El Síndic de Greuges inicia d’ofici una investigació per analitzar l’actuació de les administracions davant el coronavirus, des de la perspectiva de la defensa dels drets dels més vulnerables - Síndic de Greuges de Catalunya - El defensor de les persones\nEl Síndic de Greuges inicia d’ofici una investigació per analitzar l’actuació de les administracions davant el coronavirus, des de la perspectiva de la defensa dels drets dels més vulnerables\nS’ha adreçat al president de la Generalitat i a la Consellera de Justícia per sol·licitar una reunió\nSense prejutjar una actuació incorrecta dels poders públics, el síndic vol posar l’accent en les mesures de prevenció, informació i coordinació pel que fa als equipaments d’atenció a les persones\nTambé ha iniciat una línia d’investigació quant a les persones privades de llibertat (centres penitenciaris, geriàtrics, psiquiàtrics i de justícia juvenil) per la seva vulnerabilitat davant la situació\nEl síndic de greuges de Catalunya, Rafael Ribó, ha iniciat una actuació d’ofici per analitzar l’actuació de les administracions públiques davant el coronavirus. En el marc de la seva actuació, el síndic vol analitzar els drets de les persones i els col·lectius més vulnerables.\nDins el pla de treball plantejat per la institució, el síndic ha sol·licitat una reunió amb el president de la Generalitat de Catalunya, Joaquim Torra, i una altra amb la consellera de Justícia, Ester Capella, tant pel que fa a les actuacions endegades i dirigides a la població en general, com també per analitzar les adreçades a les persones privades de llibertat. El Síndic de Greuges de Catalunya té el mandat legal de la protecció dels drets i llibertats, així com la de vetllar per la prevenció de la tortura i altres penes inhumanes o degradants que es puguin realitzar en tots els espais en què es trobin persones privades de llibertat.\nEl Síndic ha realitzat un seguiment informatiu del tema, a través dels mitjans de comunicació i també reunions amb diversos responsables de l’administració.\nRafael Ribó, com a president europeu de l'IOI, ha proposat la creació d’un grup de treball a l’Institut Internacional de l’Ombudsman per tal de poder fer un seguiment internacional d’aquesta crisi global i intercanviar bones pràctiques i elements que permetin pal·liar-la.\nL’inici d’aquesta actuació per part del Síndic no significa que prejutgi cap actuació irregular de l’administració, ans al contrari. Tanmateix, davant les afectacions que aquesta situació pot comportar a la nostra societat, considera important fer un seguiment de les actuacions endegades per part dels responsables públics, així com poder col·laborar en la gestió d’aquesta crisi amb elements contrastats per altres defensors o ombudsman.


Explorando Mostrar: All---------------AA.VV.ACOSTA, Alicia & AMAVISCA, LuisAingeru Mayor y Susana MonteagudAPELLANIZ, ARANCHA & PIEROLA, AMARCONES, JuanArold, MarlieseARRIBAS, Cinta & SÁNCHEZ VEGARA,BARBÉ i SERRA, Alba & CARRO IBARBEAR BERGMANBERGMAN, S. BearBritta TeckentrupBRUEL, Christian, GALLAND, Anne,CADIZ XIMOCela, JaumeCERDÁ, MarChimamanda Ngozi AdichieCONSTENLA, JAVIERCormand, BernatCortés, JuanaDe la cruz, Carlos & Acebal, AntDÍEZ FERNÁNDEZ, Nuria & MORENO, Edelfeldt, IngerElexgaray, Esther & Domínguez, REnrique Del Pozo & Rocco IorilloESPIRITA, ÓscarEstecha, Raquel & Domínguez, ÁngEtxebarria, LucíaFernando J. LópezFITÓ, YolandaFUERTES, GLORIAFUERTES, GLORIAFunke,CorneliaGarcia i Cornellà, DolorsGibson, IanGINO, AlexGómez Ojea, CarmenGuerrero, LuisaGUTIÉRREZ, MaríaHernández, MiliHERTHEL, Jessica, JENNINGS, JazzHoffman, Mary. / Asquith, Ros.juanolOLABELLE,SOPHIELídia Titos GarcíaLINDENBAUM, PiaLOPEZ, NUNILA & CAMEROS, MYRIAMLorenzo, Manuel R. & Erlich BernLOVE, JessicaMarçal, Maria-MercèMORENO, LUCÍA-TERMENÓN, JAVIERMOZETIC, BRANEPALLÀS, CATALINA & CEBRIÁN, MARAPalomas, AlejandroPARR, TODDPIÉROLA, MABELPIÑÁN, BERTA.QUINTIÁ, XERARDO & C. QUARELLO,REIXACH, LAURARICHARDSON, JUSTINRICKARDS, Lynne & CHAMBERLAIN, MRossetti, Ana y Artajo, JorgeSÁNCHEZ VEGARA, ISABELSchimel, LawrenceSCHIMEL, Lawrence & BRASLINA, ElSergio Palacios GonzálezStein, GertrudeSYMES, Ruth & CHURCH, Caroline JSYRUS MARCUS WARETeixidor, EmiliTERMENÓN DELGADO, JAVIER.TORRENT, DANIVillanueva, MurielVON DER GATHEN, Katharina & KUHLWALTON, JESSICAWoolf, VirginiaYourcenar, Marguerite\nViendo del 21 al 40 (de 274 productos) Paginas de Resultados: [<< Anterior] 1 2 3 4 5 ... [Siguiente >>]\n17.00EUR COMO SE SALVÓ WANG-FÔ. Yourcenar, Marguerite\n13.00EUR COSQUILLAS BARBÉ i SERRA, Alba & CARRO IBAR\n15.00EUR CUA DE SIRENA BARBÉ i SERRA, Alba & CARRO IBAR\n19.50EUR CUÉNTAMELO TODO VON DER GATHEN, Katharina & KUHL\n14.90EUR CUENTOS PARA ANTES DE DESPERTAR LOPEZ, NUNILA & CAMEROS, MYRIAM\n14.90EUR DANIELA PIRATA\n15.00EUR DÍAS LUNÁTICOS\n12.00EUR DÍDAC, BERTA I LA MÀQUINA DE LLIGAR BOIRA Teixidor, Emili\n15.00EUR DIES LLUNATICS\n15.00EUR EDU SE VISTE DE PRINCESA DÍEZ FERNÁNDEZ, Nuria & MORENO,\n13.00EUR EL AMOR DE TODOS LOS COLORES MORENO, LUCÍA-TERMENÓN, JAVIER\n12.50EUR EL ÁRBOL MENGUANTE / THE SHRINKING TREE Schimel, Lawrence\n12.00EUR EL BALL DE LA HARRIET SYMES, Ruth & CHURCH, Caroline J\n13.95EUR EL COLOR ROSA PARA NICOLÁS\n12.90EUR EL CORDERO QUE ES UN CERDITO\n15.00EUR EL DÍA DE LA RANA ROJA Elexgaray, Esther & Domínguez, R\n07. ENS AGRADEM!\n08. JIM EN EL ESPEJO\n10. LA VACA QUE PUSO UN HUEVO.\nmartes 02 junio, 2020 30534157 peticiones desde viernes 12 diciembre, 2003


Art. Nr.: 2200112\nPerlmuttknöpfe "Blau" für Steirische Harmonika


Onagra - Jardi Botanic Gombren\nOenothera biennis L. [1753, Sp. Pl. : 346] 2n=14\nLes Onagràcies ―família amb 22 gèneres i 650 espècies― es distingeixen per tenir flors dialipètales, inferovàriques, diplostèmones, per no ser ni aquàtiques ni bulboses, i per tenir el calze amb 4 lòbuls. El gènere, dins la família de les Onagràcies ―que comprèn a Catalunya les silvestres Circaea, Epilobium, Ludwigia, Oenothera, i les cultivades Gaura, Fuchsia― es distingeix per tenir les flors 4 sèpals i 4 pètals (caducs) i 8 estams, llavors sense plomall de pèls, i tub de l’ovari/receptacle de més de 10 mm. I dins el gènere― que comprèn unes 145 espècies americanes, de les quals 70 s’han adaptat com adventícies a Europa―, Oenothera biennis es distingeix per tenir els pètals grocs de 1-3 cm,, sèpals verdosos, i les càpsules atenuades a l’àpex, llavors anguloses, inflorescència no interrompuda per rames laterals. És una planta herbàcia dreta que pot arribar a fer 2m d’alçària, de tiges verdes o tenyides de vermell, amb tricomes adpresos o patents, i a la inflorescència glandulífers. Fulles de la roseta basal de 10-25 × 2-5 cm, oblanceolades una mica dentades. Fulles caulinars de 5-20 cm estretament el·líptiques. Inflorescència densa, amb bràctees de 1.5-5 cm lanceolades o estretament ovals. Tub de l’hipanti (ovari/receptacle) de 2.5-4 cm, amb tricomes adpresos, altres patents i altres glandulífers. Sèpals de 1.2-2.5 cm, verdosos o groguencs, amb dents menudes de 1.5-3 mm, erectes a la poncella. Filaments estaminals de 8-15 mm. Anteres de 3-7 mm. Ovari de 1-1.3 cm. Estil de 3-5.5 cm.\nEstigma voltat per les anteres ala floració. Fruits de 2-4 × 0.4-0.6 cm, de secció circular, atenuats a l’àpex. Llavors de 1.1-2 × 0.5-1.1 mm, anguloses, prismàtiques. És fàcil d’observar en pocs minuts com s’obre una flor a partir d’una poncella. També com cauen les flors, que duren només un dia o dos. Grans de pol·len grans, triangulars, units per viscina. Se’n reconeixen 2 subespècies: biennis (flors sense olor amb pètals de 1.5-2.5 cm) i nervi central al final vermellós); suaveolens (flors amb olor de tarongina, pètals de 3-3.5 cm, nervi central sempre verd). L’altra espècie que possiblement veurem, tot i no ser massa comuna a Catalunya és Oenothera rosea, tota ella molt menor, i de flors roses menudes.\nEs fa a lleres de rius, sorrals humits, marges de camins, terres remenades pobres en nutrients, amb saó, bàsiques, però no salines. La ssp. biennis està repartida per Catalunya i la ssp. suaveolens és més gironina. Provinent d’Amèrica del Nord és invasiva a Amèrica del Sud, Europa (des de 1614), Àsia, Àfrica del Sud, Nova Zelanda.\nactiva nm-23 (gen supressor de metàstasis)\nastringent ESC FUL\ndilata el coll de matriu/ecbòlica\ninhibidora de l’aldosa reductasa (LLA)\ninhibidora de la catepsina D (p.p. oenothera-lanasterol A)\ninhibidora de la ornitina-descarboxilasa (p.p. oenothera-lanasterol A)\ninhibidora de la síntesis de prostaglandines inflamatòries i de leucotriens\npermet beure més alcohol sense emborratxar-se (?)\nprotectora d’endotelis vasculars\nprotectora i regeneradora del glutatió\nrelaxant fibra llisa\nsedant del nervi pneumogàstric\ntonifica fetge i melsa\nExtracte fluid: 5 g/dia\nExtracte contra trastorns renals i intestinals: extracte fluid d’onagra + extracte fluid de Solidago virgaurea (a parts iguals): una culleradeta de cafè 3-5 cops al diabetis.\nExtracte contra les enteritis: extracte fluid d’onagra 20 g + extracte fluid de nabius 30 g: 40 gotes cada 2 hores (HENRI LECLERC).\nInfusió: una culleradeta de a planta triturada per tassa d’aigua. Prendre a glopets durant el dia.\nOli: 6-8 g(dia (2-4 g en nens). 3-4 g en dolor mamari. En artritis reumatoide prendre’n almenys 3 mesos seguits.\nTintura: 5-40 gotes segons calgui.\nLa rel cuita es menja com si fos salsifí, o es pot afegir al vi per millorar-ne el sabor. Les tiges joves també, però no són tan gustoses ni molt menys. Les flors es mengen en amanides. L’oli es pot ser servir per amanir, i és molt ric en àcid gamma-linolènic. L’oli s’empra com a cosmètic, combinat amb vitamina E com a conservant. De les flors se n’extreu un tint groc. Les tiges triturades fins a fer-ne pols s’empren com a cosmètic també contra les taques vermelles a la cara. De la planta se n’obté un tint groc. Els indis Lakota cremaven les llavors d’onagra com encens. Les llavors alimenten ocells granívors silvestres. El nèctar alimenta papallones, abelles i borinots. Malauradament, alguns pugons també s’alimenten dels suc de la planta.\nCombinar l’oli d’Oenothera biennis amb anticoagulants pot sobreactuar. Combinada amb fenotiazines pot donar lloc a convulsions, sobre tot en esquizofrènics. Una sobredosis d’oli de bella-de-nit pot provocar mal de cap i nàusees, sobre tot amb l’estómac buit. O diarrea. En tot cas no recomanen prendre ni abans ni després d’una operació quirúrgica. Algunes persones no toleren bé l’oli d’onagra que els provoca nàusees, mal de cap i diarrea.


Saruhan Hotel Istanbul Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKucuk Ayasofya Mah.Cinci Meydani Sok.No:34 Kadirga , Sultanahmet, Istanbul, Turquia - Veure al mapa\nMés informació sobre Saruhan Hotel\nAl visitar Istanbul, vosté es sentirà com a casa a Saruhan Hotel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Kucuk Ayasofya Camii (Church of the Saints Sergius and Bacchus), Petita Aya Sofya, Sokollu Mehmet Paşa Mosque.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Istanbul. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, visites turístiques.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Saruhan Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Istanbul.\nComentaris de Booking.com (448)Comentaris d'Agoda (5)\nGreat value for money, good location (few hundred meters from hippodrome square where most of the attractions and activities are), ultra cleanliness, great staff (especially the nice breakfast lady on the rooftop restaurant), room and bathroom well equipped and good services (except for the shower gel / shampoo they provide, it's some sort of disgusting transparent mixture that smells like old glue !!! I mean PEOPLE you did everything right except for this ONE THING which you completely screwed up!!! I hope you'll fix it in the future and invest in some decent shampoo. Well now that I think about that horrible shampoo, I'll remove one star from Equipment/Services and make it only 4). Alright now for all the rest, this is a highly recommendable hotel and I would stay there without hesitation, provided that they change their shampoo (you understand how traumatic it was for me).\n-Close to Blue Mosque but too far for tourist if you carrying luggage from train station -Clean, cheap, nice staff -Great job in room cleaning\nLocatie, personeel en aardige andere gasten\nVoor prijs kwaliteit prima hotel en zeker een plek om terug te komen.


Arxius d'interiors - 4u PRO\nEs pot donar habitació calles negres?\nEs pot donar habitació calles negres? QUÈ ACONSEGUEIX, què crida ??? ? Callas. Calla és una flor elegant. Impresiona amb la seva simplicitat. Es tracta d'un full embolicant-se amb una espelma groga. Les flors tenen un sabor de vainilla meravellós. Les cries són de color blanc a la neu, però hi ha flors de diverses ...\nPer què euforbia comença a deixar fulles? En aparença, no és visible que està malalta o groguenca\nPer què euforbia comença a deixar fulles? En aparença, no és visible que estigui més malalt o groguenc. Les fulles velles cauen a mesura que creix la tija, deixant-ne rastres notables. Les fulles joves creixen només al vèrtex. Més a prop de l'hivern, el ...\nMyrtle llença les fulles. Què estic fent malament?\nMyrtle llença les fulles. Què estic fent malament? Està bé si està bé amb compte. Prengui un palet lleugerament més gran que el que es troba. Aboqui l'argila expandida, aboqui aigua i posi el mirall allà. A través de ...\nmandarina de fructificació òssia sense vacunació?\nmandarina de fructificació òssia sense vacunació? nea Molt llarg creixerà i la fruita serà petita. fructifica després de molts anys. anys a través de 10-12. injertada l'any 3-4 A través dels anys 30-35 hi ha varietats. però els que es compren a la botiga fruit ...\nalguna cosa va passar amb la flor - Anthurium andrianum, què fer?\nquè li va passar a la flor - Anthurium Andrianum, què fer? La planta es podria congelar. I sobre - nedolgoigraniya, sigui gran anthurium anthurium estat durant molt de temps cert per a una floració de llarg termini i créixer perfectament probable que la seva flor plena acuradament treure'l de l'olla i inspeccionar ...\nFicus bàlsam fulles grogues i tardor - Quin és el problema? gràcies per les respostes!\nFicus bàlsam fulles de color groguenc i cauen - quin és el problema? gràcies per les respostes! No respireu l'all! Bàlsam A temperatures molt elevades i amb manca d'humitat, les fulles poden esmerilar lleugerament. Per evitar això, la planta s'ha de regar amb més freqüència, però no es manté ...\nL'arbre del diner no creix, què he de fer? El meu arbre de diners perd les fulles i no creix. Què he de fer?\nL'arbre del diner no creix, què he de fer? El meu arbre de diners perd les fulles i no creix. Què he de fer? Suportar, enguany tot el clima anormal, rastyuhi o assassinats o llançats fora de les fulles, jo no sóc l'excepció, les plantes es recuperen més fredes, només ...\nCom desfer-se d'una vaina sobre una llimona?\nCom desfer-se d'una vaina sobre una llimona? L'única eina que estic ben ajudat per cotxinilles - que significa k-Otrin, de vegades entrar al servei de destrucció desinsectació de paneroles (que em tenia, i va tenir la sort de fer una mica de treball concentrat en emulsió, que ells reben i ...\nhamedorea bridble ... com cuidar?\nhamedorea bridble ... com cuidar? el més important és la humitat de les fulles i el reg moderat, sense oblidar que es tracta d'una palmera! Aquí està la seva partida: veterinari: brillant dispers, pateix tonalitat. Pot tolerar una petita quantitat de llum solar directa, a l'estiu, la palmera d'ells pritenyayut. ...\nCom plantar la punta de pinya? Què es necessita per a això?\nCom plantar la punta de pinya? Què es necessita per a això? Instruccions pas a pas: http://greenhome.org.ua/kak-vyrastit-ananas-na-podokonnike-osobennosti-uxoda-za-ananasom Com fer créixer una pinya des de la part superior: Tallem la punta, un ganivet afilat, la carn, que no necessitem. Per al creixement de l'arrel, cal deixar una petita grandària d'escumes, 1 d'un centímetre, per eliminar aquest nombre 3-4 de baixa ...


"Los números premiados en las papeletas pro-viaje de estudios de Sexto de Primaria, 2° ESO y 4° ESO han sido:\n1°. 53 209 2°. 68 101\nHa sido vendido por nuestros alumnos. ¡Compruébenlo a ver si usted ha sido el afortunado!\nLes informamos sobre las ayudas al COMEDOR ESCOLAR para el curso 2019/2020.\nPulsando aquí podrán acceder a la CIRCULAR informativa.\nComo les comunicamos en una circular anterior, el colegio vuelve, un curso más, a sumarse al Banco de Libros que propicia la Conselleria de Educación.\nA pesar de ser voluntario queremos que nuestras familias se beneficien de este servicio y, para ello, ponemos todos los recursos personales y materiales a su disposición. El colegio establece los siguientes procedimientos descritos en las circulares adjuntas. ROGAMOS LAS LEAN CON ATENCIÓN.\nEste curso, de nuevo el colegio ha estimado firmar un acuerdo con la CONSELLERIA DE EDUCACIÓN para facilitar el BANCO DE LIBROS para el curso 2019-20. Por el bien de las familias, y para que se puedan beneficiar de las subvenciones que Conselleria otorga (sobre todo en 1º y 2º de Primaria) hemos decidido adherirnos, de nuevo, a dicho programa para que ustedes cuenten con una posibilidad más para la obtención de libros, pero sin olvidar las que el centro les ofrece desde hace años.


EL COR DE LES APARENCES: Rojos de pel·lícula - Sessió del dimarts, 17/9/13 - Ateneu Roig de Gràcia\nRojos de pel·lícula - Sessió del dimarts, 17/9/13 - Ateneu Roig de Gràcia\nAquest dimarts tenim sessió de Rojos de pel·lícula a l'Ateneu Roig. Ja sabeu, al carrer Ciudad Real, 25 de la Vila de Gràcia. A les 21 h.\nComençarem la sessió amb un curtmetratge titulat EL SOPAR, rodat per PERE PORTABELLA el març de 1974. Quatre homes i una dona es troben en una masia en un indret indeterminat per sopar unes llesques de pa amb tomàquet i unes costelles. Son cinc persones que han complert diversos anys de presó efectiva com a conseqüència de la seva activitat a la resistència antifranquista. Són Narciso Julián, PSUC, 23 anys de presó; Ángel Abad, PSUC, 7; Antonio Marín, Comissions Obreres, 8; Lola Ferreira, PCML, 3 , i Jordi Cunill, Joventuts Llibertàries de Catalunya, 10 anys de presó, després d'una condemna a mort. Parlen del paper de la vaga de fam, de les formes de lluita a l'interior, de les connexions amb l'exterior... El rodatge es va fer de manera clandestina, la qual cosa implica que no hi ha títols de crèdit. Els tècnics van ser convocats escalonadament i sense saber quina feina anaven a fer ni a on.\nDesprés mirarem algunes de les coses programades per la sessió especial que vàrem fer per les festes de Gràcia i que no ens va donar temps de veure. Vàrem passar un exemple del cinema de la Revolució Cultural xinesa, però el que estava previst, que era HONG SE NIANG ZI JUN ("Destacament roig de dones"), dirigida per XIE JUN el 1962, sobre el paper de la dona en la guerra contra Chian Kai-shek a la segona meitat dels anys 40 del segle passat.\nTampoc vàrem passar la mostra de spaguetti-western alemany oriental que havíem previst: OSCEOLA, dirigida per KONRAD PETZOLD (1971), on els semínola de Florida s’alien amb els esclaus negres en nom de la llibertat dels pobles oprimits i la construcció del socialisme. Ja us explicàvem al programa del mes passat que el protagonista era un actor que es deia GOJCO MITIC, iugoslau, com tots els indis dels westerns comunistes.\nUna altra cosa que es va caure va ser SHOW BOAT, del 1936, de JAMES WHALE, amb un protagonista ben significatiu: PAUL ROBENSON, militant comunista, obert simpatitzant de la Unió Soviètica, que va visitar en diverses ocasions, i que va estar a Barcelona per recolzar la causa republicana. Pablo Neruda li va dedicar un poema preciós al seu “Canto General”.\nI una superproducció soviètica del 1949, dedicada a la caiguda de Berlin en mans de l'Exèrcit Roig: PADENIE BERLINA, dirigida per MIKHAIL TCHIAOURELLI (1949), amb una excelent banda sonora original de DMITRI SHOSTAKOVICH.\nFou imperdonable que se'ns passes l'homenatge previst a OVIDI MONTLLOR, en forma d'alguns del moment de l'especial que TV3 li va dedicar fa anys: OVIDI MONTLLOR: RETRAT D’UN ARTISTA, dirigida per PERE PONS.\nPer acabar amb les recuperacions del programa anterior, alguna seqüència de LAS TRECE ROSAS, d’EMILIO MARTÍNEZ LÁZARO (2007), sobre el judici i execució de tretze militants de les JSU, l'agost de 1939, quasi totes adolescents.\nA més, passarem la seqüència final de MAN ON A TIGHTROPE, del 1953, que aquí es va titular res més i res menys que FUGITIVOS DEL TERROR ROJO. És una de les coses que ELIA KAZAN va sentir-se obligat a fer després de les seves delacions davant el Comitè d'Activitats Antiamericanes i per a demostrar la seva lleialtat a la "forma de viure americana i la seva total renúncia als ideals comunistes que havia professat un dia. El seu protagonista ADOLPHE MENJOU, va ser, de la seva banda i junt a Gary Cooper i Robert Taylor, un dels actors que més ferotjament havia exigit la depuració de rojos a Hollywood.\nI algun que extra sorpresa.\nPublicat per Manuel Delgado a 11:52


el mirador de les dones: LES NOTIS DE LA MANOLITA (abril 11)\nLES NOTIS DE LA MANOLITA (abril 11)\nFa menys de 24 hores que acabo d'arribar d'una breu estada a Berlín, després d'un trimestre amb molta, molta feina que, entre altres coses, m'ha impedit escriure un sol article al MIRADOR aquest mes d'abril.\nL'estada a Berlín ha estat interessant i reconfortant. Així doncs que després de desar la maleta, m'he posat cuita-corrents a editar les NOTIS de la Manolita. Veureu que van molt menys farcides d'informació complementària de l'habitual, però ho he preferit per a poder-les publicar-les abans de demà, Sant Jordi.\nDe la llista de més de 25 novetats que ens proposa la Manolita, deixeu-me que en destaqui dos: Si a los tres años no he vuelto i Y no fueron marujas. El motiu és personal. En el primer cas perquè l'autora reconeix que per escriure la novel·la és basa en la recopilació de testimonis de dones preses realitzada per Tomasa Cuevas; en el segón perquè la coordinació i edició del llibre és d'Olga Viñuales Sarasa.\nVaig compartir amb la Tomasa i l'Olga militància al PSUC i als inicis del moviment feminista. Els treballs de recopilació de la Tomasa, que va morir al 2007, és un referent inexcusable per al coneixement del paper de les dones en la lluita antifranquista. Amb l'Olga vam coincidir a l'Associació de Dones Universitàries.\nAquesta nit em pensaré el(s) que demà em compraré. La llista és molt suggerent.\n- Giulia Alberico publica Los libros son tímidos (Periférica), autobiografia d’una lectora sobre els llibres que l’han acompanyat al llarg de la seva vida.\n- Jean M. Auel publica La tierra de las cuevas pintadas (Maeva), la sisena i darrera novel·la de la sèrie ambientada en l’època prehistòrica i protagonitzada per Ayla, una cromanyó que viu en un grup de neandertals. La primera, El clan del oso cavernario, es va publicar al 1980. Auel, que va néixer al 1939 a Chicago i va començar a escriure als 40 anys, ha venut 45 milions d’exemplars de les cinc primeres novel·les. Després de El Clan del oso cavernario, van seguir El valle de los caballos, Los cazadores de mamuts, Las llanuras del tránsito i Los refugios de piedra.\n- Cecilia Bardají publica La perdiz blanca (Ediciones Libertarias), una història intimista en un poble del Pirineu als anys 50. Aquest és el primer llibre de l’autora que també és pintora i fotògrafa.\n- Sylvia de Béjar publica Deseo. Cómo mantener la pasión y resolver las diferencias sexuales (Planeta). És una continuació de Tu sexo es tuyo. A Deseo, afronta la falta de desig o les diferències de desig entre les parelles.\nSi el amor no hace que el mundo gire pero da sentido al giro, el deseo nos invita a que ese giro se repita una y otra vez\n- Ana R. Cañil publica Si a los tres años no he vuelto (Espasa-Calpe) una història que passa a 1939 a la presó de Ventas, a Madrid, amb dues protanogistes. L’una és María Topete, directora de la presó de dones de Las Ventas i de la Maternal de San Isidro i molt implicada en el robatori d’infants. L’altra és Jimena Bartolomé una presa que ha d’infantar.\nCañil, periodista, s'estrena com a novelista amb aquest llibre que va començar com un assaig sobre Topete (1900-2000), personatge que va conèixer en escriure La mujer del maquis (Premio Espasa de Ensayo en 2008) i escoltar el testimoni de mares, ex-preses de Ventas, que recordaven la seva duresa i crueltat.\nDe fet, Maria Topete (1900-2000), és l'executora de la doctrina del doctor Antonio Vallejo-Nágera que té per objectiu:\n"salvar a los hijos de las rojos porque ellos no son culpables de la deficiencia mental de sus padres"\nCañil, en diverses entrevistes, explica les raons del canvi de gènere literari:\n"Lo que comenzó como una investigación sobre María Topete, acabó en novela. Sorprendida por este personaje, llegó un momento en que necesité reinterpretar mis sensaciones"\n"Me di cuenta de que no podía seguir adelante con una parte de la vida de María Topete, porque me faltaban datos, vivencias aunque intuitivamente, con gente que la conoció podías interpretar, pero era alejarte del periodismo y de la investigación"\nEl llibre es basa en la recopilació dels testimonis de les antigues companyes de presó, recollits pel magnetòfon de Tomasa Cuevas, la Tomasa, durant els anys 70 del segle passat. M'ha agradat llegir que Cañil qualifica el treball de la Tomasa com d'un material de primera ma "por el que nunca le estaremos suficientemente agradecidos"\nMaría Topete, primera de l'esquera (1943)\n- Rosa Cullell publica El millor lloc del món (Amsterdam / Now Books en castellà). Són diferents llocs “millors del món” en diferents ambients, de ciutat o de camp... És el seu primer llibre, després d’una vida professional intensa on ha passat per la Caixa, pel Liceu o la CCMA, per exemple.\n- Jenn Díaz publica Belfondo (Principal de los Libros). En un lloc aïllat del món, l’amo de la fàbrica és també qui pren les decisions que afecten els habitants de la població que depenen en tot d’ell. El llibre ha esta recomanat per CEGAL (Confederación Española de Gremios y Asociaciones de Libreros).\n- Laura Fernández publica Wendolin Kramer (Seix Barral), les aventures d’una jove que es creu Súper Noia. Amb molt d’humor. És la segona novel·la de l’autora que beu en les fonts del còmic. La primera va ser Bienvenidos a Welcome.\n- Lluïsa Forrellad publica L’olor del mal (Angle Editorial), una novel·la que transcorre a Roma després de la Segona Guerra Mundial, en un història que inclou assassinats, aristocràcia, tràfic de drogues, etc. L’autora, nascuda a Sabadell el 1927, ha estat molts d’anys sense publicar i ara ho fa de forma regular.\n- Karin Fossum publica Presagios (Mondadori) en traducció de Kirsti Baggethun i Asunción Lorenzo. Forma part de la saga de l’inspector Konrad Sejer. A Presagios, un petit poble noruec es va transformant a mesura que avança la trama.\n- Najat el Hachmi publica La caçadora de cossos (Columna/Planeta en castellà), on tracta el gran consumisme sexual efímer de la societat occidental, a través d'una protagonista que col·lecciona amants. És l’obra que segueix a L’últim patriarca, amb la qual va guanyar el Llull.\n- Lumen publica Las furias de Janet Hobhouse (1948-1991) en traducció de Jordi Fibla. És una història de dones de quatre generacions que es comporten com les Erínies de la mitologia grega.\n- Daphne Kalotay publica L’hivern rus (La Campana) en traducció de Xavier Pàmies. La subhasta de joies que vol fer una exballarina del Bolshoi du al present antigues històries d’amor i de traïció.\n- Natascha Kampusch publica 3.096 dies (Ara Llibres/ Aguilar en castellà) en traducció de Núria Ventosa i Aïda Cunill al català, i de Carmen Bas al castellà. Hi explica la seva experiència de segrestada.\n- Justine Larestier publica Mentirosa (Versàtil) en traducció de Sandra Bruna. L’autora, reconeguda en literatura juvenil, mostra una protagonista de 16 anys amb un secret feixuc.\n- Rosa Montero publica Lágrimas en la lluvia (Seix Barral), una novel·la negra futurista, perquè està ambientada al Madrid de l’any 2109 i protagonitzada per una replicant, la detectiu Bruna Husky que està immersa en una trama d’abast mundial i una xarxa de traïcions.\n- Jimena Néspolo publica El pozo y las ruinas (Los libros del lince). Un fotògraf torna a casa i ha d’afrontar la vida en solitari i assumir el seu passat.\n- Catherine O’Flynn publica La vida en titulares (Seix Barral), amb un protagonista presentador de notícies a la televisió que té el costum d’anar als enterraments de les persones oblidades.\n- Edurne Pasaban publica Catorce veces ochomil (Planeta), la seva història com a alpinista i lesdificultats que ha tingut per realitzar-la pel fet de ser dona.\n- Maruja Torres publica Fácil de matar (Planeta), una novel·la negra amb el personatge de Diana Dial, sota el qual es veuen trets de l’autora. Torres confessa que el seu gran referent és Hitchok.\n- Ángeles Valdés-Bango publica El fracaso inevitable (Caballo de Troya), una història situada en una residència femenina que la protagonista regeix en plena postguerra.\n- Olga Viñuales ha coordinat Y no fueron marujas (Alibri Llibreria i Edicions Bellaterra). És el segon volum de la colecció Relatos. En aquest, 9 dones entre 55 i 70 anys que expliquen les seves històries de rebels front als rols de gènere durant la dictadura franquista.\n- Anna Aguilar-Amat publica Càrrega de dolor (Meteora), un poemari que destaca pel seu humanisme i humor.\n- Queta Garcia publica Sirenes i bèsties marines (Arola Editors, un poemari amb gravats de Margarida Garcia Andreu. L’autora ha publicat novel·les amb les quals ha obtingut diversos premis. És també autora del conte Festa sota les Estrelles, publicat per Intermón/Oxfam.\n- Dolors Miquel publica La dona que mirava la tele (Empúries), un poema riu des de la condició de poeta, dona i televident.\n- Giuseppina Torregrossa publica Un dulce par de senos (Maeva). La primera recepta és Cassatelle de Santa Àgata, un dolç tradicional per al dia de Sant Àgata (5 de febrer). La recepta és una excusa per fer un recorregut per Catània i Palermo. L’autora és ginecòloga de professió i activista en la lluita contra el càncer de mama.\n- Begoña Oro ha guanyat el Premi SM de Literatura Juvenil Gran Angular 2011, amb Pomelo y limón. El premi té un import de 50.000 euros.\nL’escriptora Josefina Aldecoa va morir el 16 de març de 2011. A més de dedicar-se a la docència, amb la fundació i direcció del Colegio Estilo, a Madrid, es va dedicar a l’obra del seu marit, Ignacio Aldecoa (mort al 1969). La seva novel·la més coneguda és Historia de una maestra, la primera d’una trilogia on va mostrar la tasca dels i les mestres durant la II República.\nPublicat per anna gonzález batlle a 15:46\nEtiquetes de comentaris: calaix de modista, feminisme, franquisme, gènere, literatura, memòria històrica, PSUC\nRosa Cullell ha dit...\nMoltes gràcies per la menció al bloc.\nHa estat un preciós Sant Jordi. El meu primer.\n24 d’abril de 2011 a les 8:11


Inma Herrera i Shirin Salehi, guanyadores del Premi Biennal Pilar Juncosa & Sotheby’s de Creació Artística\nEl guardó està dotat amb 20.000 €: 6.000 € com a reconeixement per a l’artista i la resta per a la producció i l’exhibició del projecte premiat\n8 min. Palma 11/10/2019 15:22\n651x366 Els guanyadors dels premis amb el director de la Fundació, Francisco Copado. / E. N. Els guanyadors dels premis amb el director de la Fundació, Francisco Copado. / E. N.\nInma Herrera (Madrid, 1986) i Shirin Salehi (Teheran, 1982) són les artistes guanyadores del 26è Premi Biennal Pilar Juncosa & Sotheby’s de Creació Artística 2019 pel seu projecte 'Un punto fijo para orientarse. Historia de un lugar velado'. El guardó està dotat amb 20.000 €: 6.000 € com a reconeixement per a l’artista i la resta per a la producció i l’exhibició del projecte premiat. En concret, es farà una instal·lació a l'Espai Cúbic de la Fundació Miró i s'editarà un llibre d'artista.\nEl projecte planteja una reflexió sobre la noció contemporània de l’espai sagrat, establint un diàleg amb l’estudi Son Boter (l'estudi de Miró) mitjançant l’anàlisi dels conceptes de matriu, matèria mater, empremta, repetició i ritual en l’art múltiple. En l'entrega de guardons, les artistes han explicat que, per fer-lo, investigaran, dins el gravat i la ceràmica, el coure, el paper i l'argila. "Perquè, per nosaltres, són els materials mare". A la instal·lació hi haurà escultures de coure i argila, una videoprojecció i el llibre d’artista. Inma Herrera i Shirin Salehi es varen conèixer a Palma el 2014 quan varen rebre una de les beques Pilar Juncosa i Sotheby’s, gràcies a la qual varen poder formar part d’un dels tallers d’estiu impartits per la Fundació Miró Mallorca.\nLa menció d'honor del premi ha estat atorgada a Ángela Bonadies (Caracas, Veneçuela, 1970)\npel seu projecte 'De Miró a Rembrandt', que proposa realitzar una sèrie de peces que al seu torn són jocs o es refereixen al joc, a partir d’imatges de l’arxiu de l’artista i d’imatges noves creades i trobades al llarg dels mesos que treballaria gràcies al premi de la Fundació Miró Mallorca.\nEl 2019 la beca, dotada amb 4.000 €, ha estat atorgada a Fabiana Vinagre (São Paulo, 1990) pel seu\nprojecte 'Poéticas de la materia: un salto entre la pintura y la poesía'. Es tracta, en paraules de l'autora, d'"un viatge de creació plàstica a través de la poesia i l'experimentació sensorial". "És un projecte que dialoga amb principis proposats per Miró, com la poesia com a inspiració per a la creació, la hibridació artística, etc.". És un taller que, assegura, "vol fer desenvolupar la creativitat que cadascú té a dins".\nVinagre ha trobat la inspiració per aquest projecte en tallers que ha fet amb persones amb diversitat funcional. "Aquestes experiències que reuneixen percepcions diverses en un sol espai tenen una riquesa d'ampliar les possibilitats de comunicació i expressió, i així veure noves maneres de percebre, sentir i estar al món", ha explicat.\nEn l’apartat de la Beca Pilar Juncosa per a un projecte d’educació artística, s’han concedit mencions d’honor a Cristina Llorente per 'Paysage', a Alba Cacheda per 'Sobremesa', a Rosa García i Mar Barceló pel projecte 'El que ens tornen les ones' i, finalment, a Cristian Sotos per 'Yo trabajo como un hortelano'.\nBeques de Formació per participar en els cursos dels Tallers d’Obra Gràfica de Joan Miró\nEn aquesta convocatòria els guardonats amb aquestes beques han estat els artistes Miguel Ezquerro (Pradejón, la Rioja, 1989) pel projecte 'Nubes' i Alba Urquía (Barcelona, 1997), "per l’interès de la seva trajectòria artística". Ezquerro pretén generar un extens arxiu d’imatges del cel i, al mateix temps, indagar sobre les diferents possibilitats en la representació. El projecte sorgeix de l’interès de l’artista per la natura, per la vida i per la terra, i la seva intenció és proposar un paisatge universal, que aculli, però també sobrepassi, allò que és humà i està urbanitzat i intervingut.\nPer la seva banda, Urquía està recentment graduada en Disseny Gràfic per la University of the Arts London (UAL) i està especialitzada en impressió manual. La seva obra destaca per ser multidisciplinària i presta una especial atenció als processos i els mitjans que fa servir. Sovint treballa al voltant d’altres disciplines artístiques o culturals com la literatura, el cinema o la música.\nAquestes beques estan obertes a artistes interessats en les tècniques d’estampació i obra seriada per a participar als cursos que la Fundació Miró Mallorca organitza anualment als Tallers d’Obra Gràfica de Joan Miró. Cada beca està dotada amb la matrícula gratuïta en un dels cursos taller organitzats al llarg de l’any següent i amb 1.000 € (bruts) per a despeses de viatge, allotjament, etc. En aquest apartat, les mencions d’honor s’han atorgat a les artistes María José Planells Martínez i Rocío Gómez Mazuecos.\nBeca a la Slade School of Fine Arts, University College, Londres\nLa beca ha estat atorgada a Marina Planas (Palma, 1983), videoartista, escriptora i gestora cultural al capdavant de la Casa Planas. Precisament, el que farà a Londres serà investigar una empresa que era pareguda a la que tenia la seva família: producció de postals durant les dècades dels anys 50, 60 i 70 per a la indústria del turisme, i va generar així la iconografia i les imatges de vacances de les Illes Balears.\n"La meva idea és fer una comparativa d'una empresa que ha estat productora de postals en aquells anys, i establir les similituds i les diferències entre aquestes postals", ha explicat Planas. Ha afegit defensant el valor de les postals: "Es diu que les postals tenen una vida curta, que està morta i jo crec que això no és així, perquè tots els enquadraments que tothom fa quan va de viatge són els que es feien a les postals", ha defensat, i ha afegit que són "petjades i indicadors culturals d'un territori".\nLa beca està dotada amb 3.000 €, per cobrir les despeses de viatge, allotjament, etc. a Londres. La Slade facilita l’ús d’un estudi durant un mes i l’accés als tallers d’obra gràfica de la universitat i a altres activitats acadèmiques programades durant el seu any lectiu.\nBeques de residència, formació i participació a la Casa de Velázquez de Madrid\nEn aquest apartat, els dos guardonats han estat els artistes Josep Tornero (Manises, València, 1973) i Thomas Bouquet (Lille, França, 1980) pels seus projectes 'Materializar el pasado' i 'Hommage to Hernandez', respectivament. Josep Tornero és doctor en Belles Arts per la Universitat de Múrcia (2016) i artista resident a la Reial Acadèmia d’Espanya a Roma durant 2015-16, on va desenvolupar el projecte 'Gods', 'Animals and Death'.\nTornero desenvoluparà un treball d'aproximació a l'arxiu fotogràfic de la Casa Velázquez, compresa entre el 1928 i el 1936, any en què les tropes de Franco en destruïren la façana nord. Ho farà a través d'un treball pictòric que parteix d'imatges com la de la casa amb la façana destruïda. "L'objectiu principal és fer una investigació històrica de l'arxiu i l'experimentació amb tècniques i processos artístics relacionats amb la serigrafia d'una o diverses imatges", ha precisat l'autor.\nThomas Bouquet és dibuixant i gravador. Viu i treballa a Lille. Es va especialitzar en la tècnica del gravat a l’Atelier de gravure de l'École Supérieure d'Art (ESA), Tourcoing, França. Actualment resideix com a becari a l’Acadèmia Francesa de Belles Arts de París (Fundació Dufraine). És un entusiasta admirador de l’artista José Hernández (1944-2013), dibuixant, gravador i pintor, sobretot pel seu ús de la imatge inquietant, poètica o de malson.\nLa seva fascinació per Hernández es materialitzarà mitjançant una il·lusió artística: després de l’Homenatge a Goya d’Odilon Redon el 1885, mitjançant una sèrie de litografies, a Bouquet li agradaria emprendre un homenatge similar a Hernández, un reconeixement agraït a l’artista figuratiu d’un dels seus hereus no figuratius més joves. Aquest específic 'Homenatge a Hernández' estaria format de manera similar per dibuixos en carbonet i llapis i gravats. El projecte durà Bouquet a revisar l’art visionari espanyol fins als seus orígens, Goya inclòs, a qui Baudelaire va anomenar el "mestre del fantàstic".\nLa Casa de Velázquez proporciona l’allotjament a la seva residència de Madrid, com també l’ús d’un dels seus estudis i la participació al seu programa d’activitats. En aquest apartat, s’han atorgat dues mencions d’honor als artistes Helí García (Granada, 1983) pel seu projecte 'Un tractor capaz de arar el mundo' i a Lola Fernández Corral (Madrid, 1983, resident a Esporles, Mallorca) per 'Aporía'.\nEls guanyadors de l’edició del certamen han estat Raquel Hernández Izquierdo, de la Facultat de Belles Arts de la Universitat Complutense de Madrid, amb un linogravat titulat 'Líquido', i Omer Zaballa Larumbre, de La Taller de Bilbao, amb un gravat en fusta titulat 'Fuerte del Serantes'. La beca està dotada amb la matrícula gratuïta a un dels cursos de la Fundació Miró Mallorca i 1.000 € per a despeses.\nEl director de la fundació, Francisco Copado, ha defensat que és un dia molt especial, perquè la celebració d'aquests premis "és una de les voluntats de Miró", ja que es convoquen "gràcies a la generositat de l'artista". "També de la generositat de Pilar Juncosa, ja que va continuar amb la voluntat de Joan Miró", ha afegit.\npremis Juncosa & Sotheby’s


L Blue / Grey XL Blue / Grey XXL Blue / Grey\nLalizas Sailing és el producte perfecte perquè completis el teu material de nàutica i pesca. A la botiga online waveinn et pots beneficiar de múltiples avantatges. Si fas la compra avui mateix a waveinn, la rebràs en unes hores a casa teva o a on tu vulguis. I si necessites algun accessori més de nàutica i pesca per complementar el teu material, a la botiga de nàutica i pesca trobaràs milers de productes de la marca Lalizas per complementar la teva compra de Sailing.


Mou-te en bici | La Diputació estudiarà si allunya el trànsit de l´estany de Banyoles per Porqueres\nLa Diputació estudiarà si allunya el trànsit de l´estany de Banyoles per Porqueres\nDiari de Girona – GIRONA | JESÚS BADENES\nLa carretera que envolta l’estany de Banyoles, entre el paratge del Lió i l’Església de Santa Maria de Porqueres, podria convertir-se en un carril-bici sense cap vehicle motoritzat. La Diputació haurà d’estudiar aquesta proposta dins l’estudi d’impacte ambiental que ha de redactar arran d’un projecte que pretenia aprofitar l’amplada actual per fer passar també les bicicletes. L’ens provincial es va plantejar la reforma d’aquesta circumval·lació l’any 2009 i no ha estat fins ara que ha rebut el vistiplau de la Generalitat per trirar endavant l’estudi de l’impacte ambiental.\nEl projecte incial preveu reduir la calçada de la carretrea fins a 5 metres d’amplada per poder construir un carril bici de 2,5 quilòmetres a la part est de la carretera. Es calcula que per aquest sector passaven el 2004 una mitjana de 800 vehicles diaris. D’aquesta manera mentre la calçada per a vehicles mortoritzats perdria un metre, l’espai ocupat però creixeria en 1,5 metres.\nLa infraestructura salva la riera Castellar i el rec de Can Morgat, que fan les funcions de connector dins l’espai natural. A més també creua l’entorn de protecció de l’església de Santa Maria de Porqueres, catalogat com a bé d’interès nacional i que té diversos jaciments aqrueològics pròxims.\nEl document, que es va publicar ahir al Diari Oficial de la Generalitat (DOGC), ja admet que “l’ampliació de la plataforma suposa l’increment d’un impacte existent en l’espai natural protegit”. En aquest sentit és considera que hi hauria un “impacte negatiu, directe i permanent”.\nUna alternativa del Govern\nEl projecte que va redactar la Diputació de Girona no incloïa cap altra alternativa, però la Generalitta planetaj una altra proposta perquè s’estudiï. El departament de Politiques Ambientals recorda que”malgrat el caràcter contingut de les actuacuons pojectes l’eevada sensibilitat de l’àmbit aconsellen una acurada avaluació ambiental”\nPer això, estableix que, a més del projecte incial s’estudiï l'”exclusió de qualsevol trànsit mortoritzat, amb l’excepció del trànsit veïnal i condicionament de l’actual plataforma com a via verda”. Preveuen traslladar el pas de vehicles a motor, allunyat de l’estany, aprofitant el camí del paratge de les Artigues.


S'aixequen sis torres humanes a la Sagrada Família - Arquebisbat de Barcelona\nSANTORAL DEL DIA, 24 DE JUNY:\nS’aixequen sis torres humanes a la Sagrada Família\nEls Castellers de Vilafranca participen en el setè aniversari de la dedicació de la basílica per part del papa Benet XVI\n06 Novembre, 2017 -\nImatges: P. Daudé/ R. Ripoll\nAquest proppassat diumenge s’ha celebrat el setè aniversari de la dedicació de la Sagrada Família amb un convidat molt especial: els Castellers de Vilafranca.\nEls verds van aixecar sis castells i pilars a l’interior per representar les sis torres de la basílica que actualment estan en procés de construcció: les quatre torres dels evangelistes van estar representades per torres humanes de 4 pilars de 4, la torre de la mare de Déu, amb un 3 de 6, i la torre de Jesucrist amb un 3 de 8. El resultat va ser una imatge impactant que va culminar amb una gran ovació dels assistents que havien entès el simbolisme de les torres humanes, que reflectien la construcció de les torres centrals de la basílica.\nL’arquebisbe de Barcelona, el cardenal Joan Josep Omella, va presidir la missa acompanyat de l’arquebisbe emèrit, el cardenal Lluís Martínez-Sistach -qui va fer la petició al papa Benet XVI que el temple esdevingués basílica- i acompanyat pel bisbe auxiliar de Barcelona, Mons. Sergi Gordo.\nDurant l’homilia, Omella va referir-se al temple de Gaudí com la Bíblia en pedra: “Una obra majestuosa perquè els pobres que no sabien llegir o no entenien bé el que es deia en el llibre sagrat, poguessin descobrir l’amor sense límits de Déu. Gaudí ens convidava també a cuidar els nostres cossos i els nostres cors, que són veritables temples de Déu. Aquest temple espiritual, que és la nostra persona, que som els batejats, ha de ser espiritualment formós, ha d’estar sempre net de pecat i ben disposat per ser habitat per Déu. És l’Esperit Sant, vessat i present als nostres cors, qui ho fa possible“, va dir. L’arquebisbe de Barcelona, finalment, va animar als feligresos a no acomplexar-se si creuen que predicar avui la paraula de Déu és difícil i va demanar no amagar l’Evangeli al món.\nFi de curs al Seminari Conciliar\nEls seminaristes finalitzen l’any escolar amb una eucaristia concelebrada pel cardenal Omella i el bisbe de Sant Feliu, Mons. Agustí Cortés\nEl món màgic del 'Senyor dels Anells' arriba a través del biopic de l’autor de la saga\n«Una ferida que segueix oberta»\nCàritas Barcelona presenta la Memòria del 2018 i afirma que la desigualtat, produïda per la crisi, no cicatritza\n"S’ha de dir Joan" (Lc 1,57-66.80)


Joan Tardà: “Hem d'aconseguir que corruptors i corromputs s'avergonyeixin del mal que han fet a la democràcia” - Esquerra\nEl portaveu d'Esquerra Republicana al Congrés de Diputats, Joan Tardà, ha assegurat davant la posada en marxa de la comissió d’investigació sobre el presumpte finançament irregular del PP que “hem d'aconseguir que corruptors i corromputs s'avergonyeixin del mal que han fet a la democràcia”. Aquest dimecres, la comissió, amb els vots a favor de tots els grups menys el PP, que ha votat en contra, ha aprovat els plans de treball i un primer grup de compareixences amb cinc extresorers d’aquest partit, que arrencarà amb Luis Bárcenas el proper 26 de juny.\n“La pretensió d'Esquerra és convertir aquesta comissió en una veritable comissió de la veritat. De fet, convenen moltes comissions de la veritat”, assegura Tardà. El diputat republicà considera que “si no som capaços de fer una veritable catarsi i reconèixer que el sistema democràtic s'ha anat articulant sota el signe de la impunitat, no hi haurà manera de resoldre el que, menjant-se el cos de la democràcia, ja està afectant la mateixa supervivència del règim democràtic”.\nÉs des d'aquesta premissa que Esquerra planteja la comissió amb una nova dimensió que contraposi “els dolents” –corruptors i corromputs- amb “els bons”, és a dir, persones i institucions que durant anys han treballat i ho continuen fent contra la corrupció.\nPosar uns enfront dels altres ha de servir, segons Tardà, per deixar els primers encara més en evidència i “avergonyir-los del mal que han fet a la democràcia”. La proposta d'Esquerra és que els bons compareguin just després que la comissió hagi arrencat entre juny i juliol amb els extresorers del PP.\nEn total, Esquerra demana per a aquesta comissió fins a 36 compareixences, començant per la de l'actual president del govern espanyol, Mariano Rajoy, o l'expresident José María Aznar i l’extresorer del PP Luis Bárcenas; els empresaris Florentino Pérez (ACS), Juan Miguel Villar Mir (OHL) o Luis del Rivero (Sacyr).\nEn contraposició, a la petició de compareixents dels republicans també s'inclouen la Plataforma por la Honestidad, l'exdiputat en el Parlament de Catalunya i coordinador del projecte Llum i Taquígrafs, David Fernández; el president del Sindicat de Tècnics del Ministeri d'Hisenda, Carlos Cruzado o la directora de l'Oficina Nacional d’Investigació del Frau, Pilar Valiente, entre altres.\nJoan Tardà també ha assegurat que Esquerra “no se sent amenaçada en absolut” davant l'advertiment del PP de voler investigar el presumpte finançament irregular de la resta de partits a través de la comissió d’investigació oberta en el Senat. “Vam votar a favor de la comissió al Congrés, que concerneix al PP, i vam votar a favor de la comissió al Senat, que concerneix a tots els partits”, ha ressaltat el diputat republicà, que ha defensat la coherència en la posició d'Esquerra i una trajectòria de 86 anys d’història sense casos de corrupció.\nJoan Tardà, aquest dimecres en una roda de premsa al Congrés dels Diputats


Un estudi aposta per l’autohipnosi pel dolor crònic | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nUn estudi aposta per l’autohipnosi pel dolor crònic\nLa investigació de la URV considera que «s’hauria de considerar com un tractament inicial, i no com un últim recurs»\nPer Redacció NoticiesTGN. Actualitzat el 06/11/2014\nJordi Miró rep el Premi a la trajectòria investigadora en el camp del dolor.\nDesestigmatitzar la hipnosi i altres tractaments neuromoduladors és un dels objectius dels autors d’aquest estudi que han trobat, apunten, «evidències dels bons resultats d’aquests tractaments no invasius pel dolor crònic» principalment de l’autohipnosi, un dels mecanismes més estudiats fins al moment.\nL’article «Neuromodulatory treatments for chronic pain: efficacy and mechanisms», publicat a la revista científica Nature Reviews- Neurology conclou que la hipnosi «ha demostrat la seva eficàcia en el tractament del dolor en adults» i no tant en nens i adolescents, on la recerca no és tan abundant. L’investigador ICREA de la URV, Jordi Miró, apunta que el tractament amb hipnosi i, sobretot, l’entrenament en autohipnosi «és una alternativa convenient perquè no requereix grans equipaments ni despesa i qualsevol persona amb un entrenament mínim la pot utilitzar. Els costos són reduïts i els avantatges importants» destaca.\nSegons Miró, els tractaments com la hipnosi estan «mal considerats per la mala premsa que tenen» i considera que, aquest treball pot contribuir a canviar la seva percepció. La hipnosi per exemple no està indicada a la salut pública «i en canvi s’hauria de considerar com un tractament inicial, i no com un últim recurs». L’investigador apunta que aquí aquest tipus de tractaments són «molt poc habituals» al contrari del que passa, per exemple, als Estats Units. Per això creu que l’article pot ajudar a generalitzar l’ús d’aquests mecanismes, ja que hi ha evidències a través d’assajos controlats i aleatoritzats i defensa que la hipnosi «és un mecanisme menys invasiu que molts dels que s’estan oferint i, en alguns casos, més eficient».\nJordi Miró, ha rebut el Premi a la trajectòria investigadora en el camp del dolor que concedeix Fundolor, la Fundació de la Comunitat Valenciana per a l’Estudi i Tractament del Dolor. Aquesta distinció és la més important de les que es dóna a l’Estat espanyol a nivell individual i en reconeixement a l’excel·lència en la trajectòria investigadora en dolor.\nL’acte d’entrega del premi es va fer el 27 d’octubre al Saló d’Actes de l’Ateneu Mercantil de València, durant el qual l’investigador va pronunciar la conferencia «El tractament del dolor crònic en els nens». L’acte va formar part de la IV Jornada Comunitat Valenciana dedicada a l’estudi del dolor que enguany s’adreçava al dolor infantil i és part dels actes del Dia Mundial contra el Dolor que es van organitzar a València.


Massimiliano Allegri confirma la defensa titular contra el Barça - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesMassimiliano Allegri confirma la defensa titular contra el Barça\nMassimiliano Allegri confirma la defensa titular contra el Barça\nEl tècnic de l’AC Milan ha explicat en roda de premsa que al darrere jugaran Abate, Zapata, Mexès i Constant “Ens enfrontem al millor equip del món i hem de posar-los les coses difícils”, ha comentat Allegri\nAllegri, en una imatge d'arxiu. FOTO: Arxiu FCB\nEn la roda de premsa prèvia al partit de Lliga de Campions entre l’AC Milan i el FC Barcelona, el tècnic del conjunt ‘rossonero’ Massimiliano Allegri ha confirmat que dimecres a San Siro presentarà un equip titular amb la defensa formada per Abate, Zapata, Mexès i Constant. A més, ha explicat que el davanter El Shaarawy evoluciona favorablement de la inflamació en un tendó del genoll. “S’ha entrenat amb el grup, està bastant bé i aquest dimarts veurem com es troba”, ha dit. I ha afegit que “Riccardo Montolivo hauria de jugar i ara he d’escollir dos migcampistes més”.\n“Ens enfrontem al millor equip del món”\n“Ens enfrontem al millor equip del món i hem de posar-los les coses difícils. Hem d’intentar limitar la seva possessió. Haurem d’estar bé quan tinguem la pilota perquè potser en defensa el Barça ens pot concedir alguna cosa”, ha comentat també Allegri. Tot i que saben que jugaran contra un gran rival, el tècnic del Milan ha matisat: “No accepto que es parli de nosaltres com unes víctimes. A menys que canviïn les regles, començarem 0 a 0”.\nEn aquest sentit també s’ha pronunciat Riccardo Montolivo. “Volem mesurar-nos amb el més fort per entendre on som”, ha afirmat el jugador, conscients que són un equip en fase de creixement. I del FC Barcelona ha destacat que tenen “un centre del camp enorme i també cal anar amb compte amb la línia davantera i sobretot amb Messi”.


Síntesi i Acció-València, nº 1, juny de 2003\nVALÈNCIA nº 1\nEditorial: defender la democracia, luchar por el socialismo\nDel neoliberalisme a un neofeixisme?\nNo a la guerra, encara\nCicle per la recuperació de la memòria\nEditorial: DEFENDER LA DEMOCRACIA, LUCHAR POR EL SOCIALISMO:\nEl gobierno del PP, desde que obtuvo la mayoría absoluta, ha venido expresando su autoritarismo de diversas formas:\nnegación de las libertades políticas de los "sin papeles"\ncondecoración póstuma a un torturador\nnegativa a condenar el golpe de Franco\ndescalificación de los discrepantes incluídos la Conferencia Episcopal y la Audiencia Nacional cuando no se plegaban a sus designios\nprovocación y brutalidad policíaca frente a las movilizaciones pacíficas de Barcelona 2001 contra el Banco Mundial\nkafkiano intento de controlar Internet con la LSSI\nagresión a la autonomía universitaria y amenaza a la gestión democrática en el resto de la enseñanza pública\naznarazo contra los derechos laborales y el posterior decretazo contra las prestaciones por desocupación, derrotado por la huelga general del 20J\nLey de Partidos que permite su prohibición sin probar que hayan cometido ningún delito\nProyecto de reforma del Código Penal eludiendo la finalidad rehabilitadora que marca la Constitución\nDe este modo, después de haber vulnerado el Estado Social de Derecho proclamado en la Constitución, se vulneraba también incluso el Estado Liberal de Derecho.\nY en estas condiciones se llega a la guerra contra Irak en la que el gobierno del PP nos involucra contra la voluntad del 90% de la ciudadanía, negando así la esencia de la democracia al gobernar patentemente en contra de dicha voluntad. Y ello en algo tan grave como la guerra, que es además en sí misma la negación de la democracia al utilizar la violencia, en vez del diálogo, para la resolución de los conflictos.\nY el mismo desprecio antidemocrático a la voluntad de la ciudadanía se ha hecho patente tras las elecciones a la Asamblea de Madrid, donde como mínimo se ha producido una colusión entre empresarios de la construcción todavía miembros del PP y los dos tránsfugas ya expulsados del PSOE para impedir un gobierno de coalición con IU que podía haber puesto en peligro intereses especulativos inmobiliarios. De este modo la democracia daría paso sin tapujos a la plutocracia, el poder del dinero.\nPor todo ello es esencial desarrollar una alternativa democrática contra la guerra, la violencia, la represión, la corrupción y las agresiones sociales. Es necesaria la conjunción de todas las fuerzas democráticas de izquierdas, centro o derecha que ya hemos coincidido en oponernos a la guerra para apartar de posiciones de gobierno al PP, el partido que más claramente representa el desprecio antidemocrático a la voluntad popular, sin olvidar que la restricción de las libertades democráticas, que se configura como un instrumento para debilitar a las clases populares y recortar sus derechos sociales, se enmarca en la lógica de la guerra que se nos pretende imponer. Y que por el contrario las libertades democráticas y el respeto a la voluntad popular expresada en las urnas son una condición previa para que los intereses de la mayoría social pueden abrirse paso frente al poder de los privilegiados.\nPero al mismo tiempo es necesario acometer cambios en el sistema político para impedir que se pueda gobernar en contra de la voluntad popular. Es necesaria la introducción de medidas como el referéndum vinculante por iniciativa popular, la introducción del mandato imperativo y la revocabilidad de los cargos públicos que prevenga el transfuguismo y la traición al programa electoral, así como la extensión de formas de presupuesto participativo que aseguren que los fondos públicos se utilicen para la satisfacción de necesidades sociales contando con la gente afectada.\nSe trata en definitiva de defender las libertades democráticas frente a los intentos de minimizarlas y anularlas, y al mismo tiempo de luchar por la extensión y la profundización de la democracia con el fin de hacer viable que las instituciones políticas estén efectivamente al servicio de la mayoría social y puedan ser utilizadas por ésta como un instrumento de transformación social para la erradicación de los privilegios y de la plutocracia, llegando a la socialización de los medios colectivos de producción que permita el control democrático de los mismos abriendo paso al socialismo.\n"És la llibertat la principal baixa en la guerra contra el terrorisme?" La cínica afirmació de que la ma invisible del mercat no funcionaria sense el puny de ferro de l'Exèrcit nordamericà mostrava clarament els límits del "neoliberalisme": quan el moviment mundial contra la globalització capitalista ha anat cobrant més i més força, la resposta ha estat les provocacions i repressió policial contra manifestacions pacífiques. I quan arran de l'11 de setembre el govern Bush llança la guerra global contra el terrorisme, no és un periòdic d'extrema esquerra, sinó una revista burgesa liberal com The Economist la que es pregunta si la llibertat no serà la principal baixa d'aquesta guerra.\nI no ens han de confundir. Sabem que les diverses formes de terrorisme són una amenaça no solament per a la vida sinó per a la llibertat, tant per la coacció directa que suposen com per alimentar les tendències autoritàries dels Estats. Per això cal combatre el terrorisme sense excepcions ni confusions, sense voler incloure en aquest concepte, per exemple la resistència en Iraq contra les forces militars d'ocupació, i sense excloure, per exemple, el terrorisme contra Cuba, per lluitar contra el qual 5 cubans estan injustament empresonats en EE.UU. Però cal exigir que la lluita contra el terrorisme es mantinga escrupulosament dins del marc de l'Estat de Dret amb plenes garanties jurídiques i respecte a les llibertats democràtiques, doncs en cas contrari es produeix una greu degeneració de la democràcia.\nEn efecte, el resultat més immediat de la "guerra contra el terrorisme" va ser la supressió dels drets civils dels estrangers tant en EE.UU. com en Gran Bretanya, on fins i tot es va suprimir a tal efecte una tradició tan arrelada com el habeas corpus que impedia les detencions indefinides sense resolució judicial. I en EE.UU. són molts centenars els detinguts des de setembre de 2001 dels quals no es sap res.\nPerò la persecució contra els discrepants no s'ha limitat als estrangers: quan el grup texà de country les Dixie Chicks es va pronunciar contra la guerra d'Iraq, va patir el boicot i la censura de les seues cançons en els mitjans nordamericans de comunicació multitudinària, a més d'accions agressives com la destrucció pública dels seus discos o el llançament de tones de fem davant de la seua casa.\nD'aquesta manera s'ha comprovat una vegada més com la repressió contra els "altres" genera una degeneració autoritària que finalitza descarregant sobre els "propis". Els versos de Bertold Brecht (primer van anar a pels jueus, però com jo no ho era, no em vaig preocupar... quan van venir a per mi ja no quedava ningú per a defensar-me) estan més vigents que mai.\nAfortunadament, hem vist com milions de persones s'han mobilitzat contra la guerra en tot el món, i centenars de milers dins mateix\ndels EE.UU. El gran poble nordamericà, amb arrelades tradicions antifeixistes i de defensa de la llibertat, ha generat també formes de resposta a la dinàmica parafeixista que preten silenciar qualsevol discrepància en qualsevol obscur racó del món i també a casa seua, amb l'estandard de la "guerra contra el terrorisme".\nCom un exemple d'això, la digna resposta de les Dixie Chicks, posant en la portada d'una revista mostrant sobre els seus cosos els insultos rebuts junt a crits per la pau i la llibertat, s'ha vist acompanyada per molta gent jove que al defensar-les ha accedit a la seua primera forma de compromís polític en favor de la llibertat.\nEn l'Estat Espanyol estem visquent una situació similar. Tenim clar que si hi ha alguna coincidència amb el terrorisme, és la de la lògica de la guerra compartida per ETA i el govern del PP, i des de la nostra coherència pacifista podem denunciar la incoherència dels que condemnen a ETA sense condemnar la guerra o condemnen la guerra sense condemnar a ETA.\nPerò ja vam advertir que la Llei de Partits, pel seu caràcter antidemocràtic, no anava a resoldre els conflictes existents, sinó a crear-ne de nous. La comissió d'actes terroristes o la complicitat en els mateixos ha de provar-se i condemnar-se com qualsevol altre delicte. Però amb una Llei que permet prohibir un Partit al marge d'això, pels seus silencis, simpaties o afinitats ideològiques, s'entra en una espiral molt perillosa. Una espiral que ha conduït a la privació dels drets electorals de milers de bascos, i que actualment està conduint a un gravíssim enfrontament institucional amb el Parlament del País Basc. Cal aturar aquesta espiral i reconduir la situació per la via del diàleg i el ple respecte a les llibertats democràtiques i els drets humans.\nPerqué la guerra no ha finalitzat, sinó que ha passat a una nova fase d'ocupació militar i resistència contra la mateixa.\nPerqué com a resultat de la mateixa continuen morint tant iraquians com soldats nordamericans i britànics, de moment.\nPerquè cal exigir la retirada de les tropes espanyoles, enviades a una missió de guerra de caire colonialista per molt que es vulga camuflar.\nPerqué la pau en Iraq solament serà possible quan el seu poble puga decidir lliurement el seu futur sense estar patint l'ocupació militar.\nPerqué l'Imperi amenaça amb estendre la guerra a altres països.\nPerqué la continuació de l'estat de guerra és una amenaça continua a les llibertats democràtiques.\nVALORACIÓ DELS RESULTATS ELECTORALS:\nEns podem congratular de que el número de vots obtinguts pel conjunt de les forces democràtiques que es van expressar en favor de la pau haja estat molt superior al número de vots obtinguts pel partit de la guerra, que ens va involucrar en ella ignorant antidemocràticament la voluntat de la gran majoria de la ciutadania.\nTanmateix, les eleccions s'han realitzat en un context de victòria de la lògica de la guerra, que no ha pogut ser evitada per les grans mobilitzacions populars en tot el món (i especialment en Espanya) i que després de la victòria militar i de l'ocupació d'Iraq havia pasat a segon pla, cosa que junt a la confraternització de Juan Pablo II amb la família Aznar (favor preelectoral que sembla haver estat pagat per la darrera malifeta de Pilar del Castillo contra la igualtat i la llibertat religiosa i de consciència), pot haver ajudat a crear les condicions propícies per a que la gran majoria d'electors de dretes obviaren la seua passada oposició a la guerra, i posaren per damunt la relativa bonança econòmica per a determinades capes socials, de manera que el PP, enlloc de ser castigat en les urnes, ha augmentat uns 100.000 vots en relació a les anteriors eleccions municipals.\nPel que fa al PSOE, ha recuperat uns 300.000 vots del milió que va derivar cap a l'abstenció en eleccions anteriors, cosa que l'ha permés superar en vots al PP però no desplaçar-ho de les principals institucions autonòmiques i municipals. Cal destacar que la seua oposició a la guerra no ha estat complementada amb una oposició consequent a les agressions contra les llibertats democràtiques. Això ha fet que, havent passat la guerra a un segon pla en l'atenció de l'opinió pública, no apareguera com una força d'oposició conseqüent a l'autoritarisme bel·licista del PP, cosa que pot haver-li dificultat la plena recuperació del vot perdut cap a la abstenció en eleccions anteriors.\nPel que fa a IU, amb la suma dels vots a IC ha recuperat uns 100.000 vots, molt desigualment distribuïts, del milió que va perdre en eleccions anteriors, principalment cap a l'abstenció . Cal valorar això positivament com a base per a treballar per la recuperació política i electoral del nostre projecte de convergència d'esquerres, però també destacar la dificultat global d'IU per a connectar amb la base social d'esquerres que s'expressa a través de la mobilització social, dificultat que té una de les seues causes en la seua escasa implantació orgànica: un projecte d'esquerra transformadora i democràcia participativa no es pot basar en la simple emissió periòdica del vot, sinó que ha de descansar en l'autoorganització social, impulsant especialment el treball de base i no confiant únicament en el treball institucional. La superació d'aquestes deficiències ha de ser ú dels nostres principals objectius. En particular, en la ciutat de València haurem de desenvolupar la nostra oposició a les polítiques socialment i urbanísticament reaccionàries del PP en estreta relació amb els moviments socials (veïnals, contra la globalització capitalista, pel redreçament cultural, pacifistes, ecologistes, feministes, del moviment obrer, etc.), desenvolupant un treball de comunicació continuat denunciant la política antipopular de la dreta i treballant per obrir pas a una alternativa democràtica que més prompte que tard òbriga en la nostra ciutat les alberedes d'una democràcia participativa en una perspectiva socialista.\n(extractat de l'informe aprovat en l'Assemblea del PCPV de la ciutat de València del 23 de juny; es pot veure el text íntegre en http://www.nodo50.org/pcpv/valencia/03525val.htm)\nRESULTATS MUNICIPALS EN VALÈNCIA % increment: 22\nmàxim % increment:\nCiutat Vella: 61'4\nQuatre Carreres: 2820\nPoblats Marítims: 2495\nRESOLUCIONS DE L'ASSEMBLEA DE VALÈNCIA DEL PCPV:\nL'Assemblea del 23 de juny del PCPV de València es va pronunciar contra la impunitat pels crims de guerra comesos per les tropes nordamericanes en Iraq, per la llibertat del periodista marroquí Ali Lmrabet (empresonat únicament por l'expressió legítima i pacífica de les seues conviccions), i per la retirada de la querella presentada pel fiscal general de l'Estat contra la Mesa del Parlament del País Basc.\nCICLE PER LA RECUPERACIÓ DE LA MEMÒRIA:\nLa Comissió per la Recuperació de la Memòria va començar un cicle d'activitats amb una taula rodona en la seu del PCPV sobre La transició. Memòria i oblit. Oportunisme polític amb Antonio Palomares, Amando García i Abelardo Muñoz.\nAquest mes de juliol es realitzen unes Jornades de reflexió antifeixista inaugurades en la seu el 16 per Paco Frutos presentant el seu llibre "El comunismo contado con sencillez", junt a una exposició d'obres de Josep Renau. El 17 Ismael Saz i José Luis Pitarch parlen a l'Associació de Veïns de Benimaclet del colp d'Estat del 36, i el 18 es parla al Casino Musical sobre el feixisme avui, seguit d'un sopar i l'actuació de Luis Pastor.\nEn la tardor estan previstos actes sobre la repressió franquista i la guerrilla.\nFIESTA DEL PCE-2003: 12-14 septiembre, Casa de Campo, Madrid\nEntradas y bonos canjeables en la sede del PCPV, C/Taula de Canvis, 8, 1ª, València.\nReservas para plazas de autobús y en su caso alojamiento en el teléfono 963919506