La Generalitat cierra julio con un déficit del 0,08%, 85 millones, una situación de equilibrio presupuestario por primera vez desde que se publican registros mensuales - Valencia Noticias\nLa Generalitat cierra julio con un déficit del 0,08%, 85 millones, una situación de equilibrio presupuestario por primera vez desde que se publican registros mensuales\n27 de septiembre de 2016 by Redacción\tNo Comments\tEl conseller de Hacienda y Modelo Económico, Vicent Soler, ha afirmado que la Comunitat Valenciana “ha llegado al mes de julio prácticamente en equilibrio presupuestario, lo que evidencia la buena gestión que está llevando a cabo este gobierno, a pesar de la infrafinanciación que padecemos los valencianos”.\nSoler ha realizado estas declaraciones tras conocer los últimos datos de ejecución presupuestaria de las comunidades autónomas que ha dado a conocer este martes el Ministerio de Hacienda y Administraciones Públicas, en los que se comprueba que, a julio de 2016, el déficit de la Comunitat Valenciana se situaba en el 0,08%, con únicamente 85 millones de desfase, prácticamente en la media del conjunto de fue del -1,10%.\n“El nuevo Consell impuso el rigor en su gestión y diseñó unos Presupuestos para 2016 austeros y ajustados a la realidad de la Comunitat. Realizamos una limpieza contable y una nueva definición de prioridades, anteponiendo a las personas y sus necesidades básicas por encima de todo. Por ello, eliminamos 1.800 millones de ingresos ficticios que el gobierno anterior incluía a la hora de elaborar las cuentas autonómicas y pusimos la atención en otras partidas de gran calado social que estaban infrafinanciadas”, ha afirmado el conseller.\nTrato desigual al actual Consell\nEl conseller de Hacienda y Modelo Económico ha explicado que la cifra de ejecución presupuestaria conocida hoy “pone de relieve ahora el bloqueo que hemos sufrido a lo largo del año a la hora de trasladar a la Comunitat Valenciana los anticipios de la liquidación, que ha llegado en julio y que ha reducido considerablemente nuestro déficit en este mes”.\n“Hasta junio de este año -ha afirmado Soler- la Comunitat Valenciana había recibido el 40% de los anticipos por la liquidación del ejercicio de 2014 (536 de 1.314 millones), mientras que en junio de 2015, con anterioridad al cambio de gobierno en la Comunitat Valenciana, el anterior Consell había recibido el 73% de la liquidación para ese año (500 de 684 millones)”. “Eso, unido al bloqueo del FLA ordinario y el extraordinario (de los que no llegó nada hasta finales de junio frente a los 2.428 millones en el mismo periodo de 2015), ha evidenciado el trato desigual al actual Consell por parte del Gobierno”, ha agregado.\nValencia noticias , licencia Creative Commons\tAcceder - Diseño Jose Cuñat - Designed by Gabfire Themes Leer entrada anteriorEmpezar a beber en la pubertad se asocia con alteraciones psicológicas futurasIniciarse en el consumo de alcohol entre los once y los trece años se relaciona con un mayor riesgo de...Cerrar


FRANKENSTEIN by Mary Shelley – FULL AudioBook | Greatest Audio Books | Horror Suspense Thriller – Audiolibri.org\nFRANKENSTEIN; or The Modern Prometheus (1818 )by Mary Shelley – FULL AudioBook | GreatestAudioBooks.com – Frankenstein; or, The Modern Prometheus is a novel written by Mary Shelley about a creature produced by an unorthodox scientific experiment. Shelley started writing the story when she was nineteen, and the novel was published when she was twenty-one. The first edition was published anonymously in London in 1818. Shelley’s name appears on the second edition, published in France in 1823.\nSince publication of the novel, the name “Frankenstein” is often used to refer to the monster itself, as is done in the stage adaptation by Peggy Webling. This usage is sometimes considered erroneous, but usage commentators regard the monster sense of “Frankenstein” as well-established and an acceptable usage. In the novel, the monster is identified via words such as “creature,” “monster”, “fiend”, “wretch”, “vile insect”, “daemon”, “being”, and “it”. Speaking to Victor Frankenstein, the monster refers to himself as “the Adam of your labors”, and elsewhere as someone who “would have” been “your Adam”, but is instead “your fallen angel.” (Summary from Wikipedia.org)\n01 – Dedication and Preface — 00:04:36\n02 – Vol. I, Letter I — 00:07:51\n03 – Vol. I, Letter II — 00:06:49\n04 – Vol. I, Letter III — 00:01:49\n05 – Vol. I, Letter IV — 00:14:43\n06 – Vol. I, Chapter I — 00:19:58\n07 – Vol. I, Chapter II — 00:15:15\n08 – Vol. I, Chapter III — 00:17:22\n09 – Vol. I, Chapter IV — 00:15:38\n10 – Vol. I, Chapter V — 00:17:28\n11 – Vol. I, Chapter VI — 00:24:56\n12 – Vol. I, Chapter VII — 00:19:47\n13 – Vol. II, Chapter I — 00:13:41\n14 – Vol. II, Chapter II — 00:14:55\n15 – Vol. II, Chapter III — 00:18:22\n16 – Vol. II, Chapter IV — 00:13:54\n17 – Vol. II, Chapter V — 00:14:12\n18 – Vol. II, Chapter VI — 00:11:36\n19 – Vol. II, Chapter VII — 00:20:29\n20 – Vol. II, Chapter VIII — 00:19:55\n21 – Vol. II, Chapter IX — 00:12:56\n22 – Vol. III, Chapter I — 00:18:01\n23 – Vol. III, Chapter II — 00:16:01\n24 – Vol. III, Chapter III — 00:22:41\n25 – Vol. III, Chapter IV — 00:23:19\n26 – Vol. III, Chapter V — 00:21:14\n27 – Vol. III, Chapter VI — 00:16:27\n28 – Vol. III, Chapter VII — 00:19:55\n29 – Vol. III, Letters — 00:35:25\nTotal running time: 7:59:15


Lluís Llach és rebut entre aplaudiments al Círcol de Reus, ple de gom a gom | Diari de Tarragona\nLluís Llach és rebut entre aplaudiments al Círcol de Reus, ple de gom a gom\nDe fet, l'èxit de la conferència ha fet que els responsables del Círcol haguessin d'habilitar un segon espai a la sala principal perquè tots els assistents a l'acte puguessin seguir la conferència-col·loqui\n8 de Marzo de 2016 - 18:21 hs\nLluís Llach, durant la conferència al Círcol de Reus Foto: Francesc Gras\nEl cantautor i diputat de JxSí Lluís Llach ha omplert aquest vespre de gom a gom el Círcol de Reus en la seva visita per a pronunciar una conferència sobre el procés de desconexió amb l'Estat que ha iniciat el Parlament de Catalunya.\nDe fet, l'èxit de la conferència ha fet que els responsables del Círcol haguessin d'habilitar un segon espai a la sala principal perquè tots els assistents a l'acte puguessin seguir la conferència-col·loqui, en aquest cas mitjançant una projecció en pantalla.\nLa gent congregada aquest vespre al Círcol de Reus ha rebut amb forts aplaudiments Lluís Llach, que abans d'iniciar l'acte ha visitat l'entitat i ha signat al llibre d'honor.\nLlach s'ha desfet davant el públic amb acter amb un ace original i en to distès: la seva intervenció ha estat molt breu i s'ha dirigit al nombrós públic per iniciar un col·loqui obert.


Guanyadors Transefímers -MED — SP25 Arquitectura\nGuanyadors Transefímers -MED\nMolt contents de ser un dels equips guanyadors de TRANSEFÍMERS -MED. SP25 Arquitectura + Atelier4, aquesta vegada al FESTIVAL DES ARCHITECTURES VIVES de Montpellier 2021!!!\nTRANSEFÍMERS MED és una aposta per l’art contemporani i promou la seva presència arreu del territori.\nAquest projecte conjunt es realitza amb voluntat de desenvolupar un treball en xarxa, reivindica el valor social de la cultura i del patrimoni cultural i vol generar intercanvis dinàmics entre les diverses zones de creativitat artística.\nAnterior Entrada anterior: Estiu 2020 a l’Estudi KRAFT


Un crater grec presidirà el nou giratori d'accés a Empúries - El Gerió Digital\nLluís Roura ha presentat el projecte a la comissió de cultura i patrimoni\nDilluns, 28 d'octubre de 2013 12:47h\nLluís Roura mostrant la figura als membres del consistori\nUn crater grec (vas de grans dimensions on es barrejava vi i aigua) presidirà el nou giratori d'accés a Empúries que s'ha fet davant la gasolinera de l'avinguda Francesc Macià. L'obra, de Lluís Roura i inspirada en un crater trobat a Empúries, s'ha presentat aquest cap de setmana durant la reunió de la comissió de cultura i patrimoni de l'Escala.\nL'artista ja ha fet una maqueta de l'obra, que estaria feta amb fibra de vidre i ceràmica. L'escultura es preveu que tingui quatre metres d'altura i que vessi aigua pels cantons en els horaris que es desitgi.\nLluís Roura ja va ser l'autor de la torre que hi ha al giratori que hi ha a l'accés nord del municipi, a l'inici de l'avinguda Francesc Macià. Per aquest motiu, es va considerar adient encarregar-li una proposta per al següent giratori, de pas obligat per a les persones que es dirigeixen al Museu d'Arqueologia de Catalunya-Empúries.\nDe forma excepcional, la reunió de la comissió de cultura i patrimoni municipal (òrgan consultiu en què hi ha representats diversos àmbits públics i privats) es va celebrar precisament al museu d'Empúries i la proposta de Roura va ser ben acollida.


Volen que la platja de les Madrigueres sigui la primera nudista al Penedès\nEl Club Català Naturista demana que se senyalitzi com a tal i, diumenge, hi convoca una trobada\n«Hi ha més de 40 platges nudistes a tot Catalunya, però a la comarca del Baix Penedès no n’hi ha cap». Aquest és el motiu pel qual Segimon Rovira, president del Club Català de Naturisme (CCN), ha demanat a l’Ajuntament senyalitzi la platja de les Madrigueres com a platja naturista.\nAl Vendrell no hi ha cap ordenança que prohibeixi aquesta pràctica. «Però la senyalització és necessària, primer per informar als usuaris i, d’altra banda, per la pròpia seguretat dels nudistes», explica Rovira. De fet, alguns membres de l’associació ja han començat a anar a la platja de les Madrigueres que és, de fet, la que consideren més idònia per aquesta pràctica.\n«És una zona que no hi ha passeig marítim, no hi ha res, i s’està recuperant com a espai natural. A més, també hi ha alguna dutxa», afirma el president del Club Català de Naturisme.\nAmb indicadors o sense, la platja de les Madrigueres podria convertir-se en la primera platja nudista de la comarca del Baix Penedès.\n«De moment, els naturistes, o bé s’han de desplaçar fins a Vilanova i la Geltrú o bé anar cap a Tarragona. Com a molt i de tant en tant, algú practica el nudisme de forma esporàdica. Però no és habitual», diu Segimon Rovira.\nDiumenge, trobada nudista\nPer tal d’aconseguir situar la de les Madrigueres del Vendrell en el mapa de les platges nauristes i fer visible la seva demanda, el Club Català de Naturisme ha organitzat una trobada nudista a l’espai. Començarà a dos quarts d’onze del matí. «Posarem la bandera de l’associació i repartirem futlletons informatius als banyistes», finalitza el president del CCN.


Calculadora tarifes assistència mèdica - Vital Seguro\nDemarcació de Residència: Barcelona Girona Lleida Tarragona\nNúmero d'assegurats: 123456789\nData naixement assegurat núm. 1:\nEls menors de 14 anys han d'anar acompanyats d'una altra persona major d'edat\nModalitats Salut Activa\nPromoció fins a un 10% descompte+Assistència Dental Gratuïta\nSalut Activa Òptima\nSalut Activa Plus\nPer què contractar Vital Seguro?\nCompromís de per vida sense recàrrecs individualitzats\nTarifa sostenible que permet estalvi global superior al 20%\nCobrim accidents de trànsit i laborals\nPer número d'assegurats\n8 o más (10%)\nPer modalitats de pagament\nBases de la promoció. Desplegar per a més info\nPromoció per a totes les noves contractacions de Salut Activa realitzades des del 01.04.21 fins al 30.09.21. Inclou un descompte de l'10% en Activa (copagament baix) i Activa Òptima (copagament) que s'aplica fins al 31.12.21a partir de 2 assegurats i s'afegeix als altres descomptes per nombre d'assegurats. El preu de 36,25 € i 47,20 € és el cost mitjà d'una família de 2 assegurats formada per un adult menor de 50 anys i un fill menor de 20 anys. La garantia d'assistència dental serà completament gratuïta fins al 31.12.21 en totes les modalitats; de l'01.01.22 fins al 31.12.22 tindrà un cost anual per assegurat de 12 €; de l'01.01.23 fins al 31.12.23 el cost anual per assegurat serà de 24 €; i a partir d'el 01.01.24 s'aplicarà el preu total de la garantia, de 36 € anual per assegurat.\nAssegurat 1: 35\nAssegurat 2: 15\nAssistència en Viatge: Inclosa\nAssistència Dental: Inclosa\n(copago bajo) 83,49€\nEn breu es posarà en contacte amb tu un agent per a formalitzar-t'uneixi oferta\nAccepto la política de privacitat. (veure política de privacitat)\nDesitjo estar informat sobre els productes asseguradors de l'entitat.


Samarreta perfecta per als amants Montgó. Dimensions S sexe Home\nMONTGÓ PICS PV\nEstimar la terra és conèixer-la. Som d’un país llarg i estret, que s’arrecera entre la mar mediterrània i les nostres muntanyes. Pics PV naix amb la voluntat de posar en valor les muntanyes del País que tantes vegades ens han acompanyat.\nEl Montgó destaca en el paisatge de la Marina com un gegant que mira les Balears. Si hi ha un perfil clar que domina el Golf de València és aquesta muntanya de 753 m. En els dies clars s’observa des del Garbí i des d’Eivissa. Aquest referent s’erigeix com un gran far sobre la mar, que en certa manera protegeix els pescadors i les pescadores de la Marina. Entre els i les habitants de la Marina és ben conegut que quan el Montgó apareix ennuvolat les pluges amenacen i potser paga la pena romandre a terra.\nEn el detall de les plantes trobem una planta endèmica i protegida del Montgó i d’Eivissa, el Card sant del Montgó (Carduncellus dianius) i l’altra és la nostra palmera, el Margalló (Chamaerops humillis).\nReferència MONTGO PICSPV


Oposiciones Cos de Bombers de Catalunya - Cursos Formación académica\nVols ser bomber a Catalunya? Es tracta d’una professió gratificant i molt ben remunerada. Si aproves les oposicions de bomber i aconsegueixes una plaça, cobraràs aproximadament 2.300 €* al mes amb la seguretat que es tracta d’una feina per a tota la vida. A MasterD et preparem per a les proves teòriques, les físiques i també et preparem per a l’entrevista personal a partir de casos reals.\nNo t’ho pensis més i prepara’t les oposicions de bomber de la Generalitat de Catalunya. Tenir una feina fixa de bomber a Catalunya és ara possible amb l’ajuda de MasterD, experts en la preparació d’oposicions. Fa 25 anys que ajudem les persones a assolir la seva meta professional.\nUbicación del Centro en Barcelona\nOposiciones Policía Foral Navarra ¿Quieres preparar las oposiciones de Policía Foral en...


Els afectats fan crides a omplir la Caixa de Solidaritat per a pagar les fiances\nEl jutjat d’Instrucció número 13 de Barcelona ha començat l’embargament de comptes personals dels processats per malversació en la causa contra alts càrrecs del govern per haver organitzat el referèndum. Així ho ha informat l’advocat Jaume-Alonso Cuevillas i ho han confirmat a VilaWeb fonts de les defenses dels processats. Fa una setmana, la lletrada de l’administració va ordenar la investigació patrimonial, primer pas abans de taxar els béns i, ara ja embarguen comptes personals. Tanmateix, encara es poden dipositar els diners que falten per la fiança, de manera que la Caixa de Solidaritat ha fet noves crides per a rebre donacions.\nAquest matí, el Jutjat d’Instrucció 13 ha començat a embargar els comptes personals dels processats\nOmplim la caixa @DeSolidaritat pic.twitter.com/BdIQC7LKEn\n— Jaume Alonso-Cuevillas Sayrol (JACS) (@cuevillasjacs) May 21, 2019\nEls afectats per l’embargament de béns, processats per malversació, són: Antoni Molons, Joaquim Nin, Jaume Clotet, Josep Ginesta, David Palanques, David Franco, Francesc Sutrias, Aleix Villatoro, Amadeu Altafaj, Albert Royo, Natàlia Garriga, Pablo Raventós, Francesc Fàbregas, Josuè Sallent, Xavier Puig, Rosa Maria Rodríguez i Rosa Vidal.\nEl 8 de maig, la Caixa de Solidaritat va dipositar 3,7 milions d’euros per cobrir part de la fiança dels 5,8 milions exigits. Segons com ho entenia la Caixa de Solidaritat, la quantitat restant ja es cobria per la fiança dipositada pel judici del Suprem, però la lletrada de l’administració s’hi va oposar. Els advocats dels processats encara no han estat notificats, però pensen que la jutgessa pot haver acceptat l’argument.\nMalgrat algunes notícies que eren confuses els 3,7M€ que va aportar la Caixa de Solidaritat han cobert una part de la fiança. Ara, als processats encara els reclamen 2,1M€ i els han començat a embargar. Seguim recaptant! Ens ajudeu? pic.twitter.com/nBBPMnyPar\n— Caixa de Solidaritat (@DeSolidaritat) May 21, 2019\nVictòria folgada del PNB al País Basc i el PP s'acosta a la majoria absoluta a Galícia, segons el sondatge a peu d'urna\nSànchez diu que JxCat renunciarà als drets electorals: 'No volem ser esclaus del passat'


El concurs de la deixalleria de Palamós, desert per segon cop - Diari de Girona\nL'equip de govern revisarà de nou el contracte de licitació que ja havia augmentat a 50.000 euros\nEl concurs de la deixalleria de Palamós, desert per segon cop Diari de Girona\nEl contracte de gestió de la deixalleria municipal de Palamós ha quedat desert per segon cop. L'administració local va informar a l'agost que la licitació havia quedat deserta i va informar que el problema hauria pogut ser una previsió a la baixa dels costos. En aquest sentit, es va anunciar que el contracte augmentaria 50.000 euros.\nEl primer intent d'adjudicar el servei va ser a l'abril i el segon a l'agost, on es va millorar el preu de sortida. En aquest sentit, el contracte va passar a 356.000 euros, dels 295.524 euros inicials.\nA més, ambdós contractes preveien la possibilitat d'allargar-los dos anys amb dues pròrrogues successives d'un any cada una.\n«A partir d'ara tornarem a revisar què hem de fer amb el nou concurs, augmentant de nou el preu o canviant-lo», explica el regidor de Medi Ambient de Palamós, Xavier Lloveras, que confirma que estan valorant noves possibilitats de cara al nou concurs.\n«Tot i augmentar el preu del concurs no ha sortit cap empresa que es vulgui presentar», apunta Lloveras, en aquest sentit, el regidor espera que abans de finals de novembre es puguin donar més detalls del tercer concurs.\nL'empresa Urbaser es fa càrrec de la gestió de la deixalleria municipal des del novembre de 2015. A finals d'octubre de 2016, però, va expirar el contracte i es va renovar per un any més. L'empresa -que també té la concessió de la recollida d'escombraries i de la neteja viària i de platges- ha continuat amb la gestió de la deixalleria i, de fet, ho seguirà fent fins que s'adjudiqui el nou contracte.\nEl concessionari també s'ha de fer càrrec del servei de la deixalleria mòbil, així com de la recollida i el transport dels materials fins al gestor autoritzat. Tot plegat garantint l'obertura de l'equipament en horaris d'hivern i d'estiu, matí i tarda de dilluns a divendres, i també els dissabtes al matí.


Hotel Ciutat De Carlet S.l. - Teléfono y dirección | Empresite\nHotel Ciutat De Carlet S.l. en Carlet VALENCIA. Conozca el teléfono de contacto, dirección, NIF y más información de Hotel Ciutat De Carlet S.l.\nHotel Ciutat De Carlet S.l. - Carlet\nRazón Social: Hotel Ciutat De Carlet S.l.\nCarretera de la creu Negra (km 48)\nObjeto Social: La sociedad tendra por objeto la explotacion de hosteleria y en concreto la explotacion de hotel y residencia. si disposiciones legales exigiesen para el ejercicio de alguna de las actividades comprendidas en el objeto s\nAcceda a toda la información de Hotel Ciutat De Carlet S.l.\nLocalización Geográfica de Hotel Ciutat De Carlet S.l.\n¿Quiere saber cómo llegar a Hotel Ciutat De Carlet S.l.?\nHotel Ciutat De Carlet S.l. cuenta con 15 años de actividad. Hotel Ciutat De Carlet S.l. se halla en Carretera de la creu Negra (km 48), , CARLET, VALENCIA. La empresa enmarca su principal actividad CNAE como 5510 - Hoteles y alojamientos similares. Hotel Ciutat De Carlet S.l. toma la forma jurídica de Sociedad limitada. El intervalo de ventas de esta empresa es Menor de 300 mil €. Visitando http://www.alfaconsulting.com podrá encontrar más información acerca de la empresa Hotel Ciutat De Carlet S.l..\nConsulte la evolución de Hotel ciutat de carlet s.l. y su competencia en el mayor Ranking de Empresas de España\nHotel Ciutat De Carlet S.l. ocupa la posición 426.819 en el Ranking de Empresas Nacional, la 24.851 en el ranking de empresas de VALENCIA, y el lugar 5.490 y el lugar en el ranking de su sector CNAE "Hoteles y alojamientos similares".\nObtener informe de Hotel Ciutat De Carlet S.l.


El projecte de pressupostos de l’Ajuntament de Lleida per l’any 2016 garanteix els serveis públics, augmenta les prestacions socials i consolida les bonificacions — Economia i Hisenda\nEsteu aquí: Inici → Àrea Econòmica → Notícies → El projecte de pressupostos de l’Ajuntament de Lleida per l’any 2016 garanteix els serveis públics, augmenta les prestacions socials i consolida les bonificacions\nEl projecte de pressupostos de l’Ajuntament de Lleida per l’any 2016 garanteix els serveis públics, augmenta les prestacions socials i consolida les bonificacions\nDarrera modificació 20-11-2015 15:52\nL’alcalde de Lleida, Àngel Ros, juntament amb la tinenta d’alcalde i regidora d’Economia i Hisenda, Montse Mínguez, i el tinent d’alcalde i regidor d’Hàbitat Urbà, Rural i la Sostenibilitat, Fèlix Larrosa, ha presidit aquest matí la presentació del projecte de pressupostos de l’equip de govern de l’Ajuntament de Lleida per l’any 2016, un pressupost amb una clara orientació social des de tots els punts de vista, que prioritza fonamentalment el foment de l’ocupació i l’atenció social a les persones i les famílies.\nL'alcalde ha remarcat que el projecte de pressupostos municipals de 2016 garanteix el funcionament ordinari de la ciutat, el manteniment i, fins i tot, increment de tots serveis públics i el foment de les polítiques socials i d’ocupació. Inclou tall de veu d’Àngel Ros. “Volem sortir de la crisi econòmica i social que estem vivint, però ho volem fer prioritzant polítiques d’ocupació i foment empresarial”, ha continuat l’alcalde, qui també ha posat de manifest que la proposta de comptes municipals millora la qualitat dels serveis públics i, a més, consolida els avenços socials dels darrers anys.\nEl projecte de pressupost municipal de 2016 garanteix els serveis públics, manté prestacions socials i augmenta bonificacions.\nEl pressupost municipal de l’Ajuntament de Lleida per l’any 2016 ascendeix a 149,795 milions d’euros sense inversions. La Paeria destinarà, íntegrament, 31,61 milions d’euros a cohesió social, educació i ocupació, una xifra que s’incrementa respecte l’any passat i que suposa el 24,2% del pressupost. La segona partida on la Paeria invertirà més és en serveis per a la ciutat, un total de 27,3 milions d’euros, que suposa un 20,8% del total. A seguretat, civisme i règim interior es destinarà un total de 19,73 milions -15,1% del total- i a Urbanisme i Via Pública s’invertirà un total de 18,27 milions –un 14% del pressupost total. Inclou tall de veu d’Àngel Ros. En canvi, s’han reduït les partides destinades a òrgans de govern i grups municipals i els serveis de caràcter general.\nLa política social d’habitatge i les polítiques verdes, una prioritat de l’equip de govern\nUna altra de les prioritats de l’equip de govern és la garantia de les polítiques socials com atenció social, educació i habitatge. Ple que fa a política d’habitatge, el paer en cap ha anunciat que “en aquests moments s’està negociant amb diverses entitats bancàries l’adquisició de paquets d’habitatges buits per destinar-los a lloguer social”. En concret, l’alcalde ha explicat que la Paeria té un romanent provinent de venda d’actius immobiliaris de 900.000 euros que posarà al servei de les polítiques d’habitatge. A més a més, l’EMU destinarà 400.000 euros a la compra d’habitatge. “Un total d’1,3 milions d’euros dedicats a la compra d’habitatges buits, que s’incorporaran a la Borsa Municipal d’Habitatge i es posaran a disposició dels ciutadans i ciutadanes a través de lloguer social”. Inclou tall de veu de l’alcalde de Lleida.


Ballesteros reclama al Govern que agilitzi les mesures per acabar amb les ocupacions il·legals | NacióTarragona\nBallesteros reclama al Govern que agilitzi les mesures per acabar amb les ocupacions il·legals\nL'alcalde de Tarragona apunta que és una demanda que es van acordar en l'última assemblea de la Federació de Municipis de Catalunya\nper Jonathan Oca, 23 d'octubre de 2018 a les 15:31 |\nJavier Villamayor, Josep Fèix Ballesteros i dos comandaments de la Guàrdia Urbana | Tarragona\nL'alcalde de Tarragona, Josep Fèlix Ballesteros, ha afirmat aquest dimarts que els batlles catalans estan preocupats per l'increment de fets delictius i les ocupacions il·legals que s'estan produint. Segons el socialista, en l'assemblea de la Federació de Municipis de Catalunya (FMC) celebrada divendres passat es va afirmar que cal trobar una solució per capgirar la situació.\nBallesteros, en la presentació de les dues unitats mòbils que recorreran tots els barris de la ciutat, ha explicat que en la mateixa trobada es va demanar que més interlocució al Govern i al govern espanyol per poder agilitzar els temes com les ocupacions, sobretot aquelles que són controlades per una màfia, les quals relloguen els immobles ocupats i en treuen un benefici. Segons l'alcalde de Tarragona, cal evitar que "això es cronifiqui perquè llavors venen els problemes" i per tot plegat demana més eines, mesures i accions per posar-hi fre.\nTarragona, concretament al Serrallo, els veïns denuncien que hi ha una manca de seguretat i una sensació d'inseguretat a causa de les ocupacions de diferents edificis. En aquest sentit, Javier Villamayor, conseller de Seguretat Ciutadana, explica que a la Part Baixa, s'està treballant de manera específica pel tema de les ocupacions i destaca que la Guàrdia Urbana i els Mossos d'Esquadra estan en permanent contacte per abordar el tema. Els dos cossos actuen conjuntament en les accions al barri marítim.\nGeneral, ocupacions, seguretat, Tarragona, Josep Fèlix Ballesteros


Som molts els que ens convencem que qualsevol tipus de menjar que no passi pel foc no forma part del nostre ADN.\nQue això de menjar cru, ni pot ser bo ni pot ser saludable.\nAmb aquests arguments, ens oblidem que moltes de les carns de les que els carnívors gaudeixen en les seves taules cada dia, no han estat cuinades sinó, simplement, curades.\nSense anar més enllà, el preuat pernil ibèric, els xoriços i llonganisses que pengen darrere de tantes portes a tota Catalunya, o molts dels nostres plats tradicionals com la Esqueixada de bacallà, el xató, etc …\nCap d’aquests productes ha estat “cuinats”.\nA poc a poc, i a mesura que ens deixem influenciar per costums culinàries internacionals, estem descobrint les bondats del que ara es coneix com el “crudivorisme”.\nEn consumir aliments sense processar, no cuits, i si pot ser, orgànics o ecològics.\nEl crudivorisme no és res de nou. Fins fa poc, els humans sempre hem menjat productes no processats, sense conservants de cap tipus.\nLa filosofia darrere d’aquesta ressurgència del menjar cru és allunyar-nos de la quantitat de productes químics que “s’injecten” en els nostres aliments avui en dia, per reprendre el control dels nutrients que li donem al nostre cos.\nFilosofia que, l’equip de Hula Poke, comparteix plenament.\nEstem convençuts que com més alta sigui la proporció de menjar crua en la dieta, més beneficis per a la nostra salut.\nEl peix cru, en concret, ha demostrat ser un gran aliat de la salut d’aquells pobles que l’incorporen en la seva dieta des de fa segles, com els pobles japonès i hawaià.\nQuins beneficis físics t’aporta el peix cru?\nEn consumir el peix cru, mantenim les qualitats cardioprotectores i cardiosaludables intactes que solen ser reduïdes al fregir o rostir-ho.\nEn estat natural, els àcids grassos omega-3 tan saludables per a la nostra salut es mantenen intactes.\nTambé coneguts com àcids grassos poliinsaturats (PUFAs per les sigles en anglès), exerceixen un paper crucial en el creixement i desenvolupament del nostre cos, i en l’adequat funcionament del nostre cervell.\nS’ha demostrat també que els àcids grassos omega-3 ajuden a prevenir el risc de malalties cròniques, com les malalties de cor, càncer i artritis i redueixen diversos tipus d’inflamacions.\nFregit o rostit, el peix no només perd moltes d’aquestes propietats tan beneficioses per a la nostra salut, sinó que fins i tot podria contenir quantitats variables d’amines heterocícliques, amb potencial de ser carcinògenes.\nSegons l’Oficina Nacional d’Estadístiques del Regne Unit, si vols viure molts anys, has de seguir una dieta basada en peix cru, vegetals i te verd, tal com fan gran part de les dones japoneses, que tenen la major expectativa de vida de tot el món.\nUna dieta rica en peix cru també t’ajudarà a baixar pes, a combatre el sobrepès i l’obesitat i fins i tot a millorar el teu somni!\nQuins beneficis mentals t’aporta el peix cru?\nCom hem vist, menjar peix cru és magnificar els beneficis del peix que ja hem posat a les taules tota la vida.\nD’una banda, sabem que consumir peix ens ajuda amb el flux de sang al cervell.\nArran d’un estudi dut a terme a la Universitat de Northumbria per la Dra. Philippa Jackson i el seu equip es conclou que aquest major flux de sang al cervell provocat pel consum habitual de peix blau pot prevenir el deteriorament cognitiu i la demència en etapes posteriors de les nostres vides.\nConsumir-lo cru contribueix encara més a aquesta lluita contra una malaltia degenerativa tan temuda per tots.\nCom maximitzes els beneficis del peix cru per a la teva salut i benestar?\nConsumeix tres porcions de peix cru a la setmana.\nNo cal que les porcions siguin grans.\nDe fet, la mida de la porció ideal és precisament la mida que et servim en Hula Poke.\nI ho fem, acompanyat dels riquíssims ingredients que el teu cos necessita per nodrir-se i tenir tota l’energia necessària per continuar amb el teu dia (i nit!).\nAmb el nostre Poke mai t’excedirás en el consum de calories i sempre rebosarás energia!\n¿No et ve de gust sortir de casa per provar-ho?\nT’ho portem a casa amb un somriure i un Aloha.\nNo tens més que fer la reserva a la nostra plataforma digital.


AB-Biotics inicia el procés per sortir al Mercat Alternatiu Borsari | Biocat\nHome > Actualitat > Notícies > AB-Biotics inicia el procés per sortir al Mercat Alternatiu Borsari\nAB-Biotics inicia el procés per sortir al Mercat Alternatiu Borsari\nAB-Biotics, una empresa sorgida el 2004 de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) dedicada al desenvolupament de nutracèutics, solucions de farmacogenètica i recerca en tractaments innovadors per al càncer de pulmó, i que ja genera uns ingressos per valor de 2,1 milions d’euros, acaba d’iniciar el procés per entrar en el Mercat Alternatiu Borsari (MAB).\nEls fundadors de la companyia, que al començament del projecte empresarial van tenir el suport del professor Buenaventura Guamis, són els gironins Sergi Audivert i Miquel Àngel Bonachera. Tan Audivert com Bonachera admeten que l’entrada en el MAB (el mercat de valors dedicat a empreses de reduïda capitalització que busquen expandir-se), “ens permet obtenir liquiditat en un moment en què la cerca de capital és fonamental per consolidar els projectes actuals i començar-ne de nous amb socis potencials del sector”.\nMés notorietat davant d'Europa\nEls dos directius coincideixen en afirmar que el MAB dóna notorietat a les empreses i les posa en valor des del moment que s'hi incorporen, a banda que els proporciona eines de finançament que no tenien, fet que situava les empreses de l’Estat espanyol en desavantatge respecte les biotecnològiques de la resta d’Europa.\nL’èxit d’AB-Biotics resideix, sobretot, en un model de negoci que permet generar beneficis a curt i mig termini, tot i que també estan potenciant la recerca de partenariat internacional per desenvolupar productes que necessiten grans inversions i que més a llarg termini aportaran alts beneficis a l’empresa amb seu a Cerdanyola del Vallès. “Som una empresa amb capacitat emprenedora i lluitadora, tal com demostren els nostres resultats, i aspirem a ser un referent en la indústria biotecnològica europea per la nostra competitivitat, rendibilitat i model de negoci”, afirmen Bonachera i Audivert.\nAB-Biotics és una de les 65 empreses biotecnològiques que es troben dins de la BioRegió de Catalunya. "La BioRegió genera una imatge positiva de les empreses catalanes en l’àmbit internacional i un cercle virtuós que permet retenir talent, gràcies aquest segell de qualitat que aporta”, opinen. En aquest sentit, Miquel Àngel Bonachera afegeix que, precisament, “un dels nostres objectius en recursos humans és retenir el talent generat per les universitats catalanes per tal de posar en valor les empreses del país i fomentar les potencialitats dels investigadors locals”, i entenent que és imprescinbible per fer-se un lloc dins el panorama biotec europeu.\nSergi Audivert i Miquel Àngel Bonachera (d'esquerra a dreta).


La Biblioteca de Liesel | ¡Blog de libros en PDF!: Serie Strange the Dreamer - Laini Taylor\n#1. Strange The Dreamer/ El Soñador Desconocido\nEtiquetas: Fantasía, Laini Taylor, Romance, Serie Strange the Dreamer, Series, Young Adult


Mascaró de proa: de juliol 2012\nPublicat per Josep Maria Aloy a 0:00 4 comentaris:\n(Il.lustració de Max)\nLlegeixo al diari ARA de fa uns dies que l'escriptora Ana María Matute, va dir que els alumnes no mereixen que els obliguin a fer determinades lectures... i que l'únic que aconseguiran és allunyar-los de la literatura. Quan algú li va recordar que la seva novel·la Luciérnagas havia estat escollida com a lectura obligatòria als instituts, Matute va exclamar: Quin horror, això farà que m'odiïn.\nD'entrada, haig de dir que Matute té tota la raó. No és la primera vegada que sento que un autor de novel.les per a joves s'expressa en els mateixos termes. Tots els escriptors que conec i amb els quals he parlat sobre aquest tema m'han confessat que tenen unes ganes extraordinàries de ser llegits i que els emociona saber que en una escola o en un institut estan llegint un llibre seu, però al mateix temps també tots confessen que els incomoda i els fa patir molt saber que la lectura del seu llibre és una imposició, oimés quan aquesta lectura obligada va sovint associada a uns treballs i a una nota.\nLa lectura ha de ser aconsellada, induïda, motivada i estimulada, i sempre amb la finalitat de treure'n tots junts una experiència positiva i plaent. Daniel Pennac va escriure fa uns anys el llibre Com una novel.la (Empúries, 1993) on hi redactava un Decàleg dels drets imprescindibles del lector. En aquest Decàleg deixava ben clara la seva postura que la lectura és una aposta a favor del plaer i, en definitiva, de la felicitat. El primer punt del Decàleg era que el verb llegir no admet l'imperatiu. Com no l'admeten tampoc els verbs estimar i somiar. Pennac proposa que en comptes d'exigir la lectura, els mestres (i jo hi afegiria els pares), intentin compartir amb els alumnes el seu propi plaer de llegir.\nAbans que Daniel Pennac, l'escriptor Gianni Rodari, de qui ningú pot dubtar del seu compromís vital a crear lectors, ja deia que una de les maneres d'ensenyar a odiar la literatura als nens -la literatura i els escriptors!- era transformar el llibre en un instrument de tortura o d'angoixa i, per tant, convertir la lectura no en un fi a perseguir laudablement, sinó en un mitjà per a activitats més "serioses" o que pretenen ser-ho...\nCompartir una lectura és la millor manera de fer-la disfrutar. Incitar a llegir, que ha estat -i és- per a nosaltres una experiència vital única, és la millor manera d'encomanar el virus lector. L'Emili Teixidor -que seguim recordant i llegint- sempre deia que el més important d'una lectura és la capacitat d'emocionar-nos que ens provoca. I Jaume Cabré, en una històrica entrevista, quan li van demanar: "Llegir, per què?" La primera resposta fou també: "Per emocionar-me". I tinc molt clar que allò que ens imposen per obligació difícilment ens emocionarà. Però a ningú, ni als grans ni als petits.\nLlegim, doncs, per emocionar-nos junts, per comentar junts l'experiència, rica i reconfortant, que representa per a nosaltres una novel.la d'aventures o un poema. Per les possibilitats de jugar amb les paraules i gaudir dels aspectes lúdics de la lectura creativa, per compartir emocions i sensacions, per ampliar horitzons tot escoltant altres veus i mentre emprenem viatges insòlits...\nÉs clar que no és una feina fàcil, i pares i mestres s'han de mentalitzar que crear lectors i formar-los no es fa sense esforç i paciència. És evident -diu Gabriel Janer Manila- que si un nen no ha après des de molt petit a escoltar una història, a imaginar entre les frases allò que es diu i allò que no es diu, a viure emocions tot identificant-se amb els herois, quan es convertirà en lector, si és que arriba a fer-se'n, només trobarà en la lectura una successió freda de paraules sense encís.\nNo ho hem d'oblidar: el lector es fa, no s'hi neix, lector. I no es fan lectors "per obligació". Seguríssim que no! Més aviat l'obligació és fer llegir, que no és el mateix. És obligació nostra que els joves llegeixin lliurement i es formin com a lectors. Cal posar-hi entusiasme i alegria. L'obligació és fer llegir per ser millors lectors, per ser millors crítics, per satisfer millor la curiositat. O, simplement, per ser millors.\n"La tortuga poruga i la seva amiga eruga", de Carles Sala\nEl gironí Carles Sala, junt amb l'Eulàlia Canal, de la qual ja he presentat un conte fa poc, constitueixen dues de les revelacions més importants, al meu parer, de la literatura catalana per a gent jove d'aquests últims anys. La seva aportació a aquest gènere literari, sovint menystingut i silenciat, ha estat riquíssima per la forma de tractar els temes, per com es dirigeixen als lectors joves i com saben transmetre l'emoció de les seves narracions. Són escriptors que contribueixen a la renovació de la literatura infantil i la dignifiquen.\nA Carles Sala, les coses que més l'atrauen -segons explica ell mateix- són les paraules, les plantes i els pinyols d'alvocat, amb els quals fa penjolls, arracades i clauers... Aquest artista, sensible i afable, ha guanyat un grapat de premis des que l'any 2007 es va decidir a escriure. Té publicats, des d'aleshores, divuit contes, l'últim dels quals és el que presento avui i que porta per títol: La tortuga poruga i la seva amiga eruga (Barcanova, 2012), il.lustrat amb molta gràcia, i una excel.lent dosi de delicadesa, per Marta Montañà.\nLa tortuga d'aquesta història és terriblement poruga; tant, que ja de molt petita va decidir amagar el cap sota la closca i no tornar-lo a treure mai més. No volia veure re. Per sort, però, un bon dia es fa amiga d'una petita eruga verda que l'acompanya pel bosc i li explica com és de bonic el món que l'envolta. Però serà capaç de convèncer-la perquè tregui el cap de sota la closca?\nEl conte és una metàfora aparentment ingènua però molt atractiva sobre la por, la por al món, a donar la cara, a veure enemics inexistents... La tortuga viu amb el cap amagat, doncs, fins que l'eruga li fa veure la inutilitat d'aquesta determinació: ... -Quin acudit viure amb el cap amagat! Amb tantes coses boniques que hi ha per veure!...\nLes dues bestioles acorden fer un tàndem i mentre la tortuga la carrega a l'esquena i la passeja, l'eruga li va descrivint el món que veu amb tots els seus colors... mentre continua pensant que és molt injust que la tortuga no vulgui veure totes aquelles meravelles.\nPerò l'eruga es converteix en papallona i s'ha d'acomiadar de la tortuga perquè ara li toca volar... Quin greu que la tortuga no la pugui veure volar amb els colors que tenen les seves ales! La curiositat l'empeny a anar treient el cap a poc a poc fins a quedar embadalida contemplant la papallona i els seus colors... contemplant la vida! No es van dir res. Només es van mirar, van somriure i, tot seguit, la papallona va aixecar el vol.\nLes històries de Carles Sala són tan senzuilles com tendres; tan sinceres com espontànies i tan atractives com seductores. Amb els mínims elements, l'autor és capaç d'oferir una dosi exquisida d'emocions que els lectors joves agraeixen.\nPublicat per Josep Maria Aloy a 0:28 Cap comentari:\nUn "Pòquer d'Asos" de la literatura catalana per a joves\n(Emili Teixidor, Josep Vallverdú i Joaquim Carbó)\nAvui fa un mes just que va morir l'Emili Teixidor i crec que s'ha escrit molt sobre la seva persona i la seva obra. Per tant, avui no parlaré d'un únic llibre, ni d'un sol autor. Avui vull parlar d'un conjunt de quatre autors de literatura per a nois i noies que un bon dia Edicions de La Galera, quan n'era director en Xavier Blanch, va tenir l'encert de qualificar de "Pòquer d'asos".\nAvui, doncs, el meu petit homenatge no serà només per a l'Emili sinó pels quatre agosarats que van decidir, fa cinquanta anys, escriure novel.les per als nois i les noies del nostre país, en un moment en què infants i joves pràcticament no tenien què llegir i en uns moments en els quals fer això podia suposar tenir problemes ja que una de les principals característiques de l’època, recordem-ho, -o millor que no!- era la marginació flagrant i visceral del català dins d’un règim dictatorial anomenat franquisme.\nAquest conjunt de quatre autors va estar capitanejat pel degà Josep Vallverdú, que en va ser l'iniciador amb la novel.la El venedor de peixos, escrita l'any 1960. El segueix en Joaquim Carbó, el més prolífic dels quatre, que va escriure la seva primera novel.la, La casa sota la sorra, l'any 1966, just quan en Sebastià Sorribas publicava El zoo d'en Pitus. I completava el grup, l'Emili Teixidor amb El soldat plantat, l'any 1967. Aquest conjunt d'autors ha escrit, des d'aleshores, uns dos-cents llibres per a gent jove que han estat llegits -i encara ho són- per generacions senceres.\nSebastià Sorribas (1928-2007)\nAquesta sèrie d’homes, herois de la ploma -aquest Pòquer d'Asos- que trasbalsaren el país i van fer una aportació de tanta trascendència, malgrat que ells també diguin que ho feien perquè s’ho passaven bé, aquesta sèrie d’escriptors, deia, no ha rebut encara, a hores d’ara, un reconeixement oficial i l’homenatge que com a col.lectiu es mereixen. Aquests vivificadors de la llengua i creadors d’un planter de llengua nova, no tenen ni carrers ni places al seu nom ni són tractats amb la sensibilitat i l’agraïment que sens dubte es mereixen. Són homes que han fet història però que la història, ara com ara, encara no els ha fet justícia.\nJoaquim Carbó (1932)\nTenim motius sobrats i més que suficients per reconèixer la vàlua d'aquests quatre escriptors fonamentals: la seva generositat a l'hora d'afrontar un repte difícil com el de procurar llibres per una mainada que pujava sense referents literaris; la seva capacitat de crear, gairebé del no res, una llengua nova, entenedora i de qualitat i, sobretot, la seva fidelitat a un públic agraït i el seu compromís amb el país.\nAmb la mort de Sebastià Sorribas l'any 2007 i la de l'Emili fa un mes just, el Pòquer ja ha perdut tota possibilitat de rebre una jugada mestra com hauria estat un homenatge i un reconeixement institucional i col.lectiu. Un homenatge de tot el país. Tinc la sensació que sempre arribem tard quan es tracta d'agrair a la gent generosa tot el que han fet per al país. Potser som més donats a ignorar i a oblidar. I l'oblit, l'oblit col.lectiu, és injust i nefast sobretot per part d'un poble que reclama com mai una identitat ferma i única. Ja no podrem agrair-los mai més la sort d'haver disposat d'un Pòquer tan clar i brillant a l'abast de la nostra mà. Almenys, no oblidem les obres que ens han regalat!\nPublicat per Josep Maria Aloy a 23:36 Cap comentari:\nCargol, i què faràs dins un iglú? un conte de l'Eulàlia Canal\nEulàlia Canal és una escriptora, nascuda a Granollers, que fa pocs anys que s’ha posat a escriure i que va sorprendre el 2006 amb una història molt original i innovadora, Un petó de mandarina (Barcanova), que va merèixer el premi Barcanova. Una història que va ser elogiada per la crítica —la poca crítica que es fa del llibre infantil, és clar.\nA partir d'aquell moment, l'Eulàlia Canal ja no va parar d'escriure i actualment porta ja publicats una dotzena d'obres de les quals voldria destacar Un somni dins un mitjó (Animallibres, 2008) amb il.lustracions molt atractives del navassenc Valentí Gubianas, L'arbre de les històries (Animallibres, 2009), La pluja als llavis (Barcanova, 2010) o bé Sota el coixí... una porta (Baula, 2010), per citar-ne només uns quants. Es tracta d'una literatura molt fresca, digna, atractiva i divertida. Gairebé sempre els personatges són nens que viuen experiències quotidianes però embolcallades d'una enorme tendresa i amb elements fantàstics que ajuden a explicar-les. Els seus personatges transmeten una calidesa i uns sentiments que s'encomanen als lectors i que l'autora no pretén mai dissimular. Això fa que moltes de les seves històries siguin petites històries d'amistat i fins i tot d'estimació.\nAra com ara, l'últim llibre publicat porta per títol Cargol, i què faràs dins un iglú?, amb il.lustracions de Carole Edet (Barcanova, 2012). Es tracta de dues petites històries d'un Cargol "fabufantàstic" que ha esdevingut ja un personatge bastant habitual en l'obra de l'Eulàlia. Un Cargol amb qui s'emmirallen fàcilment els joves lectors per la similitud d'experiències i sensacions.\nEn la primera d'aquestes dues històries, el Cargol vol anar a passejar amb la Papallona, -perquè endevinem que n'està ben enamorat- però no sap pas com demanar-li-ho. Al Cargol li caldrà comptar amb els seus amics per aconseguir allò que vol. I els amics, òbviament, no el defraudaran pas gens.\nEn la segona història -que dóna títol al llibre- el Cargol vol fugir al pol Nord per no haver de resoldre els deures de l'escola. El mestre Popòtam Tipàtic els demana que pensin què volen ser de grans. Però ell, que és tan menut, no es veu amb cor de fer res en aquest món tan inmens. I per això vol fugir i evitar el compromís de definir-se, de rumiar, de prendre iniciatives. Per això deixa escrita una carta als seus amics dient-los que se'n va al pol Nord a congelar-se dins d'un iglú... Els seus amics comencen a preguntar-se què li pica ara, o si ha perdut algun cargol... La història és enormement emocionant i, per això, no puc explicar-la. Les emocions i els sentiments, sempre a flor de pell, fan que els lectors se sentin protegits i agombolats per aquesta sensibilitat neta i brillant d'un autora que sap què vol explicar i com ho ha de dir. Que no sempre és fàcil!\nLlenguatge i imaginació, són dos ingredients que converteixen les obres de l'Eulàlia Canal en narracions seductores i molt atractives, amb personatges propers que poden, també, esdevenir un model de referència per a lectors que viuen situacions i problemàtiques similars.\nPublicat per Josep Maria Aloy a 23:00 Cap comentari:\nUn cànon de literatura juvenil, de Vicenç Pagès Jordà\nFa molt poc comentava el llibre de la Laura Borràs Per què llegir els clàssics, avui (Ara Llibres, 2006) i fa uns quants dies més Joan-Josep Isern citava, en un dels seus habituals articles del seu bloc -anomenats "Totxanes"- unes recomanacions sobre novel.les clàssiques que havia fet Vicenç Pagès Jordà. Doncs bé, avui afegeixo cullerada a aquest tema i vull parlar d'un llibre molt interessant per a tots aquells que han d'aconsellar, recomanar, incitar o seduir els lectors joves. El llibre es diu: De Robinsonn Crusoe a Peter Pan, amb un subtítol ben explícit: Un cànon de literatura juvenil. L'autor, el figuerenc Vicenç Pagès Jordà, és prou conegut no sols com a escriptor sinó també com a articulista i divulgador de lectures tant per a petits com per a grans.\nEls qui treballem en el camp del llibre per a lectors en formació, com els anomena Vicenç Pagès, som conscients que els clàssics no estan massa de moda i tenen poca parròquia avui sobretot per l’amplíssima oferta de narracions més fàcils i d’una actualitat més propera que afavoreix que moltes obres i autors de prestigi es mantinguin allunyats dels gustos i prioritats de les modes actuals.\nD’això n’és perfectament conscient Vicenç Pagès i aquest és el motiu que el va portar a confegir un cànon personal de la literatura juvenil, subjectiu però raonat. El propòsit -diu- és reunir un conjunt d’obres llegidores i incloure-hi comentaris i suggeriments per tal d’apropar la bona literatura als lectors joves.\nVicens Pagès no pretén confeccionar una llista exhaustiva de volums llegidors, sinó una mena de biblioteca ideal que penso -diu- que hauríem de trobar en totes les habitacions de lectors en formació... He preferit confeccionar el que, a falta d’una terminologia millor, anomeno "guies orientatives". Cada guia orientativa inclou, doncs: el títol original i per què és aconsellable el llibre, l’autor i l’obra, un resum del llibre, els personatges principals, l’estil, l’obra i l’època, els problemes de comprensió; també un interessant apartat, molt amè, anomenat Club de lectura que permet un debat posterior, si s’escau, per abordar qualsevol tema derivat de la lectura del llibre... La guia orientativa acaba amb dos apartats més: frases per comentar i parents i amics que condueixen el lector a obres similars o complementàries a la que han llegit.\nLa llista, tan discutible com legítima, va de l’illa de Robinson Crusoe (1719) a l’illa de Peter Pan (1911): de l’home condemnat a estar sol al solitari en companyia... I, al mig, una ingent possibilitat d’aventures com la del Viatge al centre de la terra o les protagonitzades per Huckleberry Finn o Tom Sawyer... passant pels animals del Llibre de la Jungla o per l’enorme bèstia marina Moby Dick, per citar-ne només algunes de les vint-i-vuit. I sense oblidar, és clar, L’illa del tresor que és l’únic títol que comparteixen altres llistes o cànons com el de Bloom, el de Savater i el de Cotroneo. Vint-i-vuit guies orientatives per a vint-i-vuit grans obres que, sense oblidar els aspectes purament lúdics de la seva lectura, han de servir també per fer lectors madurs, més crítics, més savis i, òbviament, més feliços.\nPublicat per Josep Maria Aloy a 22:16 Cap comentari:\n"Per què llegir els clàssics, avui?", de Laura Borràs\nLes diverses celebracions del centenari dels naixements de Pere Calders, de Joan Sales i de Tísner, totes elles molt intenses i atractives, han gaudit, -i encara gaudeixen- entre d'altres, de la col.laboració imprescindible i activíssima d'una professora de literatura, Laura Borràs, que ha fet una demostració de saber, de saber fer i de saber estar, que ens ha embadalit a molts dels qui piulem a l'espai eteri de les lletres i dels mots intercanviant-nos opinions i moltes sensacions.\nPerò jo vaig arribar a la Laura Borràs, i vaig ser conscient del seu saber, fa cosa d'un any, a través de la seva obra Per què llegir els clàssics, avui? (ARA Llibres, 2011). El llibre, interessantíssim tot ell, porta un subtítol clarificador: Elogi de la lectura: de Flaubert a Joyce, d'Èsquil a Maria-Mercè Marçal. És a dir, una guia -podem dir-ne cànon, també- d'un viatge apassionant pels pilars de la literatura, com molt bé es pot llegir a la contraportada del llibre..\nA la Introducció-presentació, Laura Borràs ja ens fa una invitació clara a la lectura: permeteu-me la metàfora i deixeu-me que us faci de guia, en la mesura del possible, pels viaranys i giragonses d’aquest món... És una invitació a deixar-nos seduir per la literatura per tal d’aprendre a estimar-la i a gaudir-ne, perquè la literatura, com a creació humana, és vida i ens parla de la vida...\nA partir d'aquí el llibre dedica una part del seu contingut a definir què és un clàssic i per què llegir-los? Finalment, la part més esponerosa i central està formada per dos capítols on es revisen, d'una banda alguns clàssics del món i de l'altra, clàssics d'aquí. En aquest últim apartat, el que ens toca més d'aprop, l'autora s'acara a cinc dels nostres escriptors universals: Ausiàs March, Llorenç Villalonga, Màrius Sampere, Joan Margarit i Maria-Mercè Marçal. No entro en més detalls, primer perquè m'allargaria molt i segon perquè cal que cada lector faci ell el viatge, el seu propi recorregut, a través d'aquests monuments de la literatura de tots els temps.\nSi ens atenem a l'objectiu general del llibre -per què llegir els clàssics, avui?- puc assegurar que l'autora aposta fort per convèncer -als qui encara no ho estan- de la seva necessitat perquè un clàssic és inesgotable i no acaba mai de dir el que diu. Sempre que hi tornem descobrim coses noves, sensacions desconegudes i, la majoria de les vegades, un plaer indescriptible. I convé que tinguem ben present el que ens diu l'autora: mai no és tard per arribar als clàssics, perquè precisament pel fet de ser-ho guarden en el seu interior un secret inexhaurible. Jo diria, doncs, que llegir els clàssics és anar a la recerca d'aquest món de secrets. Fem-li cas, i que tinguem tots un bon viatge!\nPublicat per Josep Maria Aloy a 22:38 Cap comentari:\nL'editorial El Cep i la Nansa homenatja a Joana Raspall\nHomenatjar els escriptors és, sens dubte, un acte molt digne. La majoria de les vegades, però, aquests actes tenen lloc quan els protagonistes són morts. Aleshores tot són elogis que la persona interessada ja no pot ni sentir ni disfrutar. Però si homenatjar a un autor mort és un acte digníssim, homenatjar-lo en vida , a més, és un acte de justícia. Siguem justos, doncs, com ho ha estat una petita editorial de Vilanova i la Geltrú, El Cep i la Nansa, que l'any passat, als 98 anys de la poetessa de Sant Feliu de Llobregat, Joana Raspall, es va avançar a dedicar-li una antologia -El meu món de poesia- que recull una trentena de poemes seus la majoria dels quals formen part de llibres anteriors. Un bon regal per als lectors joves de la poesia d'aquesta autora i un homenatge singular i atractiu per a la protagonista que ja donava per tancada definitivament l'etapa creativa que li ha permès publicar una dotzena de llibres de poesia infantil escrits amb una gran tendresa i amb una bona dosi de passió per la llengua.\nEls poemes d'aquest recull, il.lustrats per Pere Cabaret, contenen tots els ingredients de la poesia d'aquesta autora. Després d'una "Benvinguda" on la poetessa convida el lector a fugir del soroll i a buscar la calma on compartirem les nostres paraules, desfilen 28 poemes distribuïts en quatre blocs: "De dos en dos", "Naturalesa", "Lletres" i "Personatges". El llibre inclou un DVD amb poesies animades i recitades per l’autora.\nHi trobem des de descripcions molt belles: ... per fer lletres d’or / una papallona / s’hi espolsa les ales, / i el sol les dibuixa..., fins a un cant als llibres, que un cop oberts dintre la mà /seran un món /que es badarà /com una rosa; passant per poemes molt sensibles i afectuosos i plens de calidesa, com el de "La Nit":\nLa nit no m’espanta,\nm’abraça, i em deixa\nQuan el sol apunta,\ncolor de taronja,\nJoana Raspall ha sabut trobar l'art de dirigir-se als lectors joves amb alegria i espontaneïtat i s'ha anat guanyant un públic que ara li és molt fidel. Jo diria que als seus 99 anys la poetessa ha aconseguit sobradament estimar els seus lectors i fer-se estimar per ells. Una comunicació plena i insòlita tenint en compte l'enorme diferència d'edat que els separa. Un misteri un pèl màgic, certament. Màgic i poètic alhora.\nPublicat per Josep Maria Aloy a 23:13 1 comentari:\nLes paraules "arca" i "arqueta" han estat, curiosament, objectes de culte en pocs dies en dos llibres per a nois i noies. El primer ha estat escrit per un enamorat dels mots, Màrius Serra. Enamorat i, sobretot, juganer. El segon, per un enamorat de la poesia i dels records nostàlgics, en Jordi Llavina. En pocs dies, doncs, s'han publicat L'Arca de Babel (Estrella Polar, 2012) i L'arqueta dels rellotges (Cruïlla, El Vaixell de Vapor, 2012). Del primer ja n'he parlat en aquest mateix bloc. Avui em toca intentar seduir-vos perquè no us deixeu perdre el segon.\nL'argument de L'arqueta dels rellotges, d'en Jordi Llavina, aparentment, és senzill: quan els fills li pregunten què és el primer que recorda, al pare li ve al cap la paraula "agost", i tots aquells estius de quan era un nen i es divertia molt jugant a soldadets amb el seu cosí; i el veí que els disparava amb una escopeta de balins; i l'arqueta misteriosa que contenia nou rellotges antics i estranys, com ara aquell que avançava enrere...\nEl llibre té una bona pretensió: recordar les petites anècdotes, les persones, els jocs, les olors, les sensacions... de quan l'autor, que ara té quaranta anys, aleshores era un nen, observador i perspicaç. I, ara, li ve molt de gust dedicar tots aquests records als seus fills perquè tinguin constància de com eren aquells temps i, encara que sigui difícil de creure-ho, que sàpiguen a quines coses es dedicava ell i, sobretot, com ha canviat tot.\nPotser als fills els costarà poc o molt fer-se càrrec de tota la nostàlgia acumulada en tots els records del pare. Un pare, no ho oblidem, que va ser un nen una vegada en algun poble... a l'estiu. Però l'autor és prou viu per no convertir la narració en uns quants records i, per tant, quan el lector menys s'ho espera, apareix una petita intriga relacionada amb l'arqueta carregada de rellotges molt vells que aporta un nou aire a la història i la fa molt atractiva i divertida.\nTot el llibre és una deliciosa joguina, amb moments poètics molt emotius que les il.lustracions de Marta Espinach saben il.luminar i complementar amb gust de filigrana. Trobo que l'últim capítol és més que fantàstic i acaba amb un bon desig de bon pare i un emocionant comiat: ... que tot el que us he explicat en aquest llibre faci una mica d'ombra acollidora a l'estiu. O que us hagi ajudat a passar els dies freds de l'hivern una mica més de pressa fins que torni a arribar l'estiu, i llavors tinguem tot el dia per no fer res i temps de sobres per ser ben feliços! Doncs, Jordi, tant de bo que així sia!\nPublicat per Josep Maria Aloy a 12:10 Cap comentari:\nUna bona novel.la d'aventures de Pau Joan Hernàndez\nProjecte Ictivela, de Pau Joan Hernàndez\nEdicions del Roure de Can Roca és una petita editorial que jo diria, sense ambigüitats, que ha nascut per mimar els llibres. Mimar en el sentit més emotiu i pràctic del mot, és a dir, recollir, seleccionar i reeditar determinats títols que un dia foren però que ara restaven perduts a l'espai eteri de les nefastes descatalogacions que la crisi, sobretot, ha accelerat de manera cruel i injusta.\nAquesta editorial, amb seu a La Garriga, és dirigida per una parella de coneguts escriptors, Josep-Francesc Delgado i Hermínia Mas, que com és comprensible, una part dels llibres editats són títols propis, entre els quals podem trobar obres ja clàssiques com Si puges al Sagarmatha quan fumeja neu i vent, o bé Idriss, la noia del fil de seda. Però també hi trobarem títols tan atractius com la novel.la de James Oliver Curwood, Kazan i el gos llop, que encara no s'havia publicat en català; o l'excel.lent narració de Núria Albó, Ariadna; o bé el conte infantil L'escombra de la bruixa, de Teresa Duran.\nL'últim títol, ara com ara, que aquesta editorial ha publicat és una novel.la juvenil de Pau Joan Hernàndez que ja havia estat editada l'any 1992 a El Brot Jove, de Pòrtic. Crec que en aquells moments d'intensa efervescència editorial, aquesta novel.la va passar, injustament, força desapercebuda i, per tant, és d'agrair aquesta oportuna reedició.\nProjecte Ictivela narra l'aventura d'una colla d'amics que es proposen un doble repte: d'una banda, construir un submarí propulsat amb energia eòlica i solar i, després, demostrar que funciona fent un llarg viatge des del port de Vilanova i la Geltrú fins a un port finlandès.\nEscrita a la manera de les millors novel.les de ficció científica de Jules Verne, l'obra de Pau Joan Hernàndez és una excel.lent narració, molt ben estructurada i escrita amb un ritme estimulant que invita a seguir llegint encara que estiguis a punt de perdre el tren.\nPer als amants de la ciència i la tecnologia nàutica, a més, és un llibre ple d'informacions, de nocions i coneixements pràctics sobre la navegació i els submarins, informacions que, d'altra banda, no molesten als no tan interessats pel tema perquè estan ben dosificades al llarg de tota la novel.la.\nTot està molt ben mesurat en una trama que no té alts i baixos i que segueix linealment una aventura amb moments molt intensos que saben crear la suficient intriga per satisfer els lectors. "Als Estats Units se n’hauria fet una monumental pel·lícula", diu Joan Bustos en una crítica a la revista Faristol.\nEl llenguatge precís i segur, amb moments descriptius molt trepidants, sap crear una expectació molt viva... i el desenllaç, vibrant, tanca l'aventura de forma atractiva i molt emotiva.\nPublicat per Josep Maria Aloy a 21:35 Cap comentari:


1991 Notas corologicas balearicas de Chamaesyce S.F. Gray Benedí, Carles; Orell Jaquotot, Jerónimo Jaime\n1985 Notes taxonomiques i nomenclatures sobre el genere Verbascum L. (Celsia L.) a la Peninsula Iberica i Illes Balears Benedí, Carles; Montserrat Martí, J. M. (Josep Maria)\n2013 Phylogenetic studies in Gnaphalieae (Compositae): The genera Phagnalon Cass. and Aliella Qaiser & Lack Montes Moreno, Noemí; Garcia i Jacas, Núria; Sáez, Llorenç; Benedí, Carles\n1987 Plantas falsas Benedí, Carles\nDec-2012 Plantes d'ús alimentari. Coneguem les espècies Agramunt Giner, Mireia; Rodellar Oncins, Maria Teresa; Escalada, Anna; Calveras, Blanca; Serrano, Irene; Juncosa Launes, Berta; Serra Molas, Judith; Sánchez, Marta; Giner Cots, Oriol; Ribera Sierra, Eva\n1996 Propositos y despropositos de Reineck y sus proselitos Benedí, Carles; Sáez, Llorenç


16 llibres per a la 'rentrée' literària 2018\nRojals, Pedrals, Wolfe, Pàmies, Margarit, Bonet i Cărtărescu tenen llibres nous per a la tornada a l'activitat\ndimarts 21 d’agost 2018\nAmb la Setmana del Llibre en Català a tocar i un juliol i agost durant els quals hem pogut aprofitar el temps per llegir els llibres més engrescadors de la primera meitat de l'any, arriben les novetats literàries més esperades de la temporada, les de setembre, mes dedicat a la literatura en majúscules. I no ens queixarem, ja que tenim novetats, entre d'altres, de Marta Rojals, Paula Bonet, Tom Wolfe, Josep Pedrals, Mircea Cărtărescu, Joan Margarit, Sergi Pàmies i nou autors més que us animem a recuperar, descobrir i/o paladejar.\n1. Els límits del Quim Porta, de Josep Pedrals\nLaBreu. 624 pàgs. 23 €\nDesprés d''El furgatori' i 'El romanço d'Anna Tirant', Josep Pedrals tanca un cicle de dotze anys en què s'ha dedicat a bastir una obra monumental sobre la disbauxa i l'ésser catalanesc, un torrent divertit i eixelebrat que li ha valgut molts premis, com el Lletra d'Or, adaptacions teatrals i els elogis de lectors, crítics i tutti quanti. Pedrals és, sens dubte, un dels poetes més populars de la seva generació i un dels més internacionals, ja que ha recitat la seva obra als cinc continents.\n2. El cel no és per a tothom, de Marta Rojals\nLlibres Anagrama. 596 pàgs. 22,90 €\nMarta Rojals emprèn amb aquesta novel·la el seu projecte literari més ambiciós en intentar fer un retrat de la societat catalana dels 40 anys a través d'una família, la família Costa. Autora de les celebrades 'Primavera, estiu, etc'. i 'L'altra', Rojals traça un imbricat laberint de decepcions, estires-i-arronses, complicitats entre tres germans (Pep, Sara i Eva), uns pares que han intentat refer les seves vides i un món que en quatre dècades ha fet la volta com un mitjó.\n3. L'ala esquerra (Encegador I), de Mircea Cărtărescu\nEdicions del Periscopi. 480 pàgs. 18,90 €\nAquesta és la primera part de la cèlebre trilogia Encegador (Orbitor), de Mircea Cărtărescu, una peça literària concebuda en forma de papallona que narra un viatge vital a través d’un Bucarest on es fonen l’experiència personal i el temps històric. Aquest volum se centra en la infantesa i la joventut del protagonista, un trajecte mitològic i fantasmal on les estàtues cobren vida i els records familiars esdevenen llegendes fosques. Després de 'Solenoide', només podem dir que tenim unes ganes tremendes de llegir la famosa trilogia d'un dels grans autors del nostre temps.\n4. Roedores, de Paula Bonet\nLiteratura Random House. 48 pàgs. 20,90 €\nFa uns mesos, Paula Bonet va confessar que havia perdut un fill. I ara, amb aquest llibre, trenca el tabú i el silenci que envolta les pèrdues gestacionals. Després de patir dos avortaments, l'autora fa públic un animalari que va dibuixar per a la seva filla mentre estava embarassada. I que té forma de desplegable en el qual presenta diferents espècies i la seva forma de vida, una petita obra d'art amb el seu estil característic que connecta amb l'altre element d'aquest projecte tan especial: durant els seus mesos d'embaràs i els dies que van seguir als avortaments, Bonet va escriure un diari titulat 'Cuerpo de embarzada sin embrión'.\n5. Moonglow, de Michael Chabon\nCatedral. 500 pàgs. 27 €.\nEl gran hereu de Bellow i Roth, sobretot després d''El sindicat de policia yiddisch', torna amb una gran novel·la, que, de fet, va al principi dels temps. Després de la publicació de la seva primera novel·la, 'Els misteris de Pittsburg', el 1989, Chabon va viatjar fins a Oakland, Califòrnia, per visitar el seu avi, que estava molt malalt. Sabent que aquella seria la darrera vegada que veuria el seu nét i amb l’ànsia de deixar-li algun llegat, l’avi li va explicar a Chabon nombroses històries que el jove escriptor no havia sentit mai. Aquestes històries són la base de Moonglow.\n6. La vida material, de Marguerite Duras\nClub Editor. 192 pàgs. 16,50 €.\nUn llibre de no ficció sobre la vida per Marguerite Duras: una confessió en forma de conversa. Organitzat en 48 capítols curts, aquest llibre parla de la casa, els homes, l’alcohol, la ciutat, el pànic, la frigidesa, la tele, les mares boges... Ella en diu“agafar el carrer ample de la paraula per poder anar a tot arreu”. Per a molts dels seus lectors, aquest és un llibre que forma part del cànon íntim de l'autora de 'L'amant': una paraula inspiradora.\n7. Per tenir casa cal guanyar una guerra, de Joan Margarit\nProa. 192 pàgs. 18,50 €.\nSi hi ha un poeta europeu que té milers de lectors aquest és, sens dubte, Joan Margarit. Ara, als 80 anys, ha decidit recuperar la memòria de la infantesa. El poeta no espigola agendes o àlbums familiars, sinó que es capbussa en els records que li han quedat clavats i tracta d'entendre per què són allà i de quina manera tenen a veure amb la construcció de la seva vida i de la seva poesia.\n8. Llum d'agost, de William Faulkner\nEdicions de 1984. 544 pàgs. 23,90 €\nAquesta és una de les novel·les més admirades del nord-americà William Faulkner, autor d''El soroll i la fúria' i 'Santuari', entre d'altres. El naixement del fill de la Lena Grove i en Lucas Burch, que té lloc al cor de l’estiu meridional, és l’epicentre del qual arrenquen o amb el qual coincideixen els esdeveniments cabdals de la història, una de les més enlluernadores i violentes de la saga del comtat de Yoknapatawpha.\n9. L'origen dels altres, de Toni Morrison\nAra Llibres. 120 pàgs. 14,90 €\nLa identitat i la raça vertebren la literatura de la premi Nobel nord-americana Toni Morrison. Quin és el motiu que empeny els humans a construir la figura de l’altre? Per què ens espanta tant, la seva presència? Morrison repassa passatges de la seva pròpia experiència i també de la història, la política i especialment de la literatura, examinant autors com ara Ernest Hemingway, William Faulkner i Flannery O’Connor.\n10. Res de res, de Hanif Kureishi\nLlibres Anagrama. 176 pàgs. 16,90 €.\nHanif Kureishi és, sens dubte, un dels cinc millors novel·listes britànics vius gràcies a llibres tan essencials com 'El Buda dels suburbis' o 'Intimitat'. Aquí, en Waldo, un cineasta que va tastar la glòria, els premis i l’aplaudiment de crítica i públic, es troba ara prostrat en una cadira de rodes. Malgrat l’edat, conserva intacta la libido, i la seva dona, la Zee, més jove que ell, es deixa magrejar de tant en tant. Kureishi explora les càrregues de la vellesa i la decrepitud física, els sòrdids conflictes matrimonials i sexuals i els mecanismes secrets de la creativitat artística.\n11. Lluitar amb el diable, de Ngũgĩ wa Thiong’o\nRaig Verd. 288 pàgs. 21,90 €\nL'autor kenyà relata com va ser condemnat a la Presó de Màxima Seguretat de Kamĩtĩ, sense judici, per escriure una obra de teatre de gran èxit en la seva llengua i per al seu poble. L’autor també explica com decideix escriure una novel·la en paper higiènic amagant-se de la vigilància dels seus carcellers en un intent de lluitar contra la humiliació. Ngũgĩ wa Thiong’o expressa el dolor causat per haver estat separat de la família i mostra l’esperit de resistència que permet l’esperança. Un dels grans narradors africans del nostre temps.\n12. L'art de portar gavardina, de Sergi Pàmies\nQuaderns Crema. 152 pàgs. 14 €.\nUn dels grans autors del nostre temps, orfebre del relat, de la precisió, de la ironia. Aquí ens ho presenta tot a través de tretze contes que revelen una capacitat d’observació que confirma Pàmies com a artesà d’un estil cada vegada més depurat, en què les emocions i els detalls són protagonistes. De la pròpia infantesa a la vellesa dels pares, del romanticisme de la decepció al pànic d’estar a l’altura de les expectatives dels fills, de la perplexitat individual de l’adolescència a les cicatrius col·lectives del segle XX...\n13. Escriure, de Stephen King\nL'Altra. 260 pàgs. 17,90 €\nL'autor de 'best-sellers' mundials com 'Carrie', 'It' o 'El mòbil', es reivindica com el gran escriptor que és. Poques vegades un llibre ha estat tan clar, tan útil i tan revelador com aquest assaig sobre l'ofici d'escriure, que comença amb la peculiar infància de King i ofereix al lector una mirada amena i divertida sobre la seva formació com a escriptor. 'Escriure' culmina amb el commovedor relat de com la seva necessitat d'escriure el va ajudar a recuperar-se del gravíssim accident que va patir l'estiu de l'any 2000, quan el va atropellar una furgoneta.\n14. Invéntate algo, de Chuck Palahniuk\nLiteratura Random House. 352 pàgs. 20,90 €.\nAquesta és la primera col·lecció de relats curts de Chuck Palahniuk, un recull inèdit d'històries més una novel·la curta que pertorbaran el lector. L'obra inclou també una joia per a fans: la història precursora del clàssic generacional 'El club de la lluita', on s'ofereix una versió mai vista de Tyler Durden, el seu protagonista.\n15. El regne del llenguatge, de Tom Wolfe\nEmpúries. 216 pàgs. 17,90 €.\nMort el 14 de maig passat, Tom Wolfe va ser tota la seva vida un home sense pèls a la llengua, que va parodiar el poder i va preguntar-se per què les coses són com són. Aquí, en aquest llibre pòstum, fa una crítica ferotge a Darwin i Chomsky, per dir que tot el que sabem sobre el llenguatge i l’evolució humana és incorrecte. Poca broma amb el fundador del Nou Periodisme! Mai no s'hi posava per poc.\n16. Se'ns crema la casa, de Dan Marshall\nBlackie Books. 422 pàgs. 19,90 €\nAls 25 la vida Dan Marshall va fer un gir: va haver de deixar la feina per tornar a casa a cuidar dels pares. Va ser aleshores que va començar a escriure sobre les aventures tràgiques que havia viscut i estava vivint. De tot allò va sorgir aquest llibre, còmic, íntim, singular.


Omotenashi・おもてなし: Nous estudis\nAquesta setmana estic fent uns estudis de mercat sobre el turisme emisor tant a Corea del Sud com a Taiwán. Són molt interessants! Estic aprenent moltíssim i les hores a la oficina passen volant! Els estudis han d'estar acabats per dilluns vinent, que arribarà la delegació valenciana en acció de promoció i aprofitaran per a documentar-se de cara a les Jornades de Promoció a Corea, Taiwán i Japó, que tindran lloc el proper mes de juny. Aquests dies a la oficina treballem molt! La Tae és qui està més nerviosa, ja que és la cap de promoció, la Takako i la Misa també van força estressades amb tots els preparatius, el Sr. Horasawa no deixa descansar el telèfon ni un minut i la Hiromi està hiper mega concentrada en els comptes... quin clima més frenètic! Clima japonès!\nAhir vaig visitar el Japanese Language Institut de Yotsuya i em va causar molt bona impressió. Cansada d'esperar que AJALT de Kamiyachô em donés una resposta, vaig decidir informar-me en una altra acadèmia. Sort que ho vaig fer, perquè començo dilluns! Què bé!! El meu nivell després d'una petita entrevista de 10 minuts és beginner avançat, estructures gramaticals senzilles i converça molt simple. Ara per ara és el que necessito! L'objectiu d'aquest any és aprovar el 3-kyu の日本語能力試験　(examen oficial de llengua japonesa) aquest desembre! がんばります！\nAquesta tarda he quedat amb l'あゆみ, té el DELE (l'examen oficial d'espanyol) el proper dia 24! ha de repassar i necessita que li corretgeixi algunes redaccions i exercicis. Després anirem a sopar en una izakaya i a un bar de cocktails a Roppongi.\nDijous vindran a fer obres al meu balcó! Es veu que l'han de reforçar... que reforcin, que reforcin, que el pobre és una mica vellet... ちょっと古い\nAquests dies he començat a veure una nova sèrie d'anime, la qual ja havia començat a llegir-ne el manga l'any passat a París. Els francesos tenen molta sort, els drets de traducció estàn millor i són més eficients que a Espanya. Doncs bé, com que 彼氏彼女の辞書 (Kare Kano) s'ha acabat, ara he començat a veure: ごきんじょう物語 (Gokinjô monogatari) "Història del veïnat" també de l' Ai Yazawa 矢沢あい, la mateixa autora de Nana i Paradise Kiss. M'agrada tant... l'Ai Yazawa és la millor mangaka de la faç de la terra!! La recomano per entendre l'actualitat de la societat japonesa, practicar japonès informal i gaudir una estona...\nApa, みんなさん, passiu bé!\nPublicat per anna mas a dimecres, de maig 14, 2008\nEtiquetes de comentaris: anime manga, estudis, feina\nJa he començat les classes de japonès!\nNo hi ha més enllà de la talla 36?!!??\nShibamata, Oyoguna! Tortugues a l'atac!!!\nTerratremols 地震 !!\n夢の中へ "Yume no naka he" dins d'un somni...\n子供の日です "Kodomo no hi", és el dia dels nens!\nEl meu apartament! 私のアパート


Vols barats de Granada-Jaén a Roma des de 137 € a Iberia\nVols barats Itàlia Roma Granada-Jaén-Roma\nMostra vols Roma-Granada-Jaén\nVols barats de Granada-Jaén a Roma (ROM) des de 137 € de Granada-Jaén a Roma Granada-Jaén-Roma, Itàlia\nVols barats Granada-Jaén - Roma\nSelecciona la data de sortida: Granada-Jaén - Roma\nSelecciona la data de sortida: Roma - Granada-Jaén\nVol de Granada-Jaén a Roma\n27/02/2018 120 € 27/02/2018_120\n28/02/2018 125 € 28/02/2018_125\n01/03/2018 125 € 01/03/2018_125\n02/03/2018 125 € 02/03/2018_125\n06/03/2018 108 € 06/03/2018_108\n07/03/2018 108 € 07/03/2018_108\n10/03/2018 113 € 10/03/2018_113\n11/03/2018 113 € 11/03/2018_113\n18/03/2018 138 € 18/03/2018_138\n19/03/2018 123 € 19/03/2018_123\n22/03/2018 118 € 22/03/2018_118\n24/03/2018 195 € 24/03/2018_195\n29/03/2018 216 € 29/03/2018_216\n10/04/2018 108 € 10/04/2018_108\n11/04/2018 108 € 11/04/2018_108\n12/04/2018 108 € 12/04/2018_108\n14/04/2018 107 € 14/04/2018_107\n27/04/2018 165 € 27/04/2018_165\n28/04/2018 165 € 28/04/2018_165\n01/05/2018 190 € 01/05/2018_190\n03/05/2018 150 € 03/05/2018_150\n19/05/2018 113 € 19/05/2018_113\n20/05/2018 113 € 20/05/2018_113\n21/05/2018 113 € 21/05/2018_113\n23/05/2018 108 € 23/05/2018_108\n28/05/2018 125 € 28/05/2018_125\n30/05/2018 113 € 30/05/2018_113\n03/06/2018 118 € 03/06/2018_118\n08/06/2018 108 € 08/06/2018_108\n09/06/2018 108 € 09/06/2018_108\n11/06/2018 108 € 11/06/2018_108\n13/06/2018 108 € 13/06/2018_108\n14/06/2018 108 € 14/06/2018_108\nGranada-Jaén - Roma\nDel 22 de/d' Abril al 25 de/d' Abril\nVols barats Granada-Jaén-Nàpols\nConsulta l’oferta de vols de Granada-Jaén a Roma i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Granada-Jaén a Roma.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Granada-Jaén a Roma fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


El sector citrícola europeu tatxa de “insuficients” els nous controls per a evitar la taca negra\nAVA-ASAJA planteja al Grup de Contacte de Cítrics d’Espanya, França, Itàlia i Portugal demandes a la UE per danys i perjudicis si entren plagues o malalties\nEl Grup de Contacte de Cítrics d’Espanya, França, Itàlia i Portugal considera “insuficients” les noves mesures de control adoptades per la Unió Europea per a previndre la introducció i propagació en el mercat comunitari de la taca negra (Phyllosticta citricarpa), un fong que afecta els fruits i també infecta a les tiges i les fulles.\nEn el transcurs d’aquest acte internacional, el president de l’Associació Valenciana d’Agricultors (AVA-ASAJA), Cristóbal Aguado, que va intervindre com a membre de la delegació de ASAJA Nacional, va coincidir amb representants de citricultores d’altres regions espanyoles i de França i Itàlia –Portugal no va poder participar en aquesta edició– en la seua “decepció i malestar” per el “escàs enduriment” dels controls que la UE ha decidit establir a països tercers tenint en compte la perillositat d’aquesta malaltia no present en la citricultura europea i l’elevat nombre de carregaments interceptats en els ports.\nAixí, segons va denunciar AVA-ASAJA a partir de dades oficials, Brussel·les rebutja afegir mesures més contundents a Sud-àfrica malgrat que en 2021 els seus enviaments citrícoles amb destinació a la UE van aconseguir la xifra més alta d’intercepcions de taca negra en l’última dècada: 43 deteccions en 2021 i un total de 200 des de 2012. Sud-àfrica encapçala el rànquing de països amb més intercepcions de taca negra, per davant de l’Argentina (189) i l’Uruguai (99), que en total sumen 702 deteccions en els últims deu anys.\nL’organització agrària va valorar, en canvi, que la resolució comunitària ha atés les reivindicacions del sector en incorporar entre els països que hauran d’acreditar que la seua fruita està lliure de taca negra a Zimbàbue, estat que bufona geogràficament amb Sud-àfrica i que manté estrets llaços comercials amb aquest país. No en va, AVA-ASAJA va destacar en la reunió citrícola que Zimbàbue va acumular 44 intercepcions en 2021 infestades de taca negra, quan en els nou anys anteriors només havia comptabilitzat 22.\nAguado planteja que, al costat d’altres organitzacions espanyoles, s’estudie la interposició, preferiblement a través de Intercitrus, d’una possible demanda jurídica a la UE per danys i perjudicis en cas d’entrada d’una plaga o malaltia que encara no està instal·lada en la citricultura comunitària. L’associació consultarà amb diversos gabinets jurídics especialitzats en dret comunitari les possibilitats legals que tindria aquest tipus de demandes i convida a la resta de països a sumar-se, ja que “si els citricultores europeus patiren en el futur les pèrdues d’una altra plaga o malaltia forana –com està succeint, per exemple, amb el Cotonet de Sud-àfrica– haurien d’assumir les conseqüències aquelles administracions que tenen la responsabilitat d’evitar la seua introducció i expansió, i de cap manera que continuen sent els agricultors els qui paguen els plats trencats de la seua passivitat i la seua complicitat amb països tercers”.\nAixí mateix, AVA-ASAJA va coincidir amb la resta del sector citrícola d’Espanya, França i Itàlia en la necessitat que la Comissió Europea aplique el tractament en fred a les taronges sud-africanes “immediatament, en qüestió de dies, perquè la mesura arribe a temps a l’inici de les seues exportacions a Europa”. El col·lectiu també demana conjuntament que el tractament en fred s’estenga a les mandarines i les aranges originàries de Sud-àfrica. Segons el parer d’Aguado, “és una irresponsabilitat de la UE el no actuar sota criteris científics, ja que no té cap sentit adoptar aquest mecanisme a les taronges, i no a les mandarines i aranges, quan suposa el mateix risc d’introducció de la falsa arna (Thaumatotibia leucotreta) tal com constata el fet que hi haja intercepcions en aquestes altres espècies de cítrics”.\nPrevAnteriorQuines són les teues preferències per a passar les pasqües? Camp, platja, muntanya o viatjar?\nSegüentLes bandes de música de la ciutat graven els himnes de Torrent i la Comunitat ValencianaNext


Arxius de Destaquem - Ajuntament de Ripoll\nRebuda de la Flama del Canigó per Sant Joan\n17 juny 2022|Destaquem|\nProjectes de futur a Ripoll presentats als fons ‘Next Generation EU’\nL’Ajuntament de Ripoll està treballant en diversos projectes transformadors, i per això té l’objectiu d’accedir a les diferents línies de convocatòries de subvencions finançades a través del Pla de Recuperació, Transformació i Resiliència finançat per la Unió Europea amb els fons Next Generation EU (PRTR). Es tracta de fons europeus [...]\nNau de transició en lloguer\nL'Ajuntament de Ripoll disposarà en breu d'una nau ubicada al polígon de la Barricona, destinada a la creació i consolidació d'activitats empresarials. Per a més informació, es pot contactar amb l'Àrea de Projecció Econòmica, trucant al 972 71 41 42 o a través del correu electrònic projeccioeconomica@ajripoll.cat. Temps d'estada: durada [...]\n13 juny 2022|Destaquem|\nEs presenta la tercera edició del festival inclusiu INSPIRA\nEl cartell compta amb grups com Els Catarres, Xiula, Blaumut i Marcel i Júlia. Se celebrarà el 8 d'octubre a la Devesa del Pla i les entrades surten a la venda el 15 de juny. Aquest dimecres es va presentar la que serà la tercera edició del festival inclusiu INSPIRA, [...]\n9 juny 2022|Destaquem|\nDel 7 de juny fins al 31 de desembre de 2022 o fins a l'exhauriment del Fons, es poden tramitar les sol·licituds pels Ajuts per a l'Eficiència Energètica dels Habitatges. Telemàticament, es pot fer la sol·licitud a habitatge.gencat.cat/ngprograma4. Per fer-ho presencialment, es pot trucar a l'Oficina Local d'Habitatge o l'Àrea [...]\nS’estrena la Rastro Tapa a Ripoll\nAquest dijous, 2 de juny, es va estrenar la iniciativa de la Rastro Tapa a Ripoll, amb botigues al carrer al centre de la vila acompanyant la ja consolidada Ruta de la Tapa. Es tracta, per tant, d’una aposta per unir comerç i gastronomia a la vila. En total, s’hi [...]\n3 juny 2022|Destaquem|\nProcés de selecció 1 monitor/a pel casal esportiu de l’estiu actiu\nUn cop recollides les sol·licituds per a la contractació de personal en règim laboral temporal per a desenvolupar les activitats d'estiu 2022 pel sistema de concurs i atès que ens és necessari disposar de més monitors esportius dels que s'han presentat a la convocatòria, s'obre un termini de 7 dies [...]\n31 maig 2022|Destaquem|\nEs tracta d’una activitat paral·lela a la Ruta de la Tapa per sumar-hi també els comerços. El proper dijous 2 de juny arriba una nova proposta a Ripoll, la “Rastro Tapa”. Aprofitant la bona rebuda per part de la ciutadania de la Ruta de la Tapa, un esdeveniment creat per [...]\nL’Ajuntament expressa la preocupació i la queixa per la manca de facultatius a l’atenció primària del CAP de Ripoll\nLa Junta de Govern Local de l'Ajuntament de Ripoll del dia 23 de maig, va aprovar adreçar-se al Departament de Salut, i també a l'ICS Girona (que gestiona l'àrea bàsica de Salut Ripoll-Sant Joan de les Abadesses-Camprodon) per expressar la preocupació i la queixa per la manca de facultatius a [...]


Premis Habitàcola, convocatòria 2020\nLa temàtica escollida per a aquests premis sempre ha tractat aspectes rellevants per a la societat i ha abordat problemàtiques actuals sense resoldre. El tema d'aquesta edició, Habitar la platja, planteja una reflexió sobre els espais lliures a les platges, el mobiliari d’ús públic i comú, capaç de crear i organitzar indrets d’ús específic però flexible, adaptat i segur. Es tracta de definir i dissenyar recintes destinats a diferents usuaris i activitats, espais inclusius i diversos, formats amb elements modulars, respectuosos amb els materials locals i el medi ambient.\nAmb l’impuls d’aquests premis, l’ARQUIN-FAD vol ajudar els estudiants a introduir-se i donar-se a conèixer en el món professional i compta amb la col·laboració del Disseny Hub Barcelona per als premis, la difusió i l’exposició dels treballs guanyadors i finalistes, que formaran part de l’exposició 'El millor disseny de l’Any' 2020.\nLa data límit de recepció de propostes i publicació a http://arquinfad.org/premishabitacola/ és el 30 de març de 2020, a les 23.59 h.\n+ Consulta les bases\n10 December 2019 | ESDAP Catalunya, Awards


Engagement Rings Solitaire - Designer Engagement Rings, Fine Jewelry & More. Serving San Carlos, Redwood City, Belmont, Foster City, San Mateo & the entire bay area.\nhome > engagement rings solitaire


Edifici en excel·lents condicions en venda a Ciudadela, Menorca\nEdifici de tres plantes independents amb pati i terrasses i amb opció a construir una planta més, en venda a Ciutadella de Menorca.\nAquest edifici d'estil modern i construït recentment consta de 233 m² distribuïts en 3 pisos independents, amb possibilitat de construir una alçada més.\nLa planta baixa de 63 m² disposa d'una cuina equipada oberta a la sala-menjador i sortida a un pati de 28 m². A més, inclou dos dormitoris dobles amb armaris encastats, un bany i un pati interior.\nLa primera planta de 93 m² es distribueix en: cuina oberta a la sala-menjador amb sortida a un balcó, tres dormitoris dobles amb armaris encastats, dos banys i un safareig.\nFinalment, la segona planta hi ha un loft de 50 m² distribuït en una sala oberta que acull la cuina, el saló-menjador i un dormitori amb sortida a terrassa i un bany.\nTot l'habitatge disposa aire condicionat per splits i calefacció. A més, la planta baixa disposa d'un garatge de 27 m². Cada planta té la seva pròpia entrada independent.\nUn habitatge ideal per compartir en família.\nGaratge de 27m²\nCuina - saló menjador - dormitori\nDret a vol\nGaratge de 27 m²\nEstada diàfana amb saló-menjador, cuina i dormitori\nOpció a una altra planta\nAquest edifici se situa molt a prop de centre de la ciutat de Ciutadella de Menorca, on disposarà al seu abast de tot tipus de serveis necessaris per al dia a dia.


Com apagar l'alarma en un cotxe sense clau\nIniciConsells útilsAuto i Moto\nCom apagar l'alarma en un cotxe sense clau\n1 Forma de fàbrica per apagar l'alarma\n2 Apagada d'alarma codificada\n3 Característiques d’habilitar algunes alarmes\n4 Vídeo: com desactivar l'alarma si no hi ha connexió amb el comandament a distància\nPer a la majoria de les persones de la societat moderna, un cotxe forma part integral de la vida: segons les estadístiques, cadascun dels seus propietaris hi dedica unes 20 hores setmanals. Tard o d’hora apareixeran algunes coses al cotxe, per tal d’evitar el seu robatori, com el cotxe en si, s’instal·la una alarma al cotxe. Funciona perfectament a causa de la senzillesa del seu dispositiu, el principal és controlar la càrrega de la bateria, però, per algun motiu, pot haver-hi una situació en què cal apagar urgentment l’alarma sense utilitzar un fob clau (per exemple, s’ha acabat la càrrega de la bateria o s’ha perdut completament).\nHi ha dues maneres d’apagar l’alarma sense fer servir un teclat de tecla del cotxe:\nTraducció de fàbrica de l'alarma de seguretat a emergència;\nApagada d'alarma codificada amb un codi especial.\nEn aquest cas, és molt important saber on es troba el botó especial: “Valet”, prement l’electrònica del cotxe al mode de servei (“Valet” - servidor, assistent en anglès). L'ús del botó és necessari amb qualsevol mètode de desarmament de l'alarma. Segons la marca i el model de la màquina, la ubicació d’aquest botó varia, però en la majoria dels casos es troba:\na la dreta del pedal de gas o just a l’esquerra del pedal de l’embragatge;\na la caixa de la caixa de fusibles o als voltants d’aquest;\nsota la columna de direcció, quedant lleugerament empotrat;\na sota del panell frontal.\ncom comprovar el rendiment de la bateria del cotxe\nForma de fàbrica per apagar l'alarma\nDesactivar l'alarma mitjançant el mètode de fàbrica es redueix al fet que cal utilitzar una combinació del botó Valet i qualsevol pedal (o un parell de pedals) preinstal·lats al centre de servei. Aquesta informació extremadament important sempre s’indica clarament a les instruccions que s’acompanyen amb el cotxe o l’alarma (per tant, a l’hora de comprar aquest o això és important prestar atenció a això).\nSi per alguna raó desconeguda no existeix aquest fulletó, l’única sortida és provar totes les combinacions, tot fent servir tots els pedals, i tres parells possibles. La combinació més habitual és prémer simultàniament el botó de servei i el pedal d'embragatge.\nSuggeriment: per posar el cotxe al mode de servei, cal que mantingueu premut el botó i els pedals durant uns 10 segons, això és el que necessita l’electrònica del cotxe per reconèixer el comandament.\nSi el sistema d’alarma de la màquina després d’aquest temps emet uns quants trills curts amb una certa periodicitat i les llums de dimensions s’encenen i s’extingeixen de forma sincrònica, això significa que l’apagada va tenir èxit. Al mateix temps, hauria de sortir el díode radiador instal·lat al cotxe.\nSi, un cop apagada l’alarma, s’hauria de posar en marxa el cotxe per segona vegada (per exemple, si s’apagava), no haureu de repetir el procediment descrit: el programa d’alarma us avisarà que l’electrònica encara està en mode servei amb dos o tres breus periòdics. senyals sonors.\nConsell: després d’instal·lar l’alarma al cotxe, es recomana intentar-lo diverses vegades per apagar-lo i tornar-lo a activar de forma independent, fent que l’acció es faci automàticament. En el futur, això ajudarà a evitar el pànic en cas d’emergència.\ncom obrir un cotxe sense clau\nApagada d'alarma codificada\nEl mètode codificat per desactivar l'alarma significa que premeu el botó de servei un nombre determinat de vegades (aquest número s'anomena "codi pin").La seqüència de les accions és la següent:\nL’encesa del cotxe s’encén.\nEs prem el botó de servei el nombre de vegades corresponent al primer dígit del codi pin (per exemple, si el codi pin és 25, llavors premeu el botó dues vegades).\nL'encesa es torna a encendre.\nEs prem el botó de servei el nombre de vegades que correspon al segon dígit del codi PIN (en aquest cas, 5).\nMethodbviament, aquest mètode de desconnexió és més individual del que es va descriure anteriorment, ja que el codi pin es pot configurar manualment. Per tant, el valor màxim per a ella és de 9999.\nMitjançant un mètode codificat per apagar una alarma, els atacants solen ser robats pels cotxes, ja que en la majoria dels casos el codi de claus establert a la fàbrica és un valor relativament petit. És per això que és desitjable establir un paràmetre complex per al codi pin, que conté un conjunt aleatori de números (que no té res a veure amb cap data, etc.).\ncom obrir el capó si el cable es trenca\nCaracterístiques d’habilitar algunes alarmes\nS'ha dit reiteradament més amunt que el procés de retirada d'un cotxe del sistema d'alarma d'una determinada empresa és estrictament individual i no hi ha cap mètode universal adequat per a cada sistema. Per tant, té sentit analitzar per separat la senyalització de certs models.\nPer als models Starline A1, A2, A4, A8, A9, l'algoritme d'apagar és el següent:\nEl cotxe s’obre amb una clau;\nDurant els propers 20 segons, heu de tenir temps per prémer el botó de servei tres vegades (4 vegades - per A8 i A9). Un cop el sistema compti el temps especificat des del moment en què es posa en marxa el motor, emetrà un senyal sonor corresponent. Aleshores, el cotxe es pot bloquejar i començar un nombre il·limitat de vegades.\nExactament de la mateixa manera, l’alarma està desactivada per les alarmes de la marca Tomahawk, Pantera. Els models Pantera difereixen en què abans de prémer el botó, el cotxe s'ha de posar en marxa dos cops (després de la primera arrencada s'ha d'ofegar).\nEl model Starline A6 es caracteritza perquè utilitza un codi pin com a eina de desconnexió, de manera que en 20 segons cal prémer el botó no tres vegades, sinó un nombre estrictament definit de vegades. A continuació, es descriu el procés de retirada d’un cotxe d’aquest tipus d’alarma.\nLes alarmes de Alligator es comparen favorablement amb altres, ja que una entrada de tres vegades d’un codi pin incorrecte bloqueja automàticament tots els sistemes de vehicles durant un temps determinat (normalment mitja hora), cosa que protegeix de manera addicional el cotxe dels robatoris per part dels intrusos, eliminant la possibilitat de seleccionar-los. El principi de desactivació del sistema de seguretat no té cap característica distintiva, però al mateix temps es prem el botó durant 10 segons.\nScher-Khan ofereix una forma molt particular d’apagar el sistema d’alarma, essencialment és la necessitat de transferir la clau d’encesa del cotxe a la posició “On” des de “Lock” durant un temps limitat. Per tant, el model de Magicar 6 és un dels més segurs, ja que per desactivar-lo cal:\nDesprés d’obrir el cotxe amb la clau, transferiu la clau de la posició bloquejada a “On” tres vegades en 4 segons. Aleshores s’ha de connectar la màquina.\nL’encesa s’encén i el nombre de canvis de posició de la clau és el primer dígit del codi de fixació indicat. La màquina es torna a bloquejar\nL'operació descrita s'ha de repetir abans que tots els números s'introdueixen al sistema d'aquesta manera. El senyal sonor s’apagarà i les llums laterals parpellejaran dues vegades.\nEn el cas de l’alarma Scher-Khan Magicar 6A, també heu d’esperar el permís per entrar al següent dígit. Si la clau no es gira després d’engegar el motor, espereu una mica.\nAixí, es pot realitzar una desactivació completa de tot el sistema d’alarma sense un quadre de control. Per fer-ho, heu de recordar una combinació de pedals i el botó de servei premut alhora, o un codi pin que es recomana configurar manualment.Si el clauer no funciona, el principal no és entrar en pànic, sinó pujar amb calma al cotxe i dur a terme amb seguretat el procediment d’apagada del sistema.\ncom obrir un cotxe si està congelat\nVídeo: com desactivar l'alarma si no hi ha connexió amb el comandament a distància\nCom polir els teus propis fars\nCom superar la por de conduir un cotxe\nCom fer gelades a casa\nCom obrir el cotxe si la bateria està morta\nCom netejar els seients del cotxe amb les vostres pròpies mans\nCom frenar una moto: consells útils\nCom guardar una moto a l’hivern: consells útils\nCom polir un cotxe a casa


Gihad - Levante-EMV\n15.11.2016 | 16:53\nEl terme «gihad» és una adaptació d'una paraula àrab que té dos sentits. Un que es referix a l'esforç que, seguint els preceptes de l'islam, estan obligats a fer tots els musulmans per a millorar la conducta individual en la seua lluita contra el mal, i un altre significat que s'associa a l'anomenada «guerra santa», que es projecta en la lluita per defendre els dominis de l'islam o en la propagació de la seua doctrina.\nEn valencià, coincidint amb la forma originària de l'àrab, s'ha adaptat normativament amb el gènere masculí, igual que el «djihad» francés o el «jihad» italià; per contra, la forma castellana «yihad» o la portuguesa «jihad» s'han adaptat amb el gènere femení, assimilat a partir de l'expressió «guerra santa».