Chiara Monterotti: "Tenim tots els recursos al nostre abast per canviar el món" | Zona Sec\nChiara Monterotti: “Tenim tots els recursos al nostre abast per canviar el món”\nL’any 2000, el premi Nobel de química Paul Crutzen va batejar amb el nom d’Antropocè a la nova era geològica que hauria començat amb la revolució industrial. No es tracta d’un període geològic, sinó de l’època en què l’activitat humana ha començat a generar efectes massius a escala mundial. Cada vegada són més les persones que decideixen apostar per una manera diferent de viure, més curosa amb el medi ambient i que fomenta la sobirania alimentària i la transició ecosocial. Per parlar d’aquests conceptes, encara desconeguts per a massa gent, ens trobem amb la Chiara Monterotti (Le Marche, Itàlia, 1974), doctora en arquitectura sostenible i veïna del Poble-sec. La Chiara està implicada en diversos projectes creats amb la finalitat de demostrar que és possible viure millor amb menys.\nExplica’ns com es va forjar la teva relació amb el barri i els moviments socials des de la teva arribada.\nVaig arribar el 2004 al Poble-sec amb la meva parella. Jo sempre havia tingut una inquietud cap a l’ecologia i la meva parella cap al cooperativisme i la justícia social. El primer que vam fer va ser buscar una opció que ens permetés comprar aliments ecològics i ho vam trobar a la cooperativa de consum Germinal de Sants, al cap d’uns anys vam crear Germinal Poble-sec, que va convertir-se en un dels primers grups de consum del barri. Després vam generar una nova cooperativa de consum i, durant l’època del 15M, vam unir-nos al moviment d’ocupació de les places i a l’Assemblea de Barri per construir un espai de canvi social. Així va néixer l’Ateneu Cooperatiu La Base.\nEns parles de les cooperatives i els grups de consum. Què són per a qui encara no ho sàpiga?\nEls grups de consum són un moviment social i són comunitats de persones empoderades amb gran poder de transformació ecosocial. Estan formats per un grup de persones que ens autoorganitzem per comprar –directament als productors i sense intermediaris– productes ecològics, locals i de proximitat, però també per incidir en la societat amb el nostre consum, perquè apostem per petits productors i amb valors ètics.\nEls preus són els mateixos que comprant a les botigues?\nPaguem menys perquè comprem directament als productors i té altres avantatges, com per exemple que t’obliga a organitzar millor la compra de la setmana. Els productes ecològics alimenten més, tenen més nutrients i et produeixen més sensació d’estar saciada. Dins dels grups de consum també fem intercanvi de receptes i aprenem a fer cuina d’aprofitament. Sabies que amb les fulles de la pastanaga pots fer un pesto boníssim?\nTambé has estat vinculada en la creació del primer grup de criança del barri.\nSí, quan va néixer la meva primera filla vaig buscar opcions per criar-la de manera més respectuosa i, amb una companya, vam impulsar un grup al carrer Radas, 27, on abans hi havia la Cooperativa de Consum. El concepte dels grups de criança consisteix en què, si tu no pots tenir cura de la teva criatura 24 hores, t’organitzes amb altres famílies perquè els infants estiguin cuidats; fins als 3 anys (i hi ha qui ho allarga). Aquestes famílies incideixen de forma molt directa en l’educació dels infants, decidim quina persona educadora volem, quins horaris, quines activitats… I també participem de forma col·lectiva en la seva educació.\nQuè és Som La Clau i per què decideixes fundar aquesta associació?\nEl 2017 vaig tenir una crisi personal i vaig decidir que el meu camí era dedicar-me totalment a la sostenibilitat i a la divulgació d’aquesta. Així va ser com, gràcies al suport de Cooperasec, fundem l’associació Som La Clau (Grases, 20, al Poble-sec) i comencem el projecte per a les escoles, que porta per títol de Compromís de Consum Responsable de les Escoles del Poble-sec.\nPromoveu la divulgació per a l’alumnat. Com ho feu?\nEl nostre objectiu és impulsar la transició ecosocial. Considerem que la nostra societat està en un moment molt crític de la seva història i cal canviar la manera de viure. Aquesta societat està basada en el consum desenfrenat i en l’individualisme i això ha portat unes conseqüències, com ara el canvi climàtic, oceans plens de plàstic, augment de la temperatura del planeta, catàstrofes naturals… El que fem és intentar explicar això i oferir mitjans per fer un canvi a les nostres vides. Els parlem dels residus que deixem al planeta, del malbaratament alimentari… Els alumnes ho entenen de seguida i saben que el seu futur està en joc, però des de Som La Clau treballem amb una òptica optimista, els fem veure que tenim una oportunitat fantàstica per canviar la manera de viure i els expliquem com fer-ho a partir de quatre vectors: l’energia, l’aigua, l’alimentació i els materials que es fan servir a les escoles.\nQuan parlem de transició ecosocial, exactament de què parlem?\nNo es tracta només de consumir menys, sinó de generar comunitat. Estem en una situació límit, però encara som a temps de posar-hi remei des de les xarxes i el suport mutu. Podem consumir menys, donar més vida als nostres objectes, aprofitar gran part del menjar que llançaríem… Es tracta d’estalviar i alhora de viure millor.\nTambé sentim molt a parlar de la sobirania alimentària, un concepte que promoveu des del projecte de les Espigadores.\nAixò va néixer en col·laboració amb l’Hort de la Font Trobada i el Centre Cívic El Sortidor, a partir d’un sopar d’aprofitament que vam fer l’any 2019. D’aquí van néixer les Espigadores, que és un grup de 40 famílies que ens organitzem per recollir els aliments sobrants de botigues del barri. A més d’aprofitar aquests productes, fem intercanvi de receptes, aprenem com fer melmelades, mètodes de conserva…\nD’alguna manera es tracta de tornar als orígens, a allò que es feia fa seixanta anys…\nSí, però amb l’avantatge que ara tenim més accés al coneixement i a la informació. Això ens permet relacionar-nos amb gent que té interessos semblants, intercanviar idees. Avui tenim tots els recursos al nostre abast per canviar el món, ho tenim tot inventat. Podríem respondre i reaccionar davant del canvi climàtic si hi hagués voluntat per part de la ciutadania i dels governs: adaptant els edificis, donant-los d’energia renovable, aprenent a reutilitzar l’aigua… Es tracta d’estalviar, intercanviar, consumir menys i començar a autoabastir-nos produint.\nTamara Sancho: “Tu casa no termina en la puerta, lo que hay fuera también es tu casa”\nAlix Gentil (París, 1988) va agafar el timó del bar-teatre Tinta Roja (Creu dels Molers, 17) l’octubre passat. Creat el 1998 per Hugo Zubillaga, en va agafar el testimoni el seu fill Manuel. Anava a tancar pels deutes provocats per la pandèmia, però va evitar-ho Alix Gentil, actriu i directora de cine francesa especialitzada en improvisació i veïna del Poble-sec, juntament amb la seva parella, Alexis Panet. Parlem amb ella sobre el nou rumb que prendrà el local asseguts en un dels sofàs de vellut que hi ha al Tinta Roja, sota una llum tènue que dona un aire màgic a l’espai.\nCom va arribar al Tinta Roja?\nPortava molts anys actuant-hi amb la meva companyia de teatre improvisat, The Modestos. La meva parella, l’Alexis Panet, també va començar a actuar-hi amb la seva companyia. Vam fer molt bona relació amb el propietari, el Manuel. Durant la pandèmia ho va passar molt malament i li vaig proposar fer un Verkami per pagar deutes. Així va poder reobrir. Per a mi era molt important que pogués seguir funcionant i molta gent es va mobilitzar. Però no va ser suficient. Tenia tants deutes que ja era insostenible.\nAnava a tancar?\nFins i tot vam fer l’última funció. Aquell dia, en arribar a casa, ens vam decidir a agafar-lo. Teníem clar que calia seguir amb el Manuel, continuant el projecte que el seu pare havia iniciat i en què ell portava molts anys treballant. Per això el tenim a ell com a encarregat del local, jo gestiono la programació i l’Alexis porta l’administració. Fem una reunió setmanal tots tres i forma part de la direcció. La seva experiència és molt valuosa. Nosaltres ja coneixíem la producció d’espectacles perquè l’Alexis va tenir un centre cultural, però de bar no en sabíem.\nÉs un bar, un teatre, un cafè-teatre…?\nSeria un bar-teatre. Però el bo és que quan entres, primer et trobes amb la part de bar i al final hi ha un altre espai que és el teatre. Ara, el negoci és en el bar, perquè si només tinguéssim el teatre com en pandèmia, no funcionaria. A més, ja sabem que en alguns espectacles es consumeix més, com als monòlegs. A la improvisació en anglès, prenen gintònics. Amb teatre dramàtic, no.\nI malgrat això seguiran fent programació dramàtica?\nJo estic oberta a tot tipus de propostes. No dic mai que una cosa no m’interessa. Al principi vam pensar en centrar-nos en la improvisació, però ens vam adonar que el local crida a fer moltes coses més.\nVostè és actriu i la seva parella, l’Alexis, és programador informàtic. Podria semblar que està molt allunyat però si ha fet improvisació i gestió d’espais culturals tampoc està lluny…\nTotalment. Ell té els seus ingressos en la informàtica i el Tinta Roja actualment és un hobby… tot i que li porta més temps que la feina! Però ni ell ni jo cobrem res, ho dediquem tot a pagar els sous, però és normal, sabem que al principi és així.\nVolen fer canvis?\nCanviar-lo, no. Millorar-lo, sí. Ara som tres fent el que feina un. El Manuel té temps de fer moltes coses que abans no podia. I tenim la sort que l’Alexis automatitza moltes tasques repetitives, com ara l’enviament de correus. Tenim més temps i hem arribat a programar dos o tres espectacles al dia. Abans era un perquè al Manuel li arribaven tants correus que no podia respondre. A més, anem provant quins horaris funcionen millor. I a l’agost canviarem la instal·lació elèctrica, els llums de l’escenari i la climatització.\nPer primer cop hi ha una persona dedicada a la programació teatral des d’un punt de vista artístic?\nNo puc dir que hi hagi una visió artística perquè no ens podem permetre rebutjar propostes per la qualitat. Sí que posem com a filtre que hi hagi una paga i senyal, i un preu mínim.\nSer al Poble-sec ajuda?\nEl conec de fa tants anys que no ho sé. És cert que la gent no entra perquè passava caminant per davant, sinó perquè els ho han recomanat o venen a veure un espectacle. Al barri la gent no ho coneix gaire: saben que hi som però no saben què fem.\nÉs la gràcia del local, que des de fora no sembli el que és?\nSí. La gent entra al local i queda realment sorpresa.\nCreu que els veïns no se’l senten prou seu?\nCal tenir en compte que és un bar una mica més car que altres llocs, també perquè cal mantenir un local de 200 m2. Soc conscient que no és per a tothom.\nDe quins preus parlem?\nUna cervesa costa 2,50 euros. L’Alexis no vol que la gent deixi de venir per diners, i per això hem abaixat el preu, que eren 2,70 euros. M’agradaria que la gent del barri pugui veure el que fem, perquè n’hi ha per a tots els gustos. Fem ball swing, que pots venir a ballar o prendre una copa amb un ambient genial amb gent ballant com en una altra època. O monòlegs, cabarets…\nQuè es pot fer perquè vinguin?\nVam fer el cabaret d’inauguració al gener. Com que portem els fills a l’escola al Poble-sec, tenia pensat fer un espectacle infantil per a les famílies, en què la gent es pogués quedar i fer barri, però no vam tenir temps.\nCom ha estat possible que el Tinta Roja anés a tancar i que ara es mantingui?\nPer la pandèmia. Vam comprar la llicència al Manuel per un import que li permetés pagar els deutes. El local se sosté. Fins i tot quan al desembre passat que hi va haver l’onada d’òmicron i ens van entrar a robar, els comptes van sortir a zero. El local no perd si està ben gestionat.\nHa estat complicat a nivell personal posar diners a un negoci amb deutes?\nHo teníem clar tots dos. L’Alexis ha començat mil negocis. Jo no soc així, i és la primera vegada que també hi estava disposada. No ens ha costat perquè vam fer números pessimistes i vam veure que fins i tot així no perdríem diners. Sí que hi ha hagut estrès perquè no parem des d’octubre i seguim amb les nostres pròpies feines: l’Alexis amb la informàtica i jo tinc una escola de teatre, una companyia i un festival de teatre, i cal sumar-hi els nens… i fer espectacles a les nits, esclar.\nJoan Fortuny: “Els 50 anys de Dharma no han sigut només fer música, sinó fer política a través de la música”\nCom que ‘soc músic i no em fico en política’? Al contrari: ‘Soc músic i em fico en política!’”. Ho afirma Joan Fortuny (Barcelona, 1955), història viva de la música catalana i cara visible de la Companyia Elèctrica Dharma, grup de folk-rock català que aquest 2022, ‘Any Dharma’, celebra el seu 50è aniversari. En el context de la commemoració del mig segle de vida del grup, pel qual ha rebut recentment el Premi Enderrock a la Trajectòria, Fortuny fa balanç de la història –musical, però també política i social– de la Dharma, intensament marcada per la pèrdua dels seus germans Esteve i Josep, amb els quals va cofundar la banda. El 22 d’abril del 2023, el Palau Sant Jordi acollirà el gran concert de festa d’aniversari de la Companyia Elèctrica Dharma. “No serà un comiat, de cap de les maneres”, adverteix Fortuny.\nQuins moments destacats defineixen la història de la Companyia Elèctrica Dharma en aquests cinquanta anys de trajectòria?\nEl fet d’haver arribat als cinquanta anys ja és un fet important per a nosaltres. De moments boníssims, per exemple, em venen al cap les gires que hem fet pel món, com la Rock in Rio, on vam coincidir amb artistes com Sting o REM a Rio de Janeiro. Ara bé, els moments dolents han sigut molt dolents. Parlo de les morts dels meus germans Esteve i Josep, el 1986 i el 2013 respectivament, moments en què el grup es va arribar a separar i després vam tornar-hi. Tot i que ens vam plantejar la nostra continuïtat, sempre hem pensat que el millor homenatge que els podíem fer era mantenir la Dharma viva per continuar el llegat.\nCom defineix l’aportació diferencial de la Dharma a la música i la cultura catalanes?\nDes que vam començar, hem intentat buscar el nostre so. El primer disc, Diumenge (1974), encara estava influenciat per grups d’aquella època com Weather Report, Herbie Hancock, Miles Davis o Paco de Lucía. Amb aquell disc vam acabar contents, però no ens diferenciava, no ens sentíem plenament satisfets. Va ser al segon disc, L’oucomballa (1976), on vam trobar el nostre so; allà vam fer una introspecció i vam veure que, més enllà de totes les influències que havíem tingut a l’adolescència, havíem d’anar a la nostra infantesa, a la música que sentíem quan érem petits: música de carrer, bandes de carrer, coples, sardanes… Música popular de casa.\nQuin balanç en termes de llibertat d’expressió fan des del naixement del grup?\nQuan vam començar com a Dharma, perquè abans ja havíem fet altres grups, encara hi havia Franco i estàvem a una dictadura. Als anys 74 i 75 nosaltres actuàvem per tot arreu i ho fèiem sota vigilància. Quan vam fer el primer Canet Rock, on ja hi havia una joventut en contra del sistema, amb el sorgiment de tot el moviment hippie, nosaltres ja vivíem en comuna i ens sentíem bastant vigilats per part de la Policia i de l’Estat. En l’actualitat tornem a estar en aquell punt en què la gent té por de dir segons què. Només has de veure els casos del Pablo Hasél i quantitat d’artistes que, pel sol fet de dir el què pensen, estan a la presó. En comptes d’anar endavant, crec que estem anant enrere. La gent s’autocensura i això és el pitjor, el fet de l’autocensura per por. Nosaltres som un grup que no només hem volgut fer música, sinó que hem estat compromesos en quantitat de causes. Això que diuen d’“ah, no, és que soc músic i no em fico en política”… Al contrari: “Soc músic i em fico en política”.\nVol dir, doncs, que la Dharma ha fet política a través de la música.\nExacte! Sí, sí, sí! I volgudament, a més a més. Si tu tens una opinió de com va el món, doncs l’has de donar. Per exemple, al darrer disc hem fet una cançó sobre les pasteres, sobre la gent que ve i mor al mar. Sobre aquestes coses, nosaltres volem opinar.\nEl 2013 mor en Josep, germà seu i bateria del grup, i Dharma es desfà. De quina manera les pèrdues han marcat la identitat de Dharma aquests anys?\nL’han marcat molt, i cap a malament. Després de la mort d’en Josep, vam dir: “Bé, tu, pleguem”. Ja no ens veiem amb cor. I amb l’Esteve ens va passar igual: li vam fer un homenatge al Palau de la Música… I vam plegar. I la manera que vam decidir tornar als escenaris va ser quan van tornar els Canet Rock, el 2014, i se’ns va demanar que, com que havíem començat als festivals del 75, 76 i 77, volien agafar un grup representatiu d’aquell moment. Vam pensar que el Canet Rock era molt important per a en Josep, i vam dir: “Ostres, per què no fem una petita actuació, almenys?”. A ell li hauria agradat molt. Un cop fet el Canet Rock, vam veure que havia funcionat i que teníem penjada la gira dels quaranta anys amb en Josep, i vam dir: “Ostres, per què no fem la gira?”. Teníem el cuc de l’escenari, i vam fer la gira dels quaranta anys al 2014-2015.\nCom viuen aquesta gira d’aniversari dels cinquanta anys, que tindrà el seu plat fort al Palau Sant Jordi l’abril del 2023?\nLa celebració d’aquests cinquanta anys és el més important que tenim sobre la taula ara mateix. El 22 d’abril del 2023 farem un gran concert al Palau Sant Jordi, on hi haurà convidats que pujaran a l’escenari amb nosaltres per iniciar la gira dels cinquanta anys. Volem que aquell dia el Palau sigui una festa de cultura popular: amb timbalers, grallers, bastoners, bestiaris de Festes Majors… Volem que tot això entri al Sant Jordi, i que es quedi petit per aquesta celebració dels cinquanta anys. Volem que allà quedi reflectit tot el que nosaltres hem fet musicalment durant aquests anys. Més enllà del concert, estem preparant també un documental de la nostra trajectòria, que no volem que sigui només de la història de Dharma, sinó de la història política i social del país amb Dharma com a excusa. També estem preparant un llibre biogràfic coral on tres o quatre periodistes explicaran la història del grup.\nPot aquesta gira ser també un comiat de la Dharma?\nNo, no, no! En principi no hi ha cap intenció. Però també et dic que vivim molt el present. Des de la mort d’en Josep, pensem molt per què hem de fer plans. La intenció de plegar no hi és, però tampoc hem planificat què farem després de la gira, si disc nou o què. Però no, el Palau Sant Jordi no serà un comiat, de cap de les maneres.\nMANUEL ARENAS / Clack\nPepe Serra: “El museu són moltes coses alhora, però si l’entorn no el fa servir, això és un magatzem”\nPepe Serra (Barcelona, 1969) és l’actual director del Museu Nacional d’Art de Catalunya. Anteriorment, va dirigir el Picasso i, abans d’ocupar aquests càrrecs, va ser estudiant d’Història de l’Art a la Universitat Autònoma de Barcelona. Des que va arribar al MNAC, el seu objectiu principal ha estat capgirar-ho tot, renovar el museu i trencar amb els valors tradicionals que el limiten. Quan entro al seu despatx, em rep amb un piló de llibres i programes sobre la taula.\nTot això ho puc trobar al museu?\nTant de bo. Avui dia, el museu té 30.000 obres d’art i només n’exposa 5.000.\nGuardades. Al MNAC tenim un problema i és que, tot i que pot no semblar-ho des de fora, a la part més gran de l’edifici, que és la sala oval, no s’hi pot exposar res perquè no té les condicions climàtiques necessàries.\nPer què us trobeu en aquesta situació?\nDoncs perquè aquest edifici no està pensat per ser un museu. Es construeix l’any 1929 per l’exposició internacional de la llum i dels cinquanta mil metres quadrats que té, només en podem utilitzar deu mil per exposar. No hi ha lloc per a tot. Les exposicions temporals, de fet, es fan en uns soterranis que en veritat són uns magatzems.\nRecentment, s’està parlant d’una ampliació del museu. Això resoldria aquest problema?\nSí! Per nosaltres, l’ampliació té dos fronts: guanyar espai per tal d’exposar millor les coses i canviar de quota. Aquest museu s’instal·la aquí l’any 1934 amb la idea que aquesta muntanya serà un gran lloc de cultura i de natura, però segueix havent-hi un handicap molt gran d’accés. Pasa un autobús que triga tres quarts d’hora, la muntanya és fosca i no està ben senyalitzada.\nSi s’ocupessin els pavellons Victòria Eugènia estarieu més a prop de la ciutat.\nExacte, si tu instal·les la porta del museu on hi ha les columnes, a prop de la font, estàs gairebé a peu pla. Psicològicament és un canvi molt fort ja que estàs a toc de metro, a toc de bus…\nI amb aquest canvi, com canvia la relació del museu amb el barri?\nAquí hi ha una dimensió urbana que afecta directament el Poble-sec. Molts veïns estan col·locats entre l’autovia i la muntanya, no tenen espais públics ni de qualitat; l’ampliació del museu és una gran oportunitat perquè el veïnatge tingui un millor servei. El museu vol dir aules d’educació, vol dir visites de les escoles, vol dir una biblioteca… Per nosaltres l’ampliació és molt important però també ho és com un mecanisme perquè la ciutat aposti d’una vegada per aquesta muntanya.\nUna muntanya amb diversos centres culturals.\nEls pavellons Victòria Eugènia estan situats en un punt estratègic. Al voltant hi ha la Caixa, la Miró, la Mies van der Rohe… és a dir, pots fer una operació artística molt maca que obligarà a l’Ajuntament a fer una cosa que no ha fet: tenir uns toldos per a la pluja i el sol, que estigui ajardinat i que al vespre sigui segur, entre d’altres.\nEntens el museu com un servei públic?\nAbsolutament, i aquí hi ha hagut un canvi. Durant els segles XIX i XX, el museu era un contenidor de patrimoni que es guardava per a les futures generacions. Això està molt bé i ho fem igual, però si no li donem un ús públic en el present, el museu no té cap sentit.\nQuina creus que és la vocació del MNAC?\nEl visitant. Ell ha de ser al centre i ha de poder participar. Abans el museu parlava i tothom callava i així tothom escoltava el mateix, però això s’ha acabat. El museu no parla, és un diàleg i ara ha de fer una cosa molt més complicada: generar preguntes. És un canvi amb una dimensió social molt més important; al centre ja no estan els objectes sinó que estan els subjectes.\nI això com es projecta en la realitat?\nDoncs el que plantegem nosaltres és parar l’orella i escoltar-te a tu. Si tenim una associació de nouvinguts, que el museu serveixi perquè els permeti integrar-se a la comunitat. Si tenim uns especialistes en romànic, que puguin venir a estudiar. El museu són moltes coses alhora però si l’entorn no entra i surt i el fa servir, això és un magatzem.\nHi ha d’haver també un interés per les obres.\nSí, però és secundari. És més important que, a través de l’art, tu et facis preguntes de qui ets, on vas a parar, quines són les teves emocions… No hem de tancar l’obra a la informació tècnica de la descripció.\nCreus que hi ha pintures bones i dolentes?\nAquesta és una divisió històrica i és mentida. No hem de parlar de bones o dolentes sinó d’obres rellevants o no. Aquí teníem una obra d’un artista desconegut i tècnicament pobre en què surt un home pegant a una dona. El quadre mai s’havia exposat perquè es considerava dolent, però a la llum de per a segons quin relat, és la nostra millor obra. Ara l’hem pujat a sales i ja no la podem treure, perquè aquesta obra serveix!\nPer treballar el gènere, segur; com esteu aplicant la perspectiva feminista al museu?\nDoncs d’una banda, recerca. Aquí hi ha un grup de dones que estan fent un inventari de totes les artistes que hi ha a les col·leccions. I, per l’altra, estem creant molts programes per posar-les en valor i corregir el relat. Tu agafes un quadre de Tiziano, per exemple, El rapte d’Europa, i són uns homes violant unes dones. O sigui, si vols digues-li rapte, però aquí el que està passant és una altra cosa. Tot això s’ha de revisar. I no és fer la trampa d’afegir una sala per a les dones sinó que és incorporar-les dins el relat de manera que si les traguessis, el relat ja no funcionaria.\nLes noves generacions d’artistes són una peça clau en el canvi.\nTotalment. L’artista sí que mira on ningú mira i sí que pregunta on ningú pregunta. Si tu agafes artistes, doncs, t’en sortiràs.


Si vols comprar els millors productes de Roba dona de la marca Marmot, has trobat el millor lloc per fer-ho! A trekkinn sempre treballem amb les millors marques del mercat com Marmot, per tal d’oferir-te la millor qualitat i millors preus en material de muntanya, com és el cas de Marmot Crystal. Fes la teva compra online ara mateix i rep el Marmot Crystal el més aviat possible.


La comunitat científica jubila el Gran Quilo - À Punt\nLa comunitat científica jubila el Gran Quilo\nA més del patró de mesura, s'han redefinit quatre de les set unitats bàsiques del Sistema Internacional.\nEl cilindre de platí i iridi atresorat des de fa 130 anys a Sèvres, França / Christophe Petit Tesson (Efe)\n16 de novembre 2018 - 21:10\nLa comunitat científica mundial s'ha acomiadat del Gran Quilo, l'últim objecte físic usat com a patró de mesura, i han redefinit quatre de les set unitats bàsiques del Sistema Internacional (SI), en la seua major revisió des de la seua instauració en 1960.\nA partir del pròxim 20 de maig, Dia Mundial de la Metrologia, la unitat bàsica de pes no estarà definida per un cilindre de platí i iridi atresorat des de fa 130 anys a Sèvres, França, i serà substituït per una fórmula matemàtica. Aquesta resolució ha sigut aprovada per unanimitat pels membres de l'Oficina Internacional de Pesos i Mesures.\nA més de la unitat bàsica de pes, el congrés va acordar redefinir tres unitats més en funció de constants universals invariables: L'ampere es mesurarà en funció de la càrrega elemental; el kelvin, en relació amb la constant de Boltzmann, i el mol ho farà en funció de la constant d'Avogadro. El segon, el metre i la candela no varien, però sí la formulació de les seues definicions per a homogeneïtzar-les amb les noves.\nLes unitats de mesura es van determinar a partir d'objectes físics o propietats de materials, però aquests són vulnerables a l'acció humana i als canvis mediambientals, per la qual cosa en l'últim segle s'han substituït per constants físiques. El quilo era l'últim supervivent definit per un objecte físic.\nEncara que ha estat guardat en una caixa forta sota tres campanes de cristall, els científics van determinar que el Gran Quilo havia perdut al voltant de 50 micrograms i que havia arribat l'hora de jubilar-ho. No obstant això, després del seu retir definitiu, el cilindre de Sèvres posseirà encara una utilitat històrica per a estudiar quant ha variat la seua massa.


Novembre | 2012 | Bloc de l'AFA de l'Escola Can Coll\nPocs, però molt treballadors\nAquest dissabte hi ha hagut la Jornada de Bricolatge del curs 2012-13, els han assistens han estat pocs, però molt treballadors, mestres, pares, mares, avis, àvies, tietes, gemans, alumnes, etc… tots amb molt d’entusiasme.\nLa jornada ha començat a les 10h, s’han distribuït tasques, les més urgents primer, s’ha reomplert els patis de sorra, estaven plens de regarots, sobretot les muntanyetes, s’ha arreglat la taulada de la caseta de fusta del pati dels petits, s’han posat noves noves joguines a les valles, per a treballar el sò, s’ha fet una valla per a separar la part a on es fa el compostatge, s’he nredibuixat els jocs de terra del pati dels grans, s’han continuat arreglant la bibiloteca, s’ha netejat la font del pati gran, s’ha areglat i podat el pati dels petits, els petits han estat pintant oueres per a poder fer un arbre per nadal pe a decorar l’escola, etc…\nLa jornada ha estat, com sempre molt distesa, no s’ha parat en cap moment, a les dues s’ha donat la jornada per finalitzada, la Susana i la Àngela ens han preparat un pica-pica molt merescut.\nDes des l’AFA, volem donar les gràcies a tots els participants en el dia d’avui.\nDissabte 24 de novembre, Jornada de Bricolatge\nIgual que en els darrers cursos, volem convocar la Jornada de Bricolatge. Aquest any el dia escollit és dissabte dia 24 de novembre.\nEls objectius d’aquesta jornada de bricolatge són, d’una banda, col·laborar tots plegats per posar ordre en quatre coses del centre i, de l’altra, tenir un espai més per poder-nos trobar (docents, famílies i infants), treballar una estona junts/es i conèixer-nos millor.\nAquest dissabte ens distribuirem per espais de treball: biblioteca, pati d’Ed. Infantil, pati de Primària, mobiliari Ed. Infantil, animació, passadissos, lampisteria.\nPer tal de poder-ho organitzar s’han fet unes GRAELLES que es penjaran a les aules d’Ed. Infantil i al vestíbul d’entrada en el cas de Primària, perquè us apunteu fins DIMECRES 21 de NOVEMBRE si voleu venir a col·laborar. Si teniu predilecció per alguna tasca, apunteu-ho al costat del vostre nom.\nPer tal que puguem avançar molta feina durant la Jornada, us demanem que, si en teniu, porteu eines de casa (cal que les marqueu amb el vostre nom). Poden ser: aixades, càvecs, carretons, tisores de podar, rasclets, martells, tornavisos… o alguna altra que penseu que pot anar bé.\nD’altra banda, no hem d’oblidar que venim a treballar, així que si algú ha de venir amb els seus fills/es, és important que ho anoteu per tal d’organitzar-nos adequadament. Hi haurà un grup de pares i mares que es faran càrrec dels infants perquè no estiguin voltant per l’escola (animació).\nEstà previst que la jornada duri de 10h a 14h, i en acabar farem una mica d’aperitiu tots/es junts/es.\nCarta de recolzament de l’AFA, a la carta de la Directora de la nostra escola a la Consellera\nLa Dolors ha estat citada per a una entrevista amb la Consellera en els propers dies, pensem, des de la Junta de l’AFA, que ha d’anar amb el total recolzament dels pares, és per això que s’ha redactat aquesta carta i aquesta setmana anirem recollint signatures de suport a ella. Si voleu signar-la, però no podeu ser-hi a 16,30h, fins a les 18h a les oficines de l’AFA hi haurà la carta i fulls de signatures.\n“H. Sra. Irene Rigau, Consellera d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya.\nTenim la sort de formar part de la comunitat educativa de l’Escola Can Coll, de Torrelles de Llobregat. Som les famílies, organitzades al voltant de l’AFA de l’escola, participem al Consell Escolar amb els nostres representants, als Projectes d’Escola conjuntament amb l’equip educatiu i els nens, en diferents actes puntuals i/o regulars tots al voltant d’aquest meravellós projecte que va néixer fa ja 5 anys i que ens ha engrescat de manera admirable.\nSí, senyora Consellera, ens ha engrescat un projecte pedagògic que connecta amb les nostres inquietuds pels nostres infants i amb el nostre entorn, però sobretot ens han engrescat els impulsors del projecte: les diferents persones de l’equip directiu, tot el col·lectiu de mestres i en especial la Directora Dolors Farrés, que ja des d’abans del primer dia hi va posar l’energia, el seny i els lligams necessaris perquè avui ens sentim tots part del mateix.\nSí, senyora Consellera, a aquestes alçades del nostre escrit, pot imaginar la tristor que va inundar les cares de les famílies quan vàrem llegir a la nostra darrera Assemblea la carta que li va adreçar a vostè la nostra Directora. I no és que no en fóssim conscients de les moltes retallades i de les seves moltes conseqüències, però potser no havíem mesurat prou bé les repercussions en la il·lusió i la motivació dels nostres mestres. Volem reparar-ho. Volem afegir-nos a l’escrit de la nostra Directora.\nSí, senyora Consellera, li volem exigir una rectificació (nosaltres no som empleats, som ciutadans, i sí, podem exigir), especialment i amb urgència pel que fa referència a la cobertura de les substitucions: la situació actual genera greus problemes per cobrir les absències, que són més de seguretat i control al cicle infantil, de continuïtat dels programes als cicles inicials i mitjà i, per descomptat, de posar en perill el contingut curricular del cicle superior abans d’una fase important d’avaluació de competències. També exigim que es torni a donar la dedicació del 100% al contracte dels substituts, pel bé dels nostres infants (qui es mereix el 80% d’un tutor o d’un mestre d’anglès?), però també per la seva dignitat com a mestres.\nJa veu senyora Consellera: les FAMÍLIES ja no estem només amoïnades; estem també emprenyades i decebudes amb aquesta situació. Si us plau, rectifiqui ja: el mal no es podrà reparar si no canviem ràpid.\nAFA Escola Can Coll\nTorrelles de Llobregat, 20 de novembre de 2012″


OPINIÓ. Francesc Via fixa la mirada en els números del segon projecte de Quique Sánchez Flores en aquesta primera meitat de curs.\nELS NOSTRES CEDITS: Álvaro Vázquez i Hernán Pérez ja han debutat amb els seus nous equips; les condicions de la marxa del paraguaià a l'Alavés. L'agraïment públic de Roberto al defenestrat Míchel.\nOPINIÓ. Òscar Julià ens explica com ha estat el seu "desenamorament" de QSF\nOPINIÓ. Un cop acabada la primera volta, Joan Camí repassa el que ha estat l'Espanyol de Quique Sánchez Flores des d'agost fins avui\nCornellà ja no és verge\nSituació abans de l'Espanyol - Sevilla\nÁlvaro i Hernán ja han debutat amb els seus nous equips; les condicions de la marxa del paraguaià a l'Alavés. L'agraïment de Roberto al defenestrat Michel.\n'No permitamos la manipulación'


La pista de gel en altres edicions\nAquest Nadal Mataró tindrà un espai menys de diversió i esport en família perquè Kinder ha deixat d'organitzar la pista de gel. Aquesta s'havia ubicat a Mataró els darrers anys, des de fa més d'una dècada, i habitualment se situava al Parc Central Nou. Sota una gran carpa, la pista es podria utilitzar des de principis de desembre fins a just acabades les festes convertint-se en un espai per gaudir del Nadal. Una activitat per divertir-se en família, amb els amics o amb l'escola de l'esport patinant sobre gel que enguany ja no es podrà realitzar a la ciutat.\nLes dades del 2016\nLa pista de gel de Mataró l'any passat va rebre 27.000 assistents, 3.000 dels quals van anar-hi amb els seus col·legis com a activitat escolar Nadalenca. Kinder també la va instal·lar a ciutats com València, Alacant o Sevilla.


Castell – Jordi Badia Perea\nPressupost 2016: el Castell\nOn 23 de Novembre de 2015 Per Jordi Badia PereaIn ArticlesDeixa un comentari\nEn la proposta de pressupost per al 2016 hem previst una despesa de 261.151,25 euros que es corresponen a la quantitat que el ministeri de Foment reclama a l’Ajuntament de Calaf que li retorni. CiU ens ho ha criticat amb l’argument que el ministeri no té raó i que, com a molt, la quantitat que se’ls hauria de retornar és de 135.632,44 euros.\nLa qüestió de les obres del castell ofereix dos plànols de discussió. D’una banda, hi ha la demanda del ministeri i, d’una altra banda, si s’ha de consignar en el pressupost alguna quantitat i per quin import. Atès que en aquests articles parlem del pressupost de 2016, entenem que aquesta és la qüestió rellevant a tractar-hi, per bé que abans d’acabar-lo aclarirem què succeeix i per què el ministeri ens reclama una quantitat de diners tan elevada.\nUn dels criteris comptables que s’han de seguir a l’hora d’elaborar un qualsevol pressupost és el de la prudència. Això vol dir que s’ha de contemplar, sinó el pitjor dels escenaris possibles, sí el pitjor dels escenaris probables.\nPocs dies després de prendre possessió del càrrec, vam rebre una carta del ministeri en què es rebutjaven totes les al·legacions fetes per l’anterior equip de govern i en què se’ns manava pagar de manera immediata els 261.151,25 euros que Foment considera que va aportar de més pel finançament de les obres del castell.\nGairebé sense temps per a refer-nos de l’ensurt, vam descobrir que en el pressupost del 2015 no s’hi havia previst cap partida destinada a cobrir una probable resolució del ministeri, ni per la totalitat de la demanda, ni pels 135.632,44 d’euros que CiU creu que com a molt ens podrien exigir.\nHaver pressupostat 261.151,25 euros de despesa per fer front a la demanda del ministeri de Foment, no significa reconèixer el deute, tan sols tenir-ne previst el pagament per si, al final, no ens queda cap més remei que fer-lo. Si no ho haguéssim fet se’ns podria qualificar amb tota la raó d’imprudents i d’irresponsables.\nAra: no se li deu escapar a ningú que, en cas de no poder aprovar la proposta de pressupost que hem elaborat per al 2016 i haver d’anar amb el pressupost de 2015 prorrogat ens causarà un trasbals greu perquè no hi ha cap partida prevista per fer front a la demanda del ministeri, ni totalment, ni parcial.\nPel que fa la reclamació dels 261.151,25 euros que fa el ministeri sorgeixen de dos conceptes.\nPrimer, les obres van costar 1.126.421,76 euros, 180.843,25 menys del que s’havia projectat. El ministeri s’havia de fer càrrec del 75 per cent del cost de l’obra, això són 844.816,32 euros. Però, com que s’havia agafat de base el projecte inicial, n’havia transferit a l’Ajuntament 980.448,76 euros.\nI segon, les certificacions d’obra aprovades i abonades per l’Ajuntament cobreixen 719.297,51 euros.\nArribat aquí, el ministeri de Foment conclou que la diferència entre el que va aportar (980.448,76) i les obres que hauria d’haver finançat, les que s’han justificat (719.297,51), és de 261.151,25 euros.\nHi ha una altra discrepància que expressa el ministeri referent a l’acord a què l’Ajuntament va arribar amb l’INCASOL per al refinançament de les obres. Foment diu que superen el 25 per cent màxim que l’INCASOL podia aportar (281.605,44 euros), ja que li apareixen pagaments en l’expedient de fins a 407.124,25 euros.\nEn les al·legacions presentades per l’Ajuntament el desembre del 2014, l’argument principal és dir que el ministeri no pot donar per tancat el conveni perquè les obres encara no s’han acabat i que en queden per fer per valor de 216.262,79 euros.


viurealspirineus/Marta Lluvich 08:03 30/07/21\nels sant després ser el anys\nEl ballet 'Els focs de Sant Joan' que s'ha representat en el marc del Dansàneu / Marta Lluvich\nEl Dansàneu ha arribat aquest dijous a l'equador d'aquesta trentena edició amb l'estrena del ballet 'Els focs de Sant Joan' del compositor Robert Gerhard, composat ara fa 80 anys. Es tracta d'una iniciativa de recuperació patrimonial del ballet inèdit inspirat en les festes del foc dels Pirineus, concretament en les d'Isil, al Pallars Sobirà. Es basa, musicalment, en melodies tradicionals vinculades a les festes del foc. La companyia Ballet Contemporani de Catalunya i el pianista Miquel Villalba han estat els intèrprets d'aquesta inèdita proposta representada a l'església romànica de Santa Maria d'Àneu. Aquesta peça s'ha portat a escena gràcies a Villalba i Ficta Edicions amb motiu de l'Any Gerhard.\n(Foto: Una escena del 'Els focs de Sant Joan' en el marc del Dansàneu / Marta Lluvich)\nEl Dansàneu vetlla per promocionar i reivindicar el patrimoni aneuenc. Més enllà del llegat arquitectònic i històric que representen les esglésies romàniques de les Valls d'Àneu o el patrimoni natural, protagonista durant les sortides naturalistes realitzades durant les dues primeres jornades, el certamen vol posar el focus, també, sobre el patrimoni immaterial d'aquest indret. D'aquí l'estrena, aquest dijous i a Santa Maria d'Àneu, del ballet inèdit delcompositor Robert Gerhard.\nPel Festival de Cultures del Pirineu, fins a l'1 d'agost, encara hi actuaran artistes Mishima, Joan Garriga i el Mariatxi Galàctic, Carola Ortiz i Nilak o Rufaka Folk Jazz Orchestra.\nEl 30 Dansàneu enfila, a partir d'aquest divendres, les tres últimes jornades de festival. Ho fa amb la previsió d'una bona afluència d'assistents a les nou propostes que es podran veure a les Valls d'Àneu fins aquest diumenge.


L’Apapa lamenta que el Govern no hagi consensuat la direcció | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDt., 14/07/2009 - 21:17\nL’Apapa lamenta que el Govern no hagi consensuat la direcció\nL’Associació de Personal i Agents Penitenciaris d’Andorra (Apapa) va lamentar aquest dimarts que el Govern no hagi consensuat la nova direcció amb el sindicat. El portaveu de l’associació, Joan Ramon Rodríguez, es va mostrar “sorprès” en conèixer el nomenament de Joan Josep García com a nou director del centre i va argumentar que “quan vam fer la reunió amb el ministre, ens va dir que ens trucaria per comunicar-nos-ho i que ho consensuaria”.\nNo obstant això, el portaveu del sindicat va afirmar que “volem donar un vot de confiança” al fins ara director adjunt, de qui va destacar que “coneix la realitat de la casa, ja que ha completat tota l’escala”. En aquest sentit, Rodríguez va explicar que “en els dies entrants esperem tenir una reunió amb el nou director perquè ens transmeti els projectes previstos i poder aportar opinions vinculants, cosa que ens sembla la correcta en un Govern socialista”.\nQuant al nomenament de l’expresident del Sindicat de l’Ensenyament Públic (SEP) Bruno Bartolomé com a secretari general d’Interior, el portaveu de l’Apapa va mostrar-se també sorprès pel fet que s’hagi escollit una persona que “no coneix els cossos especials”.\nSATISFACCIÓ A LA POLICIA\nDe la seva banda, el president del Col·lectiu de Funcionaris de la Policia (CFPA), Salvador Prieto, va mostrar-se satisfet amb els nomenaments per al cos especial i va valorar positivament la reducció de les direccions adjuntes.\nPrieto va sostenir que tant el director del cos especial, Jordi Lluís, com el director adjunt, Frederic Gutiérrez, “són dues persones que coneixen el cos i que estan preparades”, i va preveure que “hi pot haver una relació fluïda”. Així mateix, el sindicat va valorar de forma positiva que l’executiu s’hagi pronunciat oficialment sobre el relleu de la direcció, ja que d’aquesta manera s’ha acabat amb el “neguit” que hi havia com a conseqüència de la falta de lideratge al capdavant del departament.\nQuant a la reducció de quatre directors adjunts a un, el president del sindicat considera que el funcionament serà correcte, ja que “la policia sempre havia funcionat amb un director i un director adjunt, de manera que hi havia tres àrees, amb els tres caps d’àrees respectius, que posteriorment van ser substituïts pels directors adjunts”.\nEn referència al nou secretari d’Estat d’Interior, Prieto espera que pugui servir per “aconseguir un consens més gran”, ja que “es tracta d’una persona amb qui hem compartit moltes taules sindicals, i per tant coneix les problemàtiques que hi ha”.\nMartin Kettlitz, primer i tercer al Català de Salomó\nXavi Cardelús acaba cinquè a la segona prova de Portimao


Quatre coses sobre el futur del llibre abans de l’aperitiu | Eugènia Güell\nQuatre coses sobre el futur del llibre abans de l’aperitiu\nEs veu que l’altre dia en Javier Celaya va anar a la botiga d’animals de dins del Corte Inglés de Plaça Catalunya i en va sortir enfadat perquè no el van deixar entrar amb el seu animal de companyia. “En el de Madrid sí que se puede. Aquí en Cataluña los animales deben ser diferentes o no sé.” Del que sobretot es va queixar, però, va ser de les maneres amb les que li van dir que no podia entrar. “Si en vez de ser un dependiente, hubiese sido una máquina, seguramente hubiera sido más amable.”\nJavir Celaya al CCCB | © CCCB Foto de Carlos Cazurro\nI d’això, de les màquines i dels humans, és del que justament va parlar davant d’unes 40 persones que van tenir la voluntat de llevar-se dissabte al matí després del divendres de diluvi universal per anar a escoltar la seva xerrada, que es titulava El llibre que ve. “Iremos un rato al futuro y después volveremos al presente que ya será hora del aperitivo”, va dir Celaya, després de confessar admirat que feia poc havia descobert la salsa Espinaler. Va pujar a l’escenari de la Sala Raval del CCCB amb posat interessant. Duia sabates marrons, mitjons liles, cinturó de quadres de colors, jersei verd amb camisa de ralles a sota i unes ulleres rodones molt petites. Javier Celaya, fundador de DosDoce –“un nexe entre totes les entitats del sector cultural amb l’objectiu d’animar-les a entendre millor l’era digital present”- va dir que venia d’un festival cultural i digital de Texas, el SXSW, i que ens portava totes les novetats. “Mi idea no es crearos mucha ansiedad. Solo un poquito.”\nEl lema d’aquest any del Kosmopolis ha estat el canvi que està canviant. Celaya havia dit que aniríem al futur, però va parlar, bàsicament, del present, fent una àmplia visió del panorama tecnològic actual i de les curiositats vàries que poden arribar a fer les màquines i de com això canviarà les nostres vides. “Estamos en la fase 1 de la época de la inteligencia artificial.” Ara Spotify sap quin gust musical tenim, però d’aquí poc hi haurà cotxes sense conductor, hospitals intel·ligents –“querremos saber la segunda opinión de una máquina”-, hotels on el servei d’habitacions seran màquines, aparells que ens carreguin la compra i ens vagin seguint allà on anem, i altres coses que fan pensar que si el sector del llibre no puja al carro, “acabaremos en un mundo del libro Amish.” Sempre, però, hi ha qui intenta anar a la contra. A Londres han obert una llibreria que per entrar-hi has d’apagar el mòbil i a canvi, et conviden a un whisky. Amb aquest context, Celaya no va parlar dels llibres en si: és igual si llegeixes en paper o digital. El que canvia és tot el que gira al seu voltant.\nLa intel·ligència artificial, va dir convençut, ens ajudarà a entendre millor els lectors. L’aplicació Komilibro, per exemple, està dirigida a adolescents que vulguin descobrir llibres. “Tú dices: quiero monstruos, vampiros y que se maten entre ellos. Y te encuentra un libro de eso. Luego tú ya te lo lees en papel o en digital, da igual.” Semblava, doncs, que aquest dilema entre paper i digital estigués més que superat, i ara tot se centrava en maneres d’interactuar entre el lector i les plataformes. Una altra aplicació, Tekstum, per exemple, recopila les emocions que transmet un llibre en concret a la gent, de manera que abans de comprar un llibre pots veure quines sensacions ha causat. D’altra banda, Inkitt fa una comparació d’un manuscrit amb els que més èxit han tingut i seguint els seus patrons, et fa suggeriments del que puguis canviar. De fet, amb això dels best sellers, una màquina que ha llegit uns 80.000 llibres –“¡la máquina lee más que el humano!”– ha establert els patrons que hi ha en comú entre els best sellers. Tot això de les màquines ha arribat fins a tal punt que al Japó un manuscrit que havia escrit una màquina va quedar finalista en un concurs de narrativa. No va guanyar per falta de lèxic: “repetía algunas palabras.”\nVa acabar amb “el gráfico más optimista que he encontrado”, sobre com afectaria la intel·ligència artificial a la feina en el sector cultural i amb unes quantes afirmacions d’allò més desafiants: que la màquina faria que la creació artística i la qualitat siguin superiors, que hem de deixar que sigui un aliat, i que en definitiva, tot plegat ens farà més intel·ligents.\nEn conjunt, una d’aquelles xerrades després de les quals acabes desitjant que si us plau canviï el que vulgui, però que no se’ns acabin les històries, i amb l’única esperança immediata que com a mínim, avui encara podràs fer l’aperitiu de sempre.\ncarme pinyana garí el 28 març 2017 a les 10:57 ha dit:\nInteressant crònica. Jo també sempre em quede amb una sensació semblant quan escolte una xerrada de Celaya que sol fer a Liber i altres concentracions del sector editorial: doncs ja vorem què passarà.


Passant per aquest poblet de la Vall Fosca es veu un edifici amb tota l'apariència d'una casa, amb un finestral a les golfes on hi han instal·lades dues campanes. Els edificis del davant priven de veure'n la part baixa, que sí que es veu anant-hi just al davant:\nA l'altre banda del carrer però un rètol delata.\nEs veu clarament que algú féu una casa pel damunt de l'església, el lateral esquerra és ben curiós:\nDes d'el mateix punt.\nEl que és segur que la paret de còdols i fang no aguantaria el brandeig de campanes com ho faria una espadanya de peces quadrades, de manera que les campanes només poden repicar. A les fotos no es veu, però sembla que just darrere, dintre de les golfes, hi ha una vivenda o espais habitables - la vista deu ser espectacular des d'una finestra darrere de les campanes!\nSobre tot si són gòtiques com semblen ser aquestes dues!\nHome, no fotis!\nÉs el primer que miro quan veig fotos així...\n...i aquí no tens CAP element per pronunciar-te... solament la xiqueta podria tenir cinyell al mig, però amb aquesta foto tan plena de soroll i borrosa per l'òptica per única referència no pots dir res, admet-ho!\nSí... ho sento, les fotos estan fetes amb un telèfon mòbil.\nEn qualsevol cas, cal anar-hi - Daniel, quan vols fer un salt? no és lluny!\nLa Vall Fosca era una vall rica, plena d'esglésies romàniques en molts pobles petits, alguns amb campanes sorprenentment grosses (ho dic de passar volant amb cotxe i mirant el campanar en comptes de la carretera ). No és impossible que hi hagi alguna campana important...\nHe de parlar seriosament amb la senyora Rossi d'un tema de clavilles...\nper tant, no ho descarto pas...\nI sí, la Vall Fosca conté alguna sorpresa, com Llavorsí i d'altres llocs, ja vull buscar una beca i anar fent inventari ben fet. Tot arribarà, amb l'ajut inestimable d'homes com l'Agustí o l'Alfons... i evidentment, vosaltres...


El Consell aprovarà aquest divendres una línia d'ajuda de 50 milions d'euros en crèdits participatius per a empreses | Valencia Extra\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha anunciat que el ple del Consell aprovarà aquest divendres la regulació d’una línia per import de 50 milions d’euros en crèdits participatius de l’Institut Valencià de Finances (IVF) per a empreses amb dificultats econòmiques, la qual cosa permetrà activar l’última de les mesures financeres que conformen el Pla Resistir, dotat globalment amb al voltant de 400 milions d’euros i dirigit als sectors més afectats per la pandèmia de COVID-19.\nXimo Puig ha presidit en el Palau de la Generalitat la comissió de seguiment sobre les actuacions que s’estan desenvolupant en el marc d’aquest pla, una reunió en la qual han participat el conseller d’Hisenda i Model Econòmic, Vicent Soler; el conseller d’Educació, Cultura i Esport, Vicent Marzà; el conseller d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, Rafa Climent, i el conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, Arcadi España.\nEn concret, el pròxim ple del Consell aprovarà el marc jurídic en el qual s’engloben els préstecs participatius de l’IVF, que estaran dotats amb 50 milions d’euros amb l’objectiu de dotar de solvència a les empreses més afectades per la COVID-19. De fet, van destinats a empreses amb una situació economicofinancera límit, en concret, a negocis que tenen insuficiència de recursos propis. Els préstecs que poden sol·licitar-se oscil·len entre els 25.000 i els 800.000 euros i inclouran també, igual que els préstecs bonificats ja en marxa, un tram no reemborsable de fins al 30%. El termini de manca augmenta fins als dos anys i el de devolució, fins als 15 anys.\nTal com ha subratllat el president, es busca amb aquestes mesures que “cap empresa que tenia viabilitat en 2019 deixe de tenir-la ara” per la reducció de l’activitat ocasionada per la pandèmia, i que “no es perda cap lloc de treball” mentre es puga fer un “esforç conjunt”. “Necessitem empreses valencianes, amb accionariat propi, que no hagen de ser venudes per falta de solvència”, ha agregat Puig.\nEl cap del Consell ha destacat a més després de la reunió que ja s’han començat a pagar per part dels ajuntaments les ajudes del Pla Parèntesi i que pràcticament tots ells han publicat les bases per a sol·licitar aquests fons. Es tracta dels 160 milions del Pla Resistir que gestionen els municipis amb fons de la Generalitat, que ja ha aportat els 100 milions que sufragava, diputacions i ajuntaments i que es destinen als sectors més afectats per la pandèmia. La intenció és, ha agregat el president, que “totes les ajudes arriben de la forma més ràpida i àgil possible”.\nQuatre blocs d’ajudes\nEl tercer bloc d’ajudes del Pla Resistir està conformat pels nous instruments financers de l’IVF, en el qual s’inclouen els préstecs participatius, per import de 50 milions d’euros, que són els que s’aprovaran pròximament, i la línia Horeca, dotada amb 50 milions d’euros, consistent en préstecs bonificables amb trams no reemborsables de fins al 30%.


octubre de 2008 – Albiol.INFO\nArchive for month: octubre, 2008\nEts aquí: Inici / Quin temps fa a l’Albiol ? / 2008 / octubre\n21 octubre 2008 /0 Comments/in BioTurisme, Hemeroteca /by admin\nEL PUNT. Albiol.\nSeria el tercer allotjament d’aquest tipus als municipis del nord del Baix Camp\nESTHER VALCÁRCEL. Albiol\nEl ple municipal de l’Albiol va aprovar per unanimitat la reforma i l’ampliació de l’edifici del mas Carnicer per convertir-lo en un hotel que disposarà, entre altres serveis, de vint-i-set habitacions, zona de spa i espai esportiu. Si el projecte tira endavant, aquest podria ser el tercer hotel situat als municipis del nord del Baix Camp i un dels pocs que es troben actualment a les poblacions del voltant de les muntanyes de Prades, on la majoria d’allotjaments són cases rurals.\nSi el projecte tira endavant, l’Albiol tindrà el seu primer hotel, que pel que sembla serà de quatre estrelles i tindrà vint-i-set habitacions, una sala de conferències, zona de spa i gimnàs, piscina i espais esportius, entre altres serveis. Tot va començar el novembre de l’any passat, quan la promotora Llars Valls SL, propietària dels terrenys on està situat el mas Carnicer, va presentar a l’Ajuntament una sol·licitud de llicència urbanística per tal d’efectuar la reforma i ampliació d’aquest edifici per convertir-lo en un hotel. «Aquest és un projecte que ens interessa molt ja que pot esdevenir una millora molt substancial per al nostre poble», manifestava l’alcalde del municipi, Andreu Carrasco. Per aquest motiu, tots els membres del consistori que van assistir al ple de divendres passat van acordar l’aprovació prèvia d’aquest projecte, que, perquè acabi tirant endavant, s’haurà d’aprovar definitivament des de la comissió territorial d’Urbanisme de Tarragona, un cop transcorregut el període d’informació pública. L’alcalde va indicar que si finalment s’aprova el projecte i es construeix l’hotel, aquest no sobrepassarà l’altura que actualment té l’edifici, ja que així ho mana la llei. De moment, el projecte ja té diversos informes favorables, com el de l’Agencia Catalana de l’Aigua i el d’Innovació, Universitats i Empreses de la Generalitat.\nAquest podria ser el tercer hotel que s’aixequi als municipis del nord del Baix Camp i el primer de quatre estrelles d’aquesta zona, ja que actualment els únics municipis d’aquest indret que tenen un hotel són Prades i la Selva del Camp. D’altra banda, les poblacions del voltant de les muntanyes de Prades sumarien un hotel més, ja que actualment en aquesta zona el nombre d’aquests equipaments no arriba a la desena i la majoria d’allotjaments són cases rurals, refugis i càmpings. Diversos municipis d’aquesta zona esperen que quan finalment les muntanyes de Prades es declarin parc natural el nombre de visites augmenti.\nTambé s’espera que les estades dels turistes s’allarguin, ja que, segons diversos hotelers, la majoria de visitants que vénen a aquesta zona només s’hi estan un dia.\n0 0 admin admin2008-10-21 18:02:112010-11-17 18:03:50L'Albiol convertirà el mas Carnicer en un hotel de 30 habitacions que podria ser de quatre estrelles\nEl Departament de Política Territorial està estudiant la millora de l’accés per carretera al municipi de l’Albiol i a la urbanització Masies Catalanes. El diputat del PSC al Parlament, Àlex Martinez, ha explicat que aquestes millores consistirien en la construcció d’un tercer carril o d’una rotonda a l’encreuament que actualment existeix entre l’antiga C-14 i la carretera TV-7014 d’accés al poble i a la urbanització. El diputat veu aquesta mesura ‘totalment possible’, ‘ara que l’antiga C-14 ha deixat de ser una carretera de la xarxa bàsica’ i ha passat a tenir un trànsit ‘molt més reduït un cop ha entrar en funcionament l’autovia entre Reus i Alcover’.\nPublicat al Punt el 15/05/2008\n0 0 admin admin2008-10-15 06:26:512010-12-02 06:34:10El Govern estudiarà la millora de la carretera d'accés a l'Albiol


Jose A, Prasad R S, Pai A. Trigeminal autonomic cephalalgias: The impersonators. Indian J Pain [serial online] 2019 [cited 2021 Mar 5];33:62-6. Available from: https://www.indianjpain.org/text.asp?2019/33/2/62/264071


Series y Animes: Animes\nInuyasha y Inuyasha Kanketsu\nPublicado por Oscar en 10:27\nLoiroo 3 oct 2010 14:54:00\nAquest bloc és meravellós. M'estic descarregant els capítols de Yuyu Hakusho i em plantejaré descarregar-me els de One Piece.\nPer cert, trobo que estaria bé que els capítols de Bleach també estiguessin en català (els pots treure de 3alacarta, però ja els estan esborrant).\nNicolas Boix 24 nov 2010 21:33:00\nERES UN CARCK TIOOO\ndomes te falta muntar la saga de el detectiu conan en catala.... seria una pasada...\nanuar1a 2 dic 2010 17:37:00\nets un mal parit tiu es fantastic lo que es fet\nAnónimo 14 dic 2010 1:05:00\nQuina pasada!! Genial tot això!!\nPodries pujar també la serie de Nana en català, no hi ha manera de poder trobar-la, ja que al 3xl han borrat gairebe tots els capítols.\nAnónimo 18 ene 2011 4:16:00\na veure si pot pujar la del detectiu conan y el blog una pasada\nAnónimo 22 ene 2011 22:03:00\nsiii! si pujesis detectiu conan series mes crack encara jajaja pero tagraeixo molt k hagis pujat els capitools aixi k ets un mega crack igualment ^^\nAnónimo 1 mar 2011 16:59:00\nes el millor!!\nper fi puc veure les series en catalaa\nMaikel 31 mar 2011 21:42:00\nHe Visto el Primer Captulo de Death Note Me Ha Paracido super Buena Esta Serie Anime..Continuare Viendola Bye Y gracias por subir Series Buenas La Otra Serie q me Encanta Es El Internado Laguna negra Lo Maximo Mas Finoooo!!!!\nAnónimo 25 abr 2011 19:23:00\nHola! Si us plau Óscar, podries pujar la serie de Detectiu Conan en CATALÀ...\nM'encanta el teu blog\nAnónimo 12 may 2011 15:58:00\noh deu meu trigun! de petit el veia y no menrecordava del putu nom moltes gracies!\nAnónimo 15 may 2011 16:22:00\nAnónimo 2 jun 2011 18:15:00\nNaaaaaaaaaaa, que grosooo! GRACIAS por FMA Brotherhood ♥♥\nAnónimo 29 jun 2011 3:05:00\nei company, estas fent una gran feina :D a mi m'agradaria a veure si puguessis pujar love hina en catala, inga merci crack ; )\nAnónimo 7 jul 2011 20:12:00\nsi pugiesis pujar bola de drac en catala lla seria l'hostia\nGabriel 10 jul 2011 12:06:00\njo et demanu siusplau qe pugis LOVE HINA, DETECTIU CONAN,BOLA DE DRAC y al nous capitols de ONE PIECE tiu serias el jefe MERSI.\nPol 16 jul 2011 23:05:00\nperò també podries posar FUSHIGI YUGI\nencara estaria millor.\nAnónimo 23 jul 2011 20:40:00\nes bonisiim!!! segueix aixii!!\neduardo 21 ago 2011 21:40:00\nEstic d'acord amb el Pol "Fushigi Yugi" seria una estrella mes al teu blog, i si tambe posesis ranma seria brutal nano. Estas fent un treball al.lucinant i weno segueix aiixi i moltes felicitats i graces per lesforç :)\nPol 29 ago 2011 23:26:00\nposa get bakers.\neduardo 31 ago 2011 0:46:00\nAaA sas kina serie seria bona pel blog tio!! la del detectiu conan esa series es brutal\nAlba Masnou 3 sept 2011 13:55:00\nGuau! És fabulós! Moltíssimes gràcies\nHi hauria manera que trobessis la sèrie Kochikame en català?\nÒscar 3 sept 2011 16:20:00\nHo afegeixo a la llista pero tardare una mica que estic penjant detectiu conan i get backers\nAnónimo 8 sept 2011 21:27:00\nNo tens les series de doremi o utena o sailor moon en catala? seria fàntastic! quin gran treball que has fet. Et felicito!\nAnónimo 12 sept 2011 0:43:00\nhe vist que as penjat series mitiques, i que per mi les millors del mon, i asobre en catala, era per saber quan tindras llest detectiu conan o si podries pujar doctor slum en catala\nÒscar 12 sept 2011 1:19:00\nEstic penjant detectiu conan pero megaupload va mol malament\nAnónimo 13 sept 2011 12:28:00\nok tranquil mercy,amb les series que as penjat lla tinc fins que acabi el curs\nJordi 28 sept 2011 15:10:00\nMOltes gràcies per penjar totes aquestes series i animes, segueix així!!!\nXemikah98 (Gran Fan Tuyo) 29 oct 2011 23:08:00\nMuy bueno los post pero t lo agradeceria mucho si pudieras poner unas series (por favor en catalan o castellano, preferible castellano)que son estas: Zatch Bell, Tiempos duros para rj berger. Bueno esto es todo gracias :D\nPol 4 nov 2011 22:44:00\nperquè one piece només és pot descargar?\nPol 4 nov 2011 22:49:00\nperque hi ha alguns animes que només és pot descargar?\nÒscar 4 nov 2011 23:00:00\nEn el link de megaupload surt el link del capitol a megavideo o tambe cambiant el codi final XXXXXXXX exemple: AY16MT81\nPol 12 nov 2011 23:09:00\nÒscar 12 nov 2011 23:25:00\nFuncionar funciona solo si megavideo lee los codecs del video\nPol 13 nov 2011 17:27:00\nposa bobobo sisplau\nAnónimo 7 dic 2011 18:43:00\ntu oscar pon la de BOBOBO\nAnónimo 20 dic 2011 22:51:00\nEstaria bé que posesis Yu-Gi-Oh si la tens i la pots penjar! Merci\nAnónimo 3 ene 2012 0:28:00\nSi poguessis penjar sèrie de "Utena" seria magnífic\nPol 4 ene 2012 10:46:00\nposa la llei de ueki sisplau\nAnónimo 8 ene 2012 11:56:00\n.. l`assumpte de que et façis amb un domini està molt bé . t'ho mereixes , esclar que t'ajudarem amb tot lo que poguem' ... mantent-nos informats!! gràcies atre Cop!!\nAnónimo 8 ene 2012 18:28:00\nsiusplau podriau posar la serie "LA MÀGICA DOREMI" k van fer fa poc en el club super 3\nAnónimo 20 ene 2012 15:24:00\nÒscar com ho faràs ara sense megavideo?\nMarc Fradera 23 ene 2012 17:19:00\nI pel que sembla, també sense Fileserver (han esborrat tots els capítols de One Piece).\nAnónimo 25 ene 2012 22:31:00\ntots el animes estan en megaupload o megavideo i m'agradaria k estiguesin en una altre pagina com fileserve o wupload per poder descarregaru, siusplau OSCAR\nPol 27 ene 2012 22:02:00\npodries posar a partir del 533 tots els de one piece sub español\nAnónimo 31 ene 2012 18:47:00\nAnónimo 31 ene 2012 18:48:00\nson animaciones hechas por mi\nAnónimo 21 feb 2012 9:28:00\nbon dia Oscar en dic Merçe, el primer donarte las gracias per el traball que estas fen per nosaltres aqui,respecta al teu nou domini escla que me agradaria ajudarte en que yo no se gaire pero puc aprende i mes per ayudarte ya que tu ens fas un gran fafo al nonarnos la oportunitat de poder veura el animes que tan ensegraden yo tinc alguna que altre serie en dvd original i un munt de conics manga si te interesa, i per ultim me agradaria que en dieses com puc fe per veure els capitul a parti del 340 en catala ya que el audi en surt en japones i e provat com li vares asplica a un comentari a colcu que li pasava el meteix lo de cuan esta en reproducsio o pausa de las dugas maneras prema al boto de la dreta del retoli par busca idioma pero no en surt el meu nevagado es el multimedia i e posat algun capitol dels que ya e vis i si que es segeixen escoltan en catala, com u puc fe sisplau? ayudem que estic em el recomcom de la seria jajajajaja i si ten que veurerla pel la tv tin que espera a la 1´40 de la matinada que es cuan la fan al k3 de dillun a dijous, bueno ya no te nolesto mes moltas gracies per tot espero que en diguis cosas aviat\nAnónimo 10 mar 2012 1:56:00\nOscar, teneis pensado resubir ranma i fushigi yugi? estaria muy agradecida ^^\nAnónimo 9 ago 2012 2:23:00\nAlgú sap si aquesta pàgina funciona encara?\nMerci i fins un altre\nAnónimo 13 sept 2012 11:58:00\nlos capitulos de descarga de one piece no funcionan lo podrias solucionar por favor


Wikiloc | Ruta La Torre de l'Espanyol - Font d'Anhorta - Ermita de Sant Antoni - La Mina\nLa Torre de l'Espanyol - Font d'Anhorta - Ermita de Sant Antoni - La Mina\nIgnasi i Maria\n288 112 103\nIgnasi i Maria Tots els drets reservats\nRuta fàcil i agradable pel terme de la Torre de l'Espanyol.\nAl sortir del poble per l'entrada principal, girem a mà esquerra seguint una carretera vella i gens transitada que ens porta fins a la font d'Anhorta. Seguim la carretera uns 300m més fins arribar a un encreuament, just després de deixar a mà esquerra una granja. En aquest punt girem a la dreta i seguirem uns 500m en aquesta pista asfaltada fins a xocar perpendicularment amb un nou camí en el qual haurem d'anar a mà dreta. Ara ja som al camí que ens durà a l'Ermita de Sant Antoni.\nSom a l'ermita al km 2,6 del track, ara és moment d'agafar el corriol, que comença amb forta pujada, i ens durà fins a la Mina. Seran uns 2km de camí boscós, estret i rocós. Una camí amb molt d'encant en el qual gaudirem en alguns punts de vistes al poble i de perspectives varies de la muntanya de lo Tormo.\nUn cop a la Mina ja només quedarà baixar uns 2km més per una pista asfaltada sense cap tipus de complicació.\nComençament corriol St. Antoni - La Mina\nLa vaig fer juntament amb Ignasi i Maria\nDemana a Ignasi i Maria que t'afegeixi com a company a aquesta ruta


IniciTURQUIARegió d'Anatòlia Central06 AnkaraLa indústria aeroespacial turca es va convertir en campiona de patents PCT de Turquia\n12/05/2022 06 Ankara, Regió d'Anatòlia Central, GENERAL, Defensa Aèria, PUNY, DEFENSA, TURQUIA\nSegons l'informe del lloc web "patenteffect.com", Turkish Aerospace Industries es va convertir en el campió de Turquia el primer trimestre del 2022 en les sol·licituds de patent internacional realitzades al Tractat de Cooperació en Patents (PCT).\nA partir del 2022, Turkish Aerospace Industries, que va fer 175 sol·licituds nacionals i 87 internacionals, va arribar a les 78 sol·licituds de models d'utilitat. 232 de les sol·licituds de models d'utilitat nacionals, internacionals i en els últims 3 anys. Turkish Aerospace Industries, que va rebre el "Premi a la millor invenció nacional de l'OMPI", el "Premi Sertaç Köksaldı a l'assoliment dels drets de propietat intel·lectual", els premis GRAN PREMI ISIF'19 i GRAN PREMI IFIA, respectivament, en anys anteriors, realitza estudis que augmentaran la patent. aplicació i qualitat.\nTot i que hi ha sol·licituds de patent per a l'ordinador de dades aèries, l'ordinador de vol, els sistemes de navegació i els sistemes d'aterratge utilitzats a ANKA, també hi ha sol·licituds de patent per al sistema d'augment de traça tèrmica que s'utilitzarà a ŞİMŞEK, mecanismes de control de vol a les aeronaus HÜRKUŞ i HÜRJET. A més, hi ha patents sobre nanomaterials, compostos i mètodes de fabricació additiva per produir peces estructurals d'avions.\nDirector General d'Indústries Aeroespacials Turques, Prof. Dr. Temel Kotil va parlar de la importància del Campionat de Patents PCT de Turquia de la següent manera: "Hi ha un augment significatiu de les nostres sol·licituds de patent cada any en comparació amb l'any anterior. Les patents són els indicadors més realistes del treball actual de les empreses i dels àmbits en què les empreses invertiran en els propers deu o vint anys. Les empreses que utilitzen correctament l'enginyeria de patents en aquest context destaquen respecte d'altres. Les patents són ingressos comercials directes i indirectes per a l'empresa. Avui dia, una gran part dels ingressos de les empreses es destinen a patents, models d'utilitat i marques, etc. van començar a formar actius intangibles. Per tant, les patents s'han de considerar com a recursos financers molt importants que es poden considerar com a inversions de futur”.\nLa indústria aeroespacial turca ha crescut un 2018% cada any en comparació amb l'any anterior en aplicacions nacionals, internacionals i de models d'utilitat des del 50. Si bé les indústries aeroespacials turques van aconseguir un augment del 2020% en el registre anual de patents el tercer trimestre del 2021 en comparació amb el 3, va presentar sol·licituds de patent internacional per a la protecció de patents a un total de 100 països a l'estranger durant el primer semestre del 2021.\nTAI ha tornat a ser campió de defensa i exportació d'aviació\nLes exportacions de la indústria de l'aviació i la defensa turca són de menys de 2 mil milions de dòlars\nLes exportacions de la indústria de l'aviació i la defensa turca van superar els 2 milions de dòlars\nS'ha obert la intersecció del pont de la indústria aeroespacial turca\nEls esquiadors dolorosos esdevenen campions de Turquia\nNexans Turquia és el campió d'exportació de la indústria del cable\nTurquia es va convertir en el Campió d'Europa en Xarxa de Vol\nVeribilim Yazilim es va convertir en campió de Turquia InovaLIG\nL'esquiador campió de Turquia es converteix en una mare protectora\nCooperació signada entre el Ministeri d'Educació Nacional i l'Oficina de Patents i Marques de Turquia\nCooperació entre Turquia i Ucraïna en tecnologies avançades, aviació i espai\nVisita al governador Davut Gül, un dels nostres lluitadors campions turcs de Sivas Demirspor\nBessons amb Sivas Demirspor és el Campió de Turquia\nL'equip nacional femení de voleibol de Turquia va derrotar l'última campiona olímpica de la Xina per 3-0


Zaragoza Protecció Animal (ZARPA) · ANIMALONS\nZaragoza Protecció Animal (ZARPA)\nApartado de correos, 11055\n50019 Saragossa (Espanya)\nAdopcions de Gossos: De dilluns a divendres de 17 a 21 h.\nAdopcions de Gats: De dilluns a divendres de 19 a 21 h.\nResta d'horari deixar missatge a la bústia de veu.\nL'Associació considera que els problemes de maltractaments, abandonaments i crueltats amb els animals són una qüestió educacional, per la qual cosa es durà a terme un programa amb tot tipus de campanyes educatives i informatives a diferents nivells.\nEl problema dels animals abandonats i maltractats és competència dels municipis, que han de complir i fer complir les lleis vigents i l'Associació vetllarà perquè assumeixin aquestes competències, col·laborant amb ells o denunciant en els casos d'incompliment.\nEls maltractaments i abandonaments dels animals són contraris a la llei i els seus autors han de ser sancionats, de manera que l'Associació realitzarà accions legals per intentar aturar aquests temes amb la col·laboració de totes les persones que vulguin presentar denúncies.\nEls naixements no desitjats provoquen excés d'animals i el seu conseqüent abandó, de manera que l'Associació recomana la majoria dels casos l'esterilització. L'Associació durà a terme campanyes informatives per donar a conèixer els diversos tipus d'esterilització i els seus avantatges.\nL'Associació podria tenir un Refugi propi per a animals abandonats.\nLa política pel que fa al funcionament d'aquest possible Refugi es recull en els següents punts:\n> Només es recollirien animals sense amo.\n> Els animals amb amo no serien admesos, si bé s'oferiria un servei d'ofertes i demandes per a la seva adopció.\n> L'Associació es declara contrària als sacrificis encara que l'animal tingui alguna deficiència o minusvalidesa física.\n> L'eutanàsia als animals que es trobessin en aquest Centre s'aplicaria només en els següents casos:\n- Animals que pateixin malalties incurables o irreversibles, en fase terminal, o que no tinguin possibilitats de sobreviure al Refugi, segons criteris estrictament veterinaris.\n- Animals extremadament agressius amb els seus congèneres o amb les persones, si no responguessin als tractaments o sistemes que milloressin el seu comportament, pel perill que suposaria la seva permanència a les instal·lacions de l'Associació.\n- Es fomenta l'adopció dels animals que es mantinguessin acollits a les seves instal.lacions. L'Associació realitzaria un seguiment de l'adaptació d'aquests animals adoptats, així com de la cura i atencions que aquests rebessin posteriorment per part dels seus nous amos.\nQualsevol persona pot ser soci de l'Associació mitjançant la sol·licitud d'inscripció, per una quota mínima mensual de 5 euros a pagar trimestralment.\nQualsevol persona, sigui o no soci, pot col·laborar amb l'Associació integrant-se en els diferents grups de treball que estan en marxa o participant en les tasques que es realitzaran al Refugi.\nL'Associació està oberta a la col·laboració amb les institucions i amb els grups i associacions afins per realitzar programes conjunts que tinguin com a finalitat la millora de les condicions de vida dels animals.


#330 Tatsumi & Masako, electrónica ambiental | ERA Magazine\n# «Disseny racional».\n# «Geometria organica».\n# «Retorica del espai».\n# «Arquitectura liquida».\n(Aiguamoll Records), 2018)


Edificada sobre un antic temple de l'any 935 l'església constava de tres naus i un absis central semicircular. Al segle XI s'hi va construir una església de tres naus de planta basilical,amb capçalera de tres absis semicirculars. També s'hi conserva una capella segurament baixmedieval.\nEl monestir de Sant Quirze de Colera és un dels conjunts monumentals medievals més impressionants de Catalunya. Està situat en una ampla vall, a pocs quilòmetres de Rabós, té per veïna la petita i igualment bella església de Santa Maria de Colera (segle XII) i estèticament sembla un grandiós monument als colors de la pedra de la contrada.\nEl temple antic sobre el qual es va construir l'església actual, consagrat l'any 935, constava de tres naus, absis central semicircular i dues absidioles laterals rectangulars. Al segle XI es va construir una església de tres naus de planta basilical, amb una capçalera formada per tres absis semicirculars. Per l'exterior, aquesta capçalera presenta decoracions llombardes d'una gran bellesa.\nEl temple té tres portes. Una és oberta amb posterioritat a la construcció de l'edifici, feta al segle XII amb motiu de la reconstrucció de l'angle nord-oest de la façana, que s'havia esfondrat. Les altres dues portes són una a la cara sud, d'un sol arc de mig punt adovellat, i l'altra a la façana nord, ara tapiada.\nTambé s'hi conserven una capella segurament baixmedieval, alguns elements del claustre i restes de les fortificacions del recinte monàstic, amb una torre de base rectangular en molt bon estat.\nActualment el conjunt està en fase de restauració.\nHorari d'estiu: Juliol i agost: de dijous a dimarts d'11.00 a 14.00 i de 16.00 a 19.00 hores; de l'1 al 15 de setembre: de dijous a dimarts d'11.00 a 13.00 hores.\nHorari d'hivern: Dissabte, diumenge i festius d'11.00 a 13.30 hores.\nAdreça:Camí de Rabós a Vilamaniscle, s/n\nTelèfon:972 563 082\nAdreça: Camí de Rabós a Vilamaniscle, s/n


Secció Excursionista Reus Deportiu: Sortida a Farena - Pinetell - Camí del Brugent\nEl Passat 13 de novembre la Secció va realitzar una sortida que s'iniciava a Farena i seguint diferents senderons fins arribar a El Pinetell, on vam esmorzar a la plaça Major. Un cop esmorzats vam sortir del poble tot seguint un camí que ens portava al Pas de l'Escleta i seguidament a la llera del Riu Brugent, que el vam passar tot traspassant dos passarel·les flotants de fusta fins arribar al Toll de l'Escletxa.\nUn cop creuats els ponts vam seguir el camí paral·lel al riu que va pujant aigües amunt i que en dos o tres ocasions ens fa traspassar la llera del riu Brugent i gaudir d'indrets amagats i molt bonics. Pel camí, a més a més, anem trobant les ruines d'antics molins paperers com el Molí del Castellà, el del Po, del Vilalta, del Borrós i el del Fort.\nFinalment arribem a la pista que ens portarà a Farena i que està just a l'encreuament d'una picifactoria, nosaltres a mitja pista agafem un senderó que ens porta directe al poble sense haver de resseguir tota la pista fins d'alt. Com sempr vam acabar amb un vermut i dinar de germanor a Farena.\nPublicat per Secció Excursionista Reus Deportiu a 11:47


Informació sobre l'adopció | Societat Protectora d'Animals de Mataró\nInformació sobre l'adopció\nA continuació, trobaràs la resposta a les preguntes més habituals que les persones s’acostumen a fer abans d’adoptar.\nTots els animals en adopció apareixen al web? Si\nÉs un web actualitzat diàriament? El web s’actualitza a diari.\nQui pot adoptar? Les persones majors de edat que es considerin adequats per adoptar, que signin un contracte d’adopció i paguin l’import de l’adopció.\nQuè s’ha de dur a l’hora de tramitar una adopció? El DNI vigent, passaport o carnet de conduir i els diners de la adopció. És important també dur els accessoris necessaris pel transport de l’animal (transportador, collar, corretja..).\nQuant costa l’adopció d’un gos? Cadell fins a 6 mesos 180€. Adults (a partir de 6 mesos), 100€. Gossos de la campanya ”Els que ningú vol”, 30€.\nQuant costa l’adopció d’un gat? Cadell fins a 6 mesos, 75€. Gats adults (a partir de 6 mesos), 50€. Gats de la campanya “Els que ningú vol”, 30€.\nFeu campanyes d’adopció? Podeu veure totes les campanyes que tenim vigents entrant aquí\nQui són “Els que ningú vol”? Són els gats i gossos geriàtrics, els malalts i els que els hi costa adaptar-se a la seva nova llar.\nQui són els gossos GPP? Són els gossos de les mal anomenades races potencialment perilloses.\nPodem adoptar un animal per fer un regal? L’adopció s’ha de formalitzar amb el futur propietari directament ja que el xip ha d’anar al seu nom.\nQuè inclou el preu de l’adopció? La primera vacuna, la desparasitació interna i externa, el xip i l’esterilització. En el cas de la campanya 'Els que ningú vol', si entreu aquí veureu quin suport dóna la protectora.\nTots els animals es lliuren esterilitzats? Gairebé sempre, tot i que pot ser que per problemes de salut o edat de l’animal (cadell) podria ser que no.\nQuè s’hauria de fer per esterilitzar-los si no ho estan? Quan adoptis, et donaran la data aproximada d’esterilització.\nI si no l’esterilitzo? L’SPAM podria retirar-te l’animal. És obligatori per llei que tots els animals es donin esterilitzats quan són adoptats.\nQuantes vacunes cobreix l’adopció d’un cadell? Com a mínim una: Si a l’animal se li han posat més vacunes, aquestes estaran incloses en el preu de l’adopció.\nAmb quina freqüència vacuneu? Les pautes veterinàries de l’SPAM són: cadells de menys de 4 mesos (3 vacunes i a l’any un recordatori); joves i adults (vacunació cada dos anys); adults de més de 8-9 anys (no es vacunen), animals amb malalties cròniques com leishmania, erliquia (no es vacunen).\nQuan em puc emportar l’animal a casa? En el moment de formalitzar l’adopció.\nReserveu animals? No.\nPuc tornat l’animal si no el puc atendre? Si.\nA quin cost? Si ho fas després dels 4 mesos de l’adopció, es paga el cost de l’entrada més el canvi del xip (s/ tarifes vigents). Si està acollit, en el moment que ho decideixis donat que no es paga el cost de l’entrada.\nPuc venir a visitar un gos adoptat i retornat al refugi? No.\nPuc disposar d’un període de prova abans d’adoptar? Es valorarà el cas amb els cuidadors. Existeix l’opció de contractes d’acollida i acollida terapèutica.\nSi tenim problemes de comportament o adaptació, tindrem suport? Cada cas es valorarà. Disposem de professionals que poden ajudar amb pautes per superar problemes greus de comportament.\nEls animals a casa d’acollida es poden veure? Consulta per telèfon al centre o contacta amb nosaltres. T’indicarem quan està previst que vinguin al refugi.


viurealspirineus 17:30 13/09/21\nPer aquesta via passen uns 500 camions diaris\nper reunio aran la demana parlar\nUn camió circula per la N-230 a l'entrada de Vielha / ACN\nLa síndica d'Aran, Maria Vergés, ha demanat una reunió amb la ministra de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana, Raquel Sànchez, per tractar el futur de l'N-230. La importància d'aquesta carretera s'ha incrementat els darrers anys, com a via de comunicació amb França a través del Val d'Aran, sobretot pel que fa al transport de mercaderies i al trànsit pesat, la qual cosa comporta el pas d'una mitjana de cinc-cents camions diaris per aquesta via. La síndica ha manifestat que l'N-230 compta "amb un llarg i complex historial" sent considerada, des de fa anys, com "una de les vies amb major sinistralitat d'Espanya".\nLa síndica d'Aran ha demanat una reunió amb la ministra de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana per a poder tractar sobre l'N-230 i els estudis de pas de la futura nova variant entre la boca nord del túnel de Vielha i la frontera amb França.\nLa síndica d'Aran, Maria Vergés, s'ha dirigit a la ministra de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana, Raquel Sánchez, per a sol·licitar una reunió amb ella en la qual poder tractar el futur condicionament de l'N-230, una via de gran transcendència per a la Val d'Aran.


Plafon led de 4 luces.\nMedidas 36cm. x 36cm.


La presidenta del PPCV critica que Puig "es limite a fer anuncis. El poble valencià no pot viure d'anuncis, necessita realitats"\n2 de gener de 2021 (12:03 CET)\nLa presidenta del Partit Popular de la Comunitat Valenciana, Isabel Bonig, ha afirmat que el PPCV "continuarà pensant en el millor per als valencians i donant la mà per a fer front a la pandèmia".\nBonig ha valorat el missatge de cap d'any del president de la Generalitat, Ximo Puig. "Ha estat un any en què ens ha marcat la Covid i coincidisc amb el president que el millor d'enguany ha estat la maduresa de la societat valenciana", ha assenyalat. Així, la presidenta del PPCV ha agraït "a tots els valencians que han seguit les recomanacions davant la pandèmia, a tot el personal sanitari, a les Forces i Cossos de Seguretat de l'Estat que han treballat i vetllat pel benestar de tots i al personal de serveis essencials". Bonig ha fet una crida a la prudència en l'entrada de l'any i ha enviat un missatge d'ànim als familiars de víctimes de la Covid i als qui estan barallant per deixar enrere la malaltia.\n"El que no puc compartir són els anuncis que sempre fa Puig, perquè el poble valencià no pot viure d'anuncis, necessita realitats", ha indicat. Sobre aquest tema, la presidenta del PPCV ha assenyalat que el cap del Consell anuncia una inversió europea "que depén de si s'aprova a Europa, i si no arriba aquests diners aquesta inversió quedarà en l'aire".\n"Hui li torne a dir a tots els valencians que el Partit Popular de la Comunitat Valenciana està al seu costat, que és responsable i que torna a donar la mà. El president parla de pactes, oportunitats i consensos, però rebutja tot el que proposa el PPCV. No importa, nosaltres continuarem pensant en el millor per als valencians i continuarem donant la mà", ha recalcat Bonig.\nLa dirigent popular ha indicat que des del PPCV volen "una educació en llibertat, destinar els diners de quiosquets i assessors a reactivar l'economia, resoldre el problema dels MIR, reforçar l'Atenció Primària i fer un pla urgent de coordinació amb els 24 departaments de salut que compte amb la sanitat pública i també la privada, perquè tot els recursos han d'anar destinats a fer front a la pandèmia".\nFinalment, Bonig ha llançat un missatge davant l'inici de 2021, desitjant el millor als valencians i que siga un any "de vida i esperança".


Taula parada. Bloc de Carrutxa: Sant Jordi 2012: llibres, dracs i projectes\nSant Jordi 2012: llibres, dracs i projectes\nAquest Sant Jordi, Carrutxa serà present a la festa. A Reus, amb la parada situada darrera de l’absis de la Prioral. A Cornudella, a través de l’activitat Descobreix el drac.\nPublicacions: la divulgació constant\nAny rere any, la parada serveix per oferir de manera explícita als reusencs una part de la feina que l’entitat ha fet durant els seus 32 anys de trajectòria: aquella que es pot trobar en les dotzenes de publicacions que ha editat fins avui sobre els diversos camps del patrimoni etnològic.\nEn uns temps en què sovint es parla de cultura en termes de despesa i de retallades, Carrutxa segueix creient en la funció de la cultura per al creixement personal i col·lectiu. Per això continuem treballant per oferir, a la ciutat i al territori on treballem, els resultats de les recerques que realitza l’equip de treball de l’entitat. Tal com s’ha afirmat sovint, conèixer com som i com hem arribat fins aquí– des d’aspectes tan diferents com l’aprofitament dels recursos, l’estructura social, les creences, les idees polítiques i les expressions col·lectives a través de la festa– ens ha de permetre tenir uns criteris més sòlids per decidir on volem anar com a societat.\nEls llibres són una de les formes de divulgació per les quals ha apostat Carrutxa per retornar a la societat els resultats de les recerques que realitzem, a més de moltes altres com les exposicions, les xerrades, les rutes comentades, les publicacions a la web, les intervencions als mitjans, etc. Els llibres permeten una divulgació permanent, consultable molt més enllà del lloc i del moment de la seva edició. Gràcies als canals de distribució, les publicacions de Carrutxa són adquirides actualment en petites i grans llibreries d’arreu dels Països Catalans. I, des d’allà, continuen fent la seva feina.\nPer això, aquest Sant Jordi hem fet èmfasi a recordar aquest bagatge de publicacions a través del perfil de Carrutxa al Facebook, sota l’epígraf Per Sant Jordi, llibres de Reus a la parada de Carrutxa (https://www.facebook.com/events/425647120795167/) Us convidem a visitar-hi un tast de 20 dels llibres editats els darrers anys i redescobrir aspectes com\nDescobreix el drac, a les escoles i a Cornudella de Montsant\nDesprés de tres edicions amb un notable èxit del programa de divulgació Descobreix el drac sobre el bestiari fantàstic a l'arquitectura –format per una conferència amb projecció d'imatges i una exposició itinerant–, Carrutxa va decidir l'any passat que calia deixar reposar un temps aquesta activitat de divulgació, que s'organitzava a l'entorn de Sant Jordi a Reus.\nAra, les persones interessades en aquest projecte poden accedir de manera gratuïta als recursos didàctics generats pel projecte a través del lloc web de l'entitat (http://www.carrutxa.cat/drac), els quals ja estan disponibles. És una activitat que es pot realitzar a nivell particular i que també estan duent a la pràctica diversos mestres i professors de la ciutat amb els seus alumnes.\nMentrestant, enguany Descobreix el drac s’ha traslladat a Cornudella de Montsant, amb el suport de l’Ajuntament de Cornudella de Montsant. Els dies 22 i 23 l’exposició es podrà visitar a la Sala d’Exposicions municipal. I el dia 24 a la tarda es farà l’activitat amb els alumnes tant de l’Escola Dr. Aiguadé i Piñol com al SIN Montsant de Cornudella.\nLa conferència amb projecció d'imatges sobre el bestiari fantàstic està adaptada als nivells de Primària i Secundària. S’hi donaran a conèixer les característiques i atributs tant d’aquells animals fantàstics (dracs, serpents, bèsties híbrides…) com d’aquells animals reals –com ara àligues o llegons– a qui se’ls atribueixen propietats fabuloses segons la creença popular. Tot plegat, acompanyat d’imatges recollides d’elements decoratius arquitectònics –trucadors, arcs de balcó, gàrgoles– de pobles del Priorat, principalment. A més, l’activitat es complementa amb un mapa de la vila de Cornudella on hi ha ubicats més d’una desena d’elements i que pot ser un recurs perquè els xiquets i xiquetes els localitzin dins de la trama urbana.\nProjectes per treballar\nAlhora, a Reus, enguany la manca d'acord amb Cultura ha impossibilitat la programació d'una nova ruta adreçada als escolars durant Sant Jordi.\nDes de l'entitat s’havia començat a treballar en una nova activitat, en la mateixa línia de combinar una sessió amb projecció d'imatges i una ruta pels carrers del nucli antic, adaptant l'activitat als diferents nivells de Primària i Secundària. Per a fer aquesta activitat –tant pel que fa a l'espai de realització, com a la producció dels materials digitals o sobre paper– l'entitat necessitava ajut econòmic i d’infraestructura.\nA data d'avui, Carrutxa no ha aconseguit aclarir quin és el grau de col·laboració per part de la regidoria de Cultura de l'Ajuntament de Reus per als nostres projectes relacionats amb la difusió del patrimoni cultural de la ciutat. Per aquest motiu, l'entitat ha optat per no programar activitats específiques adreçades a les escoles durant la diada de Sant Jordi.\nEn siguin conscients o no els seus responsables, aquesta manca de definició en les polítiques culturals municipals perjudica els reusencs. El projecte no realitzat que acabem d’esmentar n’és només un exemple. No es tracta de marejar la perdiu, repartir bones paraules i anar perdent el temps. Es tracta de saber cap on es vol treballar i amb quins mitjans. Sense un plantejament clar, és impossible l’esforç col·lectiu per fer res.\nMentre es decideixen, però, a Carrutxa continuem treballant, amb tots els mitjans –humans, materials, econòmics– que puguem. Perquè creiem fermament en l’obligació de contribuir al coneixement i al debat col·lectiu.\nPublicat per Montserrat Flores Juanpere a 18:19


Suzanne - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDisc de gramòfon canadenc\nSuzanne és una cançó escrita pel poeta canadenc i músic Leonard Cohen. La lletra té el seu origen en el poema "Suzanne Takes you down" inclòs en el llibre de poemes Parasites of Heaven (1966), com moltes altres peces del seu primer àlbum Songs of Leonard Cohen. Aquesta cançó va ser enregistrada per Judy Collins el mateix any que va aparèixer el recull i per Noel Harrison i el mateix Cohen el 1967.\nLeonard Cohen precisava, en una entrevista per a la BBC el 1994, que la cançó parla d'una trobada que va tenir amb Suzanne Veral, l'esposa de l'escultor Armand Vaillancourt. L'escena passa a Montreal, com ho testimonien diversos elements: el riu Sant Llorenç i la petita capella al costat del port, anomenada Notre-Dame-de-Bon-Secours, que li toca el sol de llevant. Suzanne Verdal va ser entrevistada per la CBC el 2006, quan vivia dins del seu cotxe a Venice Beach, Califòrnia i afirmava que no va tenir mai relacions sexuals amb Cohen, contràriament a allò que diverses interpretacions de la cançó ens porten a pensar. Cohen mateix va dir el 1994 a la BBC que només havia recreat un encontre carnal imaginari amb Suzanne Verdal. Va afegir que mai van tenir l'ocasió ni les ganes de comprometre's en una relació. Verdal, al seu torn, va dir que havia trobat dues vegades Cohen després que la cançó hagués tingut èxit: una vegada després d'un concert en els anys 1970 i una altra durant la dècada de 1990 quan Cohen no li va dir res, potser perquè no la va reconèixer.\nSuzanne ha estat versionada per diferents artistes, entre els quals destaquen:\nJudy Collins en l'àlbum "In My Life" (1966).\nHerman van Veen versionada a l'holandès en el single "Suzanne" (1969).\nFabrizio de André versiona Suzanne a l'italià al single Suzanne/Giovanna D'Arco (1972); la cara B conté una altra versió de Cohen, de la peça Joan of Arc.\nJoan Baez en tres àlbums diferents, així com en el concert de Bob Dylan de Renaldo & Clara.\nNeil Diamond en l'àlbum Stones (1971).\nRoberta Flack en l'àlbum Killing Me Softly (1973).\nPeter Gabriel en l'àlbum d'homenatge Tower of Song (1995).\nGenesis (un grup nord-americà dels anys 1960, que no s'ha de confondre amb l'homònim anglès i més conegut), com a cara B del single Angeline (1968).\nGeorge Hamilton IV en l'àlbum In the 4th Dimension (1969).\nNana Mouskouri en l'àlbum Fille du Soleil (2002).\nGeoffrey Oryema en l'àlbum d'homenatge I'm Your Fan (1991).\nPearls Before Swine en l'àlbum Balaklava (1968).\nNina Simone en l'àlbum To Love Somebody (1969).\nFairport Convention en l'àlbum "Fairport Convention - FC" (1968).\nEl músic findlandès Hector va fer una versió en fines.\nLa cantant francesa Francoise Hardy va gravar la traducció francesa de la cançó en el seu àlbum de 1968 Comment te dire adieu.\nToti Soler en va fer una versió catalana el 1972.\nBomb en l'àlbum Hate-Fed Love (1992).\nEn el film Salvador apareix també una versió de Suzanne.\nTot i que no es pot considerar estrictament una versió, el tema Hope del grup estatunidenc R.E.M. (de l'àlbum Up, 1998) està tan explícitament inspirat en aquesta cançó, que la mateixa banda decidí compartir els crèdits de composició amb Leonard Cohen.\n, Lletra extreta dels arxius de Leonard Cohen\nLa història de "Suznne"; The National (CBC)\nIntroducció a "Suzanne Takes You Down" per E. Ethelbert Miller\nTranscripció de l'entrevista a la BBC de Suzanne Verdal McCallister\nReferències a la cultura pop\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Suzanne&oldid=21295450»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 juny 2019 a les 00:52.


Romina Krieger + Sergi Vicente\nAmb el títol de 'Melancolia', ens arriba aquest recital a càrrec d'una soprano, acompanyada a la guitarra per Sergi Vicente. El programa el formen composicions americanes, d'autors com Ginastera, Villa-Lobos o Guastavino, entre d'altres. Es tracta d'una de les diverses propostes que podem trobar tots els dissabtes a la tarda al Palau Gomis, la seu del Museu Europeu d'Art Modern.


Llegeix més sobre L'ABS Ribes-Campdevànol començarà a vacunar a persones amb dependència i a majors de 80 anys\nL'ABS Ribes-Campdevànol farà Tests d'Antigènics Ràpids als membres de les meses electorals del 14F\nEs faran entre l'11 i 12 de febrer, prèvia programació\n08/02/2021.- Aquest diumenge 14 de febrer hi ha eleccions al Parlament de Catalunya i hi haurà ciutadans que hauran d’anar a les meses electorals dels col·legis. Davant la situació de pandèmia que estem vivint a causa de la Covid-19 s’ha decidit fer, de forma opcional o voluntària, una Test Antigènic Ràpid (TAR) a tots els membres de la mesa i també els primers substituts.\nLlegeix més sobre L'ABS Ribes-Campdevànol farà Tests d'Antigènics Ràpids als membres de les meses electorals del 14F\nLlegeix més sobre L'Hospital de Campdevànol reprèn l’activitat i ja començarà a fer cirurgia amb ingrés la setmana que ve\n03/02/2021.- L’ABS Ribes-Campdevànol té integrada la figura del treballador social en els centres d’atenció primària des de fa dos anys, amb una clara intenció de donar una atenció orientada a les necessitats de les persones. La població en general no té la sensació que els dos àmbits, salut i treball social, van agafats de la mà i tenen efectes directes en la salut, però és així: s’ha demostrat que les persones depenents, que viuen soles i amb pocs recursos econòmics, tenen un índex de mortalitat més alt, i sobretot afecta a gent envellida.\nLlegeix més sobre La integració del Treballador Social als CAP de Ribes i Campdevànol\nEstudiants d'Infermeria de la UVic fan pràctiques a l'Hospital de Campdevànol\nTambé les hi fa una estudiant en Tècnic Auxiliar en Cures d'Infermeria de l'IES La Garrotxa\n01/02/2021.- L’Hospital de Campdevànol acull des de fa unes setmanes a tres estudiants en pràctiques del Grau d’Infermeria de la Universitat de Vic, que actualment estan cursant el tercer curs, i a una estudiant de Tècnic Auxiliar en Cures d’Infermeria de l’Institut La Garrotxa. Es tracta de Marc Adame, que fa pràctiques a la Unitat Quirúrgica, Asmaa Boutyarzisse i Rut Comas, que les fan a Urgències, i Aina Orriols, de l’IES Garrotxa, que les fa a planta.\nLlegeix més sobre Estudiants d'Infermeria de la UVic fan pràctiques a l'Hospital de Campdevànol\nPla de millora al centres d'atenció primària de Ribes i Campdevànol\nEntre atres coses s'ha adquirit equipament per a videoconferències i un electrocardiograma portàtil\n27/01/2020.- Els Centres d’Atenció Primària de Ribes i Campdevànol han estat objecte del Pla de Millora executat pel Departament de Salut que, entre altres coses, ha suposat d’adquisició d’equipament per a videoconferències i un aparell d’electrocardiograma portàtil. Els treballs es van portar a terme durant el darrer trimestre de l’any passat.\nLlegeix més sobre Pla de millora al centres d'atenció primària de Ribes i Campdevànol\nLlegeix més sobre Es comença a vacunar els professionals sanitaris de l'Hospital de Campdevànol i de l'Atenció Primària Ribes-Campdevànol\nLlegeix més sobre L’Hospital de Campdevànol inverteix en deu equips de purificadors d’aire per garantir la seguretat i la qualitat de l’ambient\nL'Hospital de Campdevànol torna a admetre ingressos de pacients no Covid-19\nLa recuperació d'una vintena de professionals afectats per la Covid ha estat clau per prendre la decisió\n04/01/2021.- L'Hospital de Campdevànol torna a admetre ingressos de pacients no Covid-19 des del dissabte. El passat 2 de desembre, després de detectar un brot intrahospitalari que va afectar una trentena de professionals i a alguns pacients, es va decidir derivar a tots els malalts no Covid-19 a altres hospitals com els d’Olot o Girona, amb l’únic objectiu de garantir la salut de tots els pacients. Un mes després, el brot es dona per tancat i s'ha pogut recuperar bona part de la plantilla, ja que actualment hi ha onze treballadors infectats que s'estan recuperant.\nLlegeix més sobre L'Hospital de Campdevànol torna a admetre ingressos de pacients no Covid-19\nNahel Puigmartí Cabrera de Queralbs és el primer nadó de l'any del Ripollès nascut a l'Hospital de Campdevànol\nEl nen va pesar 3,690 kg i va arribar en un part sense complicacions\n03/01/2021.- Ahir dia 2 de gener de 2020 va nèixer el primer nadó de l’any del Ripollès a l’Hospital de Campdevànol.\nEs tracta de Nahel Puigmartí Cabrera i va arribar a les 20.45h del vespre en un part natural i sense complicacions. El nen va pesar 3,690 kg. Els pares són Rosa America Cabrera Gutierrez i Abraham Puigmarti Otero i viuen a Queralbs.\nLlegeix més sobre Nahel Puigmartí Cabrera de Queralbs és el primer nadó de l'any del Ripollès nascut a l'Hospital de Campdevànol


Terrines de gelat d'1 litre - Mercadona\nArriben les vacances i ara tenim més temps per a gaudir de les coses de sempre, com ara veure una bona pel·lícula, l'última sèrie que has descobert, llegir un llibre apassionant o conversar amb els teus alhora que assaboreixes el teu gelat preferit. El millor de tot és que tens una varietat increïble de gustos per triar.\nGelats de terrina d'1 litre, disponibles en una àmplia varietat de gustos\nTria el teu gust favorit i assaboreix aquest gelat que t’has ben guanyat:\nGelat de 3 gustos: xocolata, vainilla i maduixa, tradicions que no fallen mai.\nGelat de vainilla praliné pacanes: si t'agrada un punt més sofisticat, amb xarop de caramel i nous pacanes.\nGelat de xocolata trossets: gelat de crema de xocolata i trossets amb gust de xocolata.\nGelat de Stracciatella: un altre plaer habitual per als amants del gelat.\nGelat de Caputxino: gelat de cafè i gust de nata, amb xarop de cafè i grans de xocolata amb cafè.\nGelat de maduixa: un altre gust clàssic que sempre té èxit... i amb trossets de maduixa.\nGelat de Nata, galetes cacau: una combinació seductora, amb crema de nata i gelat de crema de xocolata amb gust de galetes de cacau\nGelat Ou de xocolata: gelat amb gust de xocolata blanca i amb crema de cacau i avellanes.\nSi busques gelats molt refrescants i divertits, aquí tens els nostres Popitos Flash.