La CGT en defensa del ferrocarril públic i social al Camp de Tarragona i Terres de l’Ebre – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > La CGT en defensa del ferrocarril públic i social al Camp de Tarragona i Terres de l’Ebre\nPER UN TRANSPORT PÚBLIC FERROVIARI DE QUALITAT PER A LES COMARQUES DE TARRAGONA\n+ TRENS - AVE\nLes necessitats de mobilitat de la població passen per un ferrocarril que vertebri el territori, que doni servei real a la ciutadania, permetent el dret a la mobilitat de les majories, estem farts de veure passar l'AVE a 300 km/h perquè els executius es desplacin entre les grans ciutats, i que no puguem viatjar entre dues poblacions de la nostra pròpia comarca per manca de trens o fins i tot pitjor… per la seva inexistència.\nEl 99% de la població viatja en trens de rodalies i mitja distància, enfront del 1% de l'AVE, les inversions són del 97% per a l'AVE i el 3% per al ferrocarril convencional. La nova estació del Tren d'Alta Velocitat del Camp de Tarragona, la inversió més cara de les fetes històricament a Tarragona, i que a sobre no soluciona de cap manera la problemàtica de mobilitat en les nostres comarques. A més en el Pla d'Infraestructures del Camp de Tarragona es continua apostant per l'Alta Velocitat, aquesta projectada altra nova estació d'AVE al Camp de Tarragona, així com altres noves línies d'Alta Velocitat que seguiran trinxant sense escrúpols el Territori de manera insostenible.\nDes de CGT ens hem situat històricament en contra dels grans projectes d'infraestructures, principalment del tren d'alta velocitat, per motius tant socials com econòmics i per descomptat ecològics.\nHem de caminar cap a un futur sostenible, lluny de la fastuositat de l'AVE i dels mitjans de transport agressius que creen barreres a les nostres comarques, transformant i deteriorant l'entorn de manera irreversible, i apostant per un transport públic, segur i de qualitat, de caràcter social i sostenible mediambientalment, com és en definitiva el ferrocarril convencional. Com a conseqüència de la Llei del Sector Ferroviari i la consegüent privatització de serveis i en no atendre raons socials objectives, s'estan tancant multitud d'estacions del Camp de Tarragona i Terres del Ebre, quedant sense personal ferroviari, suprimint desocupades i fins i tot trens, disminuint encara més la qualitat del servei, i tot això per a rendibilitzar els comptes de resultats.\nA les Comarques del Camp i les Terres de l'Ebre, en els últims 15 anys, han quedat de manera permanent, gran nombre d'estacions sense personal, com Vila-seca, Altafulla, l’Espluga de Francolí, Alcover, Vilavella, Vilaverd, Salomó, Roda de Barà, Nules-Bràfim, Marçà-Falset, les Borges del Camp, Riudecanyes-Botarell, Guiamets-La Serra d'Almos, Camarles, L´Ampolla, Santa Bàrbara, Freginals, Ulldecona, Ascó, etc. Les estacions de Riba-Roja, Flix, Móra la Nova, Salou, Cambrils, l’Hospitalet de l'Infant, Valls, Montblanc i les mateixes Tarragona i Reus han vist reduir el seu personal sota mínims tancant els llocs de comandament que regulen els trens i privatitzant serveis com la venda de bitllets i l'atenció a l'usuari.\nResulta paradoxal que convisquin en la mateixa comarca el malbaratament del TAV i la realitat d'estacions que no tenen ni enllumenat. També continuen oblidats projectes tan necessaris com el baixador de la zona universitària de Reus, i continua l'eterna provisionalitat de l'estació de Torredembarra o la reobertura de la línia Reus-Roda de Barà, que podria tenir un paper important en les comunicacions de les Comarques del Camp, a més de donar un servei ferroviari a poblacions com el Morell, Puigdelfí, Perafort, el Catllar, La Riera de Gaià i la Pobla de Montornès, podria també connectar de manera directa, segura i fiable l'estació de l'AVE del Camp de Tarragona i l'aeroport, amb les ciutats de Tarragona, Reus i Valls, per mitjà d'un tren lleuger que aprofitaria tant el traçat de l'antiga via Reus-Roda com de les línies existents per Sant Viçent de Calders-Valls-Reus-Tarragona.\nÉs intolerable que després de la desorbitada despesa de la línia de l'AVE, l'estació del Camp de Tarragona no tingui una connexió de ferrocarril amb els principals nuclis urbans de les comarques, fent dependre el ciutadà del vehiculo privat. Des de CGT ens vam posicionar totalment en contra de la proposta del Pla d'Infraestructures de Tarragona, que pretén omplir de ciment i asfalt encara més el territori, incloent nous traçats ferroviaris, deixant en desús els actuals i els que es van abandonar anteriorment.\nLa proposta de la Confederació General del Treball, en definitiva, és la defensa d'un ferrocarril públic, social, segur i sostenible, i de les aportacions econòmiques necessàries per a la seva explotació.\n- Augmentar el trànsit de mercaderies per ferrocarril del 4 al 30% (el 94% d'elles circulen per carretera), condicionar les instal·lacions del port de Tarragona per a donar una resposta àgil a la distribució d'aquestes, així com les terminals de Constantí i Tarragona Classificació.\n- Millorar el servei de trens regionals, tant en freqüències com en qualitat de serveis, restituint el personal ferroviari en les estacions per a augmentar la qualitat del servei.\n- Estendre la xarxa de rodalies de Barcelona fins a Tarragona, Reus, Valls i Tortosa amb la millora de servei que això comporta.\n- Reobertura de la línia Roda de Barà-Reus, unint l'aeroport i l'estació de l'AVE amb Tarragona, Reus i Valls, per mitjà d'una xarxa ferroviària lleugera que utilitzaria els traçats ferroviaris existents.\n- I la paralització immediata del Pla d'Infraestructures de Tarragona


El govern vol, l'ajuntament dol | enric serra | El Punt Avui\nEl govern vol, l'ajuntament dol El govern vol, l'ajuntament dol El govern vol, l'ajuntament dol El govern vol, l'ajuntament dol + El govern vol, l'ajuntament dol E-mail\nEl govern vol, l'ajuntament dol\nEl govern vol, l'ajuntament dol El govern vol, l'ajuntament dol El govern vol, l'ajuntament dol El govern vol, l'ajuntament dol El govern vol, l'ajuntament dol E-mail\nCom no sigui per demostrar que ha fet el ridícul precipitant-se o no revisant prou eficientment el decret abans de publicar-lo, de ben poc haurà servir que el govern espanyol hagi rectificat el termini per bloquejar les sol·licituds de crèdit dels ajuntaments i l'hagi posposat per al 2011. Amb aquest allargament, potser les corporacions locals hauran guanyat uns mesos i aconseguiran tancar l'exercici del 2010 amb una relativa tranquil·litat i sense fallides estrepitoses. Però l'any que ve, inevitablement s'hauran de submergir totes de peus i mans en uns motlles de formigó armat que les deixaran completament immòbils.\nSegurament és bo que algunes hisendes locals extremadament endeutades es paralitzin perquè ho estan molt per damunt de les seves possibilitats financeres. Però no ens oblidem de preguntar què feien Governació, Hisenda, Administracions Públiques i tots aquells departaments autonòmics i estatals que tenen competències en el control dels comptes públics quan aquests municipis ultrapassaven el volum de crèdit admissible. I què feien per evitar que tots els ajuntaments haguessin d'exercir la seva tasca de gestió sense poder-se moure de dins del nefast triangle format pels vèrtexs de l'almoina estatal, la promoció immobiliària i el crèdit. També podem preguntar com és que les forces polítiques destinen tant d'esforç a la discussió del sistema de finançament autonòmic o de la divisió política i administrativa del país (vegueries) i tant poc –gens– a la recerca d'un sistema de finançament local malgrat que les organitzacions municipalistes han batallat i batallen encara perquè hi sigui.\nDecisions com la d'ahir (abans-d'ahir), en aquest context més ampli i habitual de menysteniment dels ajuntaments, són les coses que ens diuen una vegada i una altra que aquests ens són la ventafocs de les institucions públiques, contradictòriament a la funció de gestors de l'entorn i dels serveis als ciutadans més directes que el nostre sistema polític els ha encomanat. Si els ajuntaments no fossin una excel·lent escola de formació en gestió pública, un bon trampolí polític o una generosa cobertura per a la corrupció, que de tot hi ha, ja veuríem qui s'apuntaria a sacrificar temps, família i esforços en benefici d'unes corporacions municipals condemnades a ser les últimes de la fila.\nEl Punt. Barcelonès Nord 26-05-2010, Pàgina 13\nEl Punt. Barcelona 26-05-2010, Pàgina 13\nEl Punt. Camp de Tarragona 26-05-2010, Pàgina 13\nEl Punt. Comarques Gironines 26-05-2010, Pàgina 13\nEl Punt. Penedès 26-05-2010, Pàgina 13\nEl Punt. Maresme 26-05-2010, Pàgina 13\nEl Punt. Vallès Occidental 26-05-2010, Pàgina 13


CREACIÓ – Marc Vilajuana\nSOLSTICI és un recopilatori de les composicions pròpies a piano i veu dels 14 als 24 anys. Aquest instrument sempre m’ha generat sensació d’amplitud, d’eternitat. Els espais onírics i el terreny de les idees s’enlairen des de les tecles amb aquest interès que tinc per l’essencialitat de la música antiga i la reiteració del minimalisme del s. XX; repetir patrons permet entreveure els seus microcosmos.\n21 novembre 2 octubre 2021 | Publicació single ‘Valorar‘ (de l’àlbum Solstici)\n21 novembre 2021 | Publicació videoclip ‘Medio Voy‘ (de l’àlbum Solstici)\n21 desembre 2021 | Estrena 23 Voltes al So Vol. I SOLSTICI – veu i pianos\n20 març 2022 | Estrena 23 Voltes al So Vol. II EQUINOCCI – veu i guitarres\nEQUINOCCI és un recopilatori de les composicions pròpies a guitarra i veu dels 14 als 24 anys. Aquest instrument sempre es troba en situacions socials, sona a bon temps i fusta abellotada’. La guitarra té quelcom de situacional, de quotidianitat, de relació humana i de conversa lleugera.\nDuet musical amb Elena Tarrats. ‘Portem sons vocals antics a un terreny contemporani i establim un diàleg sonor entre una cultura i misticisme arcaics i la quotidianitat actual, sempre amb una vessant minimalista. ‘\nDuet multidisciplinar amb Miquel Barcelona. Fem paral·lelismes amb tradició medieval per remoure temes contemporanis que ens interpelen a tots com a societat poc agermanada.\nEm proposo utilitzar les formes del cantus planus que tan m’inspiren per intepretar-lo fent analogies amb cultura regenerativa i igualtat de gènere; realçar la germanor que les religions primitives (re-ligare, en llatí vincular-se) buscaven abans d’haver estat eina de control amb l’ús de la por. [Projecte en solitari en procés]\nUnitat de 7 micropeces on m’emmarco en distints perfils que he vist habitant el mateix cos, la mateixa experiència: la meva.\nDuet multidisciplinar amb Bru Ferri.\nVideodansa dirigit i coreografiat.\nGente Haciendo Cosas En Bucle Y a Veces No + info\nCia. Gingebre – Coses que Necessiten Ser Dites\nDuet multidisciplinar amb Maria Paz Marciano. Mitjançant arts escèniques posem en denúncia allò que ‘necessita ser dit’ degut a l’emergència climàtica i al perill de la vida tal com la coneixem.\n15/11/19 DRAP- ART 2019. Museo Martim Barcelona. Performance Cosas a Dir M Paz marciano i Marc Vilajuana\n15/11/19 DRAP- ART 2019. Museo Martim Barcelona.Performance Cosas a Dir M Paz marciano i Marc Vilajuana\nDuet de dansa contemporània amb la ballarina i coreògrafa Encarni Sanchez.\nFestival Turbina 2017, El Konvent 0 (Berga)\nLa Destil·leria espai d’art (Mataró)\nPara que Yo me Llame Marc Vilajuana\nSolo performàtic sobre el poeta Angel González a Konvent Zero (Berga)\nComposo a veu, piano, guitarra i percusió tradicional\nImprovisació escènica amb la pintora Anna Dart (Festival Choreoscope)\nTot Mataró (Mataró)


Goethehof Bad Gastein Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBahnhofplatz 2a, Bad Gastein Town Center, Bad Gastein, Àustria, 5640 - Veure al mapa\n"Hotel is conveniently located for travelers by car, train or..."\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Bad Gastein, no busqui més enllà de Goethehof. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Felsentherme Gastein, Thermalkurhaus, Sport Schober.\nGoethehof ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de magatzem d'equipatge, aparcacotxes, transport hotel/aeroport, restaurant, biblioteca.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, insonorització, llits extrallargs (> 2 metres), telèfon per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen camp de golf (a 3 km), esquí, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Goethehof no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (48) Parelles (13) Viatgers en solitari (12) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (10) Grups (5)


Notícies - Sant Cugat viu una de les millors diades de Sant Jordi en un ambient familiar\nLa plaça d'Octavià ha estat l'epicentre de la diada\nel 23/abr/16 Elisenda Colell Cultura PDF\nLes vendes de llibres i roses s'han multiplicat aquest Sant Jordi a Sant Cugat, on els llibres de literatura infantil s'han exhaurit en la majoria de comerços. El bon temps i el fet que la diada hagi estat en un dia festiu ha provocat que les compres hagin estat continuades durant tota la jornada. El llibre de la santcugatenca Empar Moliner 'Tot això ho faig perquè tinc molta por' ha estat un dels més venuts, tot i que enguany les vendes han anat molt repartides en els diferents gèneres. Un públic familiar s'ha aplegat a una plaça d'Octavià plena de paradetes, on la cultura popular s'ha succeït durant tot el dia amb diverses actuacions.\nSant Cugat ha viscut una de les millors diades de Sant Jordi dels últims anys. Ho afirmen els llibreters, que asseguren que les vendes han crescut respecte altres anys perquè hi ha hagut un degoteig constant de compres, sobretot pel que fa als llibres infantils, que moltes llibreries han exhaurit al migdia. Tant floristes com llibreters es mostren satisfets dels resultats d'aquesta diada.\nLlibreters i floristes\nEns ha anat millor, es ven més a la parada. / Hi havia previsió de pluja però el matí ha estat molt fort. / A més de l'Empar Moliner, les vendes han anat molt repartides. / Hem venut més del que esperàvem.\nDurant la jornada s'han trobat novel·les, assajos i poesia d'autors santcugatencs com Raül Romeva, Imma Monsó i Empar Moliner, entre altres. El llibre de Moliner ha estat un dels més venuts, tot i que les compres han anat molt repartides entre diferents autors i gèneres.\nProp d'un centenar de parades de roses i llibres s'han repartit pels carrers de la ciutat amb la plaça d'Octavià com a centre neuràlgic. Moltes famílies han preferit viure amb els seus fills el dia de Sant Jordi a la ciutat, aprofitant que no hi havia escola, per evitar les aglomeracions de la capital.\nTenim dos nens i ens agrada celebrar la festa en família i explicar-los la diada. / Amb els nens hem preferit fer menys recorregut i aquí en poc espai ho tens tot. / Venim cada any, m'agrada sortir pel poble i veure la gent, més que no pas a Barcelona.\nL'alcaldessa, Mercè Conesa, ha recordat que per Sant Jordi la ciutat respira 'vitalitat i estima'.\nAvui Sant Cugat és una ciutat viva, positiva i dinàmica. Els ciutadans gaudirem d'una magnífica jornada de cultura i estima.\nConcerts, recitals i activitats per a tota la família han completat l'oferta d'activitats. Una d'elles ha estat el recital de poesia 'A viva veu' organitzat per Òmnium Cultural i el Servei Local de Normalització Lingüística, en què els alumnes de català i les seves parelles lingüístiques han recitat poemes en diverses llengües. En total, han participat 17 persones, entre les quals José Roberto de Paulo i Daniela Soares, que han viscut Sant Jordi per primera vegada.\nÉs un dia important per commemorar, molt diferent per a nosaltres. / És una tradició molt maca que no tenim al Brasil.\nCoincidint amb aquesta jornada, una delegació d'Alba, el municipi agermanat amb Sant Cugat, ha visitat la ciutat. La regidora de la ciutat italiana Anna Chiara Cavallotto s'ha mostrat molt il·lusionada amb la jornada.\nAnna Chiara Cavalloto\nEspero que aquesta amistat entre Sant Cugat i Alba duri tant com el pètal d'una rosa i continuï florint, que sigui una rosa que floreixi sempre. Avui l'atmosfera és de festa i de joia, i estem contents de ser-hi. Agraïm l'acolliment de Sant Cugat.\nA més, l'Ajuntament ha donat el tret de sortida al procés per decidir on invertir els dos milions d'euros dels pressupostos participatius del 2016 i 2017. Els ciutadans han pogut dipositar les seves propostes a l'urna instal·lada a la plaça d'Octavià. En total, s'han informat 145 persones i s'han entregat 12 butlletes.


Portada » Noticias etiquetadas con » festa major\nCarlos Ladera Batman de Gramenet Y es verdad que el viernes hizo un día cojonudo. Al sol le dio por estirar los brazos y bostezar como en un anuncio de…\nSanta Coloma inicia la Festa Major con un homenaje a los refugiados sirios\nPonía los pelos de punta ver la Plaça de la Vila iluminada por cientos de velas y linternas de móvil chispeantes en un silencio total. Los colomenses allí concentrados recogieron…\nMoritz patrocina la Festa Major amb 36.000 euros i muntarà el seu tradicional tren\nL’empresa Moritz s’ha fet amb el concurs públic convocat per l’Ajuntament. La cervesera barcelonina patrocinarà la Festa Major amb 36.000 euros. El consistori ha acceptat aquesta oferta perquè les altres…\nÁlvaro Rodilla |Opinió| ¿Quién no ha vivido una fiesta de pueblo en algún otro lugar de España? En muchos sitios hay la cultura de unirse en peñas, que es la…\nÀNGEL PLA | No resulta gens fàcil predir quin serà l’èxit del retorn dels “xiringuitos” de les entitats, en part dependrà de l’oferta que aquests donin d’oci, restauració i de…\nAyryn, los tapados de la Festa Major\nSe han colado en el programa como de puntillas, sin hacer ruido, pero todo apunta a que los Auryn son los tapados de esta Festa Major. Harán en Santa Coloma…\nANTONI JAUMANDREU, PEPÒNIO | Recuerdo que en los tiempos en que Bartomeu Muñoz era alcalde hice un chiste gráfico aprovechando la temporal locura de un termómetro digital de la calle…\nEl programa de la Festa Major és tancat a pany i forrellat, un cop confirmat que el pregoner serà el campió colomenc de futbol sala Javi Rodríguez. Les festes tenen…\nJavi Rodríguez será el pregonero de la Festa Major\nA veces los rumores se confirman y entonces se convierten en noticia. El colomense Javi Rodríguez, de 39 años, mítico jugador de fútbol sala será el pregonero de la Festa…


NeuroGym de AVAN: “T’ajudem a millorar les teves capacitats” | Diari Sant Quirze\nInici » a-ultimesnoticies » NeuroGym de AVAN: “T’ajudem a millorar les teves capacitats”\nUn programa adreçat a persones sanes que vulguin millorar la memòria, la planificació, l’atenció,….\nPrograma d’entrenament conduït per un Neuropsicòleg\nS’obre ja el període d’inscripció que inclou una primera avaluació\nREDACCIÓ/SOCIETAT. Amb l’inici de curs, tots tenim nous propòsits.\nSabadell, dimarts de 18:30 a 20h. Telèfon 937156485 sabadell@avan.cat\nRubí, dijous de 15:30 a 17h. Telèfon 93 5881790 rubi@avan.cat\nSant Cugat, dimarts de 10:30 a 12h i 12 a 13:30h Telèfon 93 5891382 santcugat@avan.cat\nTerrassa, dimecres de 18 a 19:30h. Telèfon 937882080 terrassa@avan.cat\nAVAN Diari Sant Quirze News SQ rubí Sabadell Sant Cugat del Vallès Terrassa\t2017-09-19


EL BLOG DE LA HISTÒRIA I EL PATRIMONI DE RUBÍ - GCMR-CER: de maig 2017\nRubí al segle XVI\nRubí, al llunyà segle XVI, era només un petit conjunt de cases al costat de l'església parroquial de Sant Pere, que conservava encara la seva estructura medieval, però amb la innovació d'un campanar de torre adosat a la façana romànica.\nHi havia molt poca gent, i a més la població va crèixer poquíssim al llarg del 500. Si el 1515, Rubí compatava només amb uns 150 habitants, el 1553 es calcula en unes 153 ànimes les que vivien al nostre terme; cap als anys 60 i 70 d'aquest segle es produí una immigració d'occitans (de l'actual sud de França) que va fer que el nombre de persones s'incrementés.\nEl govern municipal, sorgit de la desfeta del poder feudal uns 100 anys abans, es composava d'un batlle, dos jurats i un consell general de prohoms o caps de les famílies principals que triava el batlle mateix. Aquest, però, s'escollia cada tres anys en un principi, mitjançant el sistema de la insaculació, és a dir, a sorts. S'encarregava bàsicament de qüestions administratives, de fer l'enterrament dels difunts, de convocar el consell...\nDepenents d'aquest govern municipal i situats físicament al voltant de la plaça de l'església, que es creà el 22 de juny de 1516, hi havia els diferents serveis: el ferrer, la carnisseria (arrendada pel consell i amb una sèrie d'obligacions) i la botiga del blat (un dipòsit de gra). Més tard, a finals del segle, aparegueren la taverna, l'hostal i la fleca, tots també arrendats pel consell, així com l'establiment de la fira, dues vegades a l'any.\nReproducció de la plaça de l'església als segles XVI-XVII. Museu de Rubí\nEl 1582 es va crear la figura del mostassaf, que inspeccionava els pesos i mesures i tenia cura de vetllar per la qualitat dels productes; era, com el batlle, triat per insaculació.\nAls camps dels voltants d'aquest petit nucli de Rubí s'ubicaven les diferents masies, que s'havien engrandit després de la desaparició del règim feudal, i es situaven en mig de clarianes envoltades de bosc on es cultivaven sobre tot cereals; a part hi havia horts, arbres fuiters i molins fariners al costat de la riera.\nMasia de can Ramoneda. Font: Rubi Identitat\nQuant a festivitats, totes vinculades al món religiós, podem esmentar les ballades de sardanes a la plaça de l'església i als diversos aplecs com el de Sant Genís, el del Roser o el de Sant Muç (la referència documental mé antiga d'una sardana a Rubí és de 1587); el romiatge a Montserrat i les diferents celebracions de Sant Isidre (patró dels pagesos), Sant Roc i, com no, Sant Pere (patró de Rubí).\nBallada de sardanes a la plaça de l'església, segle XVIII. Dibuix de Pere Bel\nPel que fa a l'aspecte religiós, el més destacat seria l'establiment de la Confraria del Roser el 1571 (any de la batalla de Lepant contra els turcs), que va fer edificar una capella a l'església de Sant Pere, iniciada el 1577 i amb un retaule datat el 1585. Al Museu de Rubí es conserva la butlla papal que autoritza la creació d'aquesta associació religiosa.\nButlla de la Confraria del Roser, Museu de Rubí.\nEl castell, l'altre gran edifici de Rubí en aquella època, estava en mans de la família Oms, que el van anar transformant en una masia (vegeu l'entrada dedicada a aquest tema en aquest mateix blog).\nEl castell a principis del segle XX.\nFinalment, per acabar aquesta molt resumida visió del nostre poble al segle XVI, direm que les principals vies de comunicació eren el camí Ral, de Terrassa a Martorell, i altres camins d'origen medieval i fins i tot romà que enllaçaven Rubí amb Barcelona i amb Montserrat.\nPublicat per CER Y MUSEO RUBI a 17:20 Cap comentari:\nLa casa i la font dels Moritz a Rubí\nAquest cap de setmana es celebra la Fira de la Cervesa artesana i el Formatge a la rambla del ferrocarril de la nostra ciutat. Per altra banda, la font de Can Moritz, descoberta fa uns dos anys, rebrà una forta empemta de l'administració local i del projecte europeu BlueHealth per tal de poder recuperar-la.\nAquests dos fets ens fan recordar que l'alsacià Louis Moritz, afincat a Barcelona des del 1851 i mort el 1920, va crear una fàbrica de cervesa a la ciutat comtal, la Moritz, que va tenir al seu dia un notable èxit. Els hereus del senyor Moritz crearen l'empresa Fábrica de Cervezas Moritz, SA, que es mantingué força activa fins que els anys 60 es va fundar Cervezas Barcelona, SA, que plegà el 1978. El 2004, els descendents d'en Moritz, van rellançar la casa i resorgí un altre cop aquesta cervesa de casa nostra.\nLa casa des del carrer de les Piscines, a Castellnou. Foto J. Vilalta\nLouis Moritz va comprar als afores de Rubí la finca on s'ubicava la desapareguda masia de Can Matarí, amb la intenció de fer-hi una casa d'estiueig. Però varen ser els seus hereus qui finalment, el 1920 (el mateix any de la mort de Louis) feren edificar aquesta bonica residència modernista, de la qual no se sap l'arquitecte. Els anys 50 la família Moritz van vendre la finca a Construcciones Junyent, que varen reparcel·lar els terrenys i, d'aquesta manera va néixer la urbanització de Castellnou.\nCan Mortitz en una foto de mitjan segle passat. Foto Marroyo/ANC\nLa casa consta de planta baixa i dos pisos amb una torre mirador, a la qual hom pot accedir-hi per una escala de cargol. Té una estructura de murs de càrrega i presenta voltes de maó i cel ras. La coberta és a quatre aigües, amb bigues de fusta que sostenen un entramat de teules àrabs. Hi podem observar també un carener de peces vidrades. L’acabat dels exteriors és arrebossat i pintat de motius vegetals de color verd. Les finestres són de fusteria de taller. A l’interior, les parets estan enguixades i tenen pintures de caire modernista. A l’entrada de la casa hi ha una marquesina. L’edifici també posseeix un celler: no podia mancar-hi en un habitatge d’un fabricant de cerveses!\nDetall de la casa. Foto Rubí d'Arrel\nEl 2014, uns veïns de la urbanització avisaren a l'entitat Rubí d'Arrel del descobriment de la bonica font modernista, construïda el 1922, que, després de ser netejada per efectius d'aquesta entitat i de Caçadors de Trastets, sembla ser que tornarà a revifar un cop arribin les ajudes promeses per l'Ajuntament de Rubí i el projecte BlueHealth. Sebmbla ser, segons llegim a la publicació L'Esquitx, editada per Rubí d'Arrel, que la font va quedar fora de la parcel·la on s'ubicava la casa, que va ser venuda a una família d'industrials de Sabadell. Per tant, casa i font, des dels anys 60, varen seguir destins completament diferents.\nNeteja de la font de Can Moritz. Foto Rubí d'Arrel\nPublicat per CER Y MUSEO RUBI a 17:23 Cap comentari:\nLluites veïnals a rubí\nAquesta tarda a la plaça de la Nova Estació s'inaugura la mostra "Lluites veïnals a Rubí", organitzada per Òmnium Cultural de Rubí. Dins del projecte global "Lluites compartides", que reflecteix distints episodis de com les persones, organitzades i amb objectius clars, poden millorar el seu entorn i la seva qualitat de vida en front als poders públics al llarg de la Història, els companys i companyes rubinencs d'Òmnium volen reflectir les lluites de les associacions veïnals de dos barris de la nostra població: la Plana del Castell i Ca n'Oriol durant els últims temps del franquisme i la Transició.\nEls carrers de Ca n'Oriol el 1976. Arxiu El Bullidor\nDurant els anys 70 varen néixer a Rubí les associacions de veïns dels diversos barris que van nèixer producte de la massiva immigració dels anys 60 i de la dècada posterior. Eren les prostrimeries del franquisme i a la nostra (aleshores) vila governava l'alcalde Manuel Murillo. Rubí havia crescut de manera desorbitada. Si el 1975 comptava amb 35.915 habitants, el 1979 ja eren 41.538 persones les que vivien a la població. El 1976 era la localitat de Catalunya amb un percentatge més alt d'immigrants (procedents la majoria del terç meridional de la península): un 85% de la població!\nEl 25 de Setembre i can Cabanyes a principis dels 70. Foto Marroyo/ANC\nNombrosos barris, sense cap mena de planificació, varen formar-se en terres que havien pertangut a masies, abans cultivades per vinyes. Estem parlant de Les Torres, Rubí 2000, la Zona Sud, la Plana de Can Bertran, El Pinar, Ca n'Oriol, La Serreta, la Zona Nord... La urbanització era caòtica; faltava l'enllumenat públic; no hi havia escoles ni transport públic que arribés a aquests barris; la majoria (per no dir quasi tots) els carrers estaven sense pavimentar; els torrents, plens de rates, corrien entre els habitatges; el servei de recollida d'escombraries era inexistent... La xarxa de clavegueram (les aigües residuals no estaven canalitzades amb els conseqüents problemes d'higiene) i el subministrament d'aigua potable era un dels principals problemes: n'hi hagueren el 1971 al Pinar, i el 1972 a Castellnou i a Les Torres; poc després patiren aquestes deficiències altres barris com els de la Font del Ferro, Ca n'Oriol i Els Avets.\nConstrucció de Les Torres, 1969. Foto Diego Contreras\nUn altre aspecte, que ja hem apuntat breument abans, era la manca de centres escolars per atendre la nombrosa població infantil dels nous barris. A Rubí, al curs escolar 1974-1975 només hi havia (a part dels col·legis religiosos o privats com els Maristes, les Ribas o el Regina Carmeli) tres escoles públiques: "25 Años de Paz" (l'actual CEIP Pau Casals), el 25 de Setembre (al barri del mateix nom, creat a mitjan dels 60) i el Joan Maragall.\nProtesta per deficiències a les escoles. Arxiu El Bullidor.\nTot i aixó, l'Ajuntament de l'època, com hem dit, es va dedicar a engegar una política de construcció de més i més habitatges per donar cabuda a aquest allau de persones, sense preocupar-se de realitzar equipaments bàsics. Es van construir habitatges socials amb crèdits extraordinaris procedents del govern central, però aquest procès es va paralitzar el 1974 per la manca d'infraestructures.\nTots aquests factors que hem explicat de manera somera van provocar, evidentment, un malestar social entre els habitants d'aquesta perifèria. Començaren a organitzar-se en associacions de veïns que a poc a poc anirien constituïnt-se de manera formal. La primera que es va formar a Rubí va ser la del Pinar, el 1973; el mateix any va néixer l'Associació de Propietaris de Can Vallhonrat (que va patir molts problemes relacionats amb el subministrament d'aigua); i el 1977 ja tenim organitzades les de Les Torres (que en un principi es reunia a l'església de Santa Maria) i la de Ca n'Oriol.\nAspecte actual del barri del Pinar, des de la carretera de Sabadell. Foto J. Vilalta\nAquestes associacions lluitaren per poder millorar les condicions de vida dels habitants dels barris on varen formar-se. I la mostra "Lluites Veïnals a Rubí" ens mostra dos exemples, un a la Plana del Castell on aconseguiren l'enderrocament d'una fàbrica amb activitat perillosa al costat de la via del tren, i la lluita dels habitants de Ca n'Oriol per arranjar el torrent del carrer de Mallorca. Però n'hi hagueren moltes més a Rubí...\nEl Museu de Rubí durant el franquisme i la transició\nEn diverses entrades del blog hem anat explicant aspectes de l'evolució del Museu de Rubí. Parlarem aquesta vegada de l'etapa que va des del final de la guerra civil fins al seu tancament als anys 80.\nDurant el conflicte els fons museístics foren traslladats a la masia de Ca n'Oriol i al castell de Rubí i moltes peces es varen perdre (diverses monedes o un ullal de mamut). També es van cremar molts documents del seu arxiu.\nEl 1939, algunes dels elements museístics foren reubicats als vells locals de les Escoles Montserrat, on abans tenia la seu el Museu, i en seguí sent conservador Josep Serra. A més de la pèrdua d'interessants elements del seu fons, el Museu de Rubí portava una vida apagada, en consonància amb l'ambient que es respirava al Rubí de la postguerra.\nEl 1955 l'Ajuntament va aprovar la rehabilitació del vell edifici de la fonda de Cal Sabateret per tal d'instal·lar diverses institucions: la biblioteca municipal, una sala d'exposicions a la planta baixa i l'Escola Hogar de la Secció Femenina al primer pis. S'aprofitaren les excel·lents relacions de l'alcalde Josep Fortino amb el patronat de la Fundació Museu-Bilbioteca de Rubi perquè es pugués ubicar el Museu de Rubí a la planta superior. Conscient d'aixó, el conservador Josep Serra va fer una crida per tal d'animar als rubinencs a donar peces.\nEdifici on s'ubicava el Museu i la biblioteca. Foto C. Embuena\nEl nou Museu seria inaugurat a la Festa Major de 1956. Constava d'un vestíbul on es podia admirar una rèplica de l'estela ibèrica de Rubí, el rellotge de sol romà trobat al carrer de la Verge de Montserrat (entre can Feliu i can Bosch) i una pintura de Salvador Arís que representa la masia de Can Ramoneda.\nInauguració del Museu de Rubí el 1956, amb l'alcalde Josep Fortino\nCinc sales composaven els espais museístics:\nLa sala I corresponia ala prehistòria i arqueologia de Rubí, amb molts materials de Can Fatjó i del territori rural (vil·les romanes), així com una col·lecció d'eines prehistòriques, moltes trobades per Francesc Margenat.\nLa sala II contenia elements referents al folklore local.\nLa sala III estava dedicada a l'art religiós.\nLa sala IV oferia als visitants vistes fotogràfiques del Rubí d'abans i el cadastre del segle XIX, que ara es troba al despatx parroquial.\nLa sala V tractava de la indústria local, però també s'hi podia veure un bell armari de notari del segle XVIII (actualment a l'Auditori Vallhonrat).\nPrograma de Festa Major de 1956 amb l'explicació de les sales del Museu\nEls integrants del patronat de la Fundació atenien els visitants diumenges pel matí i dissabtes a la tarda. Cap als anys 70 i 80 era Francesc Margenat, vocal del patronat de la Fundació, qui feia de "cicerone" els matins dels diumenges i tots els dies de la Festa Major. Ja en aquella època, concretament el 1980, un grup de persones de Rubí i dels voltants va formar una entitat, el Grup de Col·laboradors del Museu de Rubí, que vetllaria per donar a conèixer el patrimoni del Museu. El president en seria Francesc Margenat.\nUna imatge del Grup de Col·laboradors el 1980\nA principis dels anys 80, el Museu es va quedar petit i van sorgir noves concepcions museològiques i mueogràfiques que el feien obsolet. A més, el 1982 van aparèixer unes fatídiques goteres que van fer que l'Ajuntament decidís tancar-ne les portes i començar a fer-hi unes reparacions. Mai més va tornar a ser obert al públic.\nPublicat per CER Y MUSEO RUBI a 19:18 Cap comentari:\nEl Museu de Rubí durant el franquisme i la transic...


but warm inside: 2011\nDas Heißt Perfektion.\nescriu la Dua a les 15:30\nparlant de Berlin, Nicolas Jaar, oh uau, YouReallyGotMe 0 B-Sides\nThere’s no use in hiding the joy from the bright of sun. I could wait for winter -but better if it never comes. We like the newness, the newness of all that has grown in our garden soaking for so long. I’m not sure where this river goes but we have no choice but to follow. If all that grows starts to fade, starts to falter, oh, let me inside. I will long to see all that waits to be known and all that will never be known.\nIt’s seven in the morning and I guess I’ll take care of my heart, and brain, and hair (while I wait).\nescriu la Dua a les 22:23\nparlant de Berlin, Gold Days 0 B-Sides\nAnd if you ever ask yourself if.\nI still do. And I will\nescriu la Dua a les 10:17\nparlant de heimweh 0 B-Sides\nescriu la Dua a les 11:26\nparlant de Berlin 0 B-Sides\nJacint Verdaguer, "Caminant" (Al Cel, 1903)\nescriu la Dua a les 15:27\nparlant de once upon a time 0 B-Sides\nSet anys i tantes coses i ara, per fi, és meu.\nescriu la Dua a les 12:42\nand poets establish that which endures\nF. Hölderlin - "Andenken"\nescriu la Dua a les 16:29\nparlant de adéu, gris 0 B-Sides\nSí, jo també sé quina síndrome és. Què hi ha en joc aquí, la subtil vergonya universal que acompanya la nostra pròpia indulgència, la necessitat d’explicar a algú que la manca de temprança no és, en realitat, una manca de temprança. Com per exemple: no aniré mai a fer-me un massatge pel fet de fer-me un massatge, sinó perquè l’esquena m’està matant i em força a fer-me un massatge. El que em porta a necessitar el cigarret que en el fons em ve de gust. La raó: el plaer, també subtil, que resguarda la carència. I el delicte, és clar.\nescriu la Dua a les 12:57\nparlant de Sparklehorse 1 B-Sides\nDe tot allò que em murmura\nel nobody, not even the rain, has such small hands\nfarà que no defallim\nque tot plegat ve del mateix somni.\nescriu la Dua a les 12:22\nparlant de e.e. cummings, Gold Days 0 B-Sides


El Museu de Lleida respon a la crisi dels litigis incorporant set obres del MNAC - Teleponent\nInici Cultura Exposicions El Museu de Lleida respon a la crisi dels litigis incorporant set...\nEl Museu de Lleida respon a la crisi dels litigis incorporant set obres del MNAC\nEl Museu de Lleida intensifica la resposta a la crisi dels litigis per l’art amb l’Aragó incorporant en dipòsit set obres del gòtic i el romànic lleidatà del MNAC.\n“Aquí tenen molt més sentit”, ha reconegut el director del Museu Nacional d’Art de Catalunya, Pepe Serra, a l’acte unitari on han assistit els representants de totes les institucions que formen part del Consorci del Museu de Lleida.\nHa presidit la sala la primera de les obres que s’incorporaran al nou discurs del Museu, que pretén ser “molt més social i històric que artístic”, ha explicat el director del Museu de Lleida, Josep Giralt. Es tracta del Frontal d’altar de Rigatell, de l’Alta Ribagorça. Les altres 6 ho faran a mitjans d’abril amb la remodelació de l’espai del gòtic.\nEl Frontal d’altar ha presidit l’acte al costat del Sant Antoni Abat, del Mestre d’Albesa, adquirit l’any passat per la Generalitat. Amb aquestes dues obres s’ha volgut resumir el pla d’adquisicions del Pla d’Impuls del Museu de Lleida 2021-2025, basat en compres i dipòsits.\nLes altres sis que arribaran al Museu de Lleida procedents del MNAC són el Frontal d’altar de Sant Climent (Estet, Ribagorça), el Frontal d’altar del Apòstols (Estet, Ribagorça), Sant Nicolau bisbe (Bellpuig, Urgell), Calvari (Peralta de la Sal, Llitera), Dormició de la Mare de Déu (Peralta de la Sal, Llitera) i Sant Joan Baptista, Sant Fabià i Sant Sebastià (Monestir Santa Maria de Sixena).\nPepe Serra ha destacat el fet que la col·lecció del MNAC és nacional i que, per tant, pot estar “a qualsevol lloc del país”. En aquest sentit, defensa que les peces “han d’estar on està el relat” i que per això aquestes set, de la mateixa manera que les altres set que ja són a Lleida procedents també del MNAC, “tenen molt més sentit a Lleida, pel discurs del museu”.\nSerra ha reconegut que tot el que està passant amb els litigis els “impacta, perjudica i condiciona” però nega que sigui el motiu de les cessions perquè ja hi treballaven des de feia temps. “No es tracta de caritat”, ha volgut deixar clar.\n“El Museu Nacional està al servei de museus que tenen projectes propis i no enviem aquestes obres ni de manera arbitrària ni en resposta als litigis”, explica, ja que “el Museu de Lleida té un potencial immens i ha de ser el referent de l’art de Ponent”, ha afegit.\nPer la seva banda, la consellera de Cultura, Àngels Ponsa, sí que ha apuntat que amb aquesta cessió s’intensifica la resposta a la crisi dels litigis, tot i que assegura que seguiran “batallant” jurídicament per les peces que han marxat per aconseguir que tornin.\nPonsa aposta perquè el Museu de Lleida tingui “un gran discurs” i que expliqui la història de la Franja perquè “és l’únic museu que ho pot fer i és el millor per fer-ho”. Tot i això, ha puntualitzat, “en cap cas es vol anar en contra de ningú, sinó a favor de l’art”.\nEl president de la Diputació de Lleida, Joan Talarn, ha reconegut que fa uns dies vivia un dels dies més tristos com a president i que avui és un dels dies importants, perquè el Museu de Lleida, amb les obres ja existents i les que han arribat i arribaran, seguirà explicant l’art del territori més enllà de les fronteres. A més, s’ha compromès a ajudar en l’adquisició de noves obres quan hi hagi l’oportunitat.\nEn el mateix sentit, l’alcalde de Lleida, Miquel Pueyo, ha reconegut que el procés que es va iniciar amb la fragmentació de la diòcesi de Lleida ha estat “complex i dolorós” però que de la mateixa manera que hi ha qui posa energies en “destruir” n’hi ha qui les posa en “construir”.\nPer la seva banda, la directora general de Patrimoni, Elsa Ibar, ha apostat per fer del Museu de Lleida un referent per a la presentació de la història i la cultura de Lleida, les Terres de Ponent i de la Franja i ha dit que, per aconseguir-ho, una de les peces clau és “potenciar el seu discurs” amb la incorporació de noves obres d’art que l’enriqueixin.\nEn aquest sentit i en el marc del pla estratègic del Museu de Lleida es preveu també adscriure’s al fons de l’Arxiu Arqueològic de Lleida i finalitzar la remodelació de la sala permanent.\nEl director del Museu de Lleida, Josep Giralt, ha destacat que les noves adquisicions són peces molt destacades que s’incorporen al discurs ja existent i destaca la incorporació també de peces arqueològiques que permetran fer del museu un espai on veure, per exemple, ceràmiques dorades.\nTot això, ha afegit, se suma a la política de mecenatge privat que ha permès incorporar a l’exposició peces de molt valor com les cedides per Antoni Gelonch o Tatxo Benet.\nEl pla d’impuls del Museu de Lleida també contempla, tal com ha explicat Ibar, fer recerca de nous continguts, fer un museu més visible i rellevant i apostar per un Museu digital, perquè complementi, però mai substitueixi, el físic i així fer arribar els museus al conjunt de la societat. ACN\nArticle anteriorUn miler d’alumnes d’escoles lleidatanes participen en els tallers de cinema de Galacticat\nArticle següentManel publicarà el 16 d’abril un nou EP: ‘L’amant malalta’


Vicent Sanchis deixa la direcció del diari Avui La República\nVicent Sanchis deixa la direcció del diari Avui\nVicent Sanchis deixarà la direcció del diari Avui en els pròxims dies, segons ha confirmat ell mateix, i el substituirà Xavier Bosch, que fins fa poc conduïa l’espai matinal a RAC1. Sanchis dirigia el diari Avui des del 1996 i és el degà dels directors dels diaris de Barcelona. El periodista valencià seguirà col·laborant amb la capçalera tot i que està treballant en un nou projecte periodístic, encara incipient, per tirar endavant amb un grup d’empresaris un diari en català. Durant la seva etapa com a director el diari ha viscut un redisseny, ha renovat el seu model i, sobretot, ha passat per un canvi de titularitat amb l’adquisició de la capçalera pel grup Godó i el grup Planeta, que tenen cadascun el 40% de la propietat, i l’Institut català de Finances (20%). La seva sortida de la direcció del diari es farà oficial la setmana vinent.\nVicent Sanchis (València, 1961) és llicenciat en Ciències de la informació per la Universitat Autònoma de Barcelona. Ha estat redactor i director de la revista El Temps, director de la revista Setze, director del diari El Observador i guionista i director de diversos programes televisius. També és professor de la Facultat de ciències de Comunicació de la Universitat Ramon Llull.\nXavier Bosch (Barcelona, 1967) és llicenciat en Ciències de la Comunicació per la UAB, ha treballat en diversos mitjans de comunicació de TV, ràdio i premsa. En la darrera etapa ha treballat a RAC1, l’emissora del grup Godó, on va presentar el programa esportiu cafè Baviera, d’on va passar després a conduir el programa matinal.


(S'ha redirigit des de: Estats comunistes actuals)\nDeclaració no explícitaModifica\nTambé són socialistes algunes repúbliques ex-soviètiques que van decidir conservar el sistema. N'és un exemple\nBielorússia (marxisme leninisme). També s'ha de remarcar que\nTransnístria (marxisme leninisme), que no està reconegut independent per la totalitat de la comunitat internacional, també és socialista.\n↑ [enllaç sense format] http://geography.about.com/od/lists/tp/communistcountries.htm\n↑ [enllaç sense format] http://www.forocomunista.com/t5420-listado-de-paises-socialistas-o-en-desvias-de-socialismo-en-la-actualidad?highlight=lista+de+pa%C3%ADses+socialistas Llista de països socialistes\n↑ [enllaç sense format] http://wiki.answers.com/Q/List_of_current_socialist_countries\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Llista_d%27estats_socialistes&oldid=24250513»\nDarrera modificació: 25 jul 2020 a les 09:31\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 jul 2020 a les 09:31.


Archives for Llanes | El correcamins de les agulles - D'alts, de baixos, del dret i del revés\nAlso posted in Projectes, Punt de mitja | Tagged caixmir, coll, Greta and Fibers Tibet, mitja\nWritten by Ferran on 23 desembre 2012 — 15 Comments\nVa ser a la trobada al Parc de la Ciutadella al mes d’agost, que es va fer la proposta: hauríem de començar a organitzar l’intercanvi de Nadal d’enguany. De seguida van començar les propostes i les contrapropostes, i sense saber ben bé com es va escollir (o es va postul·lar ella mateixa?) una organitzadors, l’Albis, […]\nAlso posted in Esdeveniments, Punt de mitja, Trobades | Tagged 2012, Caera cowl, intercanvi, Jared Flood, Lucy Sweetland, Madelinetosh Vintage, Malabrigo, Nadal, Setzer, Teixicòmanes, Wool leaves\nGreta and the Fibers fa dos anys\nWritten by Ferran on 3 desembre 2012 — 4 Comments\nIn which the author explains to his readers that Greta and the Fibers, his friend Marga’s hand-dyed yarn brand, is celebrating its second anniversary. No em digueu agosarat, que no ho sóc gaire. Per això tendeixo a admirar les persones que, un dia de les seves vides, decideixen dedicar-se a alguna activitat completament diferent de […]\nAlso posted in Esdeveniments | Tagged Greta and the Fibers\nTagged llana, regals, Teixicòmanes\nUn any de Greta and the Fibers\nWritten by Ferran on 5 desembre 2011 — Leave a Comment\nAra fa un any que la Marga va començar a tenyir llana a ma, i per celebrar-ho ha organitzat un sorteig que té com a premi dues troques de llana de Greta and the Fibers: una de seda i una de mitjons. I què cal fer per participar al sorteig? Enllaçar el seu bloc, posar […]


[D. Frigola] Espai comú 14N: l’inici d’un projecte per a l’empoderament ciutadà\nYou are here: Home / Veus / Opinions / [D. Frigola] Espai comú 14N: l’inici d’un projecte per a l’empoderament ciutadà\nL’Assemblea local del Procés Constituent, ens definim com un moviment social organitzat que aposta pel foment i l’impuls d’aquells espais col·lectius que possibilitin el debat i la confluència dels diferents interessos i demandes de la ciutadania organitzada dins l’ampli ventall dels moviments i lluites locals.\nFruit d’aquesta aspiració, de la reflexió i de l’anàlisi de la situació social i política a la nostra ciutat, sorgeix la proposta d’iniciar un treball conjunt amb les entitats, plataformes i grups socials de la ciutat que permeti assolir un projecte que pugui anar més enllà de la formació d’una coordinadora d’entitats, i que aposti per la creació d’un espai on poder dur a la pràctica un model de participació ciutadana per a una acció independent, col·laborativa i intel·ligent.\nÉs per això que, amb total voluntat constructiva, des de la humilitat i sense arrogàncies, vam convocar a diferents col·lectius de la ciutat a pensar com crear un espai comú de treball que fes possible establir complicitats i sinergies, i que ens permetés sumar esforços per tal de millorar els resultats i la necessària incidència política.\nResultat d’això, el passat 14 de novembre, 20 col·lectius de Terrassa vam aplegar-nos i vam començar a posar fil a l’agulla per pensar en comú com li donem forma i musculatura a aquest projecte.\nEn aquesta trobada, vam emplaçar-nos a iniciar aquesta singladura conjuntament i, en l’ànim de totes i de tots, hi planava el convenciment que, com a subjectes sociopolítics que volem ser, només amb l’acció directa i socialitzada aconseguiríem capacitat per resoldre les pròpies necessitats, ja que des de la individualitat de cada grup o entitat difícilment podríem assolir els resultats necessaris per poder veure fructificar els nostres treballs.\nEls processos ciutadans que hi ha actualment engegats a la nostra ciutat tenen una cosa en comú i és que tots ells són transversals al moviment ciutadà i, com a tals, requereixen de respostes que també siguin transversals i comuns a tot el moviment.\nSom conscients dels reptes que aquest projecte pot comportar. El primer, saber construir aquest edifici sobre bases sòlides. Per això, ens estem fent preguntes, com ara quins seran els pilars i fonaments on se sostindrà? Amb quines eines construirem? Quins vectors de força, de lligams establirem per poder forjar aliances entre els diferents col·lectius i grups; com conjugarem aprenentatges i ens escoltarem els uns als altres?\nEl segon, tenir capacitat de crear llindars. Llindars de reconeixement, de trobada; espais per al debat en comú, per a les decisions en comú i també per a l’aprenentatge en comú, fomentant la intel·ligència col·lectiva, la comunicació i la cooperació social. I, també llindars per a teixir complicitats en els nostres propis espais i grups ja que, en paral·lel a aquesta feina conjunta, cadascun dels col·lectius implicats seguirem als nostres llocs de base (plataforma, entitat, associació,…) i continuarem els treballs que ens són propis i que han de seguir sent l’essència de cada una de les nostres entitats.\nEl tercer: el control de la temporalitat. I és que aquest espai no ens el pot dissenyar el poder, no podem estar subjectes, ni segrestats per calendaris electorals, ni per agendes polítiques que ens marquin uns tempus que no són els nostres. Hem de poder marcar el nostre propi temps; hem de poder tenir el control de la nostra pròpia temporalitat.\nI per últim i molt important, haurem de tenir capacitat per poder discernir quins són aquells temes hegemònics que avui poden actuar com a aglutinadors i que millor responen a les necessitats de la ciutadania i que, per tant, més i millor poden actuar com a mitjans per al seu empoderament. Caldrà arribar als consensos necessaris i imprescindibles per tal d’evitar qualsevol sospita que pugui fer pensar que hi ha temes que passen per davant d’altres. Ens caldrà confiança mútua, complicitat, i bones dosis de creativitat col·lectiva.\nAlhora d’afrontar aquests reptes, ens caldran eines i instruments. Entre totes i tots els anirem desgranant. Però, el primer i imprescindible ha de ser la nostra capacitat per il·lusionar-nos. Necessitem il·lusió per tirar endavant aquesta oportunitat que ens estem oferint, per a sumar esforços, per a la interacció i per a les connexions entre grups i, molt especialment, per activar la intel·ligència i la creativitat col·lectiva.\nTenim clar, que aquest és un procés llarg, que tot just acaba de començar a les nostres ments. No es tracta de córrer, ni de construir castells a l’aire. Es tracta de fonamentar cada pas que fem amb el treball necessari, sense crear més expectatives que aquelles a les quals puguem donar resposta. Per avançar amb seguretat, haurem d’aprendre dels errors i dels encerts. No hi ha fórmules màgiques.\nNomés així aconseguirem la incidència política necessària per forçar el camí cap a una democràcia d’arrel municipalista, veritablement deliberativa i que serveixi per reconstruir les institucions comuns, de baix a dalt.\nAssemblea Local Terrassa


Showing 10 out of a total of 31 results for community: Universitat Autònoma de Barcelona. (0.714 seconds)\nPredictores de recurrencia clínica en los pacientes con ataque isquémico transitorio \nPurroy García, Francisco\nDesde la primera descripción de la correlación fisiopatológia entre el ataque isquémico transitorio (AIT) y la posterior aparición de un infarto isquémico en 1951 se han realizado numerosos estudios clínicos que demuestran ...\nFernández Morales, Jessica (Date of defense: 08-10-2013)\nTrenado Álvarez, José (Date of defense: 21-11-2017)\nFrontal lobe epilepsy and EEG: Neurophysiological approach \nGarcía López, Beatriz (Date of defense: 12-06-2015)\nLa epilepsia del lóbulo frontal es la segunda más frecuente en la mayoría de las series publicadas, después de la epilepsia temporal. Sus características clínicas y electroencefalográficas son muy variadas, lo que hace de ...\nImpacto de los cambios y el curso de la presión arterial mediante monitorización intensiva en la evolución clínica y radiológica tras una hemorragia intracerebral aguda \nPiñeiro Santos, María Socorro (Date of defense: 22-09-2017)\nIntroducción Debido a la elevada morbi-mortalidad asociadas a la hemorragia intracerebral (HIC) y a la inexistencia de tratamientos claramente eficaces, es muy importante la identificación de factores de riesgo que puedan ...\nEvaluation of the efficacy of acupuncture in the prevention of migraine attacks \nAlecrim Andrade, Jerusa (Date of defense: 18-07-2011)\nEl objetivo de esta tesis es discutir los resultados de dos ensayos clínicos (Ensayo 1 e Ensayo 2) desarrollados para que pudiéramos diseñar con mejor calidad metodológica un protocolo para evaluar el papel de la acupuntura ...\nImpacte de la migranya i factors relacionats \nTorres Ferrús, Marta (Date of defense: 25-02-2019)\nL’objectiu d’aquesta tesis doctoral és millorar el coneixement de la discapacitat associada a la migranya i els factors que la condicionen per tal de mesurar l’impacte i poder desenvolupar eines que, a nivell clínic i ...


Lloguer de cotxes automàtics a Jabiru, Austràlia. Reservi avui! – Rentalcars.com\nLloguer de cotxes automatics a Jabiru\nOmpli el formulari per trobar els millors preus en cotxes automàtics a Jabiru\nPopulars ara a Jabiru\nLloguer de cotxes convertibles Jabiru\nLloguer de cotxes familiars Jabiru\nLloguer de cotxes de gamma alta Jabiru\nLloguer de cotxes a Jabiru\nRentalcars.com es el nom comercial de TravelJigsaw Societat Limitada registrada a Anglaterra i Gal•les (Numero: 05179829) a l’adreç a 100 New Bridge Street, London, EC4V 6JA. ID: 20C8C


Consultoria laboral - GEMAP Asesoría\nYou are here: Home / Consultoria laboral\nConsulti el nostre portal especialitzat en plans d‘igualtat i protocols d’assetjament\nConsolidem el seu negoci amb l‘assessorament integral per a la millora de les relacions entre l’empresa i els seus empleats\nEls plans d’igualtat en l’àmbit empresarial són un seguit de mesures, (obligatòries segons la grandària de l’empresa), destinades a eliminar en la seva totalitat la desigualtat o discriminació soferta per raó de sexe just després de realitzar un necessari diagnòstic de situació.\nSegons la llei orgànica 3/2007 i la seva ampliació en el Reial decret llei 6/2019, d’1 de març, si se superen els 50 treballadors el temps per realitzar els canvis que tindrà serà el següent:\nBENEFICIS D’INCORPORAR LA IGUALTAT A LA CULTURA EMPRESARIAL\nMillora la seva gestió i funcionament empresarial a l’tenir un major coneixement de la pròpia empresa.\nOptimitza els recursos humans i facilita una major retenció de talent, compromís i fidelització de el personal.\nMillora el clima laboral, motivant als equips de treball.\nMillora la imatge externa i el reconeixement públic, afectant la relació amb la seva clientela i diferenciant-se amb la seva competència.\nAporta avantatges competitius en l’establiment de contractes amb l’Administració Pública. (Clàusules socials)\nPermet detectar situacions de discriminació i actuar per evitar la imposició de sancions per l’Autoritat Laboral\nPer això li oferim els següents serveis:\nRealització de la diagnosi d’igualtat i conciliació\nSuport a l’empresa en el Comitè d’Igualtat\nRedacció Pla d’Igualtat\nPreparació de l’expedient per optar a l’DIE (Distintiu d’Igualtat a l’Empresa)\nFormació en igualtat per a comandaments i plantilla\nProtocols d’assetjament laboral\nLa legislació vigent obliga a totes les empreses, sense importar el nombre de treballadors / es a qui ocupi, a establir en cada un dels seus centres de treball els procediments i mesures necessaris per evitar i tractar els possibles casos d’assetjament.\nEl seu incompliment suposa una infracció molt greu recollida en els apartats 12, 13 i 13 bis de l’art. 8 de la LISOS (Llei d’Infraccions i Sancions en l’Ordre Social) i pot ser sancionat amb multes d’entre 6.251 i 187.515 euros en funció de el grau en què es qualifiqui\nEls OBJECTIUS d’un Protocol d’Assetjament és que permeti prevenir l’assetjament laboral, sexual i per raó de sexe a l’empresa, definint les actuacions i procediments a seguir en cas que es produeixin aquest tipus de situacions.\nTota empresa ha de garantir que els seus treballadors i treballadores puguin desenvolupar les seves funcions en un ambient laboral que respecti la seva dignitat i en què s’eradiquin aquest tipus de conductes que tenen una gran incidència en la productivitat laboral.\nDavant d’aquesta situació, el Protocol d’Assetjament ens ofereix un ventall de mesures a seguir per localitzar, informar, denunciar i eliminar totes les conductes, situacions o comportaments que suposin assetjament laboral.\nTot Protocol d’Assetjament ha de tenir negociat el CANAL DE DENÚNCIA que garanteixi la màxima seguretat i confidencialitat de les persones denunciants. L’externalització de l’canal de denúncia, a manera bústia, estaria complint els requisits abans indicats. En aquest sentit, l’Associació Espanyola d’Auditors Soci- Laborals (CEAL) disposa d’un CANAL DE DENÚNCIA en exclusivitat per als seus associats i en especial per a la qual auditors sociolaborals de Gemap.\nNegociació i elaboració de el Protocol de prevenció d’assetjament sexual, per raó de sexe i laboral\nFormació sobre com implementar i seguir els protocols\nVinculació amb el canal de denúncia de l’Associació Espanyola d’Auditors Socio-Laborals\nEl RD Llei 6/2019, estableix l’obligació de les empreses en portar un registre amb valors mitjans de salaris, els complements salarials i les percepcions extrasalarials de la seva plantilla, desagregades per sexe i distribuïts per grups professionals, categories professionals o llocs de treball iguals i d’igual valor. La plantilla tindran dret a accedir, a través de la RLT, a l’registre salarial de l’empresa.\nEn empreses de 50 o més treballadors, la mitjana de les retribucions als treballadors d’un sexe sigui superior als de l’altre en un 25% o més, l’empresari haurà d’incloure en el Registre salarial la justificació que aquesta dada no està relacionat amb el sexe de les persones treballadores.\nDesenvolupar un protocol que permeti prevenir l’assetjament laboral, sexual i per raó de sexe a l’empresa i que defineixi les actuacions i procediments a seguir en cas que es produeixin aquest tipus de situacions.\nEls OBJECTIUS de les auditories salarials han de ser un pas més per contribuir a la consolidació de l’equilibri just de el salari entre homes i dones, tot això amb un clar objectiu: el treball d’igual valor.\nRevisió de la regulació de salaris i retribucions\nInformes de política retributiva per a nous convenis i per a millora de competitivitat\nCertificats d’operacions vinculades\nSi vols millorar la teva planificació laboral com a empresa a través del millor servei d’assessorament i gestió, posa’t en contacte amb nosaltres!


FP DESENVOLUPAMENT D'APLICACIONS INFORMÀTIQUES SANT CUGAT DEL VALLES\nFormació professional a SANT CUGAT DEL VALLES - FP DESENVOLUPAMENT D'APLICACIONS INFORMÀTIQUES a SANT CUGAT DEL VALLES\nFP » FP GRAU SUPERIOR » FP DESENVOLUPAMENT D'APLICACIONS INFORMÀTIQUES a SANT CUGAT DEL VALLES\nmariam: Hola. M'agradaria rebre informació sobre aquest grau superior d'informàtica i comunicacions que es fa a La Garriga, en el Sek Catalunya. Voldria saber les dates del curs, la duració i sobretot si us plau els preus. Us ho agraeixo.\nFP GRAU MITJÀ FP GRAU SUPERIOR A DISTÀNCIA PROVES LLIURES EXPLOTACIONS AGRÍCOLES INTENSIVES FP IMPRESSIÓ EN ARTS GRÀFIQUES A DISTÀNCIA


Més de 150 persones participen a la 'Pedalada Nocturna' organitzada per l'atleta targarí Raül Arenas | Ràdio Tàrrega\nMés de 150 persones participen a la 'Pedalada Nocturna' organitzada per l'atleta targarí Raül Arenas\nEls participants van poder gaudir d'una vetllada de lluna plena i un sopar popular · L'atleta Raül Arenas, conegut pels seus reptes solidaris, afirma que prepara nous projectes pel proper mes d'octubre\nMés de 150 persones van participar dissabte al vespre a la segona edició de la "Pedalada Nocturna" organitzada per l'atleta targarí Raül Arenas. El recorregut, de 16 km, es va iniciar a la Plaça del Carme de Tàrrega i va finalitzar a la Curullada. Els participants van poder gaudir d'una vetllada de lluna plena i un sopar popular a l'arribada.\nL'esportista targarí Raül Arenas ja ha sigut protagonista en diverses ocasions pels seus reptes solidaris. Sota el lema "Sempre endavant" Arenas va aconseguir recaptar fons pel Club Esportiu de l'Associació Alba l'any 2016. Un any després, va engegar un nou projecte destinat a la gent amb pocs recursos de Sud-Àfrica on va recollir calçat esportiu de segona mà. El seu últim projecte, aquest any 2018, va consistir en córrer per etapes els 180 quilòmetres que separen el Port de la Bonaigua de Tàrrega. Els beneficis van anar destinats a finançar el tractament mèdic de la Laura Galán, una nena de Térmens que pateix una malaltia cerebral. L'esportista afirma que ja prepara nous reptes i projectes pel proper mes d'octubre.


Com triar la perla dreta?\nAlguns com joies d'or, altres com joies de perles. Però si voleu tenir una joieria clàssica preciosa que sempre estarà en voga, haureu de comprar les cordes de perles. Aquesta decoració pot fer-te irresistible, a més de que es pot usar per a qualsevol ocasió. No obstant això, com qualsevol altra cosa, la qualitat de les perles és diferent. Per tant, abans de comprar aquest ornament, haureu de saber triar la perla dreta.\nAbans de comprar perles, compareu la qualitat de la joieria proposada. Quan compreu, fixeu-vos en les diferències de puresa, tons, mides i rodones de perles. Però la major atenció es dóna al joc de color i brillantor de perles. Després de tot, són una característica important que necessiteu aprendre a avaluar.\nEn examinar, compareu entre si diferents variables de qualitat: la brillantor és excel·lent, però la redondez no és important; La redondez és excel·lent, però la brillantor és força feble; La forma és excel·lent, però en el fil de perles no hi ha harmonia; tot és normal, color i brillantor, però la superfície de les perles no està neta.\nTambé es recomana provar les perles per assegurar-se que el color de les perles està en harmonia amb el color del cabell i la pell. Pregunti al venedor si el color és natural amb perles, especialment si es compren pedres de colors (per exemple, blau, gris, negre). Sovint, les pedres naturals de colors són més costoses que les pedres blanques.\nLa mida Demaneu la mida de les perles, compareu les diferències de cost per a perles de diferents mides, però de la mateixa qualitat. Una cadena doble de petites perles es veu bella i és més barata que una sola corda amb grans perles.\nRonda. Les més importants són perles perfectament rodones, però són relativament rares. Per comprovar la rotunditat de la forma de la perla, girar sobre una superfície llisa. Si la superfície és rodona, la pedra circularà suaument i recte.\nSimetria. Si la perla és simètrica, ha de ser ovalada, aplanada, pot semblar-se a la forma d'una gota o pera. La forma més simètrica de la perla és relativa a la meitat de l'eix, més valuosa. Recentment, en la fabricació de joieria s'utilitza amb precisió aquestes perles, especialment perles de llàgrima populars.\nSi les perles són asimètriques, llavors es diu "Barok" i pot ser de forma arbitrària. En els últims anys, aquestes perles també s'han fet populars a causa de la seva forma única.\nColor El color de les perles naturals pot tenir molts tons de colors diferents. A cadascun dels països hi ha les seves preferències en els colors de les perles.\nSi preferiu les perles blanques, heu d'assegurar-vos que el color no era grisenc o groguenc, sinó que era totalment blanc. No obstant això, l'harmònic a vegades augmenta el valor de les perles blanques. L'overtone és una barreja d'un color diferent. L'harmònic més valuós és rosat. La tonalitat és de color blau o verdós.\nEl tonatge verdós és el més valuós per a les perles negres.\nPer veure el tret i avaluar la perla pel seu color, dirigir-lo des dels raigs directes i considerar-los. Si observeu la perla sota la llum del sol directa, podeu veure no només l'esfera, sinó també altres tons de color: això es diu iridiscència. A diferència de les perles ordinàries, les perles iridissents són les més valuoses.\nEn l'actualitat, els tons de lavanda, d'or i rosa són bastant populars. Superfície. Quan compreu perles, mira'l des de tots costats. Un signe de bones perles és l'absència de defectes: grans, irregularitats, taques fosques o esquerdes.\nBrilla Si la perla es veu a la llum directa del sol, podeu veure que algunes perles, a diferència d'altres, brillen molt més. La brillantor és una de les característiques més importants, ja que com més esbrinar a la superfície de la perla, més valuosa és.\nLa mida El cost de les perles grans és molt superior al de les perles petites, ja que les pedres grans són de naturalesa poc freqüents.\nPer verificar l'autenticitat de les perles és bastant simple: dibuixa una perla sobre la superfície de qualsevol dent, es molirà una veritable pedra.\nSport & Chic en el nou rellotge cinquanta-cinc de Louis Vuitton\nQuaranta anys: bijuteria de moda de l'hivern 2016\nCom portar un collaret i ser elegante: 4 imatges diàries\nTart amb nabius\nPastís de esponja al microones\nCom mantenir bones relacions amb els empleats en el treball\nYulia Snigir està embarassada d'Yevgeny Tsyganov?\nCom desfer-se dels mosquits a l'apartament per compte propi?\n9 errors de comportament que interfereixen en el desenvolupament professional\nAmanida de cogombre per a l'hivern\nLa recepta de mullet sota la maionesa\nL'olor a peus, com desfer-se de casa\nRecepta per a unes postres lleugeres d'estiu: la poma es desfà\nMillor concentració per a un amic


Miguel Ángel Moratinos: “La universitat ha de crear una cultura de sostenibilitat” - Àrea de Cooperació - Àrea de cooperació - FGUV\nEstàs a: Inici > Miguel Ángel Moratinos: “La universitat ha de crear una cultura de sostenibilitat”\nMiguel Ángel Moratinos: “La universitat ha de crear una cultura de sostenibilitat”\nAntonio Ariño (esquerra) i Miguel Ángel Moratinos.\nL’exministre i president de la Xarxa Espanyola per al Desenvolupament Sostenible (REDS), Miguel Ángel Moratinos, va inaugurar, el passat 25 de gener, les II Jornades Sostenibilitat i Institucions Culturals, que es desenvoluparen al Centre Cultural La Nau de la Universitat de València durant dos dies. En la seua intervenció, va afirmar que la universitat és responsable de la “creació d’una cultura de sostenibilitat”.\nL’acte inaugural va estar presentat per Marta García Haro, directora de les jornades, i acompanyaren l’exministre en la taula la directora general de Cultura i Patrimoni, Carmen Amoraga; el diputat provincial de Medi Ambient, Josep Bort; i el vicerector de Cultura i Igualtat de la Universitat de València, Antonio Ariño.\nMiguel Ángel Moratinos va reconéixer que és necessària l’acció de les institucions i els agents culturals per a consolidar els 17 Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) de les Nacions Unides. “La universitat, com altres institucions culturals, ha de crear una cultura de sostenibilitat que l’estudiantat i la ciutadania incorpore al seu ADN”, va proposar.\nEl president de REDS va subscrire les paraules de Bort i va insistir en que aquestes jornades tractarien de concloure “com es pot utilitzar o capitalitzar el món de la cultura perquè els agents de la cooperació al desenvolupament puguen aplicar amb major eficàcia els 17 ODS”.\nLa directora general Carmen Amoraga va centrar el seu discurs en la naturalesa de la cultura com a valor transversal de la societat i l’esforç de les institucions públiques culturals “amb vocació de col·laboració, experiència, recursos i capacitats” per tal de contribuir a la formació “d’una ciutadania crítica”. “La cultura és una manera d’entendre que, a través de l’activitat diària, tots nosaltres contribuïm a construir una societat justa amb cadascú dels membres de la comunitat”, va afegir.\nEl vicerector Antonio Ariño, per la seua banda, va definir la universitat com a “un observatori, un laboratori i un conservatori”. “La universitat ha d’observar i investigar per a obtindre un diagnòstic; ha de ser un espai on s’assagen les tecnologies socials i culturals, les quals són necessàries per a la construcció d’un món sostenible; i ha de conservar el coneixement que ens ajudarà a entendre les alternatives del futur”, va explicar.\nLes II Jornades de Sostenibilitat i Institucions Culturals han estat una trobada per a analitzar l’impacte en l’àmbit cultural de l’Agenda 2030 i dels Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) marcats per les Nacions Unides. Comptaren amb una nodrida participació de representants institucionals i acadèmics, així com de responsables de centres museístics i creadors, les intervencions dels quals tractaren de sensibilitzar els agents culturals assistents sobre la importància dels ODS.\nAquesta activitat va estar destinada a professionals del sector cultural i de la cooperació al desenvolupament, i va estar coorganitzada per la Xarxa Espanyola per al Desenvolupament Sostenible (REDS), la Càtedra UNESCO d’Estudis sobre el Desenvolupament, l’Àrea de Cooperació de la Fundació General de la Universitat de València i la Generalitat Valenciana. Va estar dirigida per la responsable espanyola de REDS, Marta García Haro, i comptà amb la col·laboració del Centre Cultural La Nau, Obra Social ”la Caixa” i la Diputació de València, i amb el suport de la Federació Espanyola de Municipis i Províncies, i del Ministeri d’Afers Exteriors i de Cooperació.\nDos dies de debats, tallers i conferències\nAmb l’aforament de l’Aula Magna de la Universitat de València complet, en les jornades participaren destacades personalitats de l’àmbit cultural, institucional i acadèmic, entre elles, Alfons Martinell, director de la Càtedra UNESCO de la Universitat de Girona; Francis Runacres, director d’Empresa i Innovació de l’Arts Council England; Blanca de la Torre, comissària d’art independent; José Luis Pérez Pont, director del Consorci de Museus de la Generalitat Valenciana; Pepa Octavio de Toledo, responsable de Patrocini i Mecenatge del Museu Nacional Thyssen-Bornemisza; Isabelle Le Galo, directora-gerent de la Fundació Daniel i Nina Carasso a Espanya; i l’artista multidisciplinari Hugo Martínez-Tormo.\nHi hagueren cinc sessions, dues conferències inaugurals i una de clausura, i dos tallers pràctics. Les sessions abordaren temes com ara reptes i oportunitats de la nova agenda de sostenibilitat per al sector cultural; lideratge i apropiació del discurs sobre desenvolupament sostenible a les institucions culturals; polítiques culturals per a avançar en l’Agenda 2030; la contribució de la societat civil; i bones pràctiques a Espanya.\nEn els tallers pràctics, el responsable de l’Àrea de Cooperació de la Fundació General de la Universitat de València, Ximo Revert, va dirigir la formació ‘Ciutat ODS: interpretant el patrimoni cultural a través dels Objectius de Sostenibilitat’, consistent en la realització d’un recorregut a peu per la ciutat de València amb la finalitat de fomentar una ciutadania global per al desenvolupament des del patrimoni cultural; mentre que Julie’s Bicycle UK, organització britànica pionera en les connexions entre art i impacte ambiental, desenvolupà el taller ‘Desafiaments de la sostenibilitat en la gestió cultural i la pràctica artística’.\nPrograma II Jornades Sostenibilitat i Institucions Culturals\nData d'actualització: 6 de Febrer de 2018\nPublicat en: Agenda, Cooperació i solidaritat, Agenda, Congressos i jornades, Agenda, Noticies, Noticies\n© 2018 ÀREA DE COOPERACIÓ - Info legal i condicions d´ús - Política de privadesa en xarxes socials


Bacardí Tomàs, Montserrat - Search Results - UAB Digital Repository of Documents\nHome > Search Results: Bacardí Tomàs, Montserrat\n3 p, 97.3 KB Fonaments de la Traductologia i dels Estudis Interculturals  / Hurtado Albir, Amparo ; Bacardí Tomàs, Montserrat ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Traducció i d'Interpretació\n5 p, 105.6 KB Història de la traducció i de la interpretació  / Bacardí Tomàs, Montserrat ; Hernàndez, Pau Joan ; Galera Porta, Francesc ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Traducció i d'Interpretació


El cicle “A la vora del Jazz” es consolida com a festival de referència al Maresme\nNotícia / Música\nEl regidor de Cultura, Joaquim Fernàndez, el representant de l’Associació Jazz Maresme, Gerard Nieto, el director de la Casa de la Música de Mataró, Pau Manté, i l’artista mataroní Ricard Jordà han presentat aquest matí la quarta edició del cicle “A la vora del Jazz”. El cicle, coorganitzat per la Direcció de Cultura de l’Ajuntament de Mataró i l’Associació Jazz Maresme, es consolida com a festival de referència al Maresme en el seu gènere amb una programació que inclou a grans estrelles del jazz internacional i nacional. En total seran sis concerts, cinc de pagament i un de gratuït, entre el 24 de març i el 6 d’abril. Els espais dels recitals seran el Casal l’Aliança, el Teatre Monumental, el Pati del Cafè Nou i el Celler Castellví.\n“A la vora del Jazz” té per objectiu donar continuïtat a la tasca de difusió d’aquest gènere musical que durant tot l’any fa l’Associació Jazz Maresme a través de jam sessions i altres activitats relacionades amb el jazz.\nEl cap de cartell d’enguany serà un dels tòtems del jazz internacional, l’organista i trompetista nord-americà Joey De Francesco, tot i que també es podrà gaudir de la vocalista caribenya Tricia Evy, la pianista i vocalista nord-americana Champian Fulton, així com els malaguenys Potato Head Jazz Band. La participació local anirà a càrrec de la Big Band Jazz Maresme, Ivó Oller i 4pm Collective.\nEl concert inaugural serà el 24 de març al Casal l’Aliança amb el recital que oferiran la Big Band Jazz Maresme, acompanyats per Tricia Evy per homenatjar una de les grans veus del jazz, Ella Fitzgerald. Diumenge 26 es repetirà una experiència que en la passada edició va tenir molt bona acollida, Jazz al pati. A partir de 2/4 de 12 el Pati del Cafè Nou s’omplirà de jazz amb un doble concert. Començarà el combo 4pm Collective de l’Escola Municipal de Música de Mataró, per donar pas als Potato Head Jazz Band, una de les millors bandes del país i amb reconeixement internacional.\nEl jazz tornarà a l’Aliança el 30 de març per presentar el nou disc del trompetista mataroní Ivó Oller, “Way”. Alguns temes seran amb el format original de quartet i d’altres es faran especialment per l’ocasió amb un septet amb la vocalista Marian Barahona. Dissabte 1 d’abril el Celler Castellví repeteix l’experiència del vermut jazz amb Ginger & The Grumpy Groove, una formació típica de jazz dels 60-70.\nEl cicle “A la vora del Jazz” està organitzat per l’Associació Jazz Maresme, la Direcció de Cultura de l’Ajuntament de Mataró i Fabrés Produccions, compta amb la col·laboració de la Casa de la Música de Mataró, del Celler Castellví i Miratge fotografia, així com amb el patrocini de Roy Assessors, l’Aliança de Mataró i l’Hotel IBIS\nLes entrades als concerts es podran comprar a través de la pàgina www.codetiquets.com,\npresencialment a Direcció de Cultura i des d’una hora abans a la taquilla de l’espai de concert. Les entrades del concert del Teatre Monumental es vendrà a través del web www.emtradesculturamataro.cat. Hi haurà un abonament de 55€ que donarà accés als 5 concerts de pagament.\nEl cartell d’enguany és obra de l’artista mataroní Ricard Jordà.\nConsulteu la programació a l'enllaç adjunt.\nData publicació: 06.03.2017\nProgramació 4a edició


La il·lusió de la Loteria | Arxiu Històric | de Barcelona\nEn la data d’emissió d’aquesta participació de loteria, sant Vicenç de Sarrià era un poble del Pla de Barcelona. Recordem que no serà fins el 4 de novembre de 1921 quan aquest municipi s’annexiona a la ciutat de Barcelona (aquest imminent any 2021 el Districte de Sarrià- Sant Gervasi commemorarà el centenari de l’agregació del municipi de Sarrià a la ciutat de Barcelona).\nLa participació nadalenca va ser estampada per la Impremta Tasis, situada al carrer Tallers de Barcelona. El document encara mostra en la part vertical esquerra la marca encunyada, que indica que va formar part d’un quadernet amb les diferents participacions que oferia l’establiment d’alimentació sarrienc. Està imprès amb text negre i vermell sobre fons d’entramat beix i petites formes ovals, que es presenten com senzilles flors que emmarquen les paraules “Loteria Nacional”.\nLa composició de la participació està dedicada a dos cossos envoltats per una sanefa negra de caire clàssic: la capçalera presenta les dades de l’establiment (propietari, adreça i tipus d’activitat) mentre que la part inferior detalla les dades del sorteig i la quantitat apostada.\nSis galls que fan al·lusió als productes venuts a la volateria, i l’escut borbònic, ja present en la Loteria Nacional des dels seus inicis l’any 1812, enriqueixen la composició. Als angles inferiors del document hi ha dos segells tamponats en vermell amb les dades de l’establiment d’en Musterri.\nPerò des de quan existeix la Loteria Nacional?\nEls antecedents de la “Loteria Nacional” a l’Estat espanyol tenen el seu origen en el problema de dèficit públic que estava patint la Hisenda pública Espanyola durant el regnat de Carles III. Davant d’aquesta crisi sorgeix la Loteria Reial com una decisió fiscal però mostrada a la ciutadania com un joc d’atzar amb importants i desitjats premis.\nLa Loteria Reial va ser instaurada a l’Estat espanyol pel Marqués d’Esquilache, Ministre de la Reial Hisenda, per Reial Decret del 30 de setembre de 1763. El primer sorteig es va celebrar el 10 de desembre del mateix any. Es tractava d’un joc amb el sistema de la “Loteria Primitiva” que coneixem actualment, de tradició italiana i que va ajudar a posar-lo en funcionament el director de la “lotto napolitana” Giossepe Peya.\nL’any 1769 es va establir a Mèxic una loteria diferent del sistema italià. Es tractava d’una impressió de cada sorteig en bitllets sencers, migs o quarts, molt semblant amb els dècims de loteria que coneixem avui dia, que es va instaurar a l’Estat espanyol l’any 1811 en plena Guerra del Francès.\nEn efecte, en ple conflicte bèl·lic, l’Estat Espanyol estava passant un període de carestia, agreujat amb epidèmies i delmant una població que no superava els deu milions d’ habitants. El Govern, davant d’aquesta situació d’emergència i amb una necessitat imperiosa de mitjans econòmics, va decidir introduir la loteria per augmentar els ingressos de l’erari públic.\nL’actual Loteria de bitllets va néixer el 22 de novembre de 1811 quan les Corts de Cadis van aprovar la “Loteria Nacional” a fi de "aumentar los ingresos del Erario público sin quebranto de los contribuyentes". El primer sorteig de la Loteria Nacional es va celebrar a Cadis el 4 de març de 1812, quinze dies abans de la proclamació de la Constitució de Cadis, més coneguda com “La Pepa”.\nLa “Loteria Nacional” o moderna va ser batejada amb aquest nom per tal de diferenciar-la de la “Loteria Primitiva” o reial iniciada pel marquès d’Esquilache. Ambdues van conviure fins l’any 1862 quan el Govern va suprimir la primitiva a causa de la preferència del públic per la moderna (el sorteig de la Loteria Primitiva va ser recuperat per Reial Decret, després de mes d’un segle, l’any 1985).\nAmb el temps la Loteria Nacional es va celebrar a d’altres localitats andaluses, passant a acollir el sorteig finalment la ciutat de Madrid. Encara que no sempre ha estat així, ja que durant la Guerra Civil, aquest sorteig, com a l’Estat espanyol, va quedar dividit en una “loteria republicana” i una altra “nacional”, la qual cosa va permetre que excepcionalment a Barcelona es celebrés durant els anys 1937 i 1938 el popular sorteig de Nadal. Després del seu naixement, fa més de 200 anys, la loteria continua repartint il·lusions compartides.\nEls llibres i la loteria\nIl·lusions i desventures de les loteries han inspirat a autors literaris com Ramon del Valle-Inclán en Llums de Bohèmia (recordem el dècim de loteria del pobre Max Estrella, que surt guanyador després de la seva mort). Just Salvador Parra amb la comèdia M’ha caigut la loteria! o l’entremès Loteria Nacional de Ramon Maria de Pereda i Antoni F. Ferrandiz. Entre les obres contemporànies destaquem la divertida novel·la Los Millones de Santiago Lorenzo, en què un terrorista del Grapo guanya un premi i no el pot cobrar perquè no pot mostrar el seu DNI. També els llibres, en ocasions, ja sigui amb mètodes demostratius o exercint fins i tot màgia negra, ens ofereixen la panacea per guanyar la loteria.\nEls documents efímers de l’AHCB\nPer cert, el número guanyador de la loteria de Nadal de data 22 de desembre de 1916 va ser el 19158, no el que consta a la participació de l’establiment “Polleria de Juan Musterri” i que us oferim com a document del mes. Però hem tingut la sort que el posseïdor no va llençar la participació, com es fan amb tants papers efímers que tenen una duració limitada en el temps degut a la seva vigència i finalitat, sinó que va decidir conservar-la.\nAixí, la present participació sarrianenca de loteria de Nadal forma part de la Col·lecció Ephemera de l’AHCB, concretament de la tipologia de Loteria Nacional . Es tracta d’una col·lecció fictícia que ha arribat als nostres dies gràcies a l’afició al col·leccionisme de bitllets o sèries de loteria. Una passió que es coneix amb el nom de loterofília.\nAquesta col·lecció de Loteria Nacional es compon de 1.867 documents, amb dates extremes des de l'any 1816 fins el 1981. Corresponen a dècims de la Loteria nacional de diferents sorteigs i a participacions de dècims del sorteig de Nadal emeses per empreses, establiments o particulars. No hi ha notícia que cap dels números que hi són representats fossin premiats però sempre ens quedarà l’esperança o el somni que el número al que aquest any hem apostat nosaltres sigui el guanyador.\nAsociación española de coleccionistas de Loteria\nExposición fotográfica. Historia de la loteria. Espejo de la sociedad española https://museo.efe.com/historia-loteria/\nBreve historia de la loteria en España\nUn paseo por el tiempo. Historia de la Loteria\nWeb Loterías y apuestas del Estado https://www.selae.es/es/web-corporativa/quienes-somos/la-empresa/historia\nBreve historia de la Loteria Nacional https://sociedadcivilnavarra.com/breve-historia-la-loteria-nacional/?print=pdf\nLotería de Navidad 2013: La otra vida de los décimos no premiados\nCol·lecció Ephemera de l’AHCB. Loteria Nacional\nAltabella, José. La Lotería nacional de España (1763-1963) : 1763-1963. Dirección General de Tributos Especiales. Madrid, 1962.\nCarmelo, Roberto de. Estampas históricas de Barcelona. Editorial Hélice. Barcelona, 1943.\nD. J. D. V. de M. El Libro de la fortuna : nuevo manual completo para jugar á la lotería primitiva que contiene todas las reglas que deben adoptarse para dominar y obtener la suerte con seguro éxito. Imprenta de D. José Maria de Grau. Barcelona, 1851.\nE. H. Edelmann. Para ganar a la lotería. Col·lecció: Los Libros Rojos. Librería de Ramón Vives. Barcelona, [191-?].\nFont de Villanueva, Cecilia.” La aparición de la lotería en España” en Historia de las loterías públicas en España. 2009 pp. 127-158\nLópez Aristegui, Joaquin. La Lotería y el ahorro : el cooperativismo es la solución racional de la mayor parte de los problemas económicos . Tall. tip. de El Correo Gallego. El Ferrol, 1934.\nMoorys's, Brujo. Los medios de hechizar, de descubrir los tesoros escondidos, de ganar en la lotería, de provocar amor, de dar la mala sombra á los demás, de salirse bien de todo, de triunfar siempre : el Agua Fatal Magnetizada. [Paris?] : [s.n.], [18--].\nOliveres de Boneu, F. El horóscopo : última creación en el arte de ganar dinero y recuperar el perdido en jugadas de bolsa, loterías, frontones y academias de billar. Barcelona, 1901.\nParra, Just S. M'ha caigut la loteria! : comedia en un acte y en vers. Impremta de D. Manuel Saurí. Barcelona, 1866.\nPereda y Aparicio, Ramón María de. Lotería internacional : entremés cómico-lírico-bailable en dos cuadros y en prosa . Imprenta R. Velasco. Madrid , 1909\nSecretos del infierno ó sea el emperador Lucifer y su ministro Lecifugé Rofocale : contiene el verdadero secreto para hacer hablar los muertos, para ganar siempr á la lotería, para descubrir los tesoros escondidos y otros varios secretos curiosos : sacado de un manuscrito del año 1522. Casa Gaude. Nimes, 1835. Pp. 64-65\nVVAA. Memoria del IV Congreso Internacional de Loterias de Estado. Gráficas Rofer. Madrid, 1963\nParticipació de la loteria de l'any 1916. Amb decoracions d'uns galls\nQuart de bitllet de la Loteria moderna del sorteig que es va celebrar a Madrid el 9 de juliol de 1816. Col·lecció Ephemera de l’AHCB. Loteria Nacional. Registre: 1\nDescarregar imatge (0.7 MB)\nDècims de loteria. Sorteig de la Loteria Nacional del 22 de desembre de 1931. Col·lecció Ephemera de l’AHCB. Loteria Nacional. Registre: 840\nParticipació humorística de la rifa de Nadal que es va celebrar a Barcelona el 22 de desembre de 1938 oferta pel llibreter Santiago Pons Padrós. Col·lecció Ephemera de l’AHCB. Loteria Nacional. Registre: 978\nDescarregar imatge (2 MB)\nParra, Just S. M'ha caigut la loteria! : comedia en un acte y en vers. Impremta de D. Manuel Saurí. Barcelona, 1866. Fons bibliogràfic Arlubins\nDescarregar imatge (0.51 MB)\nSerra, Antonio. Loteria Nacional, método especial para jugar a la loteria con ventaja : sistema Antonio Serra basado en el cálculo de probabilidades : cuarenta sorteos seguidos jugando un número sin perder una peseta y la ventaja de poder hacerse rico. T\nSecretos del infierno ó sea el emperador Lucifer y su ministro Lecifugé Rofocale : contiene el verdadero secreto para hacer hablar los muertos, para ganar siempre á la lotería..., sacado de un manuscrito del año 1522. Casa Gaude. Nimes, 1935


Els PP. Claretians a Cervera. - goigsdelignasi jimdo page!\nEls PP. Claretians a Cervera.\nPlaca conmemorativa dels 100 anys de presència dels Claretians a Cervera, situada a l'entrada del Paraninf de la Universitat.\nLa devoció a l’Immaculat Cor de Maria a Cervera, queda lligada a la presència dels Missioners Claretians: a la Universitat-Església Sant Antoni, primerament i a l’actual Residència  en una segona etapa.\nDes d’aquest moment el Cor de Maria es venerat a la Capella Reial de la Universitat i a les Capelles de les seccions que formaven aquella nombrosa Comunitat Claretiana: Noviciat, Escolasticat, Teologat, etc.: les cròniques de l’ Institut relaten com ja el 2 de febrer de 1889 dues imatges de talla eren col·locades a la capella dels Novicis i a la dels Estudiants, substituint dos quadres del Cor de Maria; i el 15 d’agost de 1890 una talla del Cor de Maria, de 1’5 m, era solemnement inaugurada, presidint un dels altars laterals de la capella.\nEn no tenir la Comunitat Claretiana, església oberta al públic, la irradiació vers la Ciutat de la devoció al Cor de Maria, tan característica del P. Claret i dels seus Missioners, començà amb la institució de l’Arxiconfraria i col·locació d’una imatge amb aquest advocació, a l’església de Sant Antoni, a on es venerà des de les darreries del segle passat fins al juliol de l’any 1936.\nAquests “goigs” volen ser una reimpressió renovada i modificada dels que hem trobat amb dedicatòria, “a l’Immaculat Cor de Maria que es venera a Sant Antoni de Cervera” i que daten de l’any 1930.\nLa imatge del Cor de Maria començà a presidir el culte del nou Oratori , obert al públic, substituint la que es venerava a Sant Antoni, desapareguda l’any 1936.\nLa imatge que ha irradiat la seva Bondat maternal en aquest llarg període, és la que reproduïm en aquesta edició de “goigs” en la que conservem la tradicional lletra de mossèn Jacint Verdaguer, musicada ara pel mestre Ramon Bernaus i Domènech.\nJosep Mª CODINA, C. M. F.\nNota: aquest text està extret del revers dels goigs que foren editats a Cervera l’any 1979.\n[1 i 2] Cal dir que el PP. Claretians tingueren presència a Cervera fins l’any 1987.


Olot organitza autocars per assistir a la manifestació de Barcelona a favor dels refugiats | NacióGarrotxa\nOlot organitza autocars per assistir a la manifestació de Barcelona a favor dels refugiats\nEls busos sortiran a les 13h de la capital de la Garrotxa\nHi ha temps d’inscriure’s fins el proper dijous\nNacioGarrotxa | 14/02/2017 a les 10:21h\nArxivat a: Successos, manifestació, volem acollir, barcelona, Olot\nEn motiu de la manifestació a favor de l’acollida de refugiats a Catalunya d’aquest dissabte 18 de febrer a Barcelona, l’Ajuntament d’Olot ha organitzat autocars per poder-hi assistir. El preu del viatge són 10 euros i és necessari apuntar-s’hi abans del dijous 16 de febrer. Per fer-ho cal enviar un correu a [email protected] indicant el nom i cognoms i un telèfon de contacte. L’organització ha habilitat un número de compte on fer efectiu el pagament.\nL’hora de sortida dels autocars d’Olot serà a les 13h des del pàrquing de la Ronda de Sant Miquel, al costat del Riu Fluvià. L’hora de tornada es calcula que serà a partir de les set de la tarda.\nLa manifestació està prevista a les 16h i s’iniciarà a la Plaça Urquinaona per recórrer la Via Laietana fins el Passeig Marítim sota el lema “Volem acollir”. Des de l’organització s’han habilitat autocars a diversos punts del país i s’espera una afluència important de participants.\nOlot va signar a l’últim ple del mes de gener el manifest a favor de la campanya “Casa nostra, casa vostra”. Això implicava al consistori a portar a terme diverses accions a favor de l’acollida de refugiats a la ciutat. Els autocars són un dels actes de suport per part de l’Ajuntament a la campanya igual que les 150 firmes que s’han recollit en dues setmanes a la ciutat a favor de l’acollida dels refugiats.\nCartell informatiu dels autocars d'Olot Foto: Aj. Olot


Porto Cityhouses Porto Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nPorto CityhousesRua Formosa 201, Santo Ildefonso, Porto, Portugal, 4000-251 - Veure al mapaExcepcional9,5Basada en116comentarisPorto CityhousesVeure més fotos"The location of the apartment is just outside the main touri..."NickUnited KingdomVeure més fotosVeure totes les 28 fotosExcel·lent ubicació 9,7Veure al mapa9,7UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públicsaire condicionat\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop12 kmAeroport Francisco de Sa Carneiro (OPO)51 kmAeroport de Braga (BGZ)estacions de tren i autobús450 mEstació de Tren São Bento1,7 kmPorto Campanha Train Stationhospitals i clíniques400 mHospital da Irmandade do Terco e Caridadefarmàcies100 mSanta Catarina Pharmacybotiga de conveniència300 mA Favorita do Bolhao Grocery StoreRetirada d'efectiu40 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Porto, Porto Cityhouses és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Porto Cityhouses, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, ascensor. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Porto, el Porto Cityhouses és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatempolles d'aigua de cortesiasala d'estaraparell de televisióestris de cuinasecadoraassecador de cabellforn microonesservei de planxacafetera/teteraneveratelevisió de pantalla planacalefacciórentadoraTV satèl•lit/cableMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEn arribar, cal abonar un dipòsit de 100 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Número de llicència: 6317/AL,6323/AL


La selectivitat posa fi a un curs acadèmic marcat per les dificultats que ha provocat la Covid-19 en l’aprenentatge dels alumnes. Els estudiants afronten, amb els nervis d’una preparació atípica, un examen que determinarà el seu futur universitari.\nDues estudiants repassant els darrers apunts abans d'examinar-se.\nActualitzada 07/07/2020 a les 15:49\nL’aroma de les vacances arriba aquest any una mica més tard per als estudiants que aspiren a accedir a la universitat a partir del setembre. És ja el mes de juliol i molts alumnes encara no s’han desempallegat dels llibres a causa de la modificació del calendari acadèmic, afectat per la Covid-19. La temuda selectivitat va començar ahir a l’institut espanyol de la Margineda i alguns dels adolescents que s’examinen relaten al Diari la seva atípica preparació per a la prova.\n“L’última setmana es passa malament perquè costa molt menjar i l’estómac se’n ressent. Sembla mentida però amb 17 anys se m’està caient el cabell”, expressa el David Blanch, alumne del col·legi Sant Ermengol. A la tensió inherent de la prova, enguany s’hi afegeix el repte d’obtenir el millor resultat possible amb el hàndicap de no haver rebut el seguiment educatiu de forma presencial. “Allò positiu d’aquest any és que hem tingut una setmana més per preparar la selectivitat, però no hem pogut acabar el temari i l’hem hagut d’acabar pel nostre compte”, assenyala el David.\nCertament, l’alumne apunta que a principi de juny van poder tornar a les aules per preparar la selectivitat, tot i que subratlla que “eren setmanes per repassar el temari en lloc d’acabar-lo”. Per aquest motiu, afirma que part de la matèria que es trobarà a l’examen ha hagut de preparar-la a distància, quelcom que malgrat els suports digitals no sempre és fàcil. “Alguns professors, depenent del seu caràcter, no ens responien als missatges”, lamenta el David. A tall d’exemple, manifesta que ha hagut de recórrer als seus pares per resoldre dubtes sobre la transició espanyola.\nEl seu objectiu professional, però, passa per cursar un doble grau d’enginyeria química i tècniques en bioprocessos alimentaris, on la nota de tall preveu que haurà augmentat respecte a la de l’any passat. “Aquest any s’han inflat bastant les notes per arrodonir els expedients acadèmics”, considera el David, qui lleugerament també ha vist incrementada la seva nota mitjana. “Jo no em sento del tot a gust perquè no és el que em mereixo, però potser algú que havia de suspendre està més content”, assegura.\nPer la seva banda, la Txell Escoda, estudiant de l’escola andorrana de batxillerat, explica que des del seu institut es van realitzar sis sessions virtuals preparatòries per a la selectivitat. “Ha estat difícil perquè no vèiem cara a cara al professor i quan ens compartia pantalla hi havia talls per culpa d’internet o s’acabava la bateria”, declara la Txell. Des del seu punt de vista, la pandèmia ha influït en la preparació de la prova. “M’estic buscant jo mateixa bastant la informació en no haver fet les classes. M’he hagut de preparar molts llibres en molt poc temps perquè el batxillerat està sent una mica estressant”, descriu.\nDe cara al futur, somia de cursar educació primària en anglès, raó per la qual s’ha inscrit a literatura catalana com una de les assignatures que més ponderen. “Em demanen un 8,18 [sobre 14] i surto amb un 9. Estic bastant tranquil·la perquè la nota ja la tinc i ho he volgut fer per millorar-la”, argumenta la Txell, qui el 15 de juliol haurà de tornar a examinar-se per a unes proves d’aptitut personal que requereix el seu grau.\nEn darrer lloc, la Judith Avilés, també de l’escola andorrana de batxillerat, va veure el got mig ple en les conseqüències de la Covid-19. “Ens ha afavorit perquè ens han anul·lat les POB i hem tingut més temps per preparar les PAU”, reflexiona. No obstant això, admet que l’activitat lectiva no presencial “fa que estiguis més relaxat i que t’hi impliquis menys”. “En haver treballat de manera telemàtica tots els alumnes ens hem distret una mica més”, manifesta.\nPer tot plegat, la Judith s’imagina fent psicologia en la seva etapa universitària i per accedir-hi haurà de superar la nota de tall –que actualment és d’un 8,36– i enfrontar-se a les matemàtiques a la selectivitat. “No són només els nervis de fer un examen, sinó de fer aquest examen perquè saps que en depèn en bona part el teu futur”, opina en les hores prèvies d’una selectivitat atípica marcada per la Covid-19.


20-03-2018 L'Informatiu 20-03-2018\nLa Fundació Santa Eulàlia i Càritas, contra la solitud de la gent gran de L'H\nVeïns del Gornal lamenten que les pilones impedeixen l'accés de les emergències\nOlga Viza, Milagros Pérez Oliva i el paper de les dones als mitjans\nHi van parlar en un acte organitzat per l'Espai de Debat\nEnviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia ciutat 12. 10. 2017 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nL'Ajuntament dóna suport a la creació de 41 empreses el primer semestre de l'any\nAmb 26 sessions informatives i 82 plans d'empresa\nDurant el primer semestre del 2017, la Regidoria de Turisme i Desenvolupament Econòmic, ha impulsat diferents accions i activitats de suport a persones emprenedores i empreses de la ciutat. S'han realitzat 26 sessions informatives per a 220 emprenedors i redactat 82 plans d'empresa.\nEls tècnics municipals han assessorat i donat suport per a la realització de 82 plans d'empresa, que han donat com a fruit la creació de 41 empreses.\nEn la mateixa línia de suport a emprenedors, durant aquests primers sis mesos de l'any, s'ha reforçat el suport a 31 empreses de la ciutat a través de diverses accions d'assessorament, seguiment i consolidació empresarial.\nEls tècnics de l'Ajuntament, a més, han realitzat 85 visites a empreses de L'Hospitalet per informar dels serveis i ajuts que el municipi els ofereix. Dins dels projectes que la Regidoria de Turisme i Desenvolupament Econòmic promou per incorporar la innovació a tots els processos empresarial, s'han fet tres jornades de networking dirigides al teixit productiu de la ciutat amb 125 empreses.\nEn el capítol de la formació adreçada tant a empreses com a emprenedors, l'equipament Gornal Activa ha realitzat 15 sessions informatives per millorar les competències de diversos àmbits empresarials o de l'emprenedoria, en els quals han participat 243 persones