Badosa es desfà de Krejciková i jugarà els quarts d’Indian Wells contra Kerber | J.M | BARCELONA | Tennis | L'Esportiu de Catalunya\nBadosa es desfà de Krejciková i jugarà els quarts d’Indian Wells contra Kerber Badosa es desfà de Krejciková i jugarà els quarts d’Indian Wells contra Kerber Badosa es desfà de Krejciková i jugarà els quarts d’Indian Wells contra Kerber Badosa es desfà de Krejciková i jugarà els quarts d’Indian Wells contra Kerber + Badosa es desfà de Krejciková i jugarà els quarts d’Indian Wells contra Kerber E-mail\nBARCELONA - 13 octubre 2021 10.50 h\nCop de revés de Paula Badosa EFE/EPA/RAY ACEVEDO.\nBadosa es desfà de Krejciková i jugarà els quarts d’Indian Wells contra Kerber Badosa es desfà de Krejciková i jugarà els quarts d’Indian Wells contra Kerber Badosa es desfà de Krejciková i jugarà els quarts d’Indian Wells contra Kerber Badosa es desfà de Krejciková i jugarà els quarts d’Indian Wells contra Kerber Badosa es desfà de Krejciková i jugarà els quarts d’Indian Wells contra Kerber E-mail\nPaula Badosa (21) ha vençut aquesta matinada a la txeca Barbora Krejciková (3) per 6-1 i 7-5 en una hora i 25 minuts jugant a un gran nivell i exhibint la seva dreta demolidora i s’ha plantat als quarts de final del WTA 1.000 d’Indian Wells. La veterana alemanya Angelique Kerber (10), que ha eliminat a la botxina de Garbiñe Muguruza, l’australiana Alja Tomljanovic, per 6-4 i 6-1, serà la rival de Badosa en els quarts de final. Els altres tres encreuaments són: Kontaveit-Jabeur; Azarenka-Pegula i Rogers-Ostapenko.\nKrejcikovà, la vigent campiona de Roland Garros, tant del quadre individual com del de dobles i número 5 del món, s’ha vist desbordada pel joc agressiu però alhora mesurat de la de Begur, que ha completat un primer set per emmarcar amb 3/3 en pilotes de trencament i sense cedir ni una sola pilota de break. Krejciková ha reaccionat en el segon acte i s’ha situat per davant (3-2). Ha trencat dos cops el servei de la catalana (2/2), però Badosa ha ressorgit amb tres trencaments més.\nEn el quadre masculí, Albert Ramos ha perdut els setzens de final davant del georgià Nikoloz Basilaxvili tot i haver començat el partit molt bé: 4-6, 7-6 (2) i 6-2 en 2h23.\n🇪🇸 V A M O S 🇪🇸@paulabadosa scores her fourth Top 10 win of the season after upsetting No. 3 seed Krejcikova 6-1, 7-5.#BNPPO21 pic.twitter.com/NfJ2oQI6vq


Novetats "La Vallesana" - Pàgina 17 - Transport.cat\nHora i data actual: Dijous 26/11/2020 7:08\nEntrada Autor: trainman » Dimecres 09/12/2015 14:25\nYa se conocen los horarios de la B5. Entra en servicio mañana día 10\nhttp://upload.ripollet.cat/FILES/PDF/ri ... 171115.pdf\nEntrada Autor: Granolleri » Dijous 10/12/2015 18:08\nAvui he agafat l'expedició de les 11:40 amb sortida de la cocapital del Vallès Occidental.\nEl vehicle assignat avui era el 2926. He sigut l'únic viatger. En general una línia totalment desconeguda per als viatgers, i amb aquesta freqüència de pas no aixecarà mai el vol. M'ha explicat la conductora que hi havia gent que al veure l'autobús i veure que posava B5 l'advertien que portava erròniament el teleindicador... respecte a l'horari, sobra temps per tot arreu.\nEntrada Autor: Renfe445 » Dijous 10/12/2015 18:19\nGranolleri ha escrit: M'ha explicat la conductora que hi havia gent que al veure l'autobús i veure que posava B5 l'advertien que portava erròniament el teleindicador...\nEspera, espera, espera... ¿En serio?\n¿Publican los horarios en los paneles de las paradas, ponen folletos en otras líneas de la compañía?\nEntrada Autor: sag470 » Dijous 10/12/2015 20:55\nEn la web aun no han colgado la nueva línea. Tan solo lo nombran como noticia. Es un problema la poca publicidad del servicio.\nEntrada Autor: Granolleri » Dijous 10/12/2015 22:02\nRenfe445 ha escrit: ¿Publican los horarios en los paneles de las paradas\nSí, a les parades han posat l'indicatiu de línia i l'horari.\nponen folletos en otras líneas de la compañía?\nNi idea. El bus de la B5 sí portava els horaris penjats de la línia.\nEntrada Autor: Renfe445 » Dijous 10/12/2015 22:27\nUn poco raro que la gente diga que tienes el cartel de destino del autobús mal puesto, ¿no crees?\nEntrada Autor: Granolleri » Dijous 10/12/2015 22:31\nRenfe445 ha escrit: Un poco raro que la gente diga que tienes el cartel de destino del autobús mal puesto, ¿no crees?\nSí, però si a Barcelona costa que la gent conegui i entengui els canvis, al Vallès amb nul·la publicitat encara més. Veurien que el bus posa que va a Ripollet i el B5 no els hi quadrava ja que esperen que posi B2.\nEntrada Autor: Renfe445 » Dijous 10/12/2015 22:49\nEntiendo. Al no anunciar bien la nueva línea, pues pasa lo que pasa, que pasa desapercibida.\nEntrada Autor: ferran6420 » Divendres 11/12/2015 14:17\nAmb la A6 passa el mateix. Ara arriba al Tibidabo i no hi ha gairebé gens de publicitat...\nEntrada Autor: Miquel » Divendres 11/12/2015 14:29\nferran6420 ha escrit: Amb la A6 passa el mateix. Ara arriba al Tibidabo i no hi ha gairebé gens de publicitat...\nEstà permès usar la A6 validant a Barcelona i baixant a Tibidabo, o només és per als de Sant Cugat?\nEntrada Autor: sag470 » Divendres 11/12/2015 17:52\nEn teoria están permitidos los trayectos dentro de la misma población. Otra cosa es que se permita.\nhttp://mou-te.gencat.cat/cercaHoraris.d ... =cat&sup=8\nEntrada Autor: Miquel » Divendres 11/12/2015 22:30\nsag470 ha escrit: En teoria están permitidos los trayectos dentro de la misma población. Otra cosa es que se permita.\nEs que el conductor ho permet? Jo aquesta norma no li veig gaire sentit, més en línies com la A6 i A7, que van desertes (avui mateix, l'A7 del migdia direcció Lesseps l'he caçat corrent per la Ronda i no pel passeig ja que baixava buit) i tenir passatge local li faria pujar l'afluència una miqueta. Estaria bé usar l'A6 per anar a la zona de la gossera o al Tibidabo mateix validant a Barcelona.\nEntrada Autor: Adolescent barceloní » Divendres 11/12/2015 22:40\nA mi em va dir un company que la A6 acceptarà passatge entre Tibidabo i la Ronda, ja que no hi ha transport integrat a l'Arrabassada.\nEntrada Autor: sag470 » Divendres 11/12/2015 23:08\nNorma o no, he vist pujar gent en trams "prohibits" a la A6 fent Lesseps-VistaRica, la A7 CanColl-Cerdanyola i Vall Hebron-Ctra.Horta. Aquestes línies fan el que volen, per exemple, mai he passat per la parada pg.V.Hebron, 66 de la A7 ja que sempre puja per Vallcarca (a vegades para a l'Hospital). Igual que amb la A6, mai l'he vist passar per av.Gràcia anant directe a rbla.Celler.\nTrajecte així hi ha molts, el trajecte Bcn-Aeroport de Mon-bus està prohibit i hi ha molta gent que el realitza. Alres casos, Sagalés per anar de Tetuan a Fabra i Puig o Sagalés de pl.Vila de Sta.Coloma fins Bosc Llarg.\nEntrada Autor: Adolescent barceloní » Divendres 11/12/2015 23:12\nEl cas és que el trajecte Barcelona-Montcada, Montcada-Montcada i Barcelona-Barcelona sí està permès en algunes línies, però no sé quines.\nEntrada Autor: sag470 » Divendres 11/12/2015 23:26\nPer norma general, les línies de TiS no poden fer trajectes dins de la AMB. Demà intentaré endevinar quines tenen autorització dins.\nsag470 l’ha editat per darrera vegada el dia: Dissabte 12/12/2015 14:17, en total s’ha editat 1 vegada.\nEntrada Autor: ferran6420 » Dissabte 12/12/2015 13:17\nEl conductor del A6 em va dir que accepta viatgers del Tibidabo cap a BCN i viceversa, de fet a les maquines està programat el trajecte amb el cost corresponent a 1 zona: 2.15. A més no tindria sentit que estigués prohibit ja que al costat de la cruïlla al Tibidabo hi ha una instal·lació on a la expedició de les 16 sempre es puja gent. Si estigués prohibit es deixaria tirada a aquelles persones.\nOffTopic: Alguns Sagalés accepten passatge desde Fabra fins a Tetuan i viceversa.\nEntrada Autor: Miquel » Dilluns 14/12/2015 23:25\nAvui he vist l'A7 al Passeig de la Vall d'Hebron cap a Cerdanyola passejant aire. He vist més cops un A7 últimament en 2 mesos que en tota la meva vida.\nSuposo que para a totes les parades que hi ha pel camí tot i que no estn senyalitzades, no?\nEntrada Autor: sag470 » Dimarts 15/12/2015 21:36\nDoncs la A7 només realitza una parada al pg.Vall d'Hebron, on està la benzinera Galp. Aixó de manera oficial.\nEntrada Autor: Ecomobisostrans » Dilluns 08/02/2016 10:44\nAdolescent barceloní ha escrit: El cas és que el trajecte Barcelona-Montcada, Montcada-Montcada i Barcelona-Barcelona sí està permès en algunes línies, però no sé quines.\nA les que passen per Sant Pere de Reixac segur (Hi ha la BCN-Granollers per St.Adrià i crec que alguna més), perquè allà no hi arriben TMB ni tusgsal.


Batech, polos molt ‘tecnològics’\nEls avenços de la tecnologia tenen un impacte directe en la nostra vida, fins i tot en camps que ens passen més desapercebuts. És el cas de la moda, que també s’alimenta dels avenços tecnològics per a fabricar teixits capdavanters. Partint d’aquesta premissa, va néixer Batech, una empresa catalana que fa servir teixits tècnics per a fabricar roba de cada dia.\nDe moment, l’empresa s’ha centrat a fabricar polos per a l’estiu. Entre els avantatges tècnics, fa servir un teixit que ajuda a minimitzar els efectes de la calor amb més bona transpiració, s’eixuga quatre vegades més de pressa que un teixit normal, porta aplicats teixits ultraviolats que protegeixen del sol, és antibacterià, fet que permet de reduir la pudor, no pesa tant i no s’ha de planxar. Totes aquestes utilitats ens les explica Santi Simón, un dels socis i fundadors de l’empresa.


Taller: Un mussol d’hivern\nLa maledicció de la Flor Daura. Any nou xinés 2020\nTaller infantil: Fer un teatre d’ombres xineses!. Any nou xinés 2020\nCautivos en la arena. Documental programa Memòria Històrica\n19, 20.30 i 22h\nCasa de Muñecas. Escola de Teatre Carro de Baco\nConcert Laura Lázaro\nConcert Solidari: Apto para el Consumo. Projecte 12 mesos solidaris\nLos conciertos de El 9 Carrer: Mr. D\nDiàleg “d’invertides a Lesboterroristes” amb la participació d’Elena Longares i concert de Laura Socaixina\n12, 17, 18.30 i 20h\nConcert Martín Bit\nArticle anteriorQuè fer a Santa Coloma de Gramenet el 24, 25 i 26 de Gener\nSegüent articleSe presenta el proyecto A-Porta, un recurso de la CONFAVC para contra la pobreza energética en Santa Coloma


Badanotis :: El mag Murphy, premi Li-Chang atorgat pel públic de la Gala Internacional de Màgia celebrada aquest cap de setmana\nEl mag Murphy, premi Li-Chang atorgat pel públic de la Gala Internacional de Màgia celebrada aquest cap de setmana\nEl festival ha aconseguit un alt nivell d'espectadors amb ocupacions que pràcticament arriben al total de les entrades disponibles venudes\nRedacción - 25/02/2014 05:16\nEl Festival Internacional de Màgia-XIV Memorial Li-Chang, que se celebra durant tot aquest mes de febrer a Badalona, ha aconseguit un alt nivell d'espectadors amb ocupacions que pràcticament arriben al total de les entrades disponibles venudes. Les quatre representacions de la Gala Internacional de Màgia, que ha tingut lloc aquest cap de setmana al Teatre Zorrilla, i l'espectacle del Mag Lari al Teatre Blas Infante del dia 9 de febrer han penjat el cartell d'exhaurides les localitats.\nFins al moment present, i quan encara queda una setmana de certamen, més de 2.000 espectadors han passat pels diferents escenaris del Festival. Es tracta d'una xifra superior a l'edició de l'any passat.\nTambé hi ha hagut més assistència a les activitats que s'han desenvolupat en els centres cívics, biblioteques i a l'Espai Betúlia. Es calcula que més de 1.400 persones han participat en alguna de les xerrades, tallers, o trobades que s'han organitzat en aquests espais.


[+] Kunst (3)\n[+] Sehenswürdigkeiten (3)\nKloster San Francisco. Morella.\n…Calle Hospital, s/n. 12300. Morella. Castellón-Castelló. (Autonome Gemeinschaft Valencia) http://www.morellaturistica.com. Dieses Kloster ist in seiner Aufteilung jedem anderen Franziskanerkloster identisch. Die Hauptgeb…\nErzpriesterliche Kirche Santa María La Mayor. Morella.\n…Placeta de la Iglesia s/n. 12300. Morella. Castellón-Castelló. (Autonome Gemeinschaft Valencia) www.morellaturistica.com. Morella-Kirche. Sie stammt aus dem 13. Jahrhundert und vereinigt verschiedene architektonische Sti…\nErzpriesterliche Kirche Sant Mateu. Sant Mateu.\n…Calle Santo Domingo s/n. 12170. Sant Mateu. Castellón-Castelló. (Autonome Gemeinschaft Valencia) E-Mail: infoturisme@santmateu.com. turismosantmateu.es/iglesia-arciprestal/. Die Sakralarchitektur von Sant Mateu. Die erzp…


El periodista Carles Capdevila donarà la benvinguda als nous residents de l’Hospital Germans Trias | InfoICS\n← Professionals dels centres de l’ICS doblen esforços en la lluita contra el tabac durant la Setmana Sense Fum\nEls nous metges residents a l’Atenció Primària de la Metropolitana Nord escullen el seu centre docent →\nEl proper dijous 2 de juny a les 10 h tindrà lloc l’acte de benvinguda dels nous metges, farmacèutics i llevadores residents de l’Hospital Universitari Germans Trias i Pujol. L’acte comptarà amb la presència del filòsof i periodista Carles Capdevila, que exercirà de conferenciant convidat i obrirà l’acte amb la ponència que porta per nom La bona comunicació també cura.Com cada any, la benvinguda se celebrarà a la sala d’actes de l’hospital i comptarà també amb la presència de Jordi Ara, director gerent de l’Hospital Germans Trias; Beatriu Bayés, directora de l’hospital; Clara Pujol, directora assistencial de l’ICO Badalona; Agustín Urrutia, director Mèdic de l’hospital; Lluïsa Garcia, adjunta de processos transversal i urgències; i Jordi Bonal, coordinador de Docència Postgraduada.\nUn any més, Germans Trias es consolida com a centre de referència en medicina, infermeria i llevadores. Enguany s’incorporen un total de 65 residents: 55 professionals mèdics, tres professionals de Farmàcia i quatre d’Infermeria. També es donarà la benvinguda a 10 residents de Medicina Familiar i Comunitària.\nFormant especialistes des de 1985\nL’Hospital Germans Trias porta 31 anys formant especialistes i, en els últims anys, s’està consolidant en la tria de places dels MIR que tenen millors notes. Així, en els darrers cinc anys, l’elecció de Germans Trias entre els primers 1000 MIR ha passat d’un 20% a un 29%. A més, els MIR han triat l’Hospital Germans Trias abans que s’omplissin les places d’altres hospitals que històricament s’escollien primer.\nAquesta entrada s'ha publicat en Notícia i etiquetada amb Carles Capdevila, Gerència Metropolitana Nord, Hospital Germans Trias, residents ICS. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Història medieval i arqueologia del paisatge a Europa: de març 2005\ndiumenge, de març 06, 2005\nMorphogenèse du village médiéval (IXe-XIIe siècles). Actes de la table ronde de Montpellier. 22-23 février 1993, Cahiers du Patrimoine, Montpeller, 1996, pàgs. 299.\nEls historiadors han mostrat l'existència d'una lenta creació de l'hàbitat pobletà 'modern' agrupat al voltant de l'església, de la plaça o del castell, amb una xarxa de carrers estable i de cases duradores. El període medieval, especialment quan hi hagué la gran expansió dels segles X-XII, fou un moment determinant en la formació dels pobles actuals. Actualment convé de fer una anàlisi plurisdiciplinària d'aquesta realitat.\nContingut: Introducció a la problemàtica del col·loqui (M. Bourin). Els mons septentrionals (estudis de Meulemeester, Nitz, Bourgeois, Zadora-Rio). Els mons meridionals (estudis de Martin, Menant, Lagrue, Bonnassie, Cursente). El Llenguadoc (estudis de Durand, Pawlowski, Debax, Cazes, Baudreu, Journot, Fabre, Schneider, Lochard). Debats.\nposted by Jordi Bolòs | 9:44 a. m. | 0 comments\nJean Guilaine (dir.), Pour une Archéologie Agraire. À la croisée des sciences de l'homme et de la nature, Armand Colin, París, 1991, 576 pàgs.\nLes recerques creuades que uneixen, en una mateixa investigació, arqueòlegs i estudiosos del medi permeten de dibuixar els grans trets característics d'una arqueologia agrària, disciplina que intenta d'aprofundir les relacions entre les comunitats pageses i llur espai, des del neolític fins als nostres dies.\nAlguns capítols: M. Guy - M. Passelac, "Prospection aérienne et télédétection des structures parcellaires"; Jean-Marie Pesez, "Outils et techniques agricoles du monde médiéval"; É. Zadora-Rio, "Les terroirs médiévaux dans le Nord et le Nord-Ouest de l'Europe", S. Lewuillon, "Les murs de pierre sèche en milieu rural", C. Perrein, "Archéologie des bocages: phytohistoire de la haie vive"; G. Jalut, "Le pollen, traducteur du paysage agraire"; etc.\nposted by Jordi Bolòs | 2:23 p. m. | 0 comments\ndimecres, de març 02, 2005\nRichard Muir, The New Reading the Landscape. Fieldwork in Landscape History, University of Exeter Press, Exeter, 2002, 256 pàgs.\nMuir exposa com descobrir i com interpretar les complexes evidències que ens permeten de descobrir els canvis esdevinguts al món rural anglès. Aquest llibre és una nova redacció de l'obra Reading the Landscape, publicada l'any 1981. Representa una síntesi sobre la història dels elements fonamentals que formen el paisatge rural a Anglaterra. A més de centrar l'atenció en idees bàsiques, com els pobles, els boscs o els camins, Muir s'endinsa en l'exploració de com alguns trets característics del paisatge cultural són manifestacions físiques de les idees, de les percepcions o de les decisions humanes (límits, murs, tanques són el reflex de la territorialitat; esglésies i megàlits reflecteixen la creença; castells i fortificacions l'status i la necessitat de defensa).\nCapítols. 1. Boscos, forests i parcs. 2. Paisatges de colonització. 3. Línies en el paisatge. 4. Vies. 5. Status, autoritat i el paisatge. 6. Paisatges de la creença. 7. Pobles, vilars i masos. 8. Llegir el paisatge conreat. 9. Defensa i paisatge.\nposted by Jordi Bolòs | 7:05 a. m. | 0 comments\nAline Durand, Les paysages médiévaux du Languedoc (Xe-XIIe siècles), Presses Universitaires du Mirail, Tolosa, 1998, 491 pàgs.\nAline Durand, historiadora i antracòloga, sap fet parlar tant els textos com els carbons de fusta que hom troba en les excavacions, per tal d'explicar-nos com eren els paisatges medievals del Llenguadoc. Demostra com, quan s'esdevingué la gènesi de l'espai rural, la fase medieval (d'una manera especial els segles X-XII) va ésser decisiva. En tres segles, la vegetació, els ecosistemes, l'hàbitat es van transformar: ens permeten de llegir el paisatge com la gran obra que feren els pagesos de l'edat mitjana, com un mirall de la societat.\nCapítol 1. Material i mètode. Capítol II. Es creen els fonaments del paisatge medieval (segles X-XII). Capítol III. El paisatge vegetal: trencaments i desequilibris (segles IX-XIII). Capítol IV: De l'incultum a l'agrosistema: la construcció dels termes pobletans. Capítol V. La gestió del paisatge llenyós (segles XI-XIII). Conclusió.\nposted by Jordi Bolòs | 7:12 a. m. | 0 comments


Campanya de CGT en defensa d’un treball públic digne – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > Campanya de CGT en defensa d’un treball públic digne\nDes de CGT i les Federacions que treballem en el Sector Públic, volem denunciar que les polítiques autoritàries imposades a les classes assalariades des de l'inici de “la crisi-estafa”, han comportat, no només despossessió i robatori de drets públics essencials per a la vida (com la sanitat, l'educació, les cures, la cultura, la comunicació, els transports públics, les prestacions socials….), sinó que ha afectat directament a la concepció social del treball públic i, per tant, a l'ocupació de les persones que treballen en el sector públic, fins a presentar-ho com a “ineficient, malversador, etc” per a, d'aquesta manera, mercantilitzar aquest treball i lliurar-lo a les grans corporacions empresarials per garantir-los beneficis privats.\nLa privatització -l'externalització- dels Serveis Públics (SSPP) per qualssevol de les modalitats formals-jurídiques, té la seva sustentació política en la modificació de l'article 135 de la CE i posterior Llei 2/2012 d'Estabilitat Pressupostària i Sostenibilitat Financera, la qual embrida a totes les Administracions de l'Estat (central, autonòmica i municipal), impedint-los l'endeutament i superació del dèficit que Brussel·les ha fixat per a l'Estat Espanyol, a més de les polítiques de congelació de convocatòries de places per cobrir els llocs necessaris en els SSPP, i la pèrdua de centenars de milers d'ocupacions públiques per la via de l'acomiadament i la no renovació de contractes.\nEl capitalisme liberal, és la despossessió dels serveis essencials per a la comunitat a través de la seva mercantilització i les privatitzacions de les empreses públiques, per mitjà de les quals es prestaven part d'aquests serveis -patrimoni de tota la societat-, per ser convertits en negoci.\nDiners que han estat transvasats al negoci privat, pel mecanisme de reducció de la despesa pública, que s'acosta als 78.000 milions d'euros a l'Estat Espanyol.\nLes retallades són dramàtiques per a la majoria social. Cap dels béns comuns es lliura d'aquesta barbàrie: l'educació, la sanitat, l'habitatge, les prestacions de desocupació, les cures, la dependència, la cultura, les pensions, les inversions en el públic…\nLes conseqüències d'aquestes polítiques en l'ocupació pública i en les rendes salarials ha suposat la destrucció de 156.000 ocupacions i la pèrdua d'un 17% real en la despesa salarial, la infrainversió en els mitjans i la precarització generalitzada en tota la cadena de treball.\nEl Treball Públic és “aquell” que no ha de ser mai mercantilitzat i la seva gestió es realitza des de l'Estat en totes les seves estructures, la central, les autonòmiques, les regionals, les municipals, i les empreses “públiques”, sota qualsevol de les modalitats existents avui en el nostre sistema jurídic normatiu.\n- La recuperació de tota l'ocupació pública destruïda i la cobertura de totes aquelles ocupacions necessàries per prestar uns Serveis Públics amb suficiència i eficiència.\n- La dignificació del treball públic que suposa tenir plantilles adequades en quantitat i qualitat per a la prestació pública del servei a la comunitat.\n- La recuperació dels Serveis Públics externalitzats i mercantilitzats i la no privatització de cap servei públic.\n- La jornada de 35 hores per a tot el personal que treballa en el sector públic per a, d'aquesta manera, repartir el treball.\n- La recuperació de tot el poder adquisitiu robat en salaris des de fa diversos anys, bé via congelacions, bé via retallades directes per Decret, i l'increment dels salaris futurs segons la inflació real, la qual cosa comporta també clàusules de revisió.\n- La desaparició de les Mútues “privades” i que el treballador/a quan es trobi en Incapacitat Laboral, percebi el 100% de la seva base de cotització.\n- L'increment de les Pensions Públiques en un percentatge que els dignifiqui i les faci suficients per cobrir les necessitats bàsiques per a la vida.


Browsing by Subject "Energia geotèrmica"\nAprovechamiento de un recurso geotérmico de baja entalpía para aguas termales, climatización y agua caliente sanitaria de un balneario \nLópez Pons, Andrea (Universitat Politècnica de Catalunya / Universitat de Barcelona, 2009-01)\nEn el presente informe se ha estimado el consumo energético anual de un Hotel- Balneario situado en zona de montaña donde la demanda de calefacción es muy elevada. A partir del caudal de agua geotérmica de concesión se ha ...\nBombas de calor geotérmicas \nUrueña Velasco, Carolina; Prat Rigol, Judit (Universitat Politècnica de Catalunya, 2005)\nMonográfico sobre las bombas de calor geotérmicas es el primer volumen del proyecto y es donde recopilaremos toda la información necesaria para comprender el funcionamiento de una bomba de calor geotérmica. En este volumen, ...\nCàlcul i dimensionat d'un sondeig geotèrmic en habitatge unifamiliar \nJurado Peñalta, Santiago (Universitat Politècnica de Catalunya, 2020-07-15)\nEl present projecte calcula i explica els procediments a seguir per a dur a terme la instal·lació d’un sondeig geotèrmic d'un habitatge unifamiliar, basats en els principis de termodinàmica i de mecànica de fluids. La ...\nClimatització i producció de ACS per bomba de calor geotèrmica per un hotel de 90 habitacions a Logroño \nPallerols Ferrer, Josep (Universitat Politècnica de Catalunya / Universitat de Barcelona, 2011-02)


PER MOLTS ANYS, AINA!. ROIG, ROGER; PRADES, HUGO. 9788490344477 Llibreria Carrer Major\nVista previa: PER MOLTS ANYS, AINA!


ActelGrup i la Universitat de Lleida signen un conveni per realitzar accions formatives reglades per als socis i sòcies 28/02/2018 El president d’ActelGrup, Josep Maria Codina, i el rector de la UdL, Roberto Fernández, van firmar un conveni de col·laboració de quatre anys de durada per a la realització d’activitats...\nUnió Corporació Alimentària celebra els 75 anys 23/02/2018 Unió Corporació Alimentària, SCCL ha celebrat el seu 75è aniversari en una emotiva Assemblea General de socis que ha tingut lloc aquest divendres a Reus. L’Assemblea ha comptat amb la...\nLes cooperatives agràries es reuneixen amb la ministra Isabel García Tejerina 21/02/2018 El representant de la Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya a l’organització estatal Cooperatives Agro-alimentàries d’Espanya, Ramon Armengol, ha participat avui a migdia en la...\nRoom Escape al Celler Masroig 15/02/2018 El passat pont de desembre, Celler Masroig, juntament amb l’empresa Cuenta Atrás, va oferir la possibilitat de viure un videojoc d'aventures físic on els visitants eren tancats als antics...\nLa mel de bruc de Muria BIO, guanyadora del III Concurs Nacional de Mels 07/02/2018 La mel de bruc de la gamma ecològica de Muria BIO, ha estat la guanyadora del primer premi de l'apartat de 'Mels fosques' del III Concurs Nacional de Mels, organitzat per la Associació...\nCeller Masroig i Joan Reig troben el maridatge perfecte 02/02/2018 Celler Masroig patrocina i dóna una empenta important al projecte de Joan Reig, el primer disc i videoclip en solitari del bateria d’Els Pets. Després de 35 anys dedicant-se a la música, ara...


~~Els professionals de la construcció estan d'enhorabona. L'any 2020 arrenca amb multitud de congressos, fires, salons, conferències i exposicions que, al llarg de tot l'any, recorreran la geografia espanyola amb l'objectiu de convertir-se en espais d'intercanvi de coneixements i d'experiències sobre les últimes tendències en el sector de la construcció i afins.\nLes primeres grans cites del sector per a enguany ens porten fins a València i Madrid. La capital del Túria acollirà, un any més, un de les trobades més importants en matèria de paviments i revestiments ceràmics, Cevisama. Del 3 al 7 de febrer, es reuniran en la Fira de València alguns dels representants més importants del sector ceràmic del món. Per part seva, del 5 al 7 de febrer, a Madrid se celebrarà la Fira Internacional d'Energia i Medi Ambient, Genera 2020 que, sota el lema "Integrem energies per a un futur sostenible", espera conjuminar en un mateix espai les últimes tendències en matèria de sostenibilitat i innovació.\nEn l'equador d'enguany, tampoc podran faltar noves cites d'Avenc o Contart. Del 7 al 10 de maig, el Saló Immobiliari Internacional de Madrid espera millorar les seves dades d'anys anteriors, en els quals va haver-hi un volum de comercialització de 20.000 habitatges. Per part seva, la VIII Convenció Internacional de l'Edificació, Contart, es desplaça fins a Eivissa del 20 al 22 de maig per a debatre i conjuminar esforços entorn de la salut de l'usuari en els edificis.\nUna de les últimes cites que ens esperen per a enguany serà la volta de ePower&Building. Sota aquest paraigua es conjuminen algunes de les fires més importants en diferents camps de la construcció, com són el Saló Internacional de Materials, Tècniques i Sistemes Constructius (Construtec), el Saló Internacional de Solucions per a la Indústria Eléctica i Electrònica (Matelec) o el Saló Internacional de la Finestra, Façana i Protecció Solar (Veteco), a més de Archistone i BIMexpo. D'aquesta manera, el recinte firal Ifema, de Madrid, es convertirà, del 10 al 13 de novembre, en un dels focus d'atracció per a professionals del sector de tota Europa en una de les últimes grans fires del sector de l'any.\nDóna un cop d'ull a les principals fires i esdeveniments del sector per a aquest 2020:\nCevisama 2020, a València. Del 3 al 7 de febrer.\nFira Internacional d'Energia i Medi Ambient, Genera 2020, a Madrid. Del 5 al 7 de febrer.\nCongrés Internacional d'Enginyeria, Arquitectura, Salut i Benestar, "Life Hàbitat", a Valladolid. Del 19 al 20 de febrer.\nFira Architect@work. A Bilbao, 11 i 12 de març. A Barcelona, 6 i 7 de maig. A Madrid, 27 i 28 de maig.\nXVIII Saló internacional de maquinària d'obres públiques, construcció i mineria, Smopyc, a Saragossa. De l'1 al 4 d'abril.\nSaló Immobiliari Internacional de Madrid (AVENC 2020), a Madrid. Del 7 al 10 de maig. A més, AVENC Tardor, a Madrid, del 13 al 15 de novembre.\n7th Euroasphalt & Eurobitume Congress, a Madrid. Del 12 a 14 de maig.\nContart 2020, a Eivissa. Del 20 al 22 de maig.\nEuropean BIM Summit, a Barcelona. 28 i 29 de maig.\nFòrum de Solucions Mediambientals Sostenibles (FSMS), a Madrid. Del 10 al 12 de juny. Inclou el Fòrum de les Ciutats o la Fira Internacional de l'Urbanisme i del Medi Ambient (TECMA).\nVI Congrés Ciutats Intel·ligents, a Madrid. 25 de juny.\nCongrés Europeu sobre Eficiència Energètica i Sostenibilitat en Arquitectura i Urbanisme (EESAP 11) + Congrés Internacional de Construcció Avançada (CICA 4), en Sant Sebastian. Del 15 al 17 de setembre.\nFira Hàbitat, a València. Del 22 al 25 de setembre.\nRebuild 2020, a Barcelona. Del 29 de setembre a l'1 d'octubre.\nBarcelona Meeting Point 2020, a Barcelona. Del 4 al 7 de novembre.\nePower&Building, a Madrid. Del 10 al 13 de novembre. Inclou Construtec, Veteco, Matelec, Archistone i BIMexpo.


CONTACTO DEPORTIVO: Javier Castellano es inmortal en el hipismo estadounidense\nJavier Castellano es inmortal en el hipismo estadounidense\n(EFE) La venezuela deportiva está de júbilo con el anuncio la mañana de este lunes de la elección del jinete venezolano Javier José Castellano al Salón de la Fama del Hipismo estadounidense.\nEn 20 años de trayectoria ha logrado ganar 4.664 carreras en USA"\nEl látigo zuliano será exaltado el próximo 4 de agosto y desde entonces acompañará al caraqueño Ramón Alfredo Domínguez como los dos únicos criollos en lograr semejante hazaña.\nJavier Castellano hace campaña en Estados Unidos desde 1997 y en estos 20 años de trayectoria ha logrado ganar 4.664 carreras y ha producido 276.406.457 dólares. Además en los últimos cuatro años se ha hecho acreedor del premio "Eclipse Award" como el mejor jinete en territorio norteamericano.\nTodos estos grandes méritos le permiten ahora al campeón venezolano ser un inmortal del hipismo norteamericano, el más prestigioso, el más competitivo y el más importante del mundo. Junto a Castellano serán elevados a la inmortalidad los jinetes Víctor Espinoza (mexicano) y el norteamericano Garret Gómez.


Domingo 9 de Agosto de 2020 | 132786016 visitas | 234 usuarios conectados\n3ª Div. Gr. 6 Senior J.10 Villarreal C.F. C 2 - C.D. Roda 0 Fisioterapeuta 0 0\n1. Tercera División Grupo 9\t 8167\n9. Segunda División B Grupo 4\t 1276\n78. Tercera División Grupo 6 195\nTiempo de carga: 2.0339930057526 segundos


Paradia Hotel Busan Corea del Sud - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n1382-23 Jung-dong (20-8 Gunam-ro 29beon-gil), Haeundae-gu, Busan, Corea del Sud - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Paradia Hotel?\nBarri Haeundae-gu Yeonje-gu Seo-myeon Haeundae-gu Haeundae-gu Seo-myeon\nMés informació sobre Paradia Hotel\nSituat en el cor de Haeundae-gu, Paradia Hotel és un lloc ideal des d'on descobrir Busan. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Jeong Skin Care, Haeundae Market, Haeundae Spa són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Paradia Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, visites turístiques, conserge, ascensor.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, calefacció per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Paradia Hotel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Busan.\nPlatja Haeundae - 430 m\nPont Gwangandaegyo - 3,32 km\nPlatja Gwangalli - 4,11 km\nMercat Jagalchi - 14,14 km\nPoblat Cultural Gamcheon - 15,59 km\nTemple Haedong Yonggung - 6,26 km\nTemple Beomeosa - 16,08 km\nMagatzems Shinsegae al Centre - 3,06 km\nMercat Haeundae - 150 m\nMercat al Carrer del Poblat Haeundae - 270 m\nParadise Duty-Free - 280 m\nMunirah, Estats Units


Biblioteca de la Fundación de Estudios y Cooperación de CCOO Andalucía catalog › Details for: Crónica d'Ensenyament\nDetails for: Crónica d'Ensenyament\nContributor(s): Catalunya . Departament d'EnsenyamentMaterial type: Continuing resourceAnalytics: Show analyticsPublisher: [Barcelona] : Generalitat de Catalunya. Departament d'Ensenyament, DL 1988-Description: 27 cmISSN: 0214-0187Subject(s): EducaciónProduction credits: Director Esteve MirallesHoldings: 1989: Nº 20.\nH175.6 (Browse shelf) Not for loan Cronica D'ensenyamen\nDirector Esteve Miralles


Arxius d'Autor: Ferran\nEvermore Comics and more\nHa estat fantàstic visitar la ciutat de Düsseldorf i, especialment, formar part del esdeveniment a “Evermore Comics and more” a Kamp-Lintfort. Vull donar les gràcies a tots els assistents, disfressats o no, que van venir al voltant de la meva taula i van passar part del seu temps fent una ullada als originals que vaig […]\nSTC25 al Fab Cafe Manchester\nCom sempre, els nois del Sonic m’han sorprès gratament. Aquest cop a Manchester ha estat diferent al que esperava. “Només” cent persones, un friki pub temàtic… Nois, ha estat fantàstic. El que va imaginar Michael Corker, l’antic redactor en cap de STC Online, ha esdevingut realitat. Vaig fer alguns esbossos, però el més important va […]\nA la Comiciade 2018\nCom sempre, ha estat un plaer formar part de la Comiciade 2018. El primer contacte amb la Comiciade d’aquest any va ser a una escola infantil. Malgrat les barreres de idioma, els nens van aprendre a dibuixar Angry Birds. Va ser una gran esperiència també per a mi. I, des que va començar vaig estar […]\nFerran Rodriguez en STC25\nEstic content per format part de la celebració del 25 aniversari de Sonic The Comic, que tindrà lloc a Manchester el proper 3 de juny.\nEncara sou a temps d’apuntar-vos al Kickstarter si encara no ho heu fet! (fins al 20 de març)\nAssistiré a la tercera edició de la Comiciade que es celebrarà a Aquisgrà els propers 14 i 15 d’abril.\nAquest any ha canviat el lloc del esdeveniment, però estic segur de que tot serà tan bo com a les dues edicions anteriors.\nXerrada al IES “El Vern” 2018\nUn any més he fet una xerrada al IES El Vern de Lliçà de Vall.\nDesprès d’haver fet la tinta d’un parell d’històries de “Trolls” dibuixades pel Àngel Rodríguez, He aconseguit l’autorització per fer també el llapis, Així a partir d’ara puc afegir a Dreamwork/Universal a la meva llista de llicencies.\nDe tornada a Weston Super Sonic\nÉs un plaer tornar a participar al WSS un altre cop. Estar amb vosaltres és molt saludable. Totalment recomanable. He d’agrair-vos que em donéssiu la oportunitat de formar-ne part, i encara més per com m’heu tractat. Ha estat un meravellós diumenge! Un no parar d’esbossar, fins i tot me’n he oblidat de dinar! I no […]\nEstic molt content per ser el primer convidat al Weston Super Sonic d’aquest any!\nI Ara França!\nEstic content d’anunciar que els propers 20 i 21 de maig seré al “Lord of the Geek 2017”, que tindrà lloc a Nîmes, com a convidat\n© 2019 by Heura. Tots els drets reservats.\nFem servir cookies pròpies i de tercers per millorar la experiència de navegació. Al continuar amb la navegació entenem que accepteu la nostra política de cookies.Accept


Anàlisi / estudi de casos 2,00 5,00 2,00 9,00\nAssistència a actes externs 2,00 18,00 2,00 22,00\nCerca i anàlisi d'informació 0 18,00 4,00 22,00\nElaboració individual de treballs 4,00 16,00 0 20,00\nResolució d'exercicis 0 2,00 2,00 4,00\nSessió expositiva 10,00 26,00 16,00 52,00\nTotal 39,00 85,00 26,00 150\nAAC1: Treball sobre el perfil criminal Objectiu: coneixer què és un perfil criminal i les seves caracteristiques: signatura, modus operandi, escenari crim, etc. 7,5 Sí\nAAC2: Elaboració de power point o audiovisual sobre algun aspecte relacionat amb entorns publics de criminalitat. Objectiu: Recerca i aprofundiment sobre aspectes que relacionen: entorn i criminalitat/victimització\nAAC3: Assistència i anàlisi sobre un judici Objectiu: recollir informació mitjançant el treball de camp i anàlisi de processos criminològics 10 Sí\nAAC4: Recerca d´informació sobre un centre o context sociojuridic específic: jutjats, policia, equips d´atenció o tractament, etc.. Objectiu: conèixer en profunditat un camp d´actuació d´un futur criminòleg. Aprendre a cercar informació en diferents fonts. 10 Sí\nAAC5: Anàlisi credibilitat del testimoni Objectiu: analitzar el testimoni escrit i contrastar la credibilitat segons les teories disponibles. Desenvolupar el rol de pèrit. 5 Sí\nCal aprovar-la per superar l´assignatura. 40 Sí\nAssistència i participació a classes de pràctiques Participació en les tasques encomenades i reflexió sobre la pràctica, individual i grupal. 20 No\nLa suma dels treballs d´AAC valen un 60% de la nota global. Cada AAC tindrà els seus criteris d´avaluació (es penjaran a la pag. web).\nLa prova d´avaluació (40%) de la nota final, s´ha de aprovar per superar l´assignatura.\nEs realitzarà un examen com avaluació única a final del semestre. A l´examen entrarà tot el material treballat a les classes teòriques i el material complementari a les classes pràctiques.\nHi haurà posibilitat de recuperació en cas de suspés.\nEs fara servir les tutories virtuals, i també la interacció al final de les classes presencials.\nLa docència en aquesta assignatura seguirà un sistema que combinarà presencialitat i virtualitat (si les condicions sanitàries ens ho permeten).\nCada setmana, i dins l´horari que hi ha aprovat en calendari (divendres), la ½ grup (GM1) de l´assignatura farà teoria presencial i dues hores de pràctiques presencials. L´altra ½ grup (GM2) farà la teoria via on-line, per via streaming.\nA la setmana següent serà el GM2 el que farà la docència teorica i pràctica presencial, i el GM1 farà la teoria on-line.\nD´aquesta manera l´estudiant rebrà les hores de docència amb professorat corresponents a l´assignatura.


Els teatres privats catalans descarten obrir abans del setembre si no és amb el 100% de l'aforament | NacióDigital\nEls teatres privats catalans descarten obrir abans del setembre si no és amb el 100% de l'aforament\nADETCA avisa que les sales de Barcelona no participaran al Festival Grec en les actuals condicions\nper NacióDigital , 6 de maig de 2020 a les 19:18 |\nTeatre Grec de Montjuïc | ACN\nEls teatres privats catalans no reobriran abans del setembre si no se'ls garanteix que poden fer-ho en condicions de "normalitat", és a dir, amb l'aforament complert. Així estava previst internament des de fa setmanes i així ho ha verbalitzat aquest dimecres la presidenta d'ADETCA, Isabel Vidal: "No podem treballar amb distanciament físic ni amb terços, i si aquestes són les condicions, no podrem obrir; planifiquem inaugurar la temporada al setembre", ha exposat a l'ACN. Vidal també ha considerat que amb l'actual calendari de fases "només podrà obrir el sector públic". En aquest sentit, avança que els teatres privats de Barcelona no obriran pel Festival Grec, malgrat que hi col·laboraran si es programen activitats de carrer.\nL'Associació de Teatres d'Empreses de Teatre de Catalunya (ADETCA) ja havia advertit recentment que veia "inviable" obrir amb un terç dels aforaments. Ara ha confirmat que ni tan sols estudien fer-ho com a mal menor durant les diverses fases de desescalada del confinament. "Preferim esperar, amb tot el desgast econòmic que ens provoca això, que no arruïnar-nos i no obrir més", destaca Isabel Vidal.\n"Tot el sector privat hi està d'acord", afirma la presidenta, després d'haver mantingut aquest dimecres una reunió amb les sales privades de Catalunya. Així doncs, i si les restriccions d'aforament no es modifiquen d'aquí al juliol, les sales treballen amb un "calendari" que situa la reobertura al setembre. I tot plegat, confiant que aleshores es pugui treballar amb els aforaments complerts, un extrem del qual ara mateix no es té cap certesa, com admet Vidal.\nUna derivada d'aquest posicionament dels teatres privats és que les sales que habitualment acullen espectacles del Festival Grec –al Juliol- "no obriran". Així, el programa de 'ciutat' del festival –actualment en revisió pel mateix context- quedaria minvat i força cenyit al que puguin oferir els equipaments i espais públics, des del mateix Teatre Grec fins al Teatre Lliure o el Mercat de les Flors.\n"El Grec dels teatres a la ciutat no es farà dins dels teatres, hi haurà altres formes, potser es fa una lectura dramatitzada a una plaça, o a una ràdio, però els teatres privats de la ciutat no obrirem en les condicions que ens han posat ara", anuncia la també gerent del Grup Focus.\nCultura i Mitjans, Barcelona, Teatre, Teatre Grec, aforament, coronavirus


El portaveu del govern espanyol, Íñigo Méndez de Vigo, ha alertat que la querella que presentarà el Parlament contra el jutge del Suprem Pablo Llarena pot suposar un delicte de malversació. Recorda que...\nEl CDR local ha fet arribar una carta al president del Parlament, Roger Torrent, tot aprofitant la visita d'aquest Reus per prendre part a l'acte dels Premis Cambra. Posteriorment al lliurament, aquest va...\nEl Parlament rebutja la investidura de Turull i deixa en mans de Llarena la viabilitat d'una segona volta dissabte\nJordi Turull no ha pogut ser investit president de la Generalitat en primera volta. El Parlament ha rebutjat la seva investidura ja que el candidat de JxCat no ha arribat a la majoria absoluta que marquen els...\nTorrent obrirà dijous una nova ronda de consultes després de la renúncia de Jordi Sànchez a la investidura\nTercera ronda de consultes per buscar candidat a la investidura. El president del Parlament, Roger Torrent, ha anunciat aquest dimecres que dijous rebrà tots els líders i portaveus dels grups i subgrups...


rent a car alonissos, rent a car ag_dimitrios, alonissos, alonissos car rental, rent a cheap car alonissos, rent cheap cars alonissos\nalonissos Ag_Dimitrios Car Rentals, Car Hire\nalonissos Ag_Dimitrios Car Rentals, Car Hire , Greece: Ag_Dimitrios Car Rentals, Car Hire alonissos, Information, sporades\nCar Rentals, Ag_Dimitrios, alonissos, Greece. alonissos Ag_Dimitrios Car Rentals guide\nalonissos Ag_Dimitrios Car Rentals, Car Hire : Information about the Car Rentals, Car Hire in Ag_Dimitrios, alonissos\nThe Ag_Dimitrios greek-tourism tourist guide informs you about the Car/Motor Rentals in Ag_Dimitrios alonissos, in order to help you make a final decision on visitting and recommend the island to all your friends, enticing them to visit.\nGreece » sporades » alonissos » Ag_Dimitrios » Car Rentals, Car Hire


López Obrador crea la comissió de la veritat per als 43 desapareguts d'Ayotzinapa\nL'anterior govern mexicà havia validat una versió que, segons els experts, no se sosté\n2 min. Barcelona 03/12/2018 18:38\n651x366 López Obrador amb Emiliano Navarrete Victoriano i María Martínez Zeferino, pares de dos dels desapareguts, ensenyant el decret que crea la Comissió de la Veritat / SÁSHENKA GUTIÉRREZ / EFE López Obrador amb Emiliano Navarrete Victoriano i María Martínez Zeferino, pares de dos dels desapareguts, ensenyant el decret que crea la Comissió de la Veritat / SÁSHENKA GUTIÉRREZ / EFE\nMés de quatre anys després de la desaparició dels 43 estudiants de l'Escola Normal d'Ayotzinapa, el nou govern de Mèxic posarà en marxa a principis del 2019 una comissió per esclarir què va passar la nit del 26 de setembre del 2014 a la localitat d'Iguala en què es va perdre la pista als nois en un cas que va posar en evidència la complicitat de les forces de seguretat amb diversos grups criminals organitzats. Es tracta d'una de les primeres accions del president Andrés Manuel López Obrador, que ha promès acabar amb l'altíssima taxa de crims impunes al país, assotat per la violència descontrolada arran del fracàs de l'anomenada 'guerra contra el narco' decretada fa 12 anys.\nLa Comissió de la Veritat estarà formada per familiars dels joves desapareguts –la majoria d'origen social molt humil–, les secretaries de Governació, Hisenda i Relacions Exteriors i tècnics d'un equip autònom, segons ha assenyalat aquest dilluns el subsecretari de Drets Humans, Alejandro Alzines.\n— Andrés Manuel (@lopezobrador_) 3 de desembre de 2018\nEl nou govern tracta d'anar més enllà de la versió oficial defensada per l'executiu d'Enrique Peña Nieto, que sostenia que els joves van ser raptats per policies corruptes que els havien confós amb narcos i van ser lliurats a un grup organitzat local, que els hauria assassinat i cremat en un abocador als afores d'Iguala. No obstant, aquesta versió ha sigut desmuntada per un grup internacional d'experts, que consideren que és impossible que els cossos fossin incinerats fins al punt que no n'hagi quedat cap rastre perquè haurien d'haver estat cremant durant dies. Les famílies no han recuperat cap resta i els nois continuen legalment desapareguts.\nAlzines, que encapçalarà la nova investigació, ha afirmat que es reprendran els informes creats per diferents organismes que han indagat en el cas, entre els quals els Grup Interdisciplinari d'Experts Independents (GIEI) i la Comissió Nacional de Drets Humans (CNDH).\nMaria Martínez, mare d'un dels estudiants desapareguts, ha demanat al nou president que "faci camí" amb els familiars, perquè el cas "no quedi impune".\nCommoció a Mèxic pel cas dels estudiants desapareguts\nCarlos Martín Beristain: "Cal trencar el pacte de silenci per resoldre el cas d'Iguala"


Diccionari, llista, cànon? | Blog Escola de Llibreria\nEn efecte, aquest llibre presenta, en una llista ordenada alfabèticament, els grans escriptors moderns. S’haurien pogut qualificar dels millors, dels imprescindibles o una cosa així, amb la qual cosa hauria palesat encara més la condició de cànon (no pas el cànon, preciso), però s’ha triat un adjectiu elogiós que potser no fa notar tant que hi ha un munt d’escriptors de vàlua exclosos de la tria. Segurament els autors no pretenien proposar un cànon, precisament un cànon, però això és, al capdavall, el que han acabat fent. Ara, si per cànon se sol entendre una selecció, una llista amb autoritat, que recull el bo i millor, quina autoritat o quin mèrit té la llista d’Andy Tuohy i Caroline Taggart? D’una banda, l’autoritat li vindria de la factura mateixa del llibre, eminentment visual, d’indiscutible amenitat, i de l’altra, de les raons amb què justifiquen la tria; naturalment, sempre que considerem que el recurs al visual i plàstic és l’adient per a la literatura i que ens convencin prou els arguments amb què es justifica la llista.\nCal dir, per començar, que el llibre forma part d’una col·lecció dissenyada pel mateix Andy Tuohy, de la qual han aparegut els volums dedicats a grans artistes moderns i a grans directors de cinema, tots dos publicats el 2015 (dels quals, el dedicat als artistes ha estat publicat en traducció per l’editorial Juventud aquest mateix 2017). És interessant saber que abans de fer el volum dels artistes, Tuohy va elaborar un pòster: Great modern artists A-Z (a la venda a la pàgina web de l’autor), amb vint-i-sis noms, que corresponen a l’alfabet (i, per casualitat, el nombre d’escriptors que selecciona H. Bloom per al seu cànon occidental), reproduït com a coberta del llibre, per al qual el nombre va augmentar fins a cinquanta-dos, en part per arribar a un nombre de pàgines que li donés un gruix suficient i, gairebé segur, per fer la selecció més representativa. Després dels volums dedicats a artistes i directors de cinema, la col·lecció inclou escriptors, però s’enfronta a un problema considerable: si directors de cinema i artistes fan de bon representar amb una selecció d’imatges, com representar els escriptors? Com els ha volgut representar Andy Tuohy, amb la col·laboració de Caroline Taggart (que ha redactat els textos)?\nSi parlem de representació, cal preguntar-se com està fet el llibre i què el fa original. Com he dit, la fórmula és visual. Després del «Prefaci» d’Andy Tuohy, comença el diccionari pròpiament dit, organitzat en set seccions que s’obren cadascuna en pàgina senar amb un color i un motiu de fons diferent (extret del retrat d’un autor): A a C, D a F, G a K, L a N, O a R, S a T i U a Z. A cada escriptor li corresponen quatre pàgines, llevat dels sis que tanquen una de les seccions que acabo de mencionar, als quals els en toquen tres. Dins de cada entrada, a la pàgina parell (a l’esquerra), apareix el nom de l’escriptor, amb la inicial que forma part de l’alfabet destacada per la tipografia, la indicació del lloc d’origen i de les dates de naixement i mort (si s’escau), i el text, sempre de divuit línies, que continua a la pàgina parell o senar següent amb una extensió més o menys semblant. Els textos, com he dit, són obra de Caroline Taggart, escriptora i editora per compte propi (free lance com se sol dir avui), que ha fet un esforç seriós i en general aconseguit per oferir en un espai molt reduït, gairebé propi d’un diccionari, presentacions amenes i entusiastes, sempre entenedores (fins i tot hi ha un glossari per dissipar dubtes).\nEls textos de Taggart són al capdavall l’equivalent escrit, un retrat amb la ploma, dels retrats de Tuohy: una interpretació de l’escriptor amb l’objectiu que el llegim. Taggart procura combinar vida i obra i tendeix a oferir una lectura temàtica que combina detalls biogràfics i síntesis del contingut de les obres, amb molt poques observacions tècniques o estilístiques, llevat de casos com James Joyce o William Faulkner, la dificultat d’una part de les obres dels quals és posada de manifest, i potser d’algun altre, com ara els obstacles que posa al lector Si una nit d’hivern un viatger, d’Italo Calvino, o el narrador no fiable d’El bon soldat, de Ford Madox Ford. La barreja de vida i obra es fa molt densa sobretot en la presentació de personatges com Maya Angelou, Zora Neale Hurston, de vida bastant moguda, autores totes dues d’autobiografies de gran èxit al seu país, o també de James Baldwin o Francis Scott Fitzgerald; també donen molt de si les relacions entre vida i obra a Ernest Hemingway o Graham Greene, perquè van fer d’espies en un moment o altre, o en Virginia Woolf, de qui es destaca la reivindicació d’un espai per a la dona (i el neguit que provoca en la seva senyora Dalloway la festa d’aquella nit); la paranoia de Philip K. Dick té influència en la seva obra, l’experiència bèl·lica en Kurt Vonnegut, la depressió en Hermann Hesse, el Gulag en Aleksandr Soljenitsin. De Marcel Proust era inevitable seleccionar la famosa escena de la magdalena per evocar la feina de la memòria, essencial A la recerca del temps perdut, potser també evocar l’ambigu Tadzio de la memorable La mort a Venècia de Thomas Mann, l’enveja d’uns ulls blaus en la primera novel·la de Toni Morrison, l’entrada a la cambra de la minyona en Clarice Lispector, l’exili i la pèrdua en Vladimir Nabokov. Està ben presentat Samuel Beckett, amb una discreta imitació de la seva manera de dir, però no sé si calia posar tant d’èmfasi en la carta al pare de Franz Kafka, mai enviada.\nAl peu de la mateixa pàgina, dins de requadres, hi ha dues seccions sobre fons de color: «Works to read» («Obres a llegir»), selecció de cinc obres (amb el títol sempre en anglès), i «Did you know?» («Ho sabies?»), en què s’expliquen amb brevetat anècdotes o curiositats més o menys interessants de l’escriptor. Entre les anècdotes s’explica, per exemple, que el manuscrit original de Things fall apart (Tot se’n va en orris, Barcelona: Edicions 62, 2000), la novel·la més famosa del nigerià Chinua Achebe, va anar de poc que es perdés a Londres a l’empresa que l’havia de mecanografiar; que Iris Murdoch no va poder acceptar una beca als EUA perquè no li van concedir el visat d’entrada a causa de la seva militància comunista; que Graham Greene va ser reclutat per l’espionatge britànic (l’MI6); que Kazuo Ishiguro va sortir amb cinc anys del Japó cap a Gran Bretanya i no hi va tornar fins trenta anys més tard, ja com a ciutadà britànic; o, una de les més sorprenents, que Kurt Vonnegut feia d’ell mateix en una pel·lícula, en la qual un personatge li demanava que li fes un treball sobre la seva obra per a una classe, però el professor el suspenia al·legant que no en tenia ni idea, de l’obra de Vonnegut. Més o menys divertides, són informacions que intenten atansar l’escriptor al lector però em temo que no ajuden gaire a comprendre’n l’obra ni tan sols la persona (més enllà de la paranoia de Philip K. Dick, clínicament demostrada, o de la d’Ernest Hemingway, potser no tan evident).\nOcupa sencera la pàgina de la dreta el retrat de l’escriptor, normalment presentat de cara, amb l’espai distribuït en tres seccions horitzontals, una per a la base (el tors) i dues per a la cara, sobre un fons amb motius geomètrics o al·legòrics d’una obra o d’una peculiaritat distintiva de l’autor. N’hi ha de prou suggestius, com les papallones de Vladimir Nabokov, lepidopteròleg de renom, les ales de les quals exhibeixen els colors de les banderes de la Rússia tsarista i dels Estats Units, el país en què va néixer i el país on es va exiliar i va tenir èxit com a escriptor; els narguils de l’egipcià Naguib Mahfouz; els insectes que dibuixen els perfils de Franz Kafka i Clarice Lispector, més figuratiu aquell i més abstracte aquest; la bandera sudista i la façana d’una mansió colonial en el de William Faulkner (fumant en pipa); o l’ocell engabiat que canta en el retrat de Maya Angelou (que evoca la seva autobiografia I know why the cage bird sings, traduït al castellà com Yo sé por qué canta el pájaro enjaulado per Libros del Asteroide). La distribució de les altres dues pàgines no és tan fixa, perquè una d’elles la pot ocupar sencera la fotografia d’una coberta o de l’escriptor i a l’altra hi continua el text (no sempre de la mateixa extensió, però no superior a les 35 línies en total), acompanyat a vegades d’una fotografia (de l’escriptor, d’una coberta o, rarament, d’un manuscrit, com en Vladimir Nabokov i Marcel Proust) i sovint d’una brevíssima citació (sense indicar-ne mai la procedència).\nPer exemple, l’entrada dedicada a Federico García Lorca conté un retrat típic: frontal, vestit amb americana, camisa i corbata, amb un fons de guitarres, combinant verd, ocre, vermell i negre; les obres són enumerades pel títol de la traducció anglesa (Romancero gitano i Poeta en Nueva York i tres obres de teatre: Bodas de sangre, Yerma i La casa de Bernarda Alba); l’anècdota és que Salvador Dalí va dibuixar escenografia i vestuari per a l’estrena de Mariana Pineda (1927) a Barcelona, i es destaca que l’amistat va durar fins l’assassinat del poeta i que una de les infermeres que atenien Dalí al seu llit de mort sosté que va morir dient el seu nom. De les dues pàgines següents, la parell es reparteix entre el text, una citació i la coberta de la traducció anglesa de Poeta en Nueva York, la senar l’ocupa sencera la coberta de la setena edició espanyola de Romancero gitano.\nMés que no pas de cap autoritat acadèmica, l’atractiu del llibre vindria, doncs, de la presentació visual, del disseny. Però el llibre conté una tria d’autors, cinquanta-dos en concret, una llista que cal valorar amb atenció. Si hem de jutjar pel «Prefaci» (p. 6), signat per Andy Tuohy (amb l’autoretrat a la pàgina senar), la responsabilitat de la selecció no descansa només en ell, perquè explica que hi van intervenir la seva col·laboradora, Caroline Taggart, i l’editora Hannah Knowles. Un cop decidit que el nombre d’escriptors seria de cinquanta-dos, plegats van decidir que «modern» volia dir que «van destacar en el segle XX», un criteri d’una vaguetat modèlica. Quant a l’arc temporal, comprèn del més «vell», Marcel Proust, nascut el 1871, fins el més «jove», Kazuo Ishiguro, nascut el 1954, un contemporani podríem dir. El criteri exclou, per exemple, Thomas Hardy, Joseph Conrad i H. G. Wells, tots ells escriptors en anglès per si calia assenyalar-ho. Els responsables de la tria volien estar segurs que els escollits «had been around long enough», havien circulat, havien estat presents durant prou de temps, que tindrien una influència profunda i duradora, tant, que encara serien llegits dècades o segles a venir, una afirmació, més aviat un desig, agosarat, bastant arriscat. Amb aquest criteri, la influència (ara, què s’entén per influència?, l’èxit de públic, de crítica?, un gran premi?), han exclòs autors com Hilary Mantel (guanyadora dues vegades del Premi Booker, traduïda a Destino i L’Altra Editorial) o Alan Hollinghurst (també guanyador del Booker, traduït a Anagrama), una altra vegada escriptors en anglès, convençuts, però, que seran a la llista si surt una edició revisada del llibre al cap de deu anys. Potser sí, ves a saber. En fi, més criteris: la llista havia de ser tan «inclusiva» com fos possible en termes internacionals i de gènere, no hi havien de dominar els «homes blancs heterosexuals», ras i curt, calia que fos políticament correcta.\nTuohy està convençut que a la llista hi ha escriptors la presència dels quals ningú no discutirà, com ara Margaret Atwood, Albert Camus, James Joyce o John Updike, al costat d’altres més opinables. De fet, la tria ha estat condicionada, en part si més no, per l’interès gràfic dels personatges, és a dir, per si Tuohy en podia fer un bon retrat. Aquest seria el cas de Yukio Mishima i el seu vessant de samurai, escollit perquè representa millor el Japó que no Haruki Murakami. Ara, no han comptat només les possibilitats de fer el retrat interessant, també hi han intervingut les preferències personals: Philip K. Dick i Aleksandr Soljenitsin. Després d’afirmacions com aquestes, semblaria que la responsabilitat de la tria, és de Tuohy, però aquest s’apressa a compartir-la amb Taggart, amb qui es van entusiasmar per Zora Neale Hurston i Clarice Lispector. Tot i les descobertes, Tuohy no amaga la satisfacció que li ha produït adonar-se de com li són familiars molts dels autors seleccionats, com ara Ford Madox Ford, que va ser una lectura dels temps de l’escola. Després de precisar que la secció «Obres a llegir» només conté suggestions (reconeix que va ser difícil limitar a cinc el nombre en els casos de Gabriel García Márquez i Graham Greene), acaba desitjant que en la llista els lectors trobin «vells amics, passions oblidades i noves coneixences».\nCalia concedir espai a la justificació de la tria de Tuohy abans de fer-ne una valoració que vagi més enllà de l’interès plàstic dels escriptors. Com ja sabem, n’ha seleccionat cinquanta-dos. Si fem percentatges, observarem que tretze són nord-americans (inclòs l’exiliat Vladimir Nabokov), un 25 % del total; dotze més són britànics (incloent-hi Salman Rushdie i Kazuo Ishiguro), un 23 %, i quatre més, irlandesos, un 7,7 %; sumats aquests percentatges donen un 55,7 %, més de la meitat del total. Però si hi afegim tots els escriptors que fan servir l’anglès com a llengua de la seva obra, amb independència del país d’origen, als vint-i-nou que ja hem comptat cal sumar-ne cinc més, la qual cosa fa pujar a trenta-quatre el nombre d’escriptors en anglès, un 65,4 %, un percentatge que desequilibra el conjunt de manera evident. El 34,6 % que resta es distribueix així: cinc escriptors en llengua alemanya (no tots d’Alemanya), un 9,6 %; quatre en francès, un 7,6 %; tres en llengua espanyola, un 5,8 %; i un per a Itàlia, Rússia, Brasil, Egipte, Xina i Japó respectivament, l’11,5 % en conjunt, però un 1,9 % del total en cada cas. Si fem un altre percentatge, el de països occidentals en relació als que no ho són, el resultat és francament escandalós: Nigèria, Egipte, Japó, Índia i Xina, un 9,6 % del total (i en dos casos, al damunt, els escriptors usen l’anglès). És cert que la selecció és internacional, però els desequilibris són palesos no solament entre l’anglès i les altres llengües europees o de l’Amèrica Llatina, sinó també entre les literatures que podem adscriure a la cultura occidental i la resta (i fins i tot en alguns d’aquests casos convindria examinar si els escriptors no s’han occidentalitzat).\nPel que fa a la correcció política, dels cinquanta-dos escriptors, onze són dones, el 21 % del total, encara no una quarta part; finalment, si es valora el percentatge de pertinença ètnica, la proporció vindria a ser d’un 78 % aproximadament d’individus de raça blanca, però com que és un aspecte delicat, convindria matisar-lo molt. Un últim criteri, aquest estrictament literari: el gènere que conreen els escriptors. En la llista només hi ha tres poetes: T. S. Eliot (crític de gran influència), F. García Lorca i D. Thomas, tots tres també dramaturgs amb desigual fortuna; també és dramaturg Samuel Beckett encara que va escriure novel·la amb un èxit moderat; és a dir, el gènere que practiquen la major part d’escriptors de la llista és la narrativa (novel·la i conte). En resum, la selecció és clarament anglocèntrica, descaradament occidental (més que no eurocèntrica), decantada cap a la narrativa i, tot i els esforços, no arriba a ser políticament correcta, si és que calia que ho fos o podia ser-ho.\nAra toca preguntar si el llibre aconsegueix l’objectiu proposat: engrescar el possible lector perquè llegeixi els autors seleccionats. Suposant que el llibre fos publicat en traducció, aleshores caldria sospesar si la selecció és adequada per al públic local. Admetent que la selecció pot fer descobrir escriptors que mereixen ser llegits, que és positiu eixamplar l’horitzó lingüístic i cultural, no podem deixar de prendre en consideració com és d’esbiaixada per més que pretén ser internacional. Ara, si ens limitem al que se sol anomenar el lector comú, de fora o d’aquí, la presentació visual del llibre segurament l’atraurà i li farà agradable la consulta, els textos li seran de bon llegir i, amb una mica de sort, les anècdotes li excitaran la curiositat, però li faltarà, crec jo, un ingredient essencial si és que realment vol posar-se a llegir un escriptor: li faltarà el text.\nEstic convençut que no n’hi ha prou amb cobertes de llibres, fotografies dels autors (escasses de glamour, cal dir-ho) o brevíssimes citacions (gairebé aforismes), per entrar en un escriptor cal llegir-lo, i per a això és imprescindible un passatge ben triat, una mostra representativa de l’estil, una escena o una descripció memorables. Se sol dir que una imatge val més que mil paraules; doncs resulta que no, mil paraules (dos fulls estàndard) valen més que no una imatge. Si més no en aquest cas.


Tristar KB-7044 Nevera 35 litros. | Tristar\nTristar KB-7044 Nevera 35 litros.\nN.º de artículo KB-7044


JORNADA: "OCUPABILITAT. ¿FALTEN PROFESSIONALS DEL TRANSPORT PER CARRETERA?" - FECAV\nJORNADA: "OCUPABILITAT. ¿FALTEN PROFESSIONALS DEL TRANSPORT PER CARRETERA?" Consell Econòmic i Social carrer Huertas 73, 28014 Madrid\n25feb09:0013:00JORNADA: "OCUPABILITAT. ¿FALTEN PROFESSIONALS DEL TRANSPORT PER CARRETERA?"\nLa Fundació Corell, en col·laboració amb CEOE, ASTIC i CONFEBUS, organitza la jornada "Ocupabilitat. ¿Falten professionals del transport per carretera?" el dia 25 de febrer, de 9:00 h\nLa Fundació Corell, en col·laboració amb CEOE, ASTIC i CONFEBUS, organitza la jornada “Ocupabilitat. ¿Falten professionals del transport per carretera?” el dia 25 de febrer, de 9:00 h a 13:00 h, a la sala d’actes de Consell Econòmic i Social (carrer Huertas 73, 28014 Madrid). En la mateixa s’analitzarà si falten professionals del transport per carretera a Espanya, les raons que han portat a la situació actual i es plantejaran possibles solucions.\nPodeu consultar el programa a través d’aquest enllaç i efectuar la inscripció, que és de caràcter gratuït, clicant aquí.\n(Dimarts) 09:00 - 13:00\ncarrer Huertas 73, 28014 Madrid


Wikiloc | Ruta Sabadell - Sitges\nSabadell - Sitges\n2.237 536 342\n9 hores 57 minuts\nÒscar S. Tots els drets reservats\nSabadell - Sitges, baixant pel riu Ripoll a Barcelona i travessant gran part de Collserola passant per la Torre Foster i Vallvidrera. Després baixada per creuar el Llobregat i iniciar la pujada al Massís del Garraf per Sant Vicanç dels Horts, coronant el Puig de Sant Vicenç**, amb unes vistes espectaculars de 360 graus, Begues i el Monestir Budista. Des d'aquí una successió de descensos per pista i alguna que altra pujada.\nRuta llarga i amb molt desnivell, força dura si es va ràpid, però l’arribada a la platja amb aperitiu/dinar al xiringuito és un final feliç!\n**Compte: l'últim tram d'ascens fins dalt el Puig el vam fer per error per una trialera de pujada absolutament inciclable, on vam haver de carregar la bici amb enorme patiment. S'ha de pujar donant la volta per l'esquerra.\nLa vaig fer juntament amb Òscar S.\nDemana a Òscar S. que t'afegeixi com a company a aquesta ruta


Mas Carandell contracta 78 persones | AraReus\nAixò serà possible gràcies a l’augment del 13,90% de l’aportació municipal en relació a l’exercici passat que es tradueix en 200.000 euros. Aquest increment en el pressupost de l’entitat per part del consistori, té com a conseqüència que des de la Generalitat també s’incrementi el cofinançament dels programes aprovats a Mas Carandell (més del 50% d’augment, o el que és el mateix més de 600.000 euros en relació al 2015), sigui a través del Servei Públic d’Ocupació de Catalunya o bé des del Consorci per a la Formació Contínua, i per tant reverteixi en la dotació de recursos destinats a la formació i ocupació de les persones del territori.\nD’altra banda, d’aquesta activitat també en seran beneficiàries les empreses ja que a banda de poder optar a la formació subvencionada pels seus recursos humans podran gaudir d’altres serveis, com el d’alumnat en pràctiques, ajuts econòmics a la contractació de joves o bé la contractació de docents autònoms.\nEl regidor de Medi Ambient i Ocupació, Daniel Rubio, ha firmat que des de l’Ajuntament de Reus i des del Mad Carandell «seguirem apostant per generar noves oportunitats laborals i posar-les a l’abast de la ciutadania. Amb aquesta nova aposta ens situem com administració referent en els àmbits de la formació per a l’ocupació»\nPel que fa a les noves contractacions directes, aquestes seran un total de 78. D’aquestes, 21 seran d’un any de durada, mentre que la resta serà de 6 mesos.\nEls contractes donaran cobertura al personal que ha de gestionar els programes però també es faran contractacions a col·lectius d’especials dificultats d’inserció laboral com per exemple a 16 joves amb baixa qualificació o a 10 persones en situació d’atur de llarga durada perceptores fins ara de la Renda Mínima d’Inserció, entre d’altres.\nNous programes i serveis\nEls programes que més augmenten en relació al 2015 són de caire formatiu i ocupacional. Així tenim:\nEls cursos de formació ocupacional una línia que s’amplia en 4 cursos més en relació a l’any 2015 passant de 6 a 10 cursos, de manera que s’ofereixen 60 places més per persones en atur de qualsevol edat.La Casa d’oficis de Creació i producció audiovisual d’un any de durada que ofereix 16 places a joves de Reus. Una línia que l’any passat no es va oferir.\nEl programa Fem ocupació per a joves, amb 15 places més per a joves de Reus en atur amb l’ESO, Batxillerat o Cicle Grau Mitjà. Aquest és un programa que es recupera del 2014, tot i que llavors només tenia 8 places.\nEl Projecte Integral d’ocupació Juvenil Baix Camp. Una programa totalment nou d’enguany per a 45 joves de fins a 29 anys del Baix Camp que es troben en situació d’atur. D’aquest programa destaca la participació, amb la coordinació de Mas Carandell, de l’Ajuntament de Cambrils, el Consell Comarcal del Baix Camp; Idetsa (empresa municipal de desenvolupament econòmic de Vandellòs i l’Hospitalet de l’Infant), i en el que també col·laboren els ajuntaments de Mont-roig del Camp, la Selva del Camp i Riudoms.\nPerò també s’enceta una nova línia, en aquest cas de formació, adreçada prioritàriament a persones en actiu i autònoms, subvencionada pel Consorci de Formació Continuada de Catalunya. Són 14 cursos de més curta durada, però que oferiran un total de 210 places en especialitats diverses, com Xinès, Operacions administratives comercials, Gestió d’arxius o Community management per posar exemples ben diferents.\nFinalment a partir de març es potencia el Servei d’orientació professional individual, que oferirà, amb cita prèvia, assessorament personalitzat i orientació tant professional com acadèmica a les persones que ho sol·licitin.\nServeis docents externs\nTota aquesta activitat també es nodrirà amb la col·laboració docents externs per impartir les classes de les diverses especialitats formatives que s’ofereixen.\nPer això s’ha previst, a través de la borsa de professionals experts, la contractació externa de serveis docents d’un mínim de 32 professionals autònoms més que l’any 2015.


L’art com a eina de salut | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nLa Lourdes agafa la mà de la seva artterapeuta, amb el dibuix titulat “Resistiré”. MASSIMILIANO MINOCRI\n4 JUN 2022 - 18:42\tCEST\nAmb les mans tremoloses i una llàgrima inesperada traient el cap galta avall, la Lourdes dibuixa un jonc allargassat en una cartolina blanca i li enganxa una ploma groga. Asseguda al llit, a la unitat de cures pal·liatives de l’hospital Pere Virgili de Barcelona, rebusca entre els llençols les ceres de colors i pinta uns núvols blaus i uns ocells marrons sobre el cel. Plora i riu alhora: “No pensava que podia fer això. M’encanta com m’ha quedat”, deixa anar confusa aquesta pacient oncològica. Iolanda Pujol, l’artterapeuta que l’acompanya als peus de la llitera, intervé tot just amb un xiuxiueig i li pregunta quin títol posaria al dibuix. “Resistiré”, resol sense titubejos.\nNo és lleure, el que fa la Lourdes. O no només. Darrere d’aquestes activitats plàstiques, hi ha una estratègia de salut. “L’objectiu principal és el benestar emocional i aprendre a gestionar més bé les emocions. És un espai terapèutic, d’acompanyament, i la persona el fa servir com ho necessita”, explica Pujol, que fa sessions d’artteràpia a través del llenguatge plàstic (dibuix, pintura, narrativa, collage o fotografia) per a pacients oncològics en 13 hospitals catalans. L’art esdevé un actiu de salut.\nEn totes les expressions, des de la lectura fins a la dansa, passant pel teatre, el cinema o els museus, l’art té beneficis per a salut prou constatats. La literatura científica ho testifica des de fa anys i l’Organització Mundial de la Salut ha donat suport al moviment Arts in Health —art en salut— amb la publicació d’un recopilatori sobre els efectes de l’art com a actiu de salut: ajuda al desenvolupament infantil, a reduir el trauma o el risc de problemes neurodegeneratius, a acompanyar i assistir en el final de la vida o a millorar el benestar emocional.\nNo és una vareta màgica que tot ho cura, però les arts han mostrat els seus efectes beneficiosos com una eina més de salut, i tant el sector sanitari com el cultural s’han donat la mà per esprémer-ne el potencial. A Catalunya ja hi havia des de fa temps desenes d’estratègies atomitzades pel territori, pràctiques consolidades en alguns centres i noves experiències que brollen amb més o menys èxit en alguns dispositius. Però ara la xarxa sanitària pública ha fet un pas endavant i ha començat a desplegar iniciatives concretes i processos per estandarditzar la pràctica de l’anomenat Arts in Health.\n“Estem en plena efervescència del moviment. Quan vam començar amb això, el 2017, hi havia alguns pioners que ajuntaven art i salut, sobretot en camp de la salut mental”, admet Guillem d’Efak, coordinador del Programa Assistencial d’Expertesa Arts en Salut a l’Institut Català de la Salut (ICS ). Els darrers anys, les tornes han canviat: “Ara, institucions com l’ICS o l’Agència de Salut Pública de Catalunya, i universitats com la Pompeu Fabra o la de Vic, han establert aquesta línia de treball com a prioritària”, assenyala D’Efak.\nL’art té beneficis per a la salut prou constatats; la literatura científica ho testimonia des de fa anys\nFins i tot, malgrat l’aturada per la pandèmia —o gràcies a ella—, les estratègies terapèutiques d’art en salut estan en ebullició als centres sanitaris. Començant pels de l’ICS, l’empresa pública més gran de Catalunya, responsable de vuit grans hospitals i del 80% de l’atenció primària. Després de la primera onada de la pandèmia, l’ens públic va posar en marxa el Recuperart, un programa de benestar emocional per a professionals sanitaris arran de l’impacte de la crisi de la covid. “Comencem l’estratègia d’art en salut per estandarditzar l’evidència quan va arribar la pandèmia. Ho anàvem a parar tot, però el que va passar va ser just el contrari, perquè ens vam adonar que, més que mai, les arts serien importants per a la salut. La pandèmia va acabar de convèncer la gent del paper de l’art a la recuperació del benestar emocional”, apunta D’Efak.\nSigui dit per endavant, matisa l’alt càrrec de l’ICS, que no totes les activitats artístiques de l’àmbit comunitari són estratègies de salut. Una iniciativa d’art en salut es distingeix d’una activitat artística lúdica perquè la primera té un “objectiu de salut explícit”. No és el mateix art i salut que art en salut, adverteix D’Efak: “Per exemple, pintar un centre d’atenció primària és art i salut, no una intervenció de l’art en salut”. Els límits estan ben definits, assegura: “Els nostres objectius de salut han de ser clars, robustos i rigorosos. Ha de ser, a més, un procés cocreat entre el món sanitari i el cultural, els destinataris de l’activitat han de participar en el disseny de l’activitat, i, en qualsevol cas, el projecte s’ha d’avaluar i s’han de comunicar els resultats amb un article científic”.\nEntre els vitralls modernistes que aixopluga el Museu d’Art de Cerdanyola, s’asseuen en cercle una desena de sanitàries del CAP Farigola. S’han apuntat a l’activitat del Recuperart “per aturar-se i reflexionar”, diu Lourdes Solà, infermera del centre de salut, i per recuperar espais de trobada, conversa i rialles entre l’equip, afegeix Sandra Ferrero, també infermera.\nArrenquen la pràctica amb una sessió de mindfulness, ulls tancats, respirant profundament. La Silvia Díaz, la referent del benestar emocional del CAP, guia els primers exercicis abans d’obrir els quaderns del Recuperart, que recull activitats de relaxació i reflexió mitjançant una obra d’art, pràctiques de papiroflèxia i música a plaer. “Dona molta energia i força. Som un equip que treballem de manera estipulada, però amb creativitat, i el fet de venir a un lloc on hi ha art i es palpa la creativitat es transmet a la nostra professió”, valora Rosmery Parra, directora del centre.\nSe’n tenen ganes en el sector salut, però també en el cultural, assegura Txema Romero, director del Museu de Cerdanyola. “Fa molt que tenim aquesta vocació social d’acostar-nos a diferents col·lectius, i la primera cosa que va començar a quallar va ser l’artteràpia. De seguida ens vam enfilar al carro, però alguna cosa fallava aquí: des del museu abordàvem un camp tan complex, desconegut i perillós com és el de la salut. Si no treballem en equip, per més que l’art obri portes, si no hi ha algú aquí que sàpiga què cal fer després, no funciona”, explica Romero.\nEl programa Escolta l’Art, on el Juanda assegura que ha après a desfogar-se. MASSIMILIANO MINOCRI\nAntoni Ramos Quiroga, cap de Psiquiatria de l’Hospital Vall d’Hebron i artífex del Recuperart, insisteix en la reflexió de Romero: “Cal establir metodologies. Tot té a veure amb la medicina, i cal tenir evidències i uns processos sistematitzats”. Qualsevol intervenció té impacte en la salut i cal saber controlar-ho. “Nosaltres vam fer un programa amb el Museu Nacional d’Art de Catalunya amb dones migrants que patien estrès posttraumàtic per maltractament o situacions de guerra. Són situacions de molta intensitat emocional, i si no hi ha un expert, com ara un psicòleg, poden ser difícils de reconduir”. A través de la visualització d’obres d’art i la tècnica del pensament visual (l’anomenat visual thinking és una tècnica per organitzar idees o pensaments mitjançant un dibuix o una pintura), els professionals van aconseguir “reduir símptomes d’ansietat de les pacients, més connexió amb els sentiments i canalitzar emocions”, explica Ramos Quiroga.\nI amb el Recuperart, apunta el psiquiatre, també es buscava donar “espais de tranquil·litat per ajudar a millorar la salut mental”. “Quan parlem del Recuperart, no parlem d’algú amb una depressió greu, sinó de treballadors que pateixen nivells alts de malestar emocional”, matisa. No totes les malalties presenten el mateix grau de severitat, i les estratègies d’art en salut han d’estar dirigides a objectius concrets: “No tractarem la gravetat d’episodis mentals severs. Però en processos de recuperació aquestes activitats poden ajudar a canalitzar emocions”.\nEntre els sanitaris que ja han seguit el Recuperart a Cerdanyola, el director de la pinacoteca destaca la sorpresa dels participants “en trobar en el museu un espai de tranquil·litat, de control, on aquestes obres d’art parlen de cadascú”. Romero veu camp per treballar en el món de l’Arts in Health, i ja han començat a fer activitats per a persones amb Alzheimer i amb els seus familiars. “És al·lucinant el que una obra d’art pot despertar i fer connectar”, assenyala.\nAl Recuperart ja hi han participat uns 1.700 professionals de l’ICS i D’Efak assegura que hi ha nous projectes “a les beceroles”. Com el programa amb el servei de neurologia de l’Hospital de Bellvitge i l’Orfeó Català per practicar activitats de rehabilitació respiratòria a través del cant per a pacients amb malaltia pulmonar obstructiva crònica o amb seqüeles de la covid, per exemple. D’Efak obre la porta també a altres propostes, com ara l’exercici físic a través del teatre: “La gent gran necessita fer exercici, però les activitats estan mal plantejades perquè els fan fer exercicis amb una pilota com si fossin nens de P3. No cal infantilitzar. A través de la representació d’una obra de teatre, on el personatge hagi de moure el braç amb un mocador o aixecar-se d’una cadira diverses vegades, fas una estimulació física amb l’excusa de l’obra de teatre”.\nEl Recuperart és un programa de benestar emocional per a professionals sanitaris\nCom la proposta de D’Efak, el 2001 va arrencar a Nova York un programa de ball per a malalts de Parkison que ja s’ha desplegat en 23 països. A través de la dansa, els pacients focalitzen la seva atenció a tractar seqüeles de la seva malaltia, com ara l’equilibri, la flexibilitat, la coordinació, la marxa o la salut mental. A Catalunya hi ha un programa de dansa a l’Hospital Sant Joan de Déu per millorar la percepció del cos dels pacients amb trastorns de la conducta alimentària, i al Sant Pau, per exemple, també s’ha creat un cor amb persones que pateixen afàsia (problemes de la parla), explica Carme García, psicòloga encarregada del programa: “Vam fer un estudi amb un grup control que feia rehabilitació amb logopèdia i un altre amb 30 sessions d’entonació melòdica, i vam veure que la musicoteràpia era beneficiosa. No hi havia diferències significatives amb la logopèdia, però era una bona teràpia complementària i millorava l’estat d’ànim”.\nCatalunya ha pres la davantera amb aquesta barreja d’art i salut amb finalitats terapèutiques, i fins i tot ha posat en marxa el primer postgrau a tot l’estat d’Humanitats, Salut i Arts in Health gràcies a un conveni entre l’ICS, la Universitat Pompeu Fabra i el Museu Nacional d’Art de Catalunya. El Departament de Salut dona suport a l’impuls d’aquesta estratègia conjunta, assegura la secretària de Salut Pública, Carme Cabezas, i la reforçarà a través de l’anomenada prescripció social, el mecanisme a través del qual un sanitari i un pacient identifiquen conjuntament activitats de la comunitat per millorar la salut i el benestar. “Durant la pandèmia es va paralitzar tot, però estem en una fase de recuperació de la prescripció social perquè ara l’estem dedicant a determinades edats i al benestar emocional, però volem veure si podem ampliar-ho i consolidar-ho. La prescripció social és l’instrument per sistematitzar-ho tot”, apunta Cabezas.\nAra com ara, en aquests primers passos de l’Arts in Health, l’abordatge de la salut mental centra bona part dels projectes en marxa. Com a l’Hospitalet de Llobregat, on pacients del centre d’atenció a la salut mental participen en activitats artístiques amb l’escola municipal de música per afavorir el seu benestar emocional i combatre l’estigma que arrossega la mala salut mental. “A la consulta vèiem que, en joves de 18 a 35 anys, l’art era un espai per expressar-se, comunicar-se i estar millor. Vam veure que l’art pot ser una manera d’expressar i millorar el benestar emocional, reforçar la identitat artística que els empodera i modificar l’estigma”, justifica Anna Descalzi, psicòloga del centre.\nEl Juanda participa en el programa d’atenció a la psicosi incipient del centre de salut mental i és el pacient més veterà del programa Escolta l’Art. En una sala de l’escola de música, agafa el micròfon amb força i deixa volar les paraules que ha escrit: “Anem per endavant / res ens pararà / per molt que algú / ens vulgui assenyalar. (…) Volem un canvi / millor no per a mal / no ens discriminis / per la patologia mental”. Ho canta a qui vulgui escoltar-lo, amb micròfon o sense: “A mi això m’ha servit per desfogar-me. Coses de la malaltia que no explico a casa, gràcies a la música ho expresso tot allà, em desfogo i m’entenen una mica més. M’ajuda força”, admet en un descans de l’assaig.\nLes estratègies d’art en salut han vingut per quedar-se, asseguren tots els experts consultats. Queda, però, molt potencial per desenvolupar. “La debilitat, ara mateix, és que hi ha massa focus en la salut mental, encara que és veritat que la pandèmia ha tornat a posar el focus a la recuperació emocional. Però cal anar més enllà i millorar també l’avaluació de resultats i la formació dels professionals”, conclou D’Efak.\nSuport científic a l’art en salut\nL'espai del Recuperart, al Museu d’Art de Cerdanyola del Vallès. m. minocri\nLa declaració d’intencions de l’Organització Mundial de la Salut (OMS) és contundent: “L’art ens pot ajudar a navegar emocionalment en el viatge de lluitar contra una malaltia o lesió, a processar emocions difícils en moments d’emergència i trauma i fins i tot a recuperar-nos més ràpidament d’una lesió o una malaltia”. L’art és una eina de salut, una medicina més amb efectes positius en el desenvolupament infantil, la promoció de comportaments que promouen la salut, la reducció de l’estrès, el fre a la progressió d’algunes malalties o l’estimulació cognitiva en malalties neurodegeneratives, com ara la demència.\nEn una revisió de l’evidència científica publicada —es van repassar uns 900 articles—, l’OMS certifica que activitats com fer i escoltar música, ballar o visitar espais culturals, estan associades amb la gestió i prevenció de l’estrès. Fins i tot pot evitar el desenvolupament de malalties com ara la depressió: “Participar en activitats artístiques pot desenvolupar l’autoacceptació, la confiança i l’autoestima, que ajuden a protegir-se contra les malalties mentals. Per exemple, els nens i els adolescents que participen en programes d’arts circenses socials han millorat els seus nivells de benestar, socialització i resiliència”.\nEl consum d’activitats artístiques influeix, també, en la reserva cognitiva en la vellesa, que és la resiliència del cervell a les escomeses dels anys: una persona amb entrenament musical durant 10 anys o més té “habilitats visoespacials, funcionament executiu i memòria significativament més forts a la vellesa”. I també tenen menys risc de patir un deteriorament cognitiu o demència. “Anar a museus, galeries, teatre, concerts o l’òpera cada pocs mesos o més sovint en la vellesa s’ha associat amb una taxa més lenta de deteriorament cognitiu i un risc menor de desenvolupar demència”.\nNo hi ha dubte, conclou l’informe de l’OMS: “Hi ha un cos substancial d’evidència sobre els beneficis de les arts per a la salut”. I si bé hi ha troballes que requereixen confirmar-se o comprendre’s millor, els resultats donen credibilitat, afegeix l’estudi, “a l’afirmació que la base d’evidència general mostra un fort impacte de les arts en la salut mental i física”.\nL’OMS apel·la a la prudència, però, i adverteix que l’art no és “un pal·liatiu universal”. Encara falta molt per saber: es desconeix si pot tenir impacte en l’abordatge de malalties infeccioses i hi ha molt poca investigació sobre art i trastorns autoimmunes; també hi ha escassetat d’evidències sobre la seva influència en l’epilèpsia, per exemple, i pel que fa a recerca bàsica, com la relació entre l’art i l’epigenètica, tampoc no hi ha gaire cosa. És qüestió de temps, i serà la ciència la qui haurà de seguir validant les bonances i limitacions de l’art en salut.


Puig: “Inversions com el milió d’euros a l’antic Hotel Glòria demostren el compromís demòcrata a Sant Julià de Lòria”\nLa candidata parroquial de Sant Julià de Lòria, Carol Puig, acompanyada del cap de llista Gilbert Saboya i del membre de la nacional Ladislau Baró, ha assegurat que DA seguirà invertint en polítiques de benestar a la parròquia laurediana.\nPuig ha recordat que l’Executiu ha destinat 1 milió d’euros per rehabilitar l’antic Hotel Glòria per instal·lar-hi un punt jove i un casal per als jubilats que permetrà la convivència entre generacions. A més, la candidata demòcrata ha manifestat que en el mateix edifici hi anirà un centre d’atenció primària pagat pel Govern amb una aportació de 300.000 euros.\nLa demòcrata ha recordat que durant els 4 anys de DA s’ha augmentat considerablement la inversió en polítiques socials arribant a més de 20 milions d’euros. Puig ha detallat que d’aquesta partida, 2,7 milions d’euros han estat destinats a polítiques d’ocupació que han revertit en la creació de més de 400 nous llocs de treball.


Cuina tradicional catalana amb productes de proximitat\nOferim menús tots els dies de la setmana tant al migdia com per la nit. El nostre horari és de 13:00 a 15:00 el servei del migdia i de 20.00 a 22:00 el servei dels sopars.\n(De novembre a març tancat per les nits)\nTancat per vacances Desembre\nFem menú diari, 16.50€ tant migdia com nit a més de disposar d'una carta variada.\nTambé hi ha la possibilitat d'un saló privat amb vistes al mar, amb capacitat màxima de 25 persones per esdeveniments especials.\nLa carta del Restaurant La Tina ofereix la possibilitat de tastar plats com un bon suquet de peix, uns calamars del Port de la Selva a la planxa, turbó al forn, musclos al nostre estil o bé uns canelons casolans de tota la vida, entre d'altres plats.\nSi ho vol té la possibilitat de demanar per encàrrec plats que no figuren a la nostra carta com pastís de peix amb crema de marisc, conill rostit al forn, suquet de clavellada... per a degustar en el nostre restaurant o bé a casa seva.\nMenú cel·lebracions 30€\nMenú cel·lebracions 50€


8 motius per llegir “Dones valencianes que han fet història” | Descriu\nPer Àngels S. Amorós\t Última actualització 11 jul., 2019 1.005\nLa tria d’un bon llibre no sempre és casual o ajustada, sinó que obeeix a altres raons que no necessàriament han de coincidir amb les de la resta. Amb el propòsit de no condicionar-ne la lectura, però sí de justificar-la, cal establir alguns motius, ni que siguen 8.\nTítol: Dones valencianes que han fet història\nText: Sandra Capsir i Maria Viu\nIl·lustracions: Naranjalidad; Eli M. Rufat; Raquel Guerrero; Tres Voltes Rebel.\nCada pàgina d’aquest llibre pretén despertar la curiositat per continuar indagant la vida i l’obra de dones que ens han deixat un llegat excepcional digne de ser recuperat.\nHi apareixen fins a trenta dones valencianes que han viscut en diferents segles al nostre territori, que han desenvolupat tasques de renom imprescindibles per a la construcció sociocultural d’una comunitat i que, de la mateixa manera que ocorre amb altres persones del mateix gènere i arreu del món, han estat injustament silenciades, oblidades i, fins i tot, negades.\nDe segur que ens resulta molt coneguda Isabel de Villena per la seua condició d’escriptora, religiosa i filla natural d’Enric de Villena, que es va criar a la cort de Maria de Castella. Altres noms també ens resulten molt familiars, com la cantant de copla Concha Piquer o la metgessa i especialista en oncologia Anna Lluch.\nSón una realitat els esforços que, recentment, estan impulsant institucions, diversos col·lectius i diferents persones a nivell individual per donar a conéixer la tasca de dones de totes les èpoques, edats i condicions en tots els àmbits de la societat i la cultura. En aquest cas, ens trobem amb un llibre de tapa dura i exquisitament il·lustrat que recull fins a trenta dones valencianes que mereixen passar a la història.\nConsiderades ara extraordinàries i imprescindibles, en el seu temps, aquestes dones no van gaudir del reconeixement que mereixien. En el llibre, es presenta la biografia de dones a través de textos breus de caràcter divulgatiu i fàcils de llegir que conviden a voler saber-ne més.\nHi trobarem perfils de tot tipus: científiques, artistes, esportistes, inventores. etc. Ara tenim l’oportunitat de conéixer un llegat, i també de recuperar-lo, com va dir Virginia Woolf, l’escriptora britànica que va reclamar un espai, una habitació pròpia perquè la dona desenvolupara les seues inquietuds artístiques:\n4. Les autores del llibre són dos dones conegudes en el món editorial i en les lletres al nostre territori.\nSandra Caspir Maiques i Maria Viu Rodríguez duen a terme diferents projectes i altres tasques a Edicions Bromera. Arran de la publicació d’aquesta obra, escrita a quatre mans, totes dues han fet diversos actes de presentació i han explicat detalls sobre la selecció de les heroïnes i del procés de creació del llibre. Per exemple, van destacar que hi ha tantes dones il·lustres valencianes que podrien editar més llibres.\n… que la societat valenciana (els xiquets i xiquetes, els joves i les joves i els adults) ja tenen un llibre amb dones valencianes que han segut referents per la seua aportació a la societat. És un llibre que pot plantejar el debat i la recuperació de la memòria de les dones que han fet aportacions a la societat i que l’han fet millor.\nManuela Ballester i Juana Francés per Raquel Carrero.\n8. El booktràiler.\nImatge: símbol poder femení


El misantrop - Molière | Grup62\nSinopsi de El misantrop:\nAmb estudi introductori, comentaris de text i propostes de treball de Clara Vallès.\nDescarregar 7,24 M\nData de publicació: 09/09/2014 | Idioma: Català | ISBN: 978-84-15954-15-6 | Codi: 10041336 | Format: 12,5 x 19 cm. | Tinta: b/n | Presentació: Rústica amb solapes | Col·lecció: Educació 62 | Traductor: Joan Oliver i Sallarès | Coordinador: Carme Arenas | Edició comentada per: Clara Vallès | Sentit de lectura: Occidental\nTotes les opinions de El misantrop


Sitges 2013 acollirà els últims grans èxits del cinema fantàstic i de terror - SIESTV\n18 set. 2013 Sitges 2013 acollirà els últims grans èxits del cinema fantàstic i de terror\n'The Green Inferno’, ‘Machete Kills’ o ‘Insidious: Chapter 2’ seran presents en una edició que es clourà amb ‘The Sacrament’, l’última pel·lícula de Ti West\nPosted at 14:12h in Cinema, Cultura by siestv\nUna onada de bon cinema fantàstic esquitxat d’ensurts i, com és imprescindible, una dosi generosa d’hemoglobina, sacsejaran la programació del Sitges – Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya, que se celebra de l’11 al 20 d’octubre. La Secció Oficial Fantàstic es completa, a més dels títols ja anunciats, amb algunes de les produccions més esperades de l’any. The Green Inferno, d’Eli Roth, retrà homenatge als clàssics de terror caníbal, All Cheerleaders Die donarà la volta a les comèdies juvenils amb esperit gore, i Afflicted proposa una nova aproximació al cinema de vampirs. La secció oficial no deixarà escapar la pel·lícula amb un el repartiment més vistós de Robert Rodríguez, Machete Kills, ni la ciència ficció de la mà de l&rsquo ;inesgotable Terry Gilliam a The Zero Theorem.\nLa secció Oficial Fantàstic comptarà amb The Green Inferno, l’última pel·lícula del director Eli Roth, un habitual de Sitges que, després de les emocions fortes de Hostel, ens trasllada, en el seu nou film a l’Amazònia per a descobrir una tribu oblidada que practica aterradors rituals caníbals. Un homenatge personal i ultragore del director a pel·lícules com Holocausto Caníbal, de Ruggero Deodato, o Caníbal feroz, d’Umberto Lenzi, que romanen en la memòria dels fans més radicals del gènere. Sense dubte, un plat fort que ja ha impactat el públic del recent festival de Toronto.\nDes de Toronto també arriben dos títols que faran soroll a la present edició del Festival, com All Cheerleaders Die, de Lucky McKee i Chris Sivertson, una comèdia d’horror juvenil farcida de gore, eixalabrament i idees transgressores dins el gènere, basada en un curt previ de la mateixa parella de directors. Lucky McKee és un veterà del Festival, on va presentar amb èxit les seves obres prèvies May i The Woman. Afflicted també ha tingut una acollida extraordinària al festival canadenc, on fins i tot alguns espectadors van patir convulsions durant la projecció. La pel·lícula de Derek Lee i Clif Prowse narra, en clau de diari videogràfic, les peripècies de dos amics de viatge per Europa, fins que un d’ells contrau una estranya malaltia després de passar la nit amb una jove misteriosa. Afflicted és un pas més, intel·ligent i aterrador, al cinema vampíric, amb pinzellades de film de superherois i amb un to seriós i fosc.\nPer altra banda, Sitges presentarà també el darrer treball dels creadors d’Amer, Bruno Forzani i Hélène Cattet, que porta per títol L’étrange couleur des larmes de ton corps i que torna a ser un homenatge a l’estètica i al so del giallo italià, configurant una simfonia visual que paga la pena gaudir.\nSitges 2013 també presentarà en la secció oficial pel·lícules tan esperades com Machete Kills, la darrera de Robert Rodriguez amb repartiment estelar (Danny Trejo, Sofia Vergara, Mel Gibson, Charlie Sheen, Antonio Banderas, Lady Gaga…), així com el darrer gran èxit en les pantalles nord-americanes Insidious: Chapter 2, última del nou rei del terror James Wan, o la nova incursió de Terry Gilliam en la ciència ficció amb The Zero Theorem.\nTambé, com a regals especials per als nombrosos fans del cinema d’animació, més enllà de la secció consagrada a aquest gènere, Sitges tindrà passis especials de dues pel·lícules tan esperades com Dragon Ball Z: Battle of the Gods, la nova versió cinematogràfica del mític univers d’Akira Toriyama, o la darrera de Hayao Miyazaki, The Wind Rises, aclamada a l’últim Festival de Venècia.\nLa cloenda de Sitges 2013 serà la darrera pel·lícula de Ti West, The Sacrament, un altre dels grans èxits dels festivals de Venècia i de Toronto. West, un descobriment de Sitges, on havia presentat treballs anteriors com La casa del diablo o The Innkeepers, es consagra com un dels grans directors del gènere actual amb aquesta història que gira al voltant de la investigació de dos periodistes sobre una sinistra secta messiànica.\nTots aquests films se sumen als títols ja anunciats en els darrers mesos en aquesta nova edició del Festival, marcada per les noves manifestacions del mal, com és el cas d’Only God Forgives, la nova pel·lícula de Nicolas Winding Refn; el darrer treball de Jim Jarmusch, Only Lovers Left Alive, un singular relat d’amor etern entre dos vampirs; comèdia surrealista i estranya comèdia de Roman Coppola A Glimpse Inside the Mind of Charles Swann III; The Congress, l’espectacular adaptació de Stanislaw Lem dirigida per Ari Folman; Real, el retorn del director Kiyoshi Kurosawa al cinema fantàstic; o La danza de la realidad, el nou treball del polifacètic Alejandro Jodorowski.