Una pilota surt de la pista i roda desganada fins als arbusts. Si tingués consciència -cosa que no s’ha provat, ni en favor ni en contra-, potser desitjaria que l’última puntada hagués arribat amb més energia, la suficient com per a enviar-la fins a les plantes i quedar camuflada durant uns minuts. Finalment, ja sigui per la seva força de voluntat, per l’acció favorable de la física o per la mediació d’un escriptor oportunista que tot s’ho fa venir bé, hi acaba arribant. Nens i nenes discuteixen sobre qui ha estat l’últim a tocar la pilota per determinar qui l’ha d’anar a buscar. Mentrestant, alguns aprofiten per penjar-se de les porteries o de les cistelles de bàsquet, per ballar o fer una rondada, per mirar de reüll a aquell nen a qui mai gosaràs dir-li res o per desviar la mirada cap a aquella noia a qui perdràs de vista quan vagis a l’institut o canviis de ciutat o deixis d’estudiar. De sobte, una mestra -que és monitora de menjador i que, per tant, cobra menys que una mestra i fa menys hores que una mestra i té un conveni laboral pitjor que el d’una mestra i que no participa dels claustres com una mestra, però a la que tots els alumnes tracten com una mestra perquè malgrat que duu una bata de color lila els tracta com una mestra, passa amb ells més hores que alguna mestra i, a vegades, entra a les classes i els hi fa de mestra-, els crida a dinar. «Ràpid, correm, que encara falta la segona part». En un tres i no res, el pati queda desert, la pilota descansada i un veí del sisè -que ha treballat de nit i a qui han despertat els crits de dos quarts d’una i una cançó de Txarango, Els Catarres o Doctor Prats que sortia per megafonia (savi s’ha de ser per distingir-los, tot i que els nens ho fan), desvetllat. La pista, la pilota i el vigilant nocturn esgoten el descans - concebut, rutinari, desitjat- que no durarà molt més de vint minuts.\nMentrestant, en un despatx de Barcelona, un senyor amb mocassins de pell que no es desgasten, ni s’embruten perquè el parquet de fusta de roure sempre està net i polit, es descorda un pèl el nus de la corbata. Té davant seu un informe que diu que a Catalunya hi ha 400.000 alumnes que utilitzen el servei de menjador. El número és massa gros com per a imaginar-se’ls a tots. De fet, ni tan sols és capaç d’imaginar-se a ell mateix cinquanta anys enrere en el pati de la seva escola. El Conseller -que mereix que coneguem la seva feina, igual que hem fet amb la monitora de menjador i el vigilant- agafa les ulleres que li pengen d’un cordill. Les manté en suspens uns segons i finalment les fa descansar sobre el seu nas. Mira a través d’elles i, com si es tractés d’un truc del Mago Pop, els 400.000 alumnes es converteixen en 400.000 menús i tot plegat en 422 milions d’euros cada any (el miracle dels pans i els peixos sembla haver quedat petit). «Cal seguretat jurídica, ho diu la Unió Europea», murmura com si volgués convèncer a un auditori incrèdul, però nosaltres, gràcies a l’omnisciència del narrador, sabrem que ho murmura per a ell mateix, perquè és el primer que hauria d’estar convençut, però li costa. El Decret que té damunt de la taula només parla del menjar. I potser ni això, només parla de qui gestionarà el servei de menjador («grans empreses, cal seguretat jurídica», pensa) i sobretot de qui no ho farà (les AMPA, «sobretot», es reafirma, «que prou feina tenen amb muntar la festa de final de curs, pobres», pensa condescendent).\nEls alumnes han tornat a sortir al pati i han trobat la pilota. Ja tornen a jugar, a discutir, a negociar, a repartir els equips, a barrejar-los equitativament entre els diferents cursos, aliens a un senyor amb corbata que no farà res perquè tinguin una pilota nova o perquè els monitors deixin de ser-ho i passin a ser treballadors públics. Com a molt, els hi canviarà l’amo -als monitors, no a la pilota, de qui sempre ho seran els nens- per un de més gros i de més gras que els diumenges seu a la seva llotja de l’estadi de la capital.\nEls alumnes tampoc no saben que al cinquè hi ha un veí que ha decidit aixecar-se i escalfar-se els macarrons al microones mentre els veu jugar des de la finestra com cada dia.\nRegidor de la CUP de Vilafranca\nEn porten alguna de cap


Concert Tribut a Queen «Play de Game» – Cultura Virtual\n29 maig / 19:00 - 20:30\nAmb el grup: PLAY THE GAME\nUn dels tributs més fidels de la mítica banda britànica. Amb el reconegut artista Nacho Rosselot al front, donant vida a Freddy Mercury, la banda fa un repàs al que va ser la gran carrera de QUEEN.\nPrepara´t per cantar i ballar els himnes que conformen la banda sonora de vàries generacions.\nSant Feliu de Guíxols, Catalunya 17220 Espanya Google Map


FINALITZA EL CURS SIG-QGIS | Colgeocat\nEl curs sobre SISTEMES D’INFORMACIÓ GEOGRÀFICA EN PROGRAMARI LLIURE AMB QGIS, organitzat pel COLGEOCAT, va finalitzar el passat 18 de juny.\nEl curs ha estat impartit per Josep Lluís Sala Sanguino, de Tècnicsassociats, S.L.; Arquitecte Tècnic per la UPC; especialista en base de dades geoespacials, GIS de codi lliure i amb més de 15 anys d’experiència en projectes d’enginyeria vinculats a l’obra civil i infraestructures urbanes.\nEls alumnes han valorat molt positivament el curs, tant en el contingut i metodologia, com en els coneixements obtinguts, que complementen la seva formació i consideren d’utilitat en el seu entorn laboral.\nPublicat el 19 de juny del 2014


Els veïns del nucli antic de Vilanova reclamen que s'apliqui ja la pacificació de trànsit i es reparin els carrers\nLa plataforma d'afectats pel PIINA es mostra satisfeta per les conclusions de la comissió d'investigació i volen l'aplicació inmediata de mesures per arranjar el barri\nPSC, CUP i Som VNG denuncien els incompliments del govern de CiU i demanen que es depurin responsabilitats polítiques amb dimissions\nRedacció Vilanova i la Geltrú 09-10-2018 9:42 Lectures 3058\nImatge des del carrer del Palmerar, al nucli antic de Vilanova, tancar al trànsit després d'anys de reivindicacions veïnals. EIX\nEls veïns del nucli antic de Vilanova i la Geltrú han fet valoració aquest dimarts de les conclusions de la comissió d'investigació del Projecte d'Intervenció Integral al Nucli Antic (PIINA) i reclamen que s'apliqui ja la pacificació de trànsit que es va començar a desenvolupar l'any 2007 i que es va retirar sense cap justificació tècnica. Els veïns estan satisfets perquè la comissió corrobora les seves reivindicacions històriques, però es mostren moderadament escèptics amb l'aplicació de les conclusions, que es van aprovar per unanimitat aquest dilluns al ple municipal.\nLa plataforma de veïns afectats pel PIINA ha relatat un calvari de més d'una dècada d'obres, contribucions especials i reclamacions a l'administració sense resposta satisfactòria i volen que l'Ajuntament faci front de forma inmediata a l'aplicació de mesures per pacificar el trànsit al barri. També volen la reparació dels carrers malmesos després de set anys d'assumir un trànsit rodat pel que no havien estat dissenyats. I és que els veïns no descarten emprendre accions legals per reclamar les contribucions especials que van pagar l'any 2008 per reurbanitzar els seus carrers i convertir-los en vies de plataforma única i amb prioritat per als vianants. De moment, esperen que el consistori encarregui un informe pericial extern per determinar les causes del trencament dels carrers i es determini si els paviments s'han trencat per soportar un elevat trànsit, com creuen els veïns, o per una mala execució de les obres, com defensa el govern municipal.\nEls veïns del nucli antic han estat acompanyats aquest dimarts per representants del PSC, la CUP i Som VNG, que acusen el govern de CiU s'haver desfet el pla de pacificació del trànsit que s'havia desenvolupat amb la reforma integral del barri i que corresponia a un acord del ple municipal i un projecte subvencionat per la Generalitat de Catalunya dins de la Llei de Barris. De fet, demanen que es depurin responsabilitats polítiques després de la reprovació del govern d'aquest dilluns i que sigui amb la dimissió dels regidors de Via Pública dels dos darrers mandats, Glòria Garcia i Joan Giribet.\nDe moment, l'Ajuntament de Vilanova ja ha tancat al trànsit el carrer del Palmerar, una de les reivindicacions històriques dels veïns perquè no compleix les mínimes condicions per assumir el pas de tot tipus de vehicles. Però volen que les mesures per tornar a pacificar el trànsit del nucli antic no s'aturin aquí i que es recuperin, per exemple, les càmeres de vigilància del trànsit que es van instal·lar el 2011 i que van costar 182.000 euros, però que mai van arribar a funcionar.\nEls veïns del nucli antic de Vilanova estudien reclamar els diners de les contribucions especials\nEl ple aprova crear una comissió especial sobre el deteriorament del nucli antic\nVeïns del nucli antic de Vilanova denuncien "incompliments" en el projecte del PINA\nEls veïns de la Vilanova Vella, en peu de guerra contra el trànsit\nL'Ajuntament de Vilanova disposarà de 14 milions d'euros per millorar la Vilanova vella en els propers quatre anys\nEl nucli antic de Vilanova ha assolit el 80% de la pacificació del trànsit prevista, segons una auditoria\nComunicat de la Plataforma veïns i veïnes afectades per l'incompliment del PIINA\nLa plataforma del nucli antic de Vilanova demana el cessament dels regidors García i Giribet\nPosicionament sobre la Comissió Informativa Especial del PINA


Daha fazlasını gör: need help with marketing my business, need help in marketing, i need help with marketing my business on social media, i need help in marketing my health company, i need a internet marketing mentor, need help wrting marketing pitch, need help with marketing, i need help with marketing au, i need cheap internet marketing, i need a internet marketing tution in london, companies that need help with marketing, can someone help internet marketing, need help affiliate marketing, need adult internet marketing companies, english japanese chinese\nProje NO: #13793957\nBid Summary We will achieve your website on Google 1st page top 10 positions within 3 to 4 months. We will do only white hat On-page and Off-page SEO using all Google Guidelines or Panda safe . Project Requirements We Daha Fazla\nSEO Articles- daily ($2-8 USD / saat)


Denunciats dos veïns de Tortosa per recollir dos nius d'ocell amb cries\nImatges dels dos nius amb les cries al seu interior.\nLa captura d'aquests animals es troba expressament prohibida a Catalunya\nAgents del Servei de Protecció de la Naturalesa (SEPRONA) de la Guàrdia Civil han denunciat a dos veïns de Tortosa per l'espoli de diversos nius d'ocells i les seves cries del seu hàbitat natural a la comarca del Baix Ebre.\nEls fets es remunten al passat dissabte quan una patrulla del SEPRONA va sorprendre dos homes que es trobaven inspeccionant diversos arbres a la recerca de nius d'ocells, principalment de verderol comú i caderneres, per al seu espoli. L'objectiu dels denunciats era criar-los en captivitat per a posteriorment vendre'ls de forma il·legal.\nDesprés d'identificar als infractors es va descobrir que tenien en el seu poder tres nius i a l'interior d'aquests set exemplars vius, nounats de verdurol comú (Carduelis chloris). Els agents no van poder retornar-los a la seva ubicació natural perquè els pares de les cries no tornen a la seva última ubicació en trencar-se el cicle natural de l'espècie.\nDesprés de procedir a la hidratació de les cries, aquestes van ser lliurades al departament de de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya per a la seva recuperació i posterior alliberament en el seu hàbitat natural.\nEls agents van denunciar els dos veïns ja que la captura d'aquests ocells, família dels fringíl·lids, es troba expressament prohibida a Catalunya.\nComenta el contingut : Denunciats dos veïns de Tortosa per recollir dos nius d'ocell amb cries


Cerca totes les ofertes d'hotels a Gadheim Entrada:\nHotel zur Linde...Habitacions per nit per només91 EUR Més zones a Gadheim\nGadheim és una de les destinacions més visitades de Gadheim. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Gadheim està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Pels millors allotjaments a la ciutat i els preus més baixos a comparar, no miri més enllà d'agoda.com. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Simplement entri les seves dates d'estada a la nostra pestanya de recerca per a trobar les millors ofertes d'hotels a Gadheim.\nHotels destacats a Gadheim, Gadheim\nAl visitar Gadheim, vosté es sentirà com a casa a Hotel zur Linde, què li ofereix un allotjament de...\nTots els hotels de Gadheim\nHotels a Gadheim: Hotel zur Linde


Este anglia mapa de granja del viento - Que c est bon de se branler - 1\nDashurie ibrahimi nga gostivari dashka - 3\nVoyeur japanese women change clothes vol4it039s sep2008 - 2\nAngie george amp vicky valentine - 2\nVizi delle collegiali 1998 - 2\nFoda de costas 2 - 1\nMain de salaud - 1\nQue c est bon de se branler - 1 - Este anglia mapa de granja del viento\nSpan classnews_dt10112009spannbsp018332this feature is not available right now please try again later.\nC la que c bon cr233teil consultez 108 avis sur c la que c bon not233 4 sur 5 sur tripadvisor et class233 2 sur 89 restaurants 224 cr233teil.\nRockeira gostosa sentando na pk - 2\nAmy gets pounded by her biggest cock to date - 1\nStunning white slut wife with black stud hubby loves it - 3\nDaddy issues 29 039oh daddy ohh daddy039 - 2\nInicio en el sexo rudo - 2\nAss eating horror loves to rim and suck - 3\nYoung natasha heart conquered by old dave - 2\nMom with super big boobs fucked like a slut - 2\nTemporary house residents fucked by the owners - 2


Camp Skimo Total Race | Aresta.com\nGrampons Lleugers >\nNous grampons de competició ultralleugers per esquí de muntanya.\n- Fabricats en alumini 7075 per una màxima lleugeresa i amb estructura de 10 puntes.\n- Sistema de fixació automàtic amb el nou sistema de fixació davanter T-Stop, equipat amb una peça de bloqueig ajustable per adaptar el grampó a totes les botes d'esquí amb ranura frontal.\n- Exclusiu sistema d'anclatge posterior Clip-in, amb perns que fan que la fixació a les botes sigui extremadament ràpida.\n- Ajust micromètric de la longitud gràcies a la barra amb doble fila d'orificis i cargol. Aquesta barra pot allotjar-se en 2 posicions per cobrir totes les grandàries de botes: 210-260 mm en la posició compacta, i 260-330 mm en la posició estirada.\n- Possibilitat de substituir la barra de connexió per l’eslinga de Dyneema opcional, per una màxima lleugeresa i per plegar el grampó sobre si mateix (no inclòs).\n- Antipans davanters inclosos.\n- Clau torx inclosa per ajustar la peça de bloqueig davantera i la longitud.\n- Funda inclosa.\n- Numeració aproximada compatible: 36-46 EU.\n- Pes amb antipans: 350 g.\n- Pes sense antipans: 310 g.\nMaterial/s: Aluminum 7075\nTipus de Fixació: Automatic with Clip-in heel System and T-Stop toe System\nTallatge Compatible: 36 - 46 EU\nPes: 350 (with anti-snow plates) / 310 g (without anti-snow plates )\nCaracterístiques: Antipans Inclosos, Funda de Transport Inclosa\nSpecial Price 149,58 €\nPreu regular: 203,95 €\nSpecial Price 184,06 €


Notícies | Almogavares\nCerca per a:\nSubcampions del Trofeu Filaes 2018 !!\nPublicat el 31 març, 2018 17 maig, 2018 per Almogavares\nTremendament orgullosos de vosaltres, xiquets. Tothom ha pogut gaudir del vostre jogo bonito. Sou un exemple d'esforç i companyerisme. Sou la Llaganya. Molt grans. Enhorabona als Creuats per la seva victòria. Tornarem. Aur, aur ... !!!\nJa tenim pàgina a Facebook\nPublicat el 25 març, 2018 17 maig, 2018 per Almogavares\nDesprés de dur a terme diverses rondes de consultes en les principals firmes de recursos informàtics i comunicació audiovisual, i després d'un dur procés de selecció, vam aconseguir conformar un equip de professionals que, sempre guiats per assolir l'excel·lència, van dissenyar i doten de continguts la pàgina que canalitza la...\nPublicat el 16 març, 2018 17 maig, 2018 per Almogavares\nDissenyada en els garatges més avantguardistes de Silicon Valley, testada pels millors enginyers espacials de Cayo Vizcaíno i amb les millors puntuacions en posicionament SEO, arriba amb intenció de col·locar als Almogàvers al segle XXI. Amb tots vosaltres, la nostra casa virtual. Estarem encantats de rebre les vostres visites.\nC/ de la sardina, 41 Alcoy (Alicante)


Generación SÍ-SÍ: 2011\n"No hay cosas sin interés. Tan solo personas incapaces de interesarse". Gilbert Keith Chesterton\nPor, molta por. Entres en aquella sala fosca per a buscar llenties un dijous per la nit. Silenci, cap so. I, no saps com, essent adult, t’envaeix aquell sentiment tan estrany que et fa caminar lentament i t’obliga a mirar a tots llocs abans d’avançar un pas més cap a les llenties. Busques l’interruptor de la llum i l’apretes, però la bombeta no s’encén. Continues la teva marxa i, de sobte, un soroll, provocat segurament pels teus peus, et fa agafar aire massivament i aguantar la respiració. Et quedes quiet, sense atrevir-te a deixar anar l’aire. Mires un cop més en totes direccions, sabent que si veus alguna cosa, t’hi quedes. És una mica il·lògic, no? Per què mirar tant si no pots veure res? Però tot i així pentines la despensa amb la vista, per si de cas. I et fa una mica de vergonya tenir por d’una cosa així a aquestes edats. I penses “què és la por?”.\nSentim la por i prou, no ens parem a pensar en què és. No ens imaginem que la millor manera de vèncer una cosa és saber què la forma. Jo crec que por és ignorància. Incertesa sobre el que vindrà, sobre el que ens espera. Acostumats a veure-ho tot amb llum i claredat, ens desconcertem quan no ho controlem tot. I llavors tenim por. Por a que les coses no surtin com ens esperem.\nPerò la por no és cosa de llum o foscor. No has experimentat por alguna vegada a perdre un amic? Aquell dia en què et vas enfadar amb un amic per un malentès o una ximpleria. I quan vas arribar a casa et vas passar un munt d’estona pensant en el teu amic. No és un amic, és el teu amic. En tants cops que havíeu rigut i en tants secrets que us havíeu confiat. I vas agafar el telèfon i vas marcar el seu número de memòria. I, sobretot, mentre esperaves a que contestés, tenies por. Por a que no et perdonés. Por a que no arribés a ser un altre cop com abans. Por a perdre un amic. I no recuperar-lo mai.\nLa por és física o psíquica? És un instint de supervivència o un debilitador natural?\nA la primera pregunta jo respondria que, en estar causada per fets que raonem, és més aviat un efecte mental amb repercussions corporals, que et fan estar tens quan no trobes la llanterna de la despensa. No en som conscients de com el nostre cervell pot arribar a controlar qualsevol reflex del nostre cos. No en som conscients, no n’ets conscient, així que simplement notes com se t’encongeix el cor quan cruix el sòl, i decideixes preparar una truiteta de patates, que no passa res per no menjar llenties. Ja en menjaré demà per dinar, penses. Demà per dinar, perquè hi haurà prou llum en aquesta saleta com per a que puguis controlar la situació i agafar els llegums que més et vinguin de gust. I la por haurà passat, i tú no hi hauràs pensat.\nPel que fa a la segona pregunta, jo no sé si la por és un avantatge o un inconvevient. Sí, és veritat, el temor a alguna cosa ens fa petits d’aquella manera tan brutal, que no sembla gaire beneficiosa, però el fet de superar les pors ens fa grans per dintre i valents per fora. I tornes a la maleïda saleta fosca el dissabte a buscar vinagre aquest cop, que per l’amanida no te’n queda, i et torna a passar el mateix. El cor et truca, et dóna cops desde dintre, avisant de que passa quelcom que no li agrada. Aquesta vegada no pots donar mitja volta i marxar, perquè notes una maneta que t’agafa fort. Et preguntes qui té més por, si el teu fill o tu, i com a bon pare segueixes, palpes l’estant i agafes la primera ampolla que trobes, que no és precisament la del vinagre.\nI per tercer cop hi entres el dimecres, que la nena vol llet després de sopar. I et preguntes què punyetes passa que sempre has odiat aquella saleta. Perquè odiem la por? Anem per la vida buscant sentiments diferents i emocionants, però quan ens topem amb el més interessant de tots, en fugim. En fugim perquè mai no en serem conscients que el món no és nostre, que en realitat som molt petits. Perquè la manca de confiança ens supera d’aquella manera tan potent, inexplicable. En fugim perquè no la sabem ni definir, la por. Perquè té la capacitat de fer-nos autoconvèncer que no fan falta les llenties. La truita és molt bona. No si, en realitat, perquè voldria jo llenties?\nBelén Llàtser Nieto\nPublicado por sunsi en lunes, mayo 16, 2011 1 comentario:\nEtiquetas: Belén, ideas\nTencar una etapa...\nPetites decisions. Petites, molt i molt petites. Però d’aquelles que poc a poc ens van modelant, ens perfilen el més mínim detall de la nostra famosa personalitat, o millor deixem-ho en “manera de ser”. Aviat, cadascun de nosaltres desviarà una mica el camí. Tots, mes o menys, em fet la mateixa trajectòria. Alguns amb més obstacles, altres lluitant, potser algú ho ha tingut tot realment fàcil, no ho se. Però aquest camí on només calia deixar-se portar, s’acaba, s’està acabant. Ens trobem en la primera cruïlla del trajecte. Sembla que se’ns llenci el món a sobre, com si en els anys que ens queden en aquest viatge, no n’haguéssim de prendre més, de decisions.\nEns envaeix el sentiment d’angoixa per a que no s’acabi aquest curs. És por. Aquesta facilitat que tenim ara al tenir-ho tot agafat d’un fil, tots els amics localitzats, una monotonia en la rutina que ens agrada. Però el fil és dèbil, s’allarga, es desfila. Existeixen els canvis, les distàncies, les separacions. Però penso que a la vegada existeixen les millores, els retrobaments i les noves amistats. Penso que també existeixen maneres de conservar tot allò que fins ara ens ha fet somriure cada matí o cada nit. Maneres d’avançar en aquest camí, de no quedar-se enrere, en lo fàcil. Nous reptes, de tots tipus.\nPer molt que necessitem algú que ens digui amb certesa que tot anirà bé, això només ens ho podrà dir el temps, amb el temps. I encara que ens faci por donar un pas endavant, deixar coses enrere, aquest minúscul pas tanca uns anys plens de records, i obre una etapa que estic segura que recordarem amb la mateixa alegria.\nMARIA OLIVA FARRIOL\nPublicado por Somos SI-SI en sábado, abril 09, 2011 1 comentario:\nEtiquetas: "tempus fugit", Maria\nCuando en una relación interviene el amor, los amigos no tienen cosas en común sino que se tienen el uno al otro; se tienen en común. Esto significa cuidar otro, velar por su bienestar, darse y compartir proyectos de vida.\nEn las relaciones basadas en el amor nos alegramos de las alegrías del otro y nos preocupamos al saber que tienen un problema.\nAmistad verdadera siempre comulgará con compromiso, pura donación hasta el extremo si es necesario. Es el amor más puro que existe entre dos personas.\nEn una relación profunda y duradera muchas veces se pone a prueba la verdadera amistad y, a medida que se superan juntos las dificultades, se va consolidando una amistad más auténtica.\nAunque los amigos se enfaden y no se vean más en toda la vida (si ahí hubo verdadera amistad) nadie puede borrar todos los momentos y experiencias juntos! Porque quedan, en simples recuerdos, pero quedan.\nLLUIS LLORENS MINGUELLA\nPublicado por Somos SI-SI en martes, abril 05, 2011 3 comentarios:\nEtiquetas: amistad, Lluis\nQuejas.... quejas... quejas...\nMientras unos recorren 5 km para recoger agua contaminada y así poder beber, yo me quejo de tener que tirar la basura enfrente de mi casa.\nMe quejo de tener que comer pescado o verdura el viernes de Cuaresma, cuando hay gente que ni siquiera tiene un jugoso rape en su plato.\nLlamo a mi madre pesada porque me insiste en que tenga ordenado mi cuarto, mientras hay niños huérfanos que no reciben ni un beso de buenas noches.\nMientras un niño de 7 años está atento a las órdenes de un extranjero para hacer bien su trabajo en una cantera, yo me pongo a jugar al ordenador porque la clase de 3 horas de Economía me resulta pesada.\nMe desespero al recordar que he perdido los ejercicios resueltos y tengo que volver a hacerlos, mientras millones de japoneses tienen que rehacer sus vidas a causa de un tsunami.\nSufro al pensar que no puedo jugar al fútbol durante 3 semanas por un esguince, cuando hay personas que no pueden hacerlo el resto de su vida al perder una pierna al frente de una guerra al que ni siquiera querían ir.\nNo le sonrío a mi novia a pesar de que me insista porque estoy molesto por una tontería, mientras hay madres que sonríen a sus hijos para evitar que la vean triste a causa de que su esposo les ha abandonado.\nCasi siempre que nos ocurre algo en la vida, lo vemos desde una perspectiva negativa. ¿Por qué? Porque nos fijamos en las personas que, aparentemente, lo tienen todo. Me comparo con aquella persona que tiene un cuerpazo mejor que el mío, en aquel famoso que tiene 10 cochazos y tres mansiones, en el amigo que tiene a cinco “tías” detrás, en el vecino que tiene a una sirvienta que se lo hace todo… pero cuando nos fijamos en aquel niño pobre de África, ¿por qué no me quejo de que él no tiene la comida que yo tengo cada día?; y si nos fijamos en el japonés que lo ha perdido todo por el tsunami, ¿por qué no sufro al ver que él ha perdido a toda su familia? Y sin ir tan lejos, me bajo a la calle y veo a un vagabundo refugiándose de la lluvia en el porche… ¿por qué en ese momento no me molesta que él no tenga una casa como la mía?\nCasi nunca le agradecemos a Dios por las muchas cosas buenas que nos pasan; en cambio, nos quejamos mucho de las pocas cosas malas que nos suceden. Y todo porque nos comparamos con las personas equivocadas. Los que aparentemente lo tienen todo, no tienen nada. En cambio, las personas sencillas y humildes, que parecen no tener nada, lo tienen todo: fe, esperanza, amor, paz, fortaleza, etc. En ellos nos tenemos que fijar. De este modo nos quejaremos menos y creceremos como personas y no como animales.\nAquí tenéis un vídeo de una canción que expresa la realidad de lo que ocurre hoy en día. Creo que nos ayudará a fijarnos más en la gente sencilla que sufre en silencio y a quejarnos menos de nuestras pequeñas cosas.\n¿Y ahora, te seguirás quejando de las pocas cosas negativas que te ocurren? Por desgracia, yo sí, porque soy así de desagradecido. Pero eso no quita que luche para quejarme menos y así crecer como persona…\nPD: ¡Un paso para cambiar al hombre del espejo!\nPublicado por Somos SI-SI en domingo, marzo 13, 2011 5 comentarios:\nEtiquetas: Pedro, trascendencia\nVosaltres. Dues vides que es van trobar.\nUna, un terratrèmol… inquiet, amb ganes de viure, de cantar, de ballar, d’apuntar-se a un bombardeig .\nL'altre, la pau i la parsimònia personalitzada, esportista triomfador i el punt de ironia per riure fins reventar.\nPoc a poc, aquestes dues vides es van anar juntant fins arrivar al punt de crear-ne quatre més.\nSi! Vosaltres heu fet possibe quatre vides més. Heu fet posible amb el vostre esforç, amb el vostre amor, amb la vostre felicitat… ajudar-nos a cadascun dels quatre a viure en un món tant gran com aquest.\nVosaltres. Amb la vostra alegria m'heu ensenyat a somriure. Amb la vostre saviesa m'heu ensenyat a pensar, a raonar… Amb el patiment m'heu ajudat a créixer i a adonar-me de que és bo i necessari. Vosaltres, amb alguna "bronca", m'heu ensenyat a aprendre.\nVosaltres. Sí, vosaltres, dues vides, les dues vides que es van trobar un bon dia i es van unir. Gràcies a vosaltres sóc aquí, en un vespre de dimecres, escribint això. Perquè les vides, de vegades, s'han d'aturar a reflexionar… I pensant i raonant un s'en adona de moltes coses. I vosaltres també m’heu ensenyat a agraïr… Per això us vull dir des del fons del meu cor… Mil gràcies!\nMil gràcies per ser els pares que sou. Per haver creat quatre vides, LES QUATRE vides. Perquè sense vosaltres res hagués estat possible.\nGràcies, pare i mare!\nPublicado por Somos SI-SI en jueves, marzo 03, 2011 4 comentarios:\nEtiquetas: Blanca, familia\nHOY... TE RECUERDO\nDejo que la noche delate mis lágrimas. Dejo que resbalen sobre mi mejilla, sobre el recuerdo. Dejo la mirada perdida inventando una excusa. En busca de un abrazo; vivo de la imaginación. Al alcance de mi mano pretendo colocar todo sentimiento que me aleje la confusión. Soplo suave para ahuyentar la ira, cierro los ojos, creo pasión. Rabia, odio, monotonía que se acostumbra a la distancia, distracciones para no caer.\nTe echo de menos. Fue tan injusto… Eras símbolo de valentía, de fortaleza. Eras la persona que nadie podía odiar. Me duele hablar en pasado, como si tu manera de sonreír y decir que todo iba a salir bien hubieran desaparecido de mi cabeza. Y no es cierto, te llevo y te llevaré siempre dentro de mí, en mi corazón. Un corazón que se encoge y no deja respirar al recordar.\nNo quiero que desaparezcas. La idea de que mis recuerdos se desvanezcan, duele. No quiero una última imagen, ni dos. Quiero descubrir lo que no me dio tiempo de descubrir. Querer todo lo que no te pude querer.\nNunca se ha llorado demasiado. Mis labios dibujarán una pequeña sonrisa al pensar en la tuya, y mis ojos liberarán una lágrima de nostalgia. Y así, solo así, quiero recordarte.\nPublicado por Somos SI-SI en sábado, febrero 26, 2011 2 comentarios:\nEtiquetas: Maria, muerte\nA LOS QUE ESCRIBEN\nUn día se me presentó en bandeja la posibilidad de participar en un certamen de narrativa corta. Cursaba COU. Pensé que aquella era “mi” oportunidad. Me empleé a fondo, todos los días, con ilusión y temor... hasta darle la forma definitiva a “mi” cuento. Insisto en el posesivo MI. Hay pocas cosas que nos pertenezcan tanto como las palabras que vamos desgranando hasta llegar a crear. Gané. Sí... ¡gané el concurso! Disculpad el desahogo, pero aún ahora me emociona el recuerdo de aquel premio. Ese estímulo me ayudó a entender qué significaba para mí escribir. ¿Era un pasatiempo? ¿Empezaba a ser una necesidad?\nEl meollo de lo que se denomina hecho literario radica en algo que cuesta explicar. ¿Por qué escriben los que escriben?. ¿Cómo se engendra, cómo nace ese momento en el que las palabras dejan de ser un instrumento cotidiano para convertirse en arte? Ahí van unas cuantas respuestas. Paul Aster: “A menudo me pregunto por qué escribo. No es sólo para crear obras hermosas o relatos entretenidos. Es una actividad que parece que necesites para sobrevivir. Me siento muy mal cuando no lo hago. No es que escribir me provoque un gran placer, pero es mucho peor si no lo hago” .Humberto Guzmán: “Cuando no escribo sufro enormemente”. Y Marguerite Duras: “Escribir a pesar de todo, pese a la desesperación.... Escribir es intentar saber qué escribiríamos si escribiésemos –sólo lo sabemos después- antes. (...) Si se supiera algo de lo que se va a escribir antes de hacerlo, antes de escribir, nunca se escribiría. No valdría la pena”.\nEscribir es viaje, misterio, necesidad. Estamos acostumbrados al tópico de que se escribe por placer, que también es cierto. Pero estas citas nos aportan algo nuevo. La necesidad, a menudo, está muy por encima del placer. Cuando menos lo esperas... durante un paseo, al intentar conciliar el sueño... se presenta, como surgiendo de la nada, el germen de una idea; y te agarra la mano, te arrastra y te dice: “¡escríbelo!”. Es un imperativo; por eso hay sufrimiento. Empieza entonces el combate entre el autor, lo que necesita decir y cómo quiere decirlo. Álvaro Mutis lo expone así:\n“Cuando escritores, colegas míos cuya obra admiro, me dicen que sienten un placer infinito al escribir, no es que no los crea... es que me cuesta un trabajo horrible imaginar eso. Para mí escribir es una lucha con el idioma. El pintor tiene un lienzo en blanco y lo va llenando de colores. Pero el lienzo está en blanco, entregado a él totalmente, a lo que él haga. El músico tiene una gama de sonidos, una manera de aprovechar esos sonidos. En cambio, los escritores nos las tenemos que ver con las palabras, con las que hablamos con el peluquero, peleamos con el taxista, discutimos con el amigo; hacemos una vida diaria que gasta y desgasta las palabras. (...) Entonces estas palabras, cuando se unen a otras en una forma inesperada toman un brillo especial, saltan y se escapan de esa cosa usual, gris, cotidiana... Ahí está el sufrimiento: en buscar la otra palabra, la manera de usar algo que está gastado y usarlo como nuevo”.\nNecesidad y sufrimiento. Sufrimiento y placer de escribir. Binomios con dos caras que parecen antagónicos. No lo son. Esa idea que lleva siglos dormida y despierta sin avisar; aquel aroma antiguo que nos evoca una sensación o nos catapulta hacia un rincón de la memoria que quisiéramos retener en una fotografía instantánea; una escena que desearíamos volver a vivir de forma distinta, con personajes distintos, con un final distinto; la imagen dolorosa de un niño hambriento o la dulzura que emana de una mujer embarazada, que parece que se escapa y ni se sabe qué daríamos por inmovilizarla en la retina; y la fugacidad de la vida y lo eterno, lo razonable y lo absurdo, la libertad y nuestras prisiones imaginarias, la realidad y el sueño.... Todo aquello que exige una vida propia y proyectar su propia sombra... y que te dice machaconamente: “¡escríbelo!”.\nSeguramente la necesidad es algo parecido a eso... Y sin necesidad de contar no hay relato, no hay poesía. Sin necesidad de “dar a luz” no hay escritor. Quizá ahí estriba la diferencia entre el que hace literatura y el que solamente domina la técnica. Es ese punto de genialidad que capacita al escritor para enfrentarse a la hoja en blanco, solo ante el papel y un mundo que espera ser creado; un mundo que cobra vida, muchas veces al margen de lo que el escritor había planeado. Y empieza la lucha , la desesperación por no lograr decir lo que se quiere decir, por decir algo que no estaba previsto y tener que volver a reinventar, el bloqueo porque hay algo que falla e impide continuar. En definitiva, el pulso del hombre con la palabra hasta que consigue transformar lo vulgar y anodino en obra de arte.\nSUNSI ESTIL-LES FARRÉ\nPublicado por Somos SI-SI en martes, febrero 22, 2011 6 comentarios:\n10 claves para el éxito en nuestros relatos\n1/ Tener los instrumentos de trabajo que nos gustan, cuaderno y Boli que queramos. Si queremos hojas de líneas o de cuadros o de color lila, si un tipo de papel específico va a inspirar nuestra creatividad, pues merece la pena. Lo mismo con el Boli, utilizar el que queramos.\n2/ Dedicar un tiempo determinado. Muchos de nosotros (por no decir todos) tenemos otras ocupaciones a parte de ponernos a escribir). Es recomendable elegir un momento del día que nos venga bien para ponernos a escribir. Algunos se ponen metas de x palabras al día. Yo, en cambio, suelo ponerme metas semanales ya que debido a mi horario y a mi forma de ser es lo que me conviene. ¡Averigua tu horario!\n3/ Escribir TODOS los días, aunque sea 10 minutos. Escribir es como un músculo, hay que ejercitarlo para mantenerlo en forma, y cuanto más escribimos, más fácil nos resulta. La fase en la que estamos viendo la estructura de nuestra novela o al finalizar el primer borrador, también cuenta como escribir.\n4/ No te enamores de tu relato. Más aún. Considera todo lo que escribas como un borrador. Esto hace que escribas más relajado. “99 por ciento talento, 99 por ciento disciplina, 99 por ciento trabajo. Nunca debes estar contento con lo que haces. Nunca es tan bueno como pudiera serlo. Siempre debes soñar y apuntar más alto que lo que sabes que puedes hacer. No te preocupes por ser mejor que tus contemporáneos o que tus antecesores. Trata ser mejor que tú mismo”.\n5/ Entender que no hay relatos malos, pero sí hay relatos mejores que otros. Escribir siempre es bueno, aunque lo que vayamos a escribir no sea de la mejor calidad. Picasso seguro que nunca vendió su primera obra, y no por eso dejó de pintar.\n6/ Leer, leer, leer. Leer lo que nos gusta. Leer los libros que tengan que ver con lo que estamos escribiendo. Leer libros dentro de la misma categoria que solemos escribir (por ejemplo, juvenil). Leer libros de otras categorías. Leer todo lo que caiga en nuestras manos. Leer todo de manera crítica, no como traga-galletas.\n7/ Escribir, escribir, escribir. Escribir, practicar, aprender, corregir errores, escribir. Escribir es la mejor manera de inspirarnos para escribir más.\n8/ Cuéntaselo a alguien. Yo soy fan de empezar cosas y nunca terminarlas. He empezado muchos libros que no han pasado de la décima hoja, con historias maravillosas y geniales. Pero cuando encontré el libro del cual dije “Este sí!” comencé a decírselo a gente. Primero a mis padres, ellos siempre me han apoyado. Y por supuesto no se lo dije a todo el mundo, pero sí a los más cercanos, con quienes tengo más confianza.\n9/ Los fallos cuentan como aciertos. Cada vez que comentes un error hace que hayas descartado una manera de hacer algo. Eso significa que estás más cerca de la solución, así que no te desanimes.\n10/ No lo dejes para mañana. ¡Abajo la procrastinación! Si queremos terminar el relato y podemos hacerlo ahora, no lo dejes para luego, porque puede que ese momento nunca llegará.\nPublicado por Somos SI-SI en sábado, febrero 19, 2011 1 comentario:\nEL QUE SÉ D'ELLA\nLa conec des de fa un parell d’anys, més o menys. No m’agrada gaire el seu nom, ni la seva cara, ni la manera com mira la gent. És més aviat lletja. Té les cames molt llargues i uns braços que no paren d’estirar-se i estirar-se. En poc temps ha recorregut tot el món. Trepitja el terra molt fort i va deixant unes petjades molt profundes. Espatlla els carrers amb les seves mans. Tot i tothom sembla que estigui molt trist i malalt.\nÉs famosa, massa famosa. Surt a tots els diaris, revistes, a les notícies de la ràdio i de la televisió. Els periodistes van bojos per treure una exclusiva, una entrevista, una fotografia... Ella és el tema de conversa dels grans i fins i tot dels petits. No es parla de res més, sempre és ella, ella i ella; és una egoista.\nAquest Nadal me la van presentar. S’assembla al “Ceelit Bang” perquè com que és tan greixosa... i ho xucla tot... No entenc per què diu que ens hem d’estrényer el cinturó si a ella no li’n va bé cap. A casa es va menjar tots els torrons i neules que va poder i en van quedar molt pocs per a nosaltres. Els meus cosins em van dir que també l’havien convidat a casa seva... i el mateix. “S’ha atipat”, em van dir.\nQuan ja marxava em vaig posar al davant de la porta i li vaig preguntar: “A on has nascut? Com és que tothom et coneix però no els hi caus bé? Què els has fet? Per què sempre vas corrent? No descanses mai? No fas cap esport? Has estat tu la que has esborrat les coses que em demanava de la carta dels reis? Potser no ets tu la culpable, però... per què els pares es recorden tant de tu quan arriba final de mes? Ets lladre?” Però la molt maleducada no em va respondre, em va fer una ganyota i amb un sol salt va marxar a casa dels veïns.\nAra, quan fem plans, pensem... si ella ve, no ens arriba per anar al cinema. I els meus pares m’expliquen que, de moment, mentre ella segueixi engreixant-se no és convenient comprar el que no sigui gaire necessari, ni capricis, ni res.\nEstic fastiguejada. Ara no en té prou d’entrar sense permís a les cases. Es fica a les botigues, als súpers, a les empreses... i ha convençut els amos que no són necessaris tants treballadors. Cada dia que passa hi ha més gent sense feina. Fins i tot ho reconeix el president del govern; no és una bona persona. Tan li fa que a molts no els arribi ni per menjar, ni per pagar la hipoteca o el lloguer... Ja ho diu el meu avi, “és pitjor que la Rotenmeier”.\nNo se sap quan fugirà, tan de bo s’esfumés... quin malson! Com és tan bruixa, últimament tothom li ofereix una escombra perquè marxi volant. Quan es decideixi, estic segura que farem una festa amb serpentines, globus... com quan celebrem el cap d’any.\nA Ella li diria: “Apa adéu. No cal que ens deixis ni l’adreça ni el número de telèfon . No et penso buscar”.\n(Escrito a los 13 años)\nPublicado por Somos SI-SI en jueves, febrero 17, 2011 7 comentarios:\nEtiquetas: Blanca, crisis\nINDIVIDU I SOCIETAT (II)\nCom s’ha dit al primer paràgraf, els humans són considerats éssers socials per nombrosos estudiosos però, malgrat això, aquesta definició d’“animal social” que Aristòtil va donar a l’home i totes les posteriors teories desenvolupades a partir d’aquesta segueixen creant debat. Aquest ve donat per les diferents opinions contraposades sorgides que defensen, o bé que l’home es caracteritza per una marcada sociabilitat, donada per la possessió del llenguatge i el pensament, o bé, que l’ésser humà és només cultura, que no hi ha cap naturalesa compartida.\nPerò, independentment de si l’home és un “animal social” o no, quan viu en societat adquireix un seguit de drets i deures que ha de respectar i que limiten la seva llibertat, és a dir, que davant d’aquestes pautes estipulades per la societat i tots aquells organismes que la regulen, l’home ha de controlar els seus impulsos, convertint-se així en un ésser racional, capaç d’establir la pròpia conducta per tal de no ferir els altres ni ser rebutjat socialment.\nTant l’origen d’aquesta competència humana com el de la decisió que prenen els homes de fer-ne ús i marcar-la com a patró de conducta són una incògnita. En el cas de la provinença de la destresa en sí mateixa, no se sap si és una característica intrínseca de l’ésser humà o si aquest la desenvolupa a partir del moment en què comença a viure en grup i, per tant, apareix la necessitat de controlar les seves accions per tal d’establir relacions pacífiques basades, principalment, en el respecte. D’altra banda, igual que es desconeix d’on sorgeix l’habilitat de l’home d’establir una consciència pròpia que li dicta el que ha de fer, també s’ignora si el menester de fer ús d’aquesta és posterior o anterior a ella.\nEl fet de no poder establir l’origen de la manera d’actuar de l’home envers la societat, no implica la ignorància dels processos que du a terme per tal de socialitzar-se, ja que, entenent per socialització el procés psicosocial mitjançant el qual l’individu adquireix les normes de conducta, els valors imperants i la cultura d’un determinat grup social, es pot deduir que aquesta té lloc al llarg de tota la vida de l’ésser humà ja que aquest mai no deixa d’aprendre nous conceptes que poden influir-lo i està en constant evolució. Tanmateix, aquest procés es concentra en els primers anys de vida, quan hi ha més aprenentatge per imitació. Després, queda integrat en la educació en què influeix la família, l’escola i, cada cop més, els mitjans de comunicació, entre d’altres factors. El seu objectiu és la transmissió dels diferents rols i creences entre generacions, encara que es poden donar canvis socials, és a dir, que una persona pot diferir de les ideologies que li han intentat inculcar. Aquest és un altre aspecte propi dels humans estretament lligat a la llibertat i a les seves capacitats intel·lectuals, ja que cada persona té el dret, el deure i l’oportunitat de crear-se una opinió pròpia, independentment de la educació rebuda, gràcies a la seva intel·ligència, i per tant, a la seva capacitat d’analitzar, jutjar, raonar, etc.\nPel que fa a la independència de l’ésser humà respecte a la societat, malgrat que els seus modes de viure més comuns són en comunitat, ja estigui aïllada o en el centre de l’activitat cultural, social i d’oci, hi ha molts casos de gent solitària que rebutja la vida en societat. De fet, hi ha diversos estudis, com el publicat al Journal of Cognitive Neuroscience, al qual es fa referència a http://depsicologia.com/los-solitarios-tienen-un-cerebro-especial/, que defensen que els solitaris registren una activitat cerebral més baixa en l’aspecte relacionat a les recompenses, ja que “dado que la gente solitaria no depende de la sociedad, puede ser que no se conforte con recompensas sociales”. Els fa més lliure la carència de lligams cap a una estructura social? O segueixen estant limitats per les normes que regeixen la societat?\nBé, realment, la indiferència davant la opinió dels demés els dóna més llibertat a l’hora d’actuar, en no preocupar-se per si el que han fet o dit està socialment acceptat. Però, a la vegada que gaudeixen de certs privilegis, segueixen tenint obligacions, i aquests deures els restringeixen totes aquelles accions que no estaven limitades per la seva consciència social. Per tant, continuen sotmesos al sistema legal, social, etc. característics d’una societat. És a dir, si violen una llei o atempten contra les llibertats d’un altre seran castigats d’acord amb les normatives vigents al lloc del que procedeixen o on han comés l’acció, teòricament, igual que tots els individus.\nPer consegüent, cada persona té un seguit de deures que restringeixen la seva llibertat, però, alhora, gaudeix d’un conjunt de drets que protegeixen, i també limiten, aquesta independència. I, encara que aquests han estat el.laborats per tal de defensar els interessos socials i propiciar la convivència pacífica de l’espècie, sovint van contra els interessos individuals o d’un determinat grup de persones, cosa que genera conflictes que, a la vegada, afecta a les llibertats dels altres individus sota la influència d’aquests col·lectius o, simplement, propers a ells. Quan aquests conflictes o situacions d’inestabilitat es tornen greus, es creen nous drets i deures o s’adapten els ja existents per tal d’evitar futurs problemes amb el conjunt de gent causant del problema. La contrarietat consisteix en què la diversitat i la desigualtat presents dins l’espècie humana actualment no permet assolir una convivència pacífica. Aristòtil digué “Els pilars fonamentals de la societat són l’amistat i la justícia”; doncs bé, fins que tothom no gaudeixi d’aquests simples drets, que per a molts, avui dia, constitueixen privilegis, la llibertat no podrà ser classificada com un tret propi de l’ésser humà.\nMARTA MINGUELLA GALLACH\nPublicado por Somos SI-SI en miércoles, febrero 16, 2011 No hay comentarios:\nEtiquetas: ideas, Marta\nINDIVIDU I SOCIETAT (I)\nL’ésser humà és sovint definit com un espècimen social, és a dir, que té la capacitat i la necessitat de relacionar-se amb altres individus de la seva espècie. Aquesta característica ve donada per un genoma propi, del qual emergeix una intel·ligència simbòlica i social que processa informació i li permet comunicar-se, dirigir el seu comportament i crear manifestacions culturals que introdueixen canvis decisius en la manera d’utilitzar la seva pròpia intel·ligència i en la seva relació amb l’entorn social i físic. Aquesta és l’explicació pel que fa a l’habilitat de socialitzar-se, però quines són les raons de l’home per a necessitar establir relacions? Fins a quin punt és un ésser social? Quina és la seva dependència respecte la societat?\nPer començar, cal establir els límits que suposa per a les persones el fet de viure en societat, un terme que te diverses accepcions, estretament lligades a les capacitats i desitjos humans abans esmentats, tot i què algunes estan més enfocades a determinats sectors, com l’econòmic, que d’altres. Així doncs, s’entén per societat: un conjunt de persones que conviuen i es relacionen dins d’un mateix espai i àmbit cultural; una agrupació natural o pactada entre persones, o animals, amb l’objectiu d’acomplir, mitjançant la mútua cooperació, totes o algunes de les finalitats de la vida; la formada per comerciants, persones de negocis o accionistes d’alguna companyia; i, per últim, el conjunt de persones o institucions que actuen unides per tal d’aconseguir un mateix objectiu. D’aquesta manera, en totes aquestes definicions destaquen valors com la cooperació i l’establiment de relacions, ja siguin només pel fet de compartir una mateixa nacionalitat o per pertànyer a un mateix grup social. Per tant, no només hi ha un interès per part de l’individu d’establir relacions, sinó que la societat depèn de la necessitat d’aquest d’establir-les, ja que sense aquesta no existirien les agrupacions de persones d’orígens i objectius compartits a les que s’ha fet referència anteriorment. Alhora, la societat determina els límits de cada individu, ja que, per tal d’aconseguir una convivència pacífica cal que els homes es respectin els uns als altres. És per això que el filòsof i economista anglès John Stuart Mill va dir “La meva llibertat acaba on comença la de l’altre”, entenent que una persona té plena autonomia sempre que amb aquesta no perjudiqui a ningú i no limiti la llibertat dels altres, ja siguin individus, persones o ciutadans.\nCal diferenciar aquests tres termes perquè, tot i què tots ells fan referència a l’ésser humà, cada un n’acota el seu abast tenint en compte determinades característiques. Un individu és una persona que pertany a una classe o un grup, considerada independent de les altres persones; tot i així, també pot referir-se a una persona de la qual no es coneix la identitat o a un ésser viu, animal o planta que pertany a una espècie independentment dels altres. Individu, però, també pot ser utilitzat com a sinònim d’ésser humà o persona, ja que aquest últim terme és definit com a individu de l’espècie humana. Per últim, i aquí és on s’evidencia una delimitació més notable i específica, el ciutadà és aquella persona que viu en una ciutat o en un estat. D’aquesta manera, s’estableixen topònims que diferencien les persones segons el seu lloc d’origen o de residència, i que divideixen els homes. Aquesta divisió dels éssers humans també pot ser donada per qüestions de raça, sexe, religió, etc. i, sovint, aquests factors són els que porten a una discriminació i violació dels drets i llibertats dels altres.\nPS. Debido a la extensión del artículo, se ha fragmentado en tres posts.\nPublicado por Somos SI-SI en martes, febrero 15, 2011 1 comentario:\nno em deixis anar.\nno et puc oblidar."\n"S’apropa per la carretera gris\nun mercedes negre i lluent.\nFrena amb una batzegada,\nun cop sec de volant.\nBaixa un home indecís,\nduu sabates i corbata\ni un abric de pell.\nal cubell de les escombraries\ni lentament s’humilia\nde genolls, buscant\nvida entre la fètida\nXAVI JULBE OLLOQUI\nPublicado por Somos SI-SI en lunes, febrero 14, 2011 3 comentarios:\nEtiquetas: poesía, Xavi\n"Avui he descobert que la meva germana, la Glòria, és un àngel.\nBé, el descobriment no l’he fet tot avui. En vaig començar a tenir certeses fa dues setmanes. Eren prop de les deu de la nit. Jo havia acabat de llegir un llibre que m’havia prestat la Glòria i em dirigia a la seva habitació per a tornar-li. Just abans d’entrar, vaig veure que estava molt concentrada en alguna cosa. Ella no em veia, és clar, perquè jo l’estava espiant per la porta, que no estava del tot tancada. De sobte, va sospirar i es va començar a transformar en quelcom que volava. Li van sortir unes ales enormes i blanques, com de pell de conill, i jo les volia acariciar, però si ho feia em descobriria. No sé com, les ales li sortien del pijama sense foradar-lo ni fer arrugues. Sobre el seu cap hi havia un cercle blanc que desprenia una mica de llum. No duia posada una túnica blau cel, com els àngels que ens imaginem, sinó que seguia portant el pijama. Era un ésser perfecte. Tot i així, jo ja ho havia mig-descobert perquè és evident que no és una noia com les altres. Suposo que la gent també en té una breu idea del que és la Glòria realment.\nPotser per aquestes cames tan llargues i primes. O aquesta figura alta i esvelta que projecta una ombra envejable les tardes de primavera.\nPotser és aquesta cara, excepcionalment perfecta, amb aquesta boca tan bonica; aquests llavis gruixuts que no paren de somriure. És tan bonic el seu somriure. Però tant... Potser és aquest nasset summament característic. Quantes noies el voldrien? Llàstima que ella no pugui olorar la seva olor, perquè un no olora la seva pròpia olor. I la seva és tan dolça i exquisida. És un aroma floral que ni els millors perfums són capaços d’imitar.\nO potser són aquells ullets que tantes coses diuen amb una mirada. Una sola. Sembla mentida que un acte senzill com mirar als ulls pugui transmetre multitud de significats. Et mira als ulls i et diu el que et vol dir. I ho entens perfectament. I, mentre la mires, sents aquella dolçor que sempre l’envolta. I sents com et quedes sense respiració, un cop més. I sents que mai l’oblidaràs, aquesta mirada. Mai. De veritat, mai.\nPotser són els seus cabells, els que la delaten. Aquests rínxols perfectament corbats i extraordinàriament desordenats, que també fan bona olor.\nPerò no només el físic és el seu delator. El seu caràcter ja ho diu tot. Pacient, comprensiva, amable, dòcil, honesta, cortesa, neta. Tantes maneres d’explicar-ho i ni un sol adjectiu que ho englobi tot. És injust no poder-la descriure com es mereix, però què hi podem fer? Jo no sé explicar millor com és.\nI mentre miro aquest ser insuperable penso en quants cops creiem que coses així no són possibles. Quants cops he dit que la Glòria era un angelet de manera metafòrica. I aquí estic, asseguda rere la seva porta intentant explicar-vos el que tinc. Intentant expressar una idea de perfecció que mai podrà ser expressada. Perquè els humans no estem capacitats per fer-ho. Perquè ens supera en massa aspectes. I què he fet jo per tenir un tresor com aquest al meu costat? Qui m’ho pot explicar? Com li preguntaré a la Glòria tots els dubtes que tinc? I com entendré les respostes?\nEstic cansada, ja li diré un altre dia.\nJa li diré un altre dia que sé el seu preuat secret, que l’he vist. Les seves ales, la llum que irradia, l’aroma que desprèn... Tot.\n...Tornaré, Glòria. Tornaré per preguntar-te coses que no entendré, per demanar explicacions que no sóc capaç d’assimilar. I m’ho explicaràs tot, llavors? I em duràs amb tu a volar? Per què ets un àngel, Glòria? Per què ets sempre al meu costat?"\n(Escrito hace dos años)\nPublicado por Somos SI-SI en sábado, febrero 12, 2011 3 comentarios:\nEtiquetas: Belén, prosa poética\nEscribir es tan sencillo como esto...\nTengo un amigo bloguero que domina la técnica de la escritura como nadie. Mientras llegan vuestros artículos, os presento su último post. No vayáis a pensar que es sencillo escribir así. Que yo recuerde, solo he oído a Ozores empleando esta habilidad.\nOs presento a Tomae. Su post: DESVENGANDO EL BARRONDILLO Bueno, ¿eh? Me ha quedado clarísima la idea fundamental del texto. ¿Y a vosotros?\nPublicado por Somos SI-SI en jueves, febrero 10, 2011 4 comentarios:\nEtiquetas: buen humor\nEstaba mirando el cielo, sin propósito alguno, sin esperar nada a cambio. Me molestaba un destello de luz artificial, me impedía ver mil millones de destellos salidos de la nada. Lo tapé, e infinitas estrellas que parecían no salir por timidez, se mostraron ante mí como reinas de todo, como señoritas ante su rey pudiendo ser reinas. Como quien se esconde o no quiere resaltar, pudiéndose comer el mundo entero.\nA veces somos así. Dejamos que un pequeño destello de nada nos impida ver un mundo de mil sentimientos, mil cosas que disfrutar, mil cosas que aprender. Porque a veces las personas no sabemos vivir sin esa preocupación, sin aquello que nos produce algo en que pensar y quizás llorar.\nPequeño propósito de poner la mano ahí, a esa altura encima de la frente. Donde lo veamos todo mejor; no más sencillo, pero menos complicado.\nPublicado por Somos SI-SI en miércoles, febrero 09, 2011 5 comentarios:\nEtiquetas: horizontes, Maria\nAquella platja, tan bonica, tan tranquil.la..\nFa un dia assolellat, veus tot lo que t’envolta... la forma de la sorra, les petxines, el color del cel, de l’aigua, el moviment de les onades, que marxen i tornen.\nEscoltes els sons, el so de l’aigua, de cada onada.. Sens el cos tot càlid, banyat pel sol. Notes un petit sabor a sal als llavis.\nSeus a terra, poses una mà i notes, també, la sorra càlida. N’agafes un grapat, sentint com canvia la temperatura de la teva mà i la vas deixant anar lentament, observes com cau...\nT’aixeques, camines, passeges..\nVeus un punt, molt lluny, mirant l’horitzó, en el que hi ha dues gavines jugant, posant i traient el bec de l’aigua...\nEs para el temps!\nPublicado por Somos SI-SI en martes, febrero 08, 2011 6 comentarios:\nEtiquetas: Blanca, prosa poética\n...Y POESÍA: TRISTEZAS Y ESPERANZAS.\nCorren les agulles\nEl tedi abraça\nPassa el temps,\nde cada dia.\nAixí com la terra que ha estat assetjada pel foc\ni on més tard tornen a brollar belles plantes\nd'aquesta manera, quan tot sembla fosc\ni no es veu el final del dolor,\ntornen a sorgir noves esperances\n2º de BACHILLERATO\nPublicado por Somos SI-SI en lunes, febrero 07, 2011 6 comentarios:\nLA LITERATURA Y YO\nAnte la palabra literatura mucha es la gente que pone mala cara, ya que, generalmente, se asocia al aburrimiento y al estudio duro y pesado. Sin embargo, la literatura también es lectura y, por tanto, evasión e incluso diversión, aunque a muchos les parezca inverosímil. A su vez, la literatura nos permite conocer la historia ya que, en numerosas ocasiones, los autores basan sus obras en hechos reales sucedidos en el pasado o en su tiempo; por ejemplo, la sociedad reflejada en una creación literaria puede asemejarse a la real hasta el punto de regirse por las mismas normas y costumbres. Pero no nos engañemos. Cuando nos dicen “Hay que leerse La Celestina y Tirant lo Blanc” no valoramos las ventajas que conllevará la lectura de estas grandes obras de la literatura. Automáticamente pensamos “Madre mía, pero si no se entiende nada”.\nNos pasan por la cabeza pensamientos de todo tipo menos positivos. ¿Hasta cuándo va a durar este rechazo a la literatura? ¿Acaso no somos capaces de apreciar a los grandes literatos? ¿O simplemente no nos gustan las obras que nos son impuestas?\nHoy en día están apareciendo una gran cantidad de libros que captan la atención de los jóvenes y, pese a que no son obras maestras o el paradigma de la buena literatura, siguen siendo literatura y promueven la lectura. Porque, ¿qué es la literatura? Esta es definida como el arte que emplea como instrumento la palabra. ¿Acaso Stephenie Meyer no se dedica a eso? ¿Y Federico Moccia? ¿Y Jordi Serra i Fabra? Lo harán con más o menos acierto, pero todos estos autores se valen de las palabras para contar algo al lector, para hacerle llegar sus sentimientos, proporcionarle un mundo en el que pueda evadirse de la realidad que lo rodea y dejar volar su imaginación; o, simplemente, para contarles una historia.\nTal vez el problema no sea el hecho de que se obligue a leer a grandes literatos anteriores que nos pueden parecer desfasados y pesados y que hacen que aborrezcamos la literatura; tal vez el verdadero problema sea la carencia de obras actuales que nos gustan como lecturas obligatorias en escuelas e institutos. Es decir, ¿una combinación de obras coetáneas y pasadas no resultaría positiva? ¿Acaso no podríamos, de esta manera, a la vez que disfrutar haciendo una actividad obligatoria del colegio, aprender, por ejemplo, a comparar ambos tipos de obras? También se pueden hacer análisis y comentarios de obras actuales, ¿no?\nNo se trata de hacer leer la saga Crepúsculo que, pese a su éxito, no destaca precisamente por su correcta y elaborada escritura; pero hay muchos libros por leer de autores mundialmente reconocidos como son Arturo Pérez Reverte o Isabel Allende y no tan conocidos a nivel mundial, aunque si nacional, como Laura Gallego García. También hay obras que son consideradas excelentes, cuyos autores son estimados los mejores en su género, como por ejemplo Sir Arthur Conan Doyle y Agatha Christie en el caso de las novelas de misterio, que no son muy comunes entre las lecturas obligatorias de las escuelas.\nTeniendo el amplio abanico de obras literarias que hay hoy en día y el fácil acceso a ellas, no hay excusa para no añadir nuevas lecturas obligatorias que motiven más a los alumnos a leer y disfrutar haciéndolo, a la vez que les permita asimilar el correcto uso de la lengua así como tomar conciencia de sucesos que tienen lugar en nuestro mundo actualmente, como es el caso de Cometas en el cielo de Khaled Husseini, lectura imperativa el año pasado en 4º de la ESO.\nPublicado por Somos SI-SI en domingo, febrero 06, 2011 3 comentarios:\nEtiquetas: literatura, Marta\nergo... "Carpe Diem".\nNUESTROS SÍ- SÍ Blog\n¿Pesimismo? (1) "tempus fugit" (1) amistad (2) Belén (3) Blanca (4) buen humor (1) Carmina (1) coraje (1) creatividad (1) crisis (1) familia (1) felicitat (1) horizontes (1) ideas (4) literatura (1) Lluis (2) Maria (4) Marta (3) muerte (1) Pedro (2) poesía (2) prosa poética (2) recursos (1) Sunsi (1) trascendencia (1) Xavi (2)\nSuscribirse a Somos SÍ-SÍ\n-A Ana y a Carmen Minguella, por haber gestado la idea.\n-A Sergio, por haber sugerido y montado el blog.\n-A la familia Llorens-Minguella, por ponerse al frente de todos los "fregaos" con optimismo.\n-A la familia de Pensar de Oficio... que están dispuestos a apoyarnos.\nEcha un vistazo a los cambios ortográficos\nHabrá que acostumbrarse;-)\nPincha en este enlace.\nLOS MEJORES APOYOS. AFORTUNADOS SÍ-SÍ.\n*Tenéis una madrina. Es polifacética ... y ha escrito un libro que ya va por la segunda edición. La princesa del guisante, "pesoleta" para los amigos, os dice esto en su blog. *Contáis con un "cuentista" -valga la redundancia- que os hace una oferta a cambio de nada. Se llama Driver y hoy (2 de febrero) cumple 50 años. Dice: "El que suscribe promete un cuento personalizado a quien responda a una sencilla pregunta:"¿Qué es lo que más te gusta de todo lo que te gusta?" Dadme un pista aproximada de vuestra edad, pues no quisiera escribir un cuento sobre la ancianidad a una persona de catorce años." *Hoy ( 2 de Febrero) escribe Dolores en su blog sobre vosotros. Una mujer acogedora, optimista, vital... También ella fue SÍ-SÍ y os lo cuenta.


L'equip blaugrana juga sense profunditat i s'encalla esperant que Messi trobi un forat a Mestalla\n2 min. Barcelona 25/01/2020 19:04\nEl Barça perd davant del València a Mestalla (0-2), per culpa de dos gols de Maxi Gómez. El davanter uruguaià va fallar un penal que hauria pogut fer més gran la ferida.\nPoques opcions per davant de la pilota\nVa coincidir que el València acceptava recular i ser dominat, i que la posada en escena del Barça a Mestalla semblava més agressiva que en els dos partits anteriors. El problema va venir per la incapacitat blaugrana de portar el domini fins a l'àrea. L'equip acumulava la majoria de jugadors darrere de la pilota, Arthur i De Jong jugaven alineats i en paral·lel. Quan rebia Ansu només podia endarrerir la pilota perquè ningú se li movia per davant. Sense profunditat, el Barça es va atabalar i el València va revitalitzar-se.\n651x366 Ansu ha de retrocedir perquè no té ningú per davant Ansu ha de retrocedir perquè no té ningú per davant\n651x366 Griezmann, únic jugador ubicat en la parcel·la ofensiva Griezmann, únic jugador ubicat en la parcel·la ofensiva\nProblemes per controlar els carrils\nSense Parejo i Rodrigo, el València sabia que la seva força eren les bandes. Per allà, a més, el Barça sortia amb un únic carriler, que de seguida va començar a patir en els canvis d'orientació. Les pujades de Gayà i Wass van fer suar Alba i Sergi Roberto, que havia de caure a la línia per defensar la progressió xe. En molts moments, al darrere el Barça hi tenia un quatre contra quatre perillós. Sobretot perquè cap dels defenses va ser prou contundent en els duels, ni en els marcatges ni en els refusos a l'àrea.\n651x366 Wass s'incorpora i el València ataca amb un quatre contra quatre Wass s'incorpora i el València ataca amb un quatre contra quatre\n651x366 Amb els centrals fixats, el València fa mal amb un dos contra un contra Sergi Roberto Amb els centrals fixats, el València fa mal amb un dos contra un contra Sergi Roberto\nÚnic recurs d’Arturo Vidal\nEl partit se li escapava al Barça. La voluntat de control no s'imposava (ni tan sols després que Setién reestructurés l'equip en un 4-3-3) i l'equip s'anava encallant a camp contrari esperant que Messi resolgués a la frontal alguna acció d'atac.\n651x366 Setién comença a remoure peces per protegir-se i reestructura el 4-3-3 Setién comença a remoure peces per protegir-se i reestructura el 4-3-3\nL'obsessió per passar-li a l'argentí censurava, fins i tot, opcions de xut d'altres companys. El recurs va acabar sent donar entrada a Arturo Vidal, l'única peça amb capacitat real de trepitjar l'àrea de manera amenaçadora. La seva energia va remoure alguna cosa, però insuficient.


Este viernes finaliza el plazo de inscripción para el transporte urbano de alumnado de Secundaria . hoy.es\nEste viernes finaliza el plazo de inscripción para el transporte urbano de alumnado de Secundaria\nPlano de paradas del autobús municipal. / CEDIDA\nEl plazo para solicitar el servicio municipal de transporte gratuito, abierto desde el pasado 6 de agosto, finaliza este viernes, 7 de septiembre\n7 septiembre 201803:16\nEste viernes, 7 de septiembre, finaliza el plazo para que las familias cuyos hijos e hijas que vayan a cursar estudios secundarios deseen trasladarse a su centro educativo en el autobús urbano que el Ayuntamiento de Olivenza pone a su disposición de forma gratuita cada curso podrán inscribirles en el listado disponible en la Jefatura Local de Policía.\nEn el caso del alumnado que vaya a cursar Educación Secundaria Obligatoria (E.S.O.) y Educación Secundaria Postobligatoria (Bachillerato y Ciclos Formativos) en el instituto 'Puente Ajuda' y las Escuelas Parroquiales del Sagrado Corazón, los estudiantes recibirán una acreditación que permita su acceso al autobús.\nSegún informa el ayuntamiento de Olivenza en un comunicado, este servicio, con salida a las 7.50 horas y regreso a partir de las 14.00 horas, parte desde la avenida de Elvas realizando las siguientes paradas: avenida de Elvas (frente a Bar Cuatro Caminos), barrio Los Amigos, avenida de Villanueva (frente a Bar-Restaurante La Piscina), Escuelas Parroquiales del Sagrado Corazón, calle Fuerte (Los Naranjos), IES 'Puente Ajuda', calle Italia (una en el entorno del parque Adolfo Suárez y otra al inicio de la urbanización) e IES 'Puente Ajuda'.


Es cancel·la la Tecnofan Party 2020\n13/07/2020 Cultura - Carlos Ribas\nParticipants de la Tecnofan Party de l'any passat.\nAquest any no hi haurà Tecnofan Party, la festa de la cultura digital prevista per al mes de setembre a la Nau dels 50 metres. La crisi del coronavirus ha condicionat tots els preparatius i l'associació organitzadora, Palamós Tecnofan, ha decidit cancel·lar l'edició d'enguany. L'entitat tampoc ha pogut celebrar altres esdeveniments previstos aquest any com una festa de realitat virtual o les col·laboracions amb altres actes com Barraques o la Fira del Cómic.\nPalamós no podrà acollir, doncs, la sisena edició de la gran festa anual de la cultura digital al municipi. Si més no, aquest 2020. La Tecnofan Party és l'evolució de la Lan Party, una trobada en què els internautes es podien ajuntar per compartir continguts i jugar en línea. La festa es va anar omplint de continguts i d'activitats i l'any passat es va convertir en una cita obligada pels amants, no només dels videojocs sinó de les noves tecnologies en general. Organizar un esdeveniment així requereix molt temps de preparació i l'esclat de la pandèmia de la COVID-19 ho ha condicionat tot. Per aquest motiu, i perquè tampoc s'han pogut realitzar altres activitats que ajudaven a recaptar diners per cobrir les despeses d'organització, l'entitat Palamós Tecnofan ha decidit anul·lar l'edició d'enguany d'aquesta festa tecnològica. Ho ha explicat avui a l'Informatiu el responsable de l'associació, Pep Martorell.\nPalamós Tecnofan és una entitat molt activa i aquest any tenia preparades diverses activitats que també ha hagut de suspendre. Pep Martorell les enumera.\nPalamós Tecnofan té uns 40 associats. En els seus inicis va engegar el projecte Arcade que va permetre reproduir antigues màquines de videojocs dels anys 80 i els seus sistemes operatius. Al llarg d'aquest anys, l'entitat ha estat sempre molt activa i ha col·laborat amb altres associacions de la vila. La Tecnofan Party, a la Nau dels 50 metres, havia crescut de forma exponencial darrerament i rebia la visita de més de 5.000 persones, amants de la tecnologia, els còmics o la robòtica.\n10/09/2019 - Cultura Èxit de la Tecnofan Party, malgrat els problemes tècnics


Joana d'Habsburg i de Portugal - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMaria d'Espanya, Isabel de Castella, Margarida de Parma, Felip II de Castella, Joan d'Habsburg i Blomberg i Ferran d'Àustria\n↑ 1,0 1,1 1,2 «Joana d'Habsburg i de Portugal». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Joana d'Habsburg i de Portugal\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Joana_d%27Habsburg_i_de_Portugal&oldid=27877019»\nDarrera modificació: 26 jul 2021 a les 15:51


Activitats professionals archivos - Página 2 de 4 - AULAENGINY\nCURS CARRETILLES ELEVADORES, organitzat per ASETRANS\npor admin | Oct 5, 2020\nCurs de CARRETILLES ELEVADORES Curs presencial subvencionat per a aturats, organitzat per ASETRANS CARRETILLES ELEVADORES (Pla de formació FI82083AA)) 20 Hores (13 teòriques i 7 pràctiques) Sector: Logístic LES CLASSES S’IMPARTIRAN A GIRONA TEÒRICA: 4 i 5 de...\nCurs subvencionat de CARRETONS ELEVADORS norma UNE 58451 -NOVES DATES-\npor admin | Ago 27, 2020\nCurs subvencionat de CARRETONS ELEVADORS norma UNE 58451 -NOVES DATES- (PRESENCIAL) POTS FER LA TEVA INSCRIPCIÓ EN AQUEST >> FORMULARI INDICANT EL NOM DEL CURS (Les dades poden ser modificades en funció del desenvolupament de la COVID19 o per falta...\nCurs subvencionat de CARRETONS ELEVADORS norma UNE 58451\npor admin | Jul 29, 2020\nCurs subvencionat de CARRETONS ELEVADORS norma UNE 58451 POTS FER LA TEVA INSCRIPCIÓ EN AQUEST >> FORMULARI DE CONTACTE INDICANT EL NOM DEL CURS (Les dades poden ser modificades en funció del desenvolupament de la COVID19 o per falta d’inscripcions.) Per a...\nCurs subvencionat de SEGURETAT ALIMENTÀRIA: MANIPULACIÓ I CONTROL D’ALIMENTS\nCurs subvencionat de SEGURETAT ALIMENTÀRIA: MANIPULACIÓ I CONTROL D’ALIMENTS POTS FER LA TEVA INSCRIPCIÓ EN AQUEST >> FORMULARI DE CONTACTE INDICANT EL NOM DEL CURS (Les dades poden ser modificades en funció del desenvolupament de la COVID19 o per falta...\nCurs subvencionat d’OPERADOR DE PLATAFORMES MÒBILS DE PERSONAL (PEMP)\nCurs subvencionat d’OPERADOR DE PLATAFORMES MÒBILS DE PERSONAL (PEMP) POTS FER LA TEVA INSCRIPCIÓ EN AQUEST >> FORMULARI DE CONTACTE INDICANT EL NOM DEL CURS (Les dades poden ser modificades en funció del desenvolupament de la COVID19 o per falta...\nCurs subvencionat de SISTEMES APPCC\nCurs subvencionat de SISTEMES APPCC POTS FER LA TEVA INSCRIPCIÓ EN AQUEST >> FORMULARI DE CONTACTE INDICANT EL NOM DEL CURS (Les dades poden ser modificades en funció del desenvolupament de la COVID19 o per falta d’inscripcions.) Per a més informació: 972 75 78...\nCurs virtual subvencionat COMPTABILITAT AVANÇADA, organitzat per Uier\nCurs virtual subvencionat COMPTABILITAT AVANÇADA, organitzat per Uier Curs de COMPTABILITAT AVANÇADA, organitzat per Uier CURS VIRTUAL 100% SUBVENCIONAT PER A TREBALLADORS I PER A PERSONES A L’ATUR Data d’inici: 21/09/2020 Data fi: 26/10/2020 De dilluns a...\nCurs de CARRETILLES ELEVADORES Curs presencial subvencionat per a aturats, organitzat per ASETRANS CARRETILLES ELEVADORES (Pla de formació FI82083AA)) 20 Hores (13 teòriques i 7 pràctiques) Sector: Logístic LES CLASSES S’IMPARTIRAN A GIRONA TEÒRICA: 26 i 27...\nCurs gratuït online PRIMERS AUXILIS – Grup 2\npor admin | May 4, 2020\nCURS GRATUÏT ONLINE PRIMERS AUXILIS – GRUP 2 POTS FER LA TEVA INSCRIPCIÓ EN AQUEST > FORMULARI DE CONTACTE INDICANT EL NOM DEL CURS Nom del curs: CURS PRIMERS AUXILIS (Mòdul 6 hores) Sector: Tots els sectors Hores teòriques: 6 h Nombre d’alumnes: 10...\nCurs online: DIETA I CONDUCCIÓ\npor admin | May 1, 2020\nCURS ONLINE DIETA I CONDUCCIÓ POTS FER LA TEVA INSCRIPCIÓ EN AQUEST > FORMULARI DE CONTACTE INDICANT EL NOM DEL CURS *CAL QUE APUNTEU EL VOSTRE DNI ANTECEDENTS: La situació actual de la covid19 ha comportat uns canvis d’ hàbits considerables, un dels quals a...\nEspai Social (7)\nReforç Escolar (1)


4 min. Barcelona 22/05/2012 19:12\n260x366 Les aules buides a l'escola Ramon Llull en motiu de la jornada de vaga / Pere Tordera Les aules buides a l'escola Ramon Llull en motiu de la jornada de vaga / Pere Tordera\n260x366 Estudiants tallen l'AP-7, a l'alçada de Bellaterra / ACN Estudiants tallen l'AP-7, a l'alçada de Bellaterra / ACN\nBall de xifres pel que fa al seguiment de la vaga per protestar contra les retallades en educació aprovades pels governs espanyol i català. Els sindicats han xifrat al voltant del 60% el seguiment de la jornada de vaga. Així ho ha dit Roser Font, d'UGT, que ha qualificat la vaga d''històrica'' perquè ha aconseguit unir tota la comunitat educativa.\nIrene Rigau: “No estem a favor que un adolescent de 14 anys pugui fer vaga”


Es reunirà amb Mazón per a tractar l'accés de la Diputació al Fons de Cooperació: "No pot ser que els alacantins estiguen pitjor tractats"\n19 de octubre de 2020 (15:16 CET)\nEl síndic de Ciutadans (Cs) en Les Corts, Toni Cantó, ha plantejat al president de la Generalitat, Ximo Puig, contractar 8.000 sanitaris i incorporar 5.000 places a l'any en residències de majors, una auditoria externa de l'administració pública, una inversió de 200 milions per a autònoms i una injecció de 50 milions a l'Agència Valenciana de la Innovació, a més de demanar-li no apujar impostos.\nAquests són les principals propostes que el síndic de Cs ha traslladat al president en la reunió que han mantingut aquest dilluns per a abordar la participació de la formació en els Pressupostos de la Generalitat, que ha considerat que han de ser uns comptes "de la reconstrucció". Cantó ha defensat la trobada perquè "la societat valenciana i la societat espanyola volen acords i no baralles".\nEn aquesta línia, ha agraït a Puig la "voluntat" de reunir-se amb ells i ha demanat que aquesta voluntat vinga amb "acords reals". "De pas, m'agradaria molt que els seus socis, tant Podem com Compromís, deixen de boicotejar aquest esperit de trobada d'acords i no de baralla que està sorgint entre el govern valencià i nosaltres", ha manifestat.\nRespecte als impostos, Cantó ha manifestat que "encara no s'ha presentat una pujada" en la Comunitat Valenciana, però ha afirmat que "no es pot demanar un major esforç fiscal" a la ciutadania "tal com ho està passant". Per això, ha defensat que el Consell "no pressione" als valencians: "Som una de les comunitats més cares, i això no és bo en una situació com aquesta".\nIgualment, ha manifestat que el Govern central "està preparant a la societat espanyola per a una pujada d'impostos", al que ha afirmat que el grup de Ciutadans en el Congrés "barallarà per a evitar-lo".\nEls plantejaments de Cs inclouen també un "pla de xoc" per a la Sanitat, que es concreta a crear 4.000 places de metges i altres 4.000 d'infermers amb una inversió de 200 milions a l'any, així com incrementar en 5.000 a l'any les places en les residències. Cantó ha argumentat que la Comunitat està "molt per davall de la mitjana espanyola i europea" en aquesta matèria, per la qual cosa ha apostat per la col·laboració publicoprivada.\nIgualment, ha demanat ampliar en 200 milions la línia d'ajuda a autònoms, destinar 50 milions a l'Agència Valenciana d'Innovació, i quant al turisme, convertir la Comunitat Valenciana en destí per a "instal·lar-se i treballar, a través d'incentius fiscals, digitalització, vertebració del territori i campanya de promoció internacional".\nA més, demana un impuls a l'FP dual, un pla de digitalització per a solucionar els "problemes" d'alumnes per a connectar-se a classes online i el reforç de l'ensenyament d'anglés.\nD'altra banda, ha demanat una auditoria externa de la Generalitat per a "avançar en l'eficiència i en l'aprimament de l'Administració". Per a Cantó, les polítiques públiques "han d'avaluar-se" i aquesta anàlisi serviria per a "veure quina sobra i quina mancada en l'administració valenciana".\nD'altra banda, el síndic també ha avançat que tractarà l'accés de la Diputació d'Alacant al Fons de Cooperació amb Puig, però també amb el president de la institució, Carlos Mazón, perquè "no pot ser que els alacantins estiguen pitjor tractats que els valencians i els castellonencs".\n"Poden rebre els alacantins més recursos amb aquesta mesura? Sí. Llavors hem de dilucidar com fer-ho en Les Corts. No tenint accés a aqueix fons estan perdent recursos, creiem que el just és que estiguen igual tractats", ha manifestat.\nEn aquesta línia, Cantó ha reivindicat la "igualtat territorial" i ha afirmat: "No pot ser que el govern estiga parlant constantment d'infrafinançament de la Comunitat Valenciana i després tracte pitjor a unes províncies que a unes altres", ha manifestat.\nVEU "EQUIVOCADA" LA REVERSIÓ DE TORREVIEJA\nD'altra banda, respecte a la reversió de l'Hospital de Torrevieja, Cantó entén que és un "contracte que vencia", encara que considera que és una "decisió equivocada" perquè "estem en un moment en què no hi ha recursos per a construir col·legis, ni hospitals ni residències".\n"Jo crec que l'eina perfecta per a una situació com aquesta és potenciar la col·laboració publicoprivada. Per desgràcia, sembla que el Botànic posa per davant la ideologia als fets, perquè ja hem vist a Alzira que la reversió l'única cosa que ha fet ha sigut empitjorar el servei".


Els contenidors intel·ligents no llegeixen Montesquieu – Una visió badalonina en clau republicana\nEl sistema actual de reciclatge o de recollida selectiva es basa en el voluntariat de la ciutadania. Qui vol recicla i qui no vol no. Per a què us en feu una idea és com si els cotxes no tinguessin matrícula. El trànsit esdevindria un caos. Els contenidors intel·ligents permeten identificar la generació de residus i el grau de reciclatge.\nAquest sistema de recollida selectiva que hem utilitzat els darrers 20 anys mostra símptomes d’esgotament i, per tant, cal implementar-ne de nous.\nAlgunes ciutats com Milà (1.3 milions d’habitants) han optat pel sistema de recollida mitjançant el porta a porta. A casa nostra s’acostuma a fer en municipis petits o bé en barris o urbanitzacions concretes de les nostres ciutats. El sistema de porta a porta té avantatges però també un inconvenient: obliga a modificar de forma substancial els hàbits de la població.\nAquí és on poden entrar en joc els contenidors intel·ligents. Aquests contenidors són com els habituals (rebuig, orgànic, envasos lleugers, vidre i paper/cartró) però romanen tancats excepte quan l’usuari s’identifica amb una targeta. Això permet identificar la persona que llença la brossa. En altres paraules, posa matrícules en el món de la recollida selectiva.\nLa implementació d’aquests contenidors ha d’anar associat a una taxa d’escombraries (Badalona és dels pocs municipis metropolitans que no la tenim) i d’un sistema de bonificacions. És a dir, una taxa (per exemple en el rebut de l’aigua) associada a la generació d’escombraries (exemple, kg per unitat familiar) i un sistema de bonificacions (exemple, si utilitzes els contenidors orgànic, vidre, plàstic i paper enlloc del de rebuig). En altres paraules, es penalitza que generes (⬇bé comú) i es bonifica el que contribueixes a l’economia circular (⬆ bé comú).\nEn una segona fase es poden implementar bosses amb xips que permetin identificar i monitoritzar la qualitat del recliclatge a les plantes, fet que permet afinar més en el sistema de bonificacions.\nA més, els contenidors intel·ligents permeten fixar horaris d’obertura que faciliten lluitar contra l’incivisme o les males olors a l’estiu, entre d’altres.\nLes proves pilot que s’han anat fent mostren augments de la recollida selectiva que passen del 20% al 70% en la majoria de casos.\nAquest 2020, el contracte de neteja de l’Ajuntament de Badalona arriba a la seva fi i és un bon moment per replantejar-nos el sistema de recollida selectiva per tal de deixar d’estar a la cua de l’Àrea Metropolitana i complir els objectius fixats per la Unió Europea.\nEls estels s’han alineat i, actualment, hi ha vigent una convocatòria dels Fons Europeus pel Desenvolupament Regional (FEDER) per tal de desenvolupar projectes pilot que incrementin la recollida selectiva.\nEn aquest sentit ahir des del grup municipal d’ERC Avancem-MES a Badalona vam proposar que el govern valori aquesta oportunitat, presentant un projecte en aquest fons europeu i tenint en compte la importància de la recollida selectiva en el nou contracte que haurem de treballar ben aviat.\nPublicat el febrer 11, 2020 febrer 15, 2020 per amontornesPosted in Medi AmbientEtiquetat Contenidors, Recollida selectiva.\nAnterior Entrada anterior: Badalona a la cua de la recollida selectiva\nSegüent Entrada següent: BINGO no era un gos: efectes del canvi climàtic a Badalona


Book of Baldó Caba, Estel 9788448926939\nEls castells, Patrimoni Immaterial de la Humanitat, són el tema d’aquest atractiu conte, que ens acostarà a l’arrelat món d’aquesta tradició catalana. Mitjançant un personatge que fa d’enxaneta, la Clara, anirem descobrint quines particularitats envolten aquesta activitat: la roba que cal portar, què implica formar part d’una colla, com es carrega i es descarrega un castell i quines parts en té, quina música acompanya tot el procés, quin nom reben els diferents tipus de castells que hi ha. Tot un món per descobrir!\nOther Clients who bought Castells i castellers , also bought:


Notícies - Vagi-se'n Sr. Gallardon\nVagi-se'n Sr. Gallardon\nel 13/gen/14 Dones Amb Iniciativa Sant Cuga Cartes dels lectors PDF\nJa s'ha dit tot, la seva llei és hipòcrita. Dones de tots els estaments socials, des dels més alts i els més reials als més baixos, han avortat. Tenim sort que les parets no parlen, que els professionals tampoc ho fan i que fins ara la Llei aprovada l'any 2010 ens oferia a totes les dones la seguretat jurídica necessària. Totes les dones avorten per motius vàlids i legítims, fonamentalment perquè són els seus. Perquè es tracta d'una decisió molt meditada, perquè és una decisió transcendent, una decisió que canvia la vida de les persones de dalt a baix. I per això la condició legal de l'avortament no produeix cap efecte sobre la necessitat d'una dona de tenir un avortament.\nEl fonamentalisme de la seva Llei arriba a la màxima expressió de violació de la consciència de les dones al suprimir el supòsit de malformació del fetus. La seva Llei tracta a les dones, i també als homes, com a menors d'edat, com a persones que no poden prendre les decisions més íntimes de la seva vida. La Llei espanyola diu que les menors madures es poden casar i es poden posar silicona sense consentiment però la seva Llei diu que no poden avortar. La seva Llei és discriminatòria, particularment per les dones que no poden fer front al cost de la interrupció de la gestació. L'avortament ha passat de ser un dret de totes les dones a ser un privilegi més de les dones i les famílies poderoses. La seva Llei s'aprova en contra d'una majoria social, fins i tot sense consens dins el seu propi partit polític. La seva Llei respon als interessos d'una jerarquia eclesiàstica fonamentalista i obsessionada en viure en un món que ja no existeix. La seva Llei és molt restrictiva des del punt de vista del dret comparat a Europa i ens situa en una posició vergonyosa. La seva Llei contradiu les recomanacions de diferents organitzacions internacionals i científiques.\nPerò el més preocupant és el discurs ideològic que envolta la Llei. Vostè ha dit coses com que la maternitat fa a les dones autènticament dones o que les dones sempre som víctimes. Unes expressions que farien riure si vostè no fos el Ministre de Justícia. Si vostès de veritat creguessin que l'avortament és un assassinat dedicarien tot l'esforç i energia a evitar un sol cas d'embaràs no desitjat, es bolcarien en cos i ànima en educar en sexualitat i en mesures anticonceptives. Quants diners destina el seu govern a informar a les dones de com prevenir un embaràs no desitjat i en recursos per les dones que es queden embarassades? No s'enganyin, a vostès no els mou el dret a la vida sinó el menyspreu a la vida de les que ja hem nascut.\nAmb aquesta Llei el govern ha perdut tota la legitimitat per parlar dels drets de les dones. Només esperem que la mobilització social sigui tan forta que hagin de retrocedir, tot i que tenim poques esperances que això passi ja que han demostrat que saben escoltar molt poc. Així que només ens queda esperar que vostè no torni a tenir un lloc de responsabilitat política i que la majoria de la ciutadania deixi de votar-los. Vagi-se'n Sr. Gallardon perquè el govern ha de respectar, protegir i complir els drets de tothom i vostè s'ha oblidat a la meitat de la població. Vostè no representa a les dones.\nDones amb Iniciativa d'ICV Sant Cugat


Tot un món. Fent d'empresaris | Curriki\nTot un món. Fent d'empresaris\nBona part dels romanesos que s'han instal·lat a les comarques castellonenques fan d'empresaris. L'espai "Tot un món" parla de la seva experiència. La colònia de romanesos de les comarques castellonenques està formada per unes quaranta mil persones, la majoria joves d'entre 25 i 30 anys. A Castelló de la Plana, la capital, hi ha més de quinze mil romanesos empadronats i el govern de Romania hi ha obert una oficina consular per facilitar els tràmits als immigrants. Els empresaris romanesos han decidit organitzar-se en una associació empresarial, que té com a àmbit tot el territori espanyol. Claudio Danciu, vicepresident de l'Associació d'Empresaris Romanesos explica que, a més d'assessorar altres romanesos, un dels seus objectius és donar una millor imatge dels treballadors d'aquest país.\nEUN,LOM,LRE4,hdl:10494/37196,work-cmr-id:37196,MERLI:merli/4349,ilox,learning resource exchange,LRE metadata application profile,LRE


Husky Injection Molding Systems Iberia, S.L. - Presentació\nProductes Empreses Ocasions Cat�legs V�deos Revistes ▾\nInterempresas Industria Metalmec�nicaCat�logo Metal-mec�nicaT�cnica y Tecnolog�a\n⌂MetallHusky Injection Molding Systems Iberia, S.L.\nHusky Injection Molding Systems Iberia, S.L.\nRonda Can Fatj�, 5, Edifici D - Parc Tecnol�gic del Vall�s 08290 Cerdanyola del Vall�s (Barcelona) Espanya\n☎: +34‑‑935948550 � Veure fax\nM�quines de modelo per injecci� Presentaci�Husky Injection Molding Systems �s la major marca prove�dora d'equips de modelo per injecci� per a la ind�stria del pl�stic. L'any fiscal 2006, les vendes es van situar en els 935 milions de d�lars, amb aproximadament 3.300 empleats.\nEn 1953, Robert Schad va fundar l'empresa com un petit taller de maquin�ria en un garatge de Toront� i va desenvolupar el seu propi n�nxol de mercat en la fabricaci� de motlles especials.\nBasant-se en un esperit d'innovaci�, relacions properes amb els clients i una cultura emprenedora, l'empresa aviat va accedir a nous mercats amb productes innovadors.\nAvui dia, dissenyem i fabriquem una �mplia gamma de motlles, m�quines de modelo per injecci� i sistemes integrats per als nostres clients. Entre els serveis de valor afegit s'inclouen la planificaci� de f�briques, la formaci� a clients i l'assist�ncia post-venda.\nLes instal�lacions de fabricaci� es troben localitzades al voltant del m�n:\nLa xarxa pr�pia de vendes i servei de l'empresa consta de m�s de 40 oficines, inclosos Centres T�cnics a tot el m�n, que ofereixen assist�ncia a clients de m�s de 100 pa�sos.\nEl nostre prop�sit �s ser un model d'�xit empresarial durador basat en els nostres valors principals:\nFer una contribuci�\nResponsabilitat mediambiental proactiva\nPassi� per l'excel�l�ncia\nAquests valors influeixen en la nostra estrat�gia d'empresa, formen la base de les nostres pr�ctiques empresarials a tot el m�n i ens guien en el compliment de la nostra missi�, mantenir als nostres clients en el lideratge, �keeping our customers in the lead�. Articles / Not�cies\nOptimisme i moderaci� entre els prove�dors d'equips per a pl�stics\nEl 3 de febrer de 2014 Pl�stics Universals - Interempresas va reunir a tots els prove�dors d'inyectoras, robots i equips perif�rics en una nova edici� de la seva reuni� anual per realitzar el Estudi de Mercat de M�quines i Equips per a la Ind�stria dels Pl�stics. Aprofitem l'ocasi� per con�ixer les sensacions dels participants i les seves expectatives per aquest any 2014... [+]\nUn sistema de modelo per injecci� d'Husky guanya el premi Ringier 2012\n03/09/2012Husky Injection Molding Systems ha estat reconeguda amb el Premi a la Innovaci� Tecnol�gica Ringier 2012, gr�cies al desenvolupament del seu sistema de modelo per injecci� d'alt rendiment (HPP) HyPET i les seves contribucions a la ind�stria del packaging a Xina. El guard� va ser lliurat als representants d'Husky el passat 19 de juliol en una cerim�nia especial celebrada durant la fira ProPak Xina 2012 en Shangh�i... [+]\nUn sistema complet per a un menor cost per preforma\nHusky Injection Molding Systems �s un dels grans quan es tracta d'injectar preformes, un negoci en qu� l'estalvi de cost per pe�a �s molt important tenint en compte els milers d'ampolles de PET que es consumeixen en el m�n al dia i que es realitzen a partir de preformes injectades. Fabricar r�pid ja no �s suficient, ara la dificultat est� a fer-ho r�pid, amb qualitat, amb baix pes ia un cost que el mercat accepti... [+]\nHusky millora el seu sistema HyCAP per a la fabricaci� de taps per a begudes\n16/10/2012El sistema HyCAP, desenvolupat per Husky, �s una soluci� de modelo per injecci� per a la fabricaci� a gran escala de taps per a begudes que inclou la m�quina, el motlle, el canal calent, el controlador de temperatura, aix� com equips auxiliars i programari per al control de processos i productivitat. �Aquest sistema est� especialment dissenyat per satisfer els requisits en constant canvi de la fabricaci� a gran escala de taps per a begudes... [+]\nLes �ltimes tecnologies per evitar les variacions en la injecci�, en el stand d'Husky en la NPE\n14/05/2012Husky va participar en la passada edici� de NPE 2012 amb la seva m�s recent tecnologia dissenyada per evitar les variacions en el proc�s de modelo per injecci�. En concret, la signatura va mostrar HyCAP, un sistema d'injecci� totalment integrat per a la fabricaci� de tapes de begudes. A m�s, va exposar una c�l�lula de treball m�dica que composta per H-MED AE, m�quina d'injecci� totalment el�ctrica para modelo de peces m�diques en cambra neta... [+]\nEnvasos de begudes m�s sostenibles gr�cies a les escates reciclades de PET\nMolts fabricants s�n cada vegada m�s conscients de la import�ncia de la sostenibilitat i de la necessitat de minimitzar l'impacte de les seves activitats sobre l'entorn. Tots els esfor�os encaminats a reduir el cost de les peces i la quantitat de residus, ia millorar la qualitat i l'efici�ncia operativa resulten beneficiosos, ja que estalvien diners i rebaixen la petjada ecol�gica... [+]


Sóc un rodamón: L'OJIPC rep més suport de Sabadell que de Mallorca...\nL'OJIPC rep més suport de Sabadell que de Mallorca...\nL'Orquestra de Joves Intèrprets dels Països Catalans, impulsada per l'entitat mallorquina Forum Musicae que presideix Magda González, ha estat guardonada recentment amb un dels Premis Caixa Sabadell 2009.\nSorprèn i crida poderosament l'atenció que sigui precisament Caixa Sabadell, i no altres caixes molt més acostades a la Roqueta, la que atorgui més ajuts a una iniciativa cultural nascuda precisament a Mallorca...\nÉs clar que la singularitat d'aquesta iniciativa rau precisament en el fet que impulsa la creació i el manteniment d'una orquestra simfònica -interpretant música clàssica coneguda i difonent música clàssica poc reconeguda-, integrada per gent jove -no professional encara-, i que s'arreplega arreu dels Països Catalans -de Salses a Guardamar i de Fraga fins a l'Alguer-...\nPremi als sons dels Països Catalans. L’Orquestra de Joves Intèrprets dels Països Catalans, dirigida per Brotons, rep el guardó Caixa de Sabadell.- Diari de Balears\nLa Orquestra de Intèrprets dels Països Catalans recibe el premio Caixa de Sabadell.- Última Hora\nSuport de Caixa Sabadell a l'entitat mallorquina Forum Musicae.- Nubulaya\nPremi Caixa Sabadell per a l'OJIPC.- Nubulaya\nAtorgament Premis Caixa Sabadell 2009.- Caixa Sabadell\nPublicat per Cecili Buele i Ramis a 22:50


Comprar aliments per Internet: consells i precaucions | Consumer\nComprar aliments per Internet: consells i precaucions\nEn adquirir aliments a través de la Xarxa el consumidor ha de parar esment a la naturalesa dels productes, sense so frescos o envasats\nData de publicació: Dijous, 28deAbrilde2016\nEls canvis en la societat, cada vegada més condicionats pels avanços tecnològics, marquen també la forma de comprar dels consumidors. I modifiquen la manera en què molts supermercats ofereixen els seus productes, que s’adapten a les noves exigències dels seus clients. Una d’aquestes variacions és la compra on line, una manera còmoda, ràpida i eficaç d’adquirir. Si bé aquesta pràctica és molt habitual en certs productes de consum, com a roba o bitllets d’avió, en el sector de l’alimentació no ho és tant, però la tendència en els últims anys és creixent. L’article explica què ha de tenir-se en compte per a una compra segura d’aliments realitzada per Internet.\nLa venda on line busca satisfer al client oferint-li facilitats en el procés de la compra. El consumidor, per la seva banda, exigeix compromís i valora la confiança, és a dir, que els productes que adquireix corresponguin amb la comanda que ha realitzat, arribin en bones condicions i al moment acordat. Malgrat aquests avantatges, i al fet que el comerç electrònic té molts seguidors en determinats articles (viatges, informàtica o roba), la compra d’aliments a través d’Internet encara està lluny de ser un pràctica molt habitual entre els espanyols. Però la tendència és creixent, la qual cosa evidencia que el consumidor valora cada vegada més els beneficis d’aquesta forma d’adquirir, encara que no li permeti veure els aliments que tria. Potser un dels principals impediments en fer aquest tipus de compra és l’adquisició d’aliments frescos, ja que la persona no pot seleccionar ella mateixa els que més li atreuen. I és que la confiança és un dels pilars en aquest tipus de comerç electrònic.\nQuè ha de tenir en compte el consumidor\nEn comprar aliments frescos on line, el transport és molt important, doncs no ha de trencar-se la cadena de fred\nQuan es compra per Internet, el consumidor ha de prestar especial atenció a la naturalesa dels aliments. No tots són iguals, ja que alguns estan considerats d’alt risc per estar més associats a brots d’intoxicació alimentària.\nHi ha dues preguntes fonamentals per determinar si un aliment està considerat d’alt risc: necessita refrigeració o congelació? i és un aliment llest per consumir? (és a dir, no és necessària la cocció per al seu consum?) Si les respostes a les dues qüestions són afirmatives, s’està davant un aliment d’alt risc.\nEls aliments rics en proteïnes o amb una elevada presència d’aigua són peribles i, per tant, són més susceptibles que uns altres al creixement microbià. En aquests casos, els controls de temperatura són més estrictes que en qualsevol altre aliment.\nEls productes cuinats, pel seu costat, o els que es consumeixen crus també es consideren d’alt risc, perquè quan el consumidor els rep a casa no és necessari que els cuini, un procés que eliminaria qualsevol patogen que podria estar present.\nAltres aliments considerats d’alt risc en la compra on line serien:\nPeixos i mariscs que es consumeixen crus (sashimi, marinados, ostres crues).\nCarnes cuites o guarides, carn d’au, salmó fumat.\nPostres realitzades a força de llet, crema, formatge o ous.\nAquests aliments requereixen condicions d’emmagatzematge i transport especials amb la finalitat de controlar i prevenir el creixement microbià. Ha de tenir-se en compte que, en aquest tipus de venda, el transport és molt important, ja que la comanda ha de lliurar-se, en la majoria dels casos, el mateix dia o al següent i perquè, durant aquest procés, no ha de trencar-se la cadena de fred. Per tant, l’empresa ha de tenir la capacitat necessària per organitzar aquestes compres.\nEncara que no és fàcil per al consumidor comprovar si s’han adoptat les mesures adequades, sí pot parar esment a la naturalesa i els riscos potencials associats amb els aliments que adquireix, sobretot els frescs, que són potser els que més atenció requereixen i els que generen més dubtes.\nEl consumidor exigeix sobretot frescor i qualitat, dos aspectes que ell mateix pot comprovar quan realitza la compra física, en la tenda. Aquí pot mirar, fer olor i veure com estan els aliments, si estan magolats o si els envasos estan en mal estat. I és ell qui decideix si ho compra o no. En el cas de la compra a través de la Xarxa, el client no té les mateixes eines, així que depèn totalment de la confiança que li mereixi el lloc en concret. Segons l’informe “Innovació Global” de Nielsen, en el qual han participat 30.000 consumidors on line de 60 països per conèixer les seves motivacions en haver de comprar nous productes alimentaris en Internet, el factor que més influeix és la” valoració d’altres persones de l’entorn“.\nCompra en supermercats on line: una pràctica que guanya adeptes\nMolts supermercats ja ofereixen els seus productes en línia. Una pràctica molt temptadora, que permet fer la llista de la compra i comptar amb els productes desitjats sense necessitat de sortir de casa, però que encara no ha aconseguit desenganxar amb molt èxit al nostre país. Segons una enquesta realitzada per la consultora Nielsen, les llars espanyoles van incorporant cada vegada més aquesta tasca en els seus quefers quotidians, encara que no arriba a les dades que es reflecteixen en altres sectors, com la compra de roba o de bitllets d’avió, entre uns altres.\nNo obstant això, sembla que durant l’any 2015 les vendes a través d’aquest canal van pujar un 25% respecte l’any anterior, segons les dades aportades per Nielsen. Aquest increment s’ha produït, sobretot, en “llars d’un o dos membres, sense fills, de classe mitjana-mitjana alta”.\naliments frescos comerç electrònic