament a tot arreu.\nCelebraré la tradició nadalenca més eufòrica. El duet vàlius fa un grapat d’anys que cada 25 de desembre organitza un karaoke tan etílic i desendreçat com irresistible. Es fa a la Sala Vol del Poblenou i s’ha ampliat a dos dies a causa de l’alta demanda. És el lloc ideal per cantar-hi des de Maria Carey fins a Astrud, passant per Rosalía, Mujeres o els Pixies, sense recordar que l’endemà tocarà fer un dinar familiar que necessitarà paracetamol d’1 gram.\nSabré com es van escriure Jesus, etc., Hummingbird oImpossible Germany, algunes de les grans cançons del productiu catàleg de Wilco, un dels grups emblema de la reversió indie del country. El sempre sensible i talentós Jeff Tweedy és prou generós per desxifrar la seva fórmula per compondre cançons pop tan rodones. Ho explica a Cómo componer una canción (Contra), la seva nova incursió literària.\nJeff Tweedy a L’Auditori de Barcelona. ARA\n...la nova obra dels Pirates Teatre. La companyia liderada pels germans Aubert torna a la cartellera amb una comèdia surrealista a partir de textos de Joan Brossa. La setena porta, que s’ha estrenat aquest dijous al Centre de les Arts Lliures de Barcelona, és una obra que reflexiona a través de l’humor i la música sobre les relacions laborals i la lluita de classes.\nDietari il·lustrat Blackie Books Wilco Escacs The Beatles sèries


Als vençuts - Olot Cultura\n3 d'octubre de 2016 per admin en 2000-2009AdquisicióAutorCasanovas_ClaudiData_inauguracióFangForma_ingrésHomenatgeMaterialTema\nCamí de teuleria / Fonts de Sant Roc, Pequín\nL’Ajuntament d’Olot, en el Ple del 26 de setembre de 2002, fent-se ressò del sentiment expressat per alguns ciutadans, va aprovar per unanimitat la moció conjunta presentada pels grups polítics representats al Ple que proposava “la creació d’una comissió cívica que estudiï la idoneïtat i la possible ubicació d’un monument que honori la memòria de tots aquells olotins i olotines que lluitaren en defensa de la república democràticament instituïda”.\nMitjançant un decret signat el 7 de novembre d’aquell mateix any, l’alcalde d’Olot va nomenar una comissió cívica, amb l’encàrrec de proposar el lloc on ubicar el monument, l’autor o autora i vetllar perquè el projecte final tingués els elements d’idoneïtat, respecte a la memòria dels nostres avantpassats i exemplaritat per a tots els ciutadans, especialment per als més joves.\nLa comissió, presidida pel regidor de Cultura, Josep M. Fargas, es va constituir el 10 de desembre de 2002. En formaven part Sigrid Werning –que el juny d’aquell any havia publicat l’article que resumia la intencionalitat que havia de tenir el momument–, Joan Barnadas, Marta Mallarach, Antoni Mayans, Montse Planella i Jordi Pujiula. En aquesta primera sessió, es va debatre a qui havia d’anar dedicat el monument i es va arribar a la conclusió que els destinataris no havien d’ésser únicament els defensors de la legitimitat republicana, sinó les víctimes, en un sentit ampli, que la ruptura d’aquesta legitimitat i la posterior dictadura van ocasionar.\nEn la segona reunió, el 17 de desembre de 2002, la comissió va prendre l’acord d’emplaçar el monument en l’espai de confluència entre les fonts de Sant Roc i el camí de la Teularia, per les considerables dimensions de la zona, la centralitat que aquest sector pot adquirir en el futur en connectar les fonts de Sant Roc amb el Parc Nou, l’oportunitat de coincidir en una zona objecte d’urbanització i els antecedents històrics del lloc (les fonts de Sant Roc eren el lloc tradicional de les celebracions republicanes). En aquesta mateixa sessió, la comissió també va decidir encarregar sengles avantprojectes als artistes Claudi Casanovas, Xavier Moliner i Àlex Nogué.\nTranscorregut el termini per elaborar les propostes, els autors van presentarles davant la comissió. En la reunió del 14 de març de 2003, la comissió va escollir el projecte Als Vençuts, de Claudi Casanovas. El projecte guanyador va ser exposat públicament durant els mesos d’abril i maig d’aquest any al vestíbul de Can Trincheria, seu de l’Institut de Cultura de la Ciutat d’Olot, i la memòria explicativa que l’acompanyava va ser publicada en el butlletí municipal de cultura El Cartipàs del Plafó.\nFinalment, el memorial s’inaugura el 25 de juny de 2006, integrat en la zona recentment urbanitzada sota la direcció de l’arquitecte Xavier Canosa.\nNotes preliminars de Claudi Casanovas (2003)\nEl tema de l’escultura és invitar l’espectador a participar en el memorial de la mort i el sofriment dels vençuts. En un primer moment, l’impuls bàsic va ser dir-me que recordar és desenterrar. Volia fer emergir, rotund, el record de tant sofriment; volia il·luminar la foscor, passar de l’espai tancat a l’obert. Però, com es pot airejar, il·luminar, desenterrar i recordar-ho tot, sense trair-ho? Sempre ens queda inexpressat el que és essencial. Com podem acostar-nos-hi respectuosament?\nAixí sorgí el segon impuls, que va ser dir-me que podíem recordar, entrant nosaltres al panteó, a la cripta o a la caverna de l’angoixa, per sentir com l’espai es comprimeix amb la por, sentir l’opressió i quedar-nos-hi fins a la saturació. Però, com podem pretendre comparar-nos ni per un instant amb els morts i els sofriments reals? Com podem pretendre abolir la distància que ens en separa?\nI així sorgí el darrer impuls: reconèixer que, en realitat, hi haurà sempre una distància infranquejable, que hi ha la intimitat del sofriment i la desolació, i que té el seu propi espai. Nosaltres, visitants, només podem –si així ho escollim– donar-hi voltes des de fora i espiar-ne fragments, mai entrar-hi.\nÉs un espai en penombra, a mig camí entre el sòl i el subsòl, és on –hem de creure– l’angoixa i la desolació dels vençuts s’han fos amb el seu propi altar.\nNotes de Claudi Casanovas (2006)\nÉs clar que el més important, després de l’elaboració del projecte inicial, no ha estat tant la complicada execució de l’enorme bloc ceràmic, sinó el repte de la seva posterior “negació a la mirada”. Negació a la mirada d’aquest enorme bloc ceràmic tan perdurable i, tanmateix, tan fràgil, mitjantçant l’ocultament, a escala arquitectònica pública, dins l’urna de ciment. Ocultament que genera, per contrapartida, l’obertura a la mirada en les quatre espieres verticals. Perquè sense la mirada sols hi hauria l’espai –cova, cripta– propi a la mort… Obrint cautelosament l’espai a la mirada, protegint-lo, però, de la inherent maculació de mirar, l’obrim a la vida. La cova-cripta passa a ser refugi-matriu. La consciència i els records hi són possibles.\n“LA CIUTAT D’OLOT ALS DEFENSORS DE LA SEGONA REPÚBLICA I A TOTS ELS QUI VAN FER POSSIBLE LA RECUPERACIÓ DE LA DEMOCRÀCIA I LA LLIBERTAT”.\n“Als vençuts” Publicació editada amb motiu de la realització de l’obra Als vençuts, Ajuntament d’Olot 2007\nanterior postCreu monumental


“Moviment i Respiració per mantenir la salut” tallers a l’estiu del Mètode Feldenkrais. – Assaig en Moviment\n“Moviment i Respiració per mantenir la salut” tallers a l’estiu del Mètode Feldenkrais.\n“La salut es mesura no per la capacitat de mantenir-se dret, sinó per l’habilitat de caure i aixecar-se de nou” Moshe Feldenkrais\nTaller I: Dissabte 18 de juliol de 9:30 a 11:45 h\nTaller II: Dissabte 25 de juliol de 9:30 a 11:45 h\nÉs probable que aquesta època d’estat d’alarma que hem viscut en confinament i ara en procés de desconfinament, hagi despertat en nosaltres la sensació d’incertesa, inseguretat, la preocupació i / o la por.\nCom fer front a aquestes sensacions que la nostra ment ens provoca i que ens debiliten físicament i emocionalment?\nA través del cos podem oferir al nostre sistema nerviós l’experiència de:\nsuport, en sentir el sostén del propi esquelet\nflexibilitat per adaptar-nos a l’entorn\nsentir que un té la possibilitat d’escollir\nsentir-se com una unitat que es mou i actua amb coherència amb allò que sent, pensa i desitja.\nExperimentar i sentir aquestes sensacions en la pròpia pell ens donarà la potencialitat per mantenir-nos amb serenitat, fidels a nosaltres mateixos, segurs i confiats en la pròpia capacitat per tirar endavant enfront qualsevol dificultat.\nEn aquests dos tallers explorarem com a través del moviment i la respiració podem portar el nostre sistema nerviós un estat de calma i serenor, millorant la nostra capacitat de resiliència en moments de dificultats.\nEls dos tallers seran diferents i es complementaran un a l’altre. Es poden realitzar els dos, o bé es pot fer només un d’ells.\nPreu d’un taller: 20 €\nPreu dels dos tallers: 35 € (a pagar en assistir al primer taller)\nLloc: Osona Ioga. Ronda Camprodon 25, 1r 1a\nInscripcions: Raquel – info@assaigenmoviment.com – 646 47 82 38\nAutor Assaig en MovimentPublicat el 25 de juny de 2020 3 d'agost de 2020 Categories Feldenkrais\nAnterior Entrada anterior: A l’estiu tornen les classes presencials! Del Mètode Feldenkrais\nSegüent Entrada següent: Ioga i Feldenkrais a la gespa


Corall i corallers… quin món! – Girona A cop de post\nCorall i corallers… quin món!\n02/05/2014 ~ Raül Muxach\nAhir va començar la campanya d’extracció del corall vermell amb nova normativa que ho regula. Segons els corallers, la Generalitat no ha tocat pràcticament ni una coma de l’esborrany inicial tot i les al·legacions presentades. En general, el sector volia que els requisits professionals per optar a les llicències fossin més alts, fer entrar en la rotació algunes de les zones que ara estan vedades i, sobretot, més mitjans per acabar amb la impunitat dels furtius.\nEl nou decret en substitueix un del 1983 que va tornar a entrar en vigor quan el 2008 els tribunals van tombar l’anterior text a iniciativa del sector. El nou document fixa la temporada de pesca entre l’1 de maig i el 31 d’octubre, detalla que només es pot fer corall entre la frontera francesa i el cap de Begur i n’exclou les Medes i determinades zones del Cap de Creus, permet 300 quilos de corall per coraller i temporada, estableix unes mides mínimes (més de 7 mm) i els criteris per atorgar 10 úniques llicències, que tenen molt en compte l’antiguitat i la continuïtat en l’activitat.\nSegons el sector, el nou reglament no planteja excessives novetats respecte al que ja es venia fent els últims anys però sí que han quedat algunes demandes per escoltar, com la d’un major control sobre el furtivisme. José Simón García Velilla, un veterà coraller aragonès, diu que a part de què els furtius “jugen amb avantatge” perquè van a “zones tancades a l’extracció per permetre la regeneració del corall”, després “no passa res” quan els enxampen.\nDe fet, es dóna el cas que, almenys dos corallers amb llicència de la Generalitat el 2012 s’han hagut d’asseure a la banqueta dels acusats per aquest motiu però segueixen exercint. Jordi Herrero, coraller retirat, diu que, incomprensiblement, “guanyen tots els casos” i considera que l’administració no fa tot el que està a la seva mà per aturar aquesta pràctica.\nAquesta paradoxa és un dels motius que va portar a un altre coraller al que la professió li venia de família, Toni García, a passar-se “a l’altre bàndol”. Ha passat “d’anar a fer corall a estudiar-lo” i ara col·labora amb el CSIC i les autoritats franceses. Diu que “no hi ha control per part de l’administració” i creu que es tracta d’un sector “mal legislat”.\nDe fet, el del furtivisme no és l’únic problema. La nova normativa passa per alt algunes de les reivindicacions del sector com que s’exigeixi una titulació de submarinisme superior. Ara mateix, diu García Velilla, “algú amb un títol que permet baixar fins a 12 metres pot exercir”. Això no tindria més importància, adverteix, si no fos perquè “no hi ha ningú que controli si després es baixa més avall” i recorda que, en alguns casos, es baixa a molts metres de profunditat mitjançant la utilització de gasos i que això “és perillós”.\nUn altre aspecte que no té sentit, diu Herrero, és que s’obligui a anar en parella. Creu que seria perfectament assumible que el segon integrant de la parella no hagués de ser coraller. En tot cas, opina que no té sentit que potencials competidors hagin d’anar junts en un sector tradicionalment mal avingut.\nGarcía Velilla creu que també seria bo que l’administració comencés a obrir zones que fa molt de temps que estan vedades perquè en els espais explotables, les mides comencen a ser petites. Això porta associat un altre problema que adverteix Herrero i és que, “si les mides del corall en les zones explotables cada cop són més petites és molt més fàcil acabar recollint corall per sota de la mida permesa” i exposar-se a una sanció. “Un dia de mal temps pots tornar de buit, dos també però al tercer potser t’arrisques”, remata.\nPosted in Medi Ambient\tcorall vermellcorallersnormativa\n‹ PreviousEl SíSí arrassaria a Girona\nNext ›Tenerife 0 Girona 1 / Visca la mare que els va parir


Setmana de l’Energia 2017 | Compartim un Futur Compartim un Futur\nPresentació Setmana de l'Energia 2017, Recursos educatius\nEl passat dia 16 de març es va celebrar, al Palau Robert de Barcelona, la presentació de la Setmana de l’Energia 2017 en la qual les diferents entitats que hi estan implicades van presentar els recursos educatius que posen a disposició de la ciutadania per a aquest esdeveniment. Assumpta Farran, directora de l’Institut Català de l’Energia (ICAEN) va inaugurar l’acte amb un discurs sobre la indústria energètica a Catalunya i va deixar pas a Francesc Mauri, que va presentar el context climàtic actual i va destacar alguns mitjans imprescindibles per fer front a l’escalfament global, com són els vehicles elèctrics, les energies renovables o l’autoconsum d’energia. A continuació els tècnics de l’ICAEN, de la Diputació de Barcelona, de la Xarxa de ciutats i pobles cap a la sostenibilitat, de l’Àrea Metropolitana de Barcelona, de la Diputació de Girona i CILMA (Consell d’iniciatives locals per al Medi Ambient) i de la Diputació de Tarragona van donar a conèixer els recursos educatius i divulgatius que ofereixen per la Setmana de l’Energia 2017.\nQuè és la setmana de l’energia?\nLa Setmana de l’Energia 2017, que se celebrarà del 19 al 25 de juny, és una iniciativa que té per objectiu reivindicar la necessitat de fer un ús més sostenible de l’energia, millorar l’eficiència energètica i impulsar la transició cap a un model energètic més net. Administracions, entitats i ciutadans/es de tot Europa participen d’aquest esdeveniment per promocionar alternatives al paradigma energètic actual i aconseguir els objectius de la Unió Europea en matèria d’energia i canvi climàtic.\nEnguany l’AMB ofereix un total de 9 recursos diferents entre els quals, a banda de les activitats, també hi ha dues visites, una exposició i una guia interactiva:\nFuncionem amb renovables? Activitat a l’aula per a públic escolar (CSP i ESO) per familiaritzar-se amb les energies renovables a través de 4 maquetes: la solar tèrmica, la solar fotovoltaica, la eòlica i la mini-hidràulica.\nConstruïm un molinet de vent! Taller per a públic familiar per aprendre el funcionament de l’energia eòlica mitjançant la construcció d’un molinet de vent de paper que els participants es podran endur a casa.\nAigua i energia a la llar: fem la nostra banda sonora? Activitat a l’aula per a públic escolar (CSP, 1r i 2n d’ESO) per aproximar-se a la gestió domèstica de l’aigua i l’energia des d’una mirada artística.\nEndinsa’t a l’aigua i l’energia a casa! Taller per a públic adult per reflexionar sobre el consum d’energia a la llar, analitzar com es reflecteix aquest en les factures i aprendre tècniques i hàbits per optimitzar l’eficiència energètica.\nEn marxa per la salut ambiental! Itinerari en bus elèctric o híbrid adreçat a públic escolar (a partir de 3r d’ESO) adult i familiar en què els participants analitzaran les principals fonts de contaminació atmosfèrica (especialment la mobilitat i la indústria portuària) i visitaran una estació de mesurament de la qualitat de l’aire i la plataforma logística del Port de Barcelona.\nL’energia i tu. Exposició itinerant que planteja una enquesta de valoració sobre el consum energètic a la llar amb la finalitat de conèixer quin tipus de consumidors d’energia som i proposar mesures d’estalvi i d’eficiència.\nLlar eficient. Guia interactiva que planteja consells útils per millorar l’eficiència en l’ús de l’aigua i l’energia a casa.\nVisita comentada a una fotolinera laboral metropolitana per a públic adult en què s’explicarà el seu funcionament i s’explicaran els avantatges de l’autoconsum energètic i de la presència de punts de recàrrega de vehicles elèctrics en edificis públics.\nTallers d’eficiència energètica en l’àmbit domèstic per a adults en els que es durà a terme una monitorització del consum d’energia a la llar mitjançant el préstec d’uns mesuradors EFERGY i s’oferiran consells per reduir la factura energètica.\nPodeu sol·licitar-los a través d’aquest formulari i, si teniu qualsevol dubte, ens el podeu transmetre deixant-nos un comentari al blog o bé contactant-nos a educacioambiental@amb.cat.\nPer veure el vídeo de la jornada i consultar les diferents presentacions feu clic aquí.\nAdults, Escolars, Famílies, General, Recursos educatius


L'aquòfon, protagonista d'un concert singular a l'Antic Forn de Vallcarca | Barcelona Cultura\nL'aquòfon, protagonista d'un concert singular a l'Antic Forn de Vallcarca\n10-3-2016 Segur que no heu escoltat mai un concert com aquest, on una barreja d'instrument musical i escultura sonora és el protagonista. L'intèrpret Patxi Valera toca l'aquòfon a l'Antic Forn de Vallcarca el dissabte 12 de març. Voleu saber com sona l'aigua?\nL'aquòfon és un instrument de percussió que utilitza el líquid per tal de produir, gota a gota, el seu so característic. És, de fet, una barreja d'art i ciència que produeix una gamma molt àmplia de sons de caràcter orgànic utilitzant aquells gota a gota que heu vist sovint als hospitals.\nVeureu com les gotes van caient més ràpidament o més poc a poc a poc en un recipient amb líquid i com l'impacte d'aquestes gotes es converteix en senyals i impulsos elèctrics que activen instruments musicals de tipus electrònic.\nFeu un cop d'ull a aquest vídeo i us adonareu de les mil i una possibilitats que ofereix aquest curiós instrument i dels sons relaxants i fascinadors que és capaç de produir.\nL'instrument és una creació de Parto, un col·lectiu format pel percussionista autodidacta Patxi Valera i pel músic i investigador sonor L.A.R Legido. En el concert de dissabte a l'Antic Forn de Vallcarca, escoltareu Valera tocant un instrument que segur que us deixarà bocabadats.\nTot passa en una antiga fleca situada en un barri en transformació on els plans urbanístics han canviat la fesomia del barri de manera radical en els últims anys. La fleca s'ha convertit ara en un espai cultural on es programen concerts, exposicions i recitals de poesia, entre d'altres activitats i des d'on s'impulsa la recuperació de la memòria històrica del barri.\nPreu: 5 € (4 € + 1 € per fer-se soci)


Biblioteca "El País de les Cent Paraules": Santa Cecília\nAquest proppassat dissabte 22 de novembre, s'ha celebrat el dia de Santa Cecília, festa de la Música.\nA l'escola, a l'estona de musipati i bibliopati, dues nenes s'han ofert per regalar-vos un poema recitat amb l'acompanyament d'una melodia.\nEl poema és d'un llibre de Miquel Desclot que es titula "Més música, mestre!".\nSi voleu saber més sobre aquest autor, us recomanem el següent enllaç:


L'Hospital de Granollers participa un any més a la Mitja - somVallès\nEls voluntaris del centre controlaran els participants a la categoria de diabètics\nPer cinquè any consecutiu, l'Hospital General de Granollers participarà a la Mitja. Concretament, disposarà d'un punt d'atenció mèdica, en el qual hi participen com a voluntaris dos metges, quatre diplomades d'infermeria, tres auxiliars d'infermeria, tres tècnics de laboratori, un fisioterapeuta i una administrativa de l'Hospital, que cobriran les incidències mèdiques que es produeixin en el punt d'arribada de la Mitja Marató, a l'avinguda Francesc Macià, davant del Palau d'Esports. L'atenció sanitària de la cursa es fa conjuntament i de forma coordinada amb la Creu Roja, que es fa càrrec de l'atenció sanitària en el recorregut de la cursa. L'equip, ubicat a la meta, comptarà amb un hospital de campanya de la Creu Roja.\nLa Mitja Marató Granollers-les Franqueses-la Garriga es va convertir l'any passat en la primera competició a nivell estatal que compta amb una classificació especial per atletes diabètics. De fet, la iniciativa, promoguda per la Fundación para la Diabetes, va esdevenir el primer campionat d'Espanya per a atletes amb diabetis, i es va celebrar amb la finalitat de reconèixer l'esforç i la constància de tots els atletes amb diabetis, trencar clixés, superar barreres i consolidar la total integració amb la resta d'atletes. Aquest any la iniciativa repeteix participació, i per aquest motiu, l'equip de voluntaris de l'Hospital General de Granollers també realitzarà aquest any controls mèdics als atletes diabètics durant la cursa: a la sortida, als quilòmetres 5, 10 i 15, i a l'arribada.\nA més de col·laborar amb el punt d'atenció mèdica, 20 professionals de l'Hospital General de Granollers s'han inscrit per participar a la Mitja. Els corredors són: M. Victòria Borràs, Anuncia Boltes, Ignasi Castells, Josep Constantí, Enric Cruz, Victòria Garriga, Rafael Lledó, Dolores Lorente, Josep Lluis Luna, Antonio Martínez, Carles Pla, Anna Rodríguez, Marta de Rojas. També correran el Quart de Mitja, M. Antònia Farrés Verónica Gómez, Montse Mairal, Carme Maraña, Anna Marín, Mari Matito, Anna Sànchez.\nEl Club Natació Granollers s'exhibeix a la Mitja\nD'altra banda, i dins dels actes relacionats amb la Mitja, el dissabte 6 de febrer el Club Natació Granollers realitzarà una exhibició de fitness a la plaça de la Porxada, a les onze del matí. Serà en el marc del Mercat de la Mitja, un dia abans de la gran cursa del Vallès Oriental, i hi prendran part un total de 40 participants dirigits per 8 tècnics del CNG. De manera simultània, es realitzarà una màster d'spinniCng (ciclisme indoor) i b-pum (classe dirigida amb peses). Durant la última mitja hora de l'exhibició es farà una demostració de corporal balance (exercicis d’estiraments i elasticitat).


Ajuntament de Cassà - 11 participants a la primera edició del Correcurts Júnior de Cassà de la Selva\n11 participants a la primera edició del Correcurts Júnior de Cassà de la Selva\nEl Cineclub Vuitimig organitza de l’1 al 3 de febrer una nova edició de la Mostra d'Animació i Curtmetratges de Cassà de la Selva. Una de les novetats d’aquest any ha estat ha estat l’estrena del ‘Correcurts Júnior’, que va tenir lloc el 27 de gener, concurs dirigit a un públic infantil i juvenil, en el qual hi pot participar qualsevol persona o grup de menors de 16 anys.\nEl tema del Correcurts Jr. és lliure, tot i que han hagut de ser rodats dins el terme municipal de Cassà de la Selva en el cas de les escenes exteriors. A més, l’organització va facilitar als participants un element o motiu que ha hagut de ser presenta a la història. L’objecte escollit ha estat un tap de suro, que també va ser el primer objecte protagonista del primer Correcurts. El motiu ha de de tenir un protagonisme i relació directa amb el film, ja sigui a través del guió o de les imatges.\nEl Correcurts Júnior guanyador passarà directament a participar a la categoria d’adults. Diumenge a les 12 del migdia, a la Sala del Centre Recreatiu es farà la projecció i el repartiment de premis dins la Mostra d’Animació i Curmetratges de Cassà de la Selva, que tindrà lloc aquest cap de setmana, amb el concurs de Correcurts i diverses activitats. Encara sou a temps d’inscriu-vos-hi.\nTrobareu tota la informació i programació de la MACCA AQUÍ


ATLETESVNG.ORG EL PUNT DE TROBADA: ENTRENAMENT 1 DE MARÇ ATLETESVNG D'EXCURSIÓ A LA CASA ALTA\nENTRENAMENT 1 DE MARÇ ATLETESVNG D'EXCURSIÓ A LA CASA ALTA\nCom el Guille vol canya i l'hem de posar fort!\nPer aquest diumenge proposo surtir del pàrking de l'hospital a les 8.00h direcció Masia en Cabanyes agafar el camí del Mas de l'Artís, abans de l'arbre girar a l'esquerra cap a les Mesquites, pujar el balconet agafar la pujada de la Casa Alta, anem a visitar-la per comprovar que continua al mateix lloc i tornem enrera pel mateix camí a un bon ritme ja que serà tot baixada.\nSi algú no arribès puntual pot acostar-se en cotxe fins a la Masia Cabanyes i allà incorporar-se al grup.\nSi algú vol més canya a la cruïlla abans d'anar cap al balconet pot girar a la dreta i fer el camí dels tobogans fins arribar al camp de golf i tornar pel caminet i enllaçar amb la baixada de les mesquites.\nLa primera proposta penso que és pot fer 1h 30min i l'altra amb 2h ben bones.\nSi no hi ha cap altra proposta de moment proposem aquesta.\nAprofitem per donar la benvinguda a l'Albert i a l'Ignasi i us esperem a tots els altres.\nCom el Guille vol que li donem canya proposo que ell faci l'entrenament amb una motxilla on posarem la càmara, algunes begudes i snacks varis per fer un break a la casa Alta i fer-nos la foto en grup. Que cadascú porti alguna petit break (barretes, xocolatines, fruita) no us passeu ara!.\nQue et sembla la idea Guille, es prou dur aquest entrenament?\nAh! Se m'oblidava molt de sort a en Xalo, Joan Josep i a en Jordi a la Marató de Barcelona i també a tots els altres atletes del Garraf i Baix Penedés que la facin.\nFotos del entrenament que vam fer a la Casa Alta el passat dia 18 de gener.\na dimarts, de febrer 24, 2009\nOstres! ^^ com us passeu, eh una miqueta de pietat home, que tins els meus limits :(, sóc jove, però amb una certa debilitat. :)\nEm sembla bé el que proposes Josep, ets un crack proposan recorreguts tot s'ha de dir ;.\nI desitjar sort a tots aquells que vagin a la marató de Barna.\n25 de febrer de 2009, a les 13:22


P4 Manyanet Les Corts: d’octubre 2020\nQuè guapos i què guapes hem arribat avui a l’escola! Tots vestits de castanyers i castanyeres!\nI el què és més important, se’ns veien unes carones... plenes d’alegria! Hem vingut ben preparats per celebrar la festa de la Castanyada amb els nostres companys i mestres.\nEns hem fet una foto a tots plegats per tenir-la de record a l’agenda. Aquest curs no hem pogut anar al parc a veure a la Castanyera però també hem gaudit molt d’aquesta festa. Durant la setmana hem fet unes paperines i les hem decorat amb gomets de colors per tenir-les a punt per posar-hi les castanyes ben torradetes que ens han donat avui. A la tarda hem pujat tots al nostre pati i ens hem situat cada grup classe en un espai per veure com la resta ballava alguna dansa representativa d’aquest dia. Els nens i nenes de P3 han ballat “Trinco, trinco de puntetes”, ho han fet molt bé!\nDesprés els alumnes de P4 han dansat una cançó que no podria faltar “La Castanyera”, quin goig que feia veure’ls! I per acabar amb les danses, els grans del parvulari han ballat “ La rumba de les castanyes“, com es nota que són grans! Quina traça tenen!\nA continuació ens hem assegut en rotllana, cadascú amb el seu grup, ens hem desinfectat les mans i hem gaudit d’un berenar ben especial. Hem portat de casa el menjar que més ens agrada relacionat amb aquesta festa tradicional: podíem portar panellets, moniatos, castanyes,...i alguna cosa per beure.\nDesprés de berenar les mestres ens han deixat jugar una estona, això sí, cada grup al seu espai.\nHa estat un dia ben especial, ple d’emocions i alegria!\nQuè passeu una bona castanyada!!\nPublicat per Blog P5 a 8:24 Cap comentari:\nAix, m'ha picat!\nQuina sorpresa vam tenir el dimarts quan vam descobrir, que a la classe hi havia, uns rusc amb abelles que volaven al seu voltant, un pot de mel i unes flors. No sabíem d’on havia sortit tot allò, quan de sobte, vam escoltar un so ben especial, era el brunzit de les abelles!\nVam quedar bocabadats! I amb moltes ganes d’aprendre coses d’aquests insectes tan fascinants.\nVam començar fent la primera part de la rutina de pensament “Abans pensava, ara penso”.\nA continuació vam veure un vídeo informatiu sobre les abelles i per acabar vam fer una fitxa on havíem d’escriure algunes de les parts de les abelles.\nA l’endemà ens van sorprendre amb unes activitats musicals, on tots vam dansar al ritme del brunzit de les abelles i després el vam plasmar en un full. Per acabar vam escoltar, cantar i ballar la cançó “zum, zum, fa l’abella” de Jordi Tonietti.\nEstem esperant aprendre més i més coses sobre aquests insectes tan captivadors!!\nCOM ENS DIVERTIM AL PATI!


Åland, una illa sueca entre Hèlsinki i Estocolm\nLes particularitats de les illes Åland, a l'entrada del golf de Bòtnia, entre Estocolm i Hèlsinki\nRètol de benvinguda a Åland al port de Mariehamn\nPer fer-se una idea ràpida dels fets i trets principals d’un país del qual tenim poc coneixement, sovint n’hi ha prou de donar una ullada a les seves festivitats anuals més destacades. En el cas de les illes Åland, a l’entrada del golf de Bòtnia, entre Estocolm i Hèlsinki, el repàs del calendari festiu ens diu molt del seu passat i present. Més enllà de les celebracions religioses, que situen aquest territori en el si de la cultura sueca, hi ha tres grans diades civils més: el 30 de març, Dia de la Desmilitarització (Demilitariseringsdag); el 6 de desembre, Dia de la Independència de Finlàndia (Självständighetsdagen); i el 9 de juny, Dia de l’Autonomia (Självstyrelsedagen).\nBanderes dels països nòrdics, amb la d’Åland al capdavant, al moll de la capital, Mariehamn.\nDel regne de Suècia a l’òrbita russa\nLa història del poblament d’aquest arxipèlag bàltic format per 6.500 illes i illots, amb una extensió a mig camí entre les illes de Menorca i Mallorca i actualment de trenta mil habitants, es remunta a fa més de 6.500 anys. A l’edat mitjana Alandia (un topònim llatinitzat documentat per primera vegada el 1281) va començar a obeir els reis de Suècia mentre s’anava cristianitzant una població de llengua sueca i dedicada durant segles a l’agricultura i al comerç, tant amb Estocolm, a l’oest, com amb Turku i Tallinn, a l’est. Malgrat alguns atacs danesos el segle XV, Åland es va mantenir en pau fins a l’anomenada gran guerra del Nord (1700-1721) per la supremacia de la mar Bàltica, en què l’expansionista regne de Suècia va entrar en un període de conflictes bèl·lics permanents. El 1714 les illes van ser atacades per la flota naval russa, amb rèpliques entre el 1741 i el 1743 que van fer fugir en massa la població cap a Suècia i van destruir constantment granges i esglésies, camps i collites.\nEl 1808, la Rússia tsarista va tornar a declarar la guerra a Suècia i al cap de pocs mesos va ocupar Finlàndia (dins el regne suec del segle XII ençà) i Åland, una ocupació convertida en cessió amb el tractat de Fredrikshamn del setembre del 1809. Enmig d’una gran militarització, en què les estratègiques illes bàltiques van esdevenir frontera russa amb Occident, les noves autoritats van començar a construir la fortalesa de Bomarsund. El centre administratiu i comercial rus a l’arxipèlag, encara a mig construir, va ser atacat el 1854 durant la guerra de Crimea per forces franceses i britàniques, i el tractat de París va establir, el març del 1856, que Åland fos desmilitaritzada. En aquest nou context, cinc anys després es va començar a construir la ciutat portuària de Mariehamn, l’actual capital de l’arxipèlag, batejada amb el nom de la tsarina Maria Alexandrovna.\nEstàtua de Julius Sundblom amb la mà estesa cap a Suècia com a gest d’invitació. Va encapçalar el moviment popular illenc del 1917 al 1921 i va ser el primer president del parlament autònom.\nNeutralitat al mig de la Bàltica\nMalgrat el decret de desmilitarització del territori, que implicava la prohibició de presència de tropes i fortificacions, a més de la neutralitat en cas d’esclat de conflictes bèl·lics veïns, les illes no van poder esquivar els estralls de la primera guerra mundial, quan van ser l’objectiu d’alemanys, russos, suecs i finlandesos. Però l’efecte principal de la gran guerra va ser polític: amb la caiguda dels tsars i l’adveniment de la Revolució russa, el 1917 el Gran Ducat de Finlàndia va declarar la independència respecte de Rússia, amb Åland inclòs. Una decisió no acceptada inicialment pels alandesos, més favorables a reunificar-se amb Suècia. El 1918 van crear un parlament propi per coordinar esforços, amb el suport d’Estocolm i l’oposició d’Hèlsinki, que fins i tot va impulsar una petició,signada per la gran majoria de la població, demanant al monarca suec un plebiscit sobre la reunificació.\nEstàtua de la tsarina Maria Alexandrovna, o Maria de Hessen-Darmstadt, que va donar nom a la ciutat principal de l’arxipèlag a mitjan segle XIX.\nPer intentar rebaixar la tensió, la primavera del 1920 el Parlament de Finlàndia va decidir de garantir l’autonomia de les illes, una proposta novament rebutjada pels alandesos. L’anomenada ‘qüestió d’Åland’, un conflicte regional que amenaçava amb més derivacions internacionals més que possibles, va entrar de ple a la Lliga de les Nacions, acaba de constituir a Ginebra, que el juny del 1921 va adoptar una solució de compromís per a les tres parts en litigi: hom garantia a Finlàndia la sobirania del territori en canvi de l’obligació de preservar la cultura, la llengua i els costums locals suecs, a més de controlar i limitar l’adquisició de terres i de ratificar la neutralitat d’Åland tal com s’havia acordat el 1856 perquè les illes no poguessin ser mai una amenaça militar per a Suècia.\nUn model d’autonomia centenari\nL’estatus especial d’Åland com a regió autònoma, desmilitaritzada i neutral dins de Finlàndia va entrar en vigor el 9 de juny del 1922 amb la primera reunió del nou Parlament local legalment elegit i constituït, el Lagting. Una autonomia centenària (tot i que amb profundes revisions el 1951 i el 1993) que atorga a les illes un sistema tributari propi, servei postal i segells propis, passaport especial amb les paraules ‘Suomi’, ‘Finland’ i ‘Åland’ a la portada, bandera pròpia (adoptada el 1953 a partir del patró tradicional de la creu nòrdica) i, sobretot, el suec com a única llengua oficial. Åland també disposa de representants propis al fòrum interestatal del Consell Nòrdic i el 1995, en un referèndum paral·lel, els seus habitants van poder decidir autònomament d’integrar-se amb Finlàndia a la Unió Europea. L’acord d’accés finlandès, de fet, inclou un Protocol d’Åland, amb directrius especials per a assegurar el futur de l’autogovern i l’economia.\nL’arxipèlag d’Åland és format per 6.500 illes i illots, però només el 10% són poblades.\nLa Llei d’Autonomia alandesa, com a exemple de solució reeixida, duradora i sense la força de les armes, l’últim segle ha atret polítics, investigadors, observadors i periodistes com a model de resolució potencial de conflictes enquistats a tot el món, com el d’Israel i Palestina, l’Alt Karabakh, el nord d’Irlanda, Abkhàsia i Geòrgia, Kossove, Sri Lanka, la província indonèsia d’Aceh, el Caixmir, Zanzíbar i Timor Oriental.\nEls qui no volen ser finlandesos\nPerò no tothom a Åland pensa que l’autonomia actual, tan àmplia, que també inclou matrícules pròpies i ben diferenciades per als vehicles i fins i tot un domini territorial propi a Internet (van haver d’adoptar l’estrany .ax perquè els més lògics .al i .ad ja eren utilitzats per Albània i Andorra, respectivament) és la solució definitiva i més adequada per a la qüestió alandesa. ‘L’estat finlandès actualment ja no és capaç de mantenir l’acord sobre les illes adoptat per la Lliga de les Nacions el 1921, és a dir, de garantir a la població la preservació de la cultura i les tradicions locals’, explica Axel Jonsson, el joveníssim president de l’únic partit independentista present al Lagting, Ålands Framtid (Futur d’Åland, AF), nascut el 2003 amb la intenció de superar tant l’autonomia com la reunificació amb Suècia i treballar per un futur independent: ‘Åland és una nació rica amb una gran varietat d’indústries i negocis i integrada en l’economia global. Mantenim relacions internacionals amb tots els estats de la mar Bàltica i creiem fermament que la millor solució és crear un microestat, amb forts lligams i una gran cooperació amb els països veïns.’\nL’autonomia d¡Åland inclou matrícules pròpies per als vehicles, diferents de les de Finlàndia.\nAmb un 7,4% dels vots a les últimes eleccions i 2 dels 30 diputats al Parlament autònom, AF considera que l’opció independentista té opcions a Åland perquè, ‘a causa de la manca d’interès i de voluntat d’Hèlsinki per a preservar el suec com a llengua oficial a tot Finlàndia’, un nombre cada vegada més important de ciutadans comencen a interessar-se pel debat de la independència i fins i tot alguns diputats d’altres formacions parlamentàries s’hi han declarat favorables. Una clara majoria de la població, amb tot, continua preferint l’statu quo, malgrat que donin suport ple a la transferència de més competències al govern local. ‘Evidentment, exemples recents com els dels referèndums d’Escòcia i de Catalunya ens recorden que el principi de l’autodeterminació és ben viu actualment, fins i tot si és negat, i que les fronteres estatals poden ser qüestionades i modificades a Europa amb mètodes pacífics’, conclou Jonsson.\nEdifici del Lagting, el parlament autònom, al centre de Mariehamn.


Sanitat vegetal - Consells per enviar mostres\nInici> Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient i Territori > Direcci� General de Medi Rural i Mar� > Sanitat vegetal > Laboratori de Sanitat Vegetal> Consells per enviar mostres\nHistorial del cultiu Per fer u diagnòstic correcte és important conèixer algunes característiques de la parcel·la (tipus de terra, tipus de reg, males herbes, etc.) i de la història del cultiu (podes, tractaments, abonaments, pluges, excessos de calor, data d'aparició dels símptomes, etc.).\nPer aquestes raons, sol·licitam que s'ompli un impres.pdf i que la persona que dugui la mostra conegui el més possible la planta i la parcel·la.\nCóm triar la mostra?\nSi es tracta d'un camp amb una afecció generalitzada, pendre mostres de plantes a l'atzar. Si només està afectada una zona (o per rodals), el millor és que la mostra correspongui a la zona marginal de l'avanç de l'afecció (marge del rodal) i es trien plantes que comencin a mostrar els símptomes. Si és un arbre o una planta amb afecció de fruits, fulles o branques, el millor és tallar una branca afectada que contempli el símptoma i també les altres parts. En hortícoles, el millor és agafar la planta sencera, amb arrels i part aèria. Per seleccionar una mostra ha d'observar-se el símptoma o dany, deprés es triarà una mostra en la que s'observin aquests. En general, les mostres han de ser de plantes afectades, però no mortes (on només trobarem sapròfits).\nConservació i enviament a Sanitat Vegetal Quan es recull la mostra és important que no tingui rosada o aigua lliure perquè pot causar podriments ràpidament, sobretot si la temperatura és alta.\nSi la mostra va a arribar al laboratori el mateix dia, és suficient ficar-la dins d'una bossa de plàstic. Si passaran uns dies, el millor és guardar-la al frigorífic amb paper de diari (no de color o amb fotos) i tot dins d'una bossa de plàstic. En resum, el més important és que la mostra no dessequi, i que tampoc tingui massa humitat que la podriria.\nSi es sospita de nematodes del sòl, la mostra ha de ser d'aproximadament 500 gr. i de la zona límit del rodal, si hi hagués. si el símptoma estigués generalitzat o per valorar la necessitat de fer tractaments precultiu, la mostra es prendrà en 5-6 punts de la parcel·la triats a l'atzar, i s'homogeneitzaria dins d'una mateixa bossa. La profunditat al prendre la mostra ha de ser 20-30 cm. Més informació.\nSecció de Sanitat Vegetal. (C/ dels Foners 10. Palma) Laboratori de Sanitat Vegetal. (C/ Eusebi Estada 145. Palma) Delegacions Comarcals de la Conselleria d'Agricultura: Felanitx: C/ de Joan Capó, 6\nsa Pobla: Ctra. de sa Pobla-Muro, km 1,5 Pol. de sa Vileta Campos: C/ de Vázquez Mella, 7


La galera fou el navili de guerra per excel.lència de les nostres mars durant l'època medieval. La seva forma allargada, l'escàs calat i la lleugeresa el dotaren d'una gran velocitat i maniobrabilitat. Impulsades a rem les galeres també disposaven de veles llatines, que eren emprades amb bon temps i per a permetre el descans dels remers. De dos o tres pals, les seves dimensions arribaren als quaranta-cinc metres d'eslora per sis de mànega, amb prop de dos cents remers organitzats en fileres. Arquers, arcabussers, falconets i bombardes constituïen els mitjans d'atac. Un esperó de ferro o de bronze servia per enfonsar les embarcacions enemigues.\nL'aparició de galeres a l'horitzó, amb el seu casc completament pintat i decorat, no solia presagiar res de bo. Potser la impressió causada per aquesta visió és la que explica l'ample ús metàforic que es donà al seu nom. Arreu de la costa trobarem puntes llargues i primes que s'endinsen dins la mar, que degut al seu baix perfil representen un perill per a la navegació i que han donat nom a puntes, canals, coves i calons: caló de sa Galera, canal de sa Galera, punta de la Galera, pedra de sa Galera, escull de sa Galera. Alguns noms incorporen informació sobre la dimensió de l'accident, ja sigui aquesta reduïda (sa Galera Petita, es Galeró) o el contrari (sa Galera Grossa, el Galerot).\nPerò no només a la costa apareix la metàfora. Sa Galera és també un dels noms que reben els clapers oblongs, molt llargs i amples (DCVB). I és el nom d'importants muntanyes com la que constitueix el contrafort nordoriental del puig des Teix o de possessions com sa Galera Vella (Felanitx).\nEn darrer terme no podem descartar que algun dels noms del litoral al.ludeixi a embarcacions reals. Podria ser el cas de ses Galeres, nom d'un caló situat a lapenínsula d'Alcúdia. I coneixem al manco un cas en què al costat d'una galera toponímica un nom recorda a un dels membres més importants de la nau, el còmit, cap de la tripulació i encarregat de dirigir la navegació i de compassar el ritme dels remers.\nAixí a Ciutat i segons el mapa del cardenal Despuig, un dels calons de terra ferma situats davant s'Illot de sa Galera rebia al segle XVIII el nom des caló des Còmit.\nsa Galera (Banyalbufar)


COMUNICAT DEL COMITÉ DE VAGA DE CGT I CNT A IMESAPI. – CGT Vallès Oriental\nLa empresa IMESAPI, S.A. concessionària del servei de manteniment de l’Enllumenat Públic i Dependències Municipals a Granollers, així com el manteniment del servei d’Enllumenat Públic a Les Franqueses del Vallès, va presentar el darrer dilluns 19 de novembre un Expedient de Regulació Temporal de Treball (ERTE) a nivell estatal que, al centre que té a la ciutat granollerina afectaria a 4 llocs de treball. La mesura, en concret, suposa la suspensió d’aquests quatre contractes durant 6 mesos, “una salvatjada” segons els sindicats doncs al·leguen que a Granollers “tothom té feina”.\nCGT i CNT CONVOQUEN VAGA INDEFINIDA EL 4 DE DESEMBRE PEL FUTUR DELS LLOCS DE TREBALL A IMESAPI GRANOLLERS LA CGT RECHAZA LA NUEVA LEY DE TASAS JUDICIALES


Dieter Dierks - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n9 febrer 1943 (76 anys)\nDieter Dierks (Stommeln, 9 de febrer de 1943) és un productor alemany més conegut per la col·laboració amb el grup de rock Scorpions.\n2 Dierks Studios\n5 Altres produccions\n6 La invenció del DVD-plus\n7 La seva vida privada\n8 Treballs realitzats com a productor i enginyer de so\nVa néixer a Stommeln, Alemanya, fill d'una mare jueva i un pare catòlic. Va estar darrere del grup Scorpions, des de 1975 al 1990. Va començar com a actor, però després va esdevenir com a enginyer de so i productor de gravacions.\nÉs propietari de la famosa Dierks Studios, (estudis de vídeo i so) ubicat a prop de Colònia, Alemanya. Han sigut molts els artistes i grups que han passat pels seus estudis com pot ser: Accept, Michael Jackson, Tina Turner, Twisted Sister, Scorpions, Timothy Leary, Die Toten Hosen,Rory Gallagher, Tangerine Dream i molts més.\nDieter Dierks va començar la seva carrera musical amb els grups de: Hush, Ash Ra Tempel, Nektar (part del projecte Cosmic Jokers) i Tangerine Dream, i aviat va esdevenir com una figura del gènere musical "Krautrock".\nEn Dieter va trobar una forta passió pel Heavy Metal, quan ell i la seva ex-dona, Corina Fortmann, van descobrir als encara desconeguts "Scorpions". (SCORPIONS van publicar sense en Dierks dos LPs: Lonesome Crow i Fly to the Rainbow) El 1975 va produir el seu primer àlbum: In Trance, llavors Virgin Killer (1976), Taken by Force (1978), Tokyo Tapes (1978), Lovedrive (1979), Animal Magnetism (1980), Blackout (1982), Love at First Sting (1984), World Wide Live (1985) i Savage Amusement (1988). Scorpions va esdevenir aleshores el grup més famós de tots els temps d'Alemanya, tenint un èxit mundial i obtenint diversos Or i Platinum dels seus discs més destacats.\nDieter Dierks també va produir un àlbum de Twisted Sister i diversos d'Accept i Nino de Angelo. El 2005, va tornar a la producció de música quan l'antic mànager de Michael Jackson, Dieter Wiesner, el va convèncer en promocionar Nisha Kataria. La producció del seu primer àlbum es va finalitzar el novembre del 2005.\nLa invenció del DVD-plus[modifica]\nEl 1990, juntament amb Scorpions es va provar una nova tecnologia, anomenada DVDplus, que va provocar una sèrie de crítiques al voltant de la semblança de format DVD.\nLa seva vida privada[modifica]\nS'ha casat dues vegades i té quatre fills. El seu fill, Michael Dierks és un actor i la seva filla, Dominique Schilling és escriptora, vivint a Los Angeles. La filla gran, Michaela Dierks és una promotora d'artistes en la música i la televisió i el fill més petit, en Julien Freundt, és un Breakdancer. El seu antic cunyat, en Thomas Fortmann, és un compositor suís.\nTreballs realitzats com a productor i enginyer de so[modifica]\n1969 - Ihre Kinder / Ihre Kinder\n1969 - Various Artists / Atlantic Jazz Fusion\n1970 - Orange Peel / Orange peel\n1970 - Hairy Chapter / Eyes\n1971 - Hairy Chapter / Can't get through\n1971 - Dull Knife / Electric Indian\n1971 - Embryo / Embryo's Rache\n1971 - Epsilon / Move On\n1971 - Frame / Frame of Mind\n1971 - Gila / Free Electric Sound\n1971 - Rufus Zuphall / Phallobst\n1971 - Tangerine Dream / Alpha Centauri\n1971 - Witthueser und Westrupp / Trips und Traeume\n1971 - Wallenstein / Blitzkrieg\n1972 - Message / The Dawn anew is coming\n1972 - Emtidi / Saat\n1972 - Ash Ra Tempel / Schwingungen\n1972 - Ash Ra Tempel / Seven Up\n1972 - Wallenstein / Mother Universe\n1972 - Demon Thor / Anno * 1972\n1972 - Hoelderlin / Hoelderlins Traum\n1972 - Jeronimo / Time Ride\n1972 - Jerry Berkers / Unterwegs\n1972 - Nektar / A Tab in the Ocean\n1972 - Nektar / Journey to the Centre of the Eye\n1972 - Midnight Circus / Midnight Circus\n1972 - Pell Mell / Marburg\n1972 - Tangerine Dream / Zeit\n1972 - Twenty Sixty Six & Then / Reflections of the Future\n1972 - Walpurgis / Queen of Saba\n1972 - Wind / Morning\n1972 - Witthueser und Westrupp / Bauer Plath\n1972 - Electric Sandwich / Electric Sandwich\n1973 - Tangerine Dream / Atem\n1973 - Wallenstein / Stories, Songs & Symphonies\n1973 - Ash Ra Tempel / Join Inn\n1973 - Ash Ra Tempel / Starring Rosi\n1973 - Embryo / Rocksession\n1973 - Floh de Cologne / Geier Symphonie\n1973 - Jane / Here we are\n1973 - Lily / V.C.U.\n1973 - Message / From Books and Dreams\n1973 - Nektar / Sounds like this\n1973 - Passport / Handmade\n1973 - Walter Wegmueller / Tarot\n1974 - Birth Control / Live\n1974 - Cosmic Jokers / Cosmic Jokers\n1974 - Cosmic Jokers / Planeten Sit-In\n1974 - Cosmic Jokers / Galactic Supermarket\n1974 - Cosmic Jokers / Sci-Fi Party\n1974 - Demon Thor / Written in the Sky\n1974 - Eric Burdon Band / Sun Secrets\n1974 - Sergius Golowin / Lord Krishna von Goloka\n1974 - Grobschnitt / Ballermann\n1974 - Passport / Looking Thru\n1974 - Passport / Cross-Collateral\n1974 - Popol Vuh / Seligpreisung\n1974 - Santiago / New Guitar\n1975 - Omega / Omega\n1975 - Tea / The Ship\n1975 - Eric Burdon Band / Stop\n1975 - Scorpions / In Trance\n1976 - Scorpions / Virgin Killer\n1976 - Schicke Fuehrs Froehling / Symphonic Pictures\n1976 - Jackie Carter / Treat me like a Woman\n1976 - Lady / Lady\n1976 - Passport / Infinity Machine\n1976 - Tea / Tax Exile\n1977 - Schicke Fuehrs Froehling / Sunburst\n1978 - Nektar / Down the Ears\n1978 - Galaxy / Nature's Clear Well\n1978 - Schicke Fuehrs Froehling / Ticket to Everywhere\n1978 - Scorpions / Taken by Force\n1978 - Scorpions / Tokyo Tapes\n1979 - Scorpions / Lovedrive\n1979 - Scorpions / The Best of the Scorpions\n1980 - Scorpions / Animal Magnetism\n1981 - Rory Gallagher / Jinx\n1982 - Plasmatics / Coup d'Etat\n1982 - Revolver / First Shot\n1982 - Scorpions / Black Out\n1983 - Accept / Balls to the Wall\n1984 - Scorpions / Love at First Sting\n1984 - Scorpions / Love at First Sting (Clean Version)\n1984 - Black N'Blue / Black N'Blue\n1984 - Scorpions / Living for Tomorrow/Bad Boys Running Wild\n1985 - Accept / Metal Heart\n1985 - Scorpions / World Wide Live\n1985 - Twisted Sister / Come Out and Play\n1988 - Scorpions / Savage Amusement\n1989 - Accept / Eat the Heart\n1990 - New Legend / New Legend\n1996 - Diversos artistes / Bordello of Blood (banda sonora)\n1997 - Scorpions / Deadly Sting: The Mercury Years\n1997 - Scorpions / Deadly Sting: The Mercury Years (versió polida)\n1998 - Diversos artistes / Geffen Vintage 80's Presents: It Rocks\n1998 - Klaus Doldinger / Cross Collateral\n1998 - Diversos artistes / Heard it on the Radio: FM Hits, Vol.1\n1999 - Diversos artistes / Jawbreaker (banda sonora)\n2000 - Scorpions / In Trance / Virgin Killer (re-publicació)\n2000 - Michael Schenker / Into the Arena * 1972-* 1995 (Highlights & Overtures)\n2001 - Diversos artistes / Heart of Metal, Vol.2\n2001 - Scorpions / * 20th Century Masters: The Millennium Collection\n2001 - Black N'Blue / Ultimate Collection\n2002 - Scorpions / Bad for Good: The Very Best of Scorpions\n2002 - Tangerine Dream / Alpha Centaury (cançó extra)\n2002 - Diversos artistes / Like, Omigod! The 80's Pop Culture Box (Totally)\n2003 - Tangerine Dream / Atem (remasteritzat)\n2003 - Scorpions / Ballads (DVD extra)\n2004 - Scorpions / Box of Scorpions\n2004 - Accept / Metal Hearts (cançó extra a França)\n2004 - Nektar / Journey to the Centre (cançó extra)\n2004 - Nektar / Tab in the Ocean (cançó extra)\n2004 - Accept / Eat the Heat (cançó extra)\n2005 - Nisha Kataria / If You Want to Be Mine\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Dieter Dierks\n(anglès) DVDplus International\n(alemany) DVDplus International (Alemanya)\n(francès) DVDplus França\n(anglès) DVDplus Austràlia\n(alemany) Dierks Studios\nISNI: 0000 0000 9156 8689\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Dieter_Dierks&oldid=20758233»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 feb 2019 a les 11:26.