Economia sostenible, legislació insostenible. | Actualitat jurídica Joan Amenós\n← Crònica de jurisprudència VIII: Assenyalament de vista en data futura i dilacions indegudes (i II).\nRegulació completa de la seguretat privada (I) →\n1.-Després d’un tortuós iter d’elaboració, el dissabte va ser publicada la Llei 2/2011, de 4 de març, d’Economia Sostenible (en endavant, LES).\nLa noció de sostenibilitat va néixer a l’Informe elaborat el 1987 en el si de les Nacions Unides per una Comissió presidida per Go Hartlem BRUNDTLAND. Encara que és un concepte amb alguns punts foscos, el cert és que té un origen seriós i s’ha convertit en un dels mantras de la societat de començaments del segle XXI.\nEl Law Drafting o estudi científic de la tècnica legislativa es consolida al món acadèmic anglosaxó a la segona meitat del segle passat. Entre nosaltres, ha donat lloc a treballs rellevants, com els de la professora MONTORO CHINER sobre avaluació de la racionalitat i eficiència de les normes jurídiques.\nTots dos conceptes mereixien un millor programa legislatiu…\n2.- En efecte, la LES és un guisofi indigerible que comença amb un sorprenent capítol dedicat a la millora de la qualitat de la regulació. En ell, s’expressa una sèrie de principis que el mateix articulat s’encarregarà de violar per primer cop. Per exemple, els de “seguretat jurídica”, “simplicitat”, “coherència”, “estabilitat i predictibilitat”,”entorn de certesa”,”clara definició dels objectius de la regulació”,”marco normativo sencillo, claro y poco disperso” (paradoxal l’adverbi “poc”), bla, bla, bla… Hi ha autèntiques perles de redacció,com la de l’art. 5.2, que no val la pena ni transcriure.\n3.- El festival comença tot seguit. En primer lloc, una configuració completa dels Organismes Reguladors. Després, algunes regles sobre Mercats financers (Govern Corporatiu, supervisió financera, fons de pensions i assegurances). No podia faltar la sostenibilitat pressupostària de les Administracions, amb algunes referències específiques als ens locals (art. 36).\nLa reforma de la legislació de contractació pública és de les més caòtiques, amb dos articles (37 i 38), una referència a la Disposició Addicional vintena (sobre l’IVA), una altra a la transitòria setena, una altra a la disposició final cinquanta-cinquena i el roc a la faixa de la final trenta-dosena, que amenaça amb un Text Refòs en matèria de contractació pública.\nContinuem. Trobem alguna referència políticament correcta a la responsabilitat social de les empreses, un retoc al silenci positiu i a les llicències locals, diverses modificacions tributàries (fins i tot de la normativa del cadastre, tan tranquil que vivia), importantíssims canvis a la regulació de les telecomunicacions…\nL’activitat investigadora i la seva protecció a través de la propietat intel·lectual i industrial també queden afectades. Hi ha una especial consideració, per cert, de la investigació i transferència del coneixement nascudes al marc universitari.\nAprofitant que la sostenibilitat és assumida urbi et orbe, no podia faltar una mica de crèdit a l’exportació. Just després, quatre regles programàtiques sobre formació professional.\nEl medi ambient stricto sensu també te la seva madriguera. Deu articles per al model energètic, cinc per a reducció d’emissions i un bon grapat per a la mobilitat sostenible (amb una certa inspiració, per cert, en l’actual normativa catalana). Sobre aquest últim punt, es preveu una Llei futura. Una mica, també, per a rehabilitació i habitatge (en medi urbà, ja que aquí la sostenibilitat s’autolimita).\nLa LES remata la faena amb 20 disposicions addicionals, nou transitòries, una derogatòria i 60 (!) finals (més de la meitat de la Llei són disposicions finals). Aquí apareixen regles rellevants, que van des de la coneguda com “Llei Sinde” –que ja neix morta-, modificacions en un altre lloc de la còpia privada, importants canvis tributaris, algunes solucions que podien anar per reglament, normes sobre assegurances, Registre mercantil, sanitat vegetal i experiments amb animals vertebrats…\nAquesta entrada s'ha publicat dins de General i etiquetada amb economia sostenible. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


'No hem de tenir quimiofòbia' | Diari de Tarragona\n'No hem de tenir quimiofòbia'\nEntrevista a Imma Jiménez i Miguel Bernus (fotògrafa i estudiant de química)\n10/06/2015 09:57 | Actualizado a 22/05/2017 20:05\nEls joves Imma Jiménez i Miguel Bernus són membres de l´Agrupació Fotogràfica de Cambrils. foto: Pere Ferré\n-Com neix la combinació entre una fotògrafa i un estudiant de química?\nImma Jiménez:- El fotògraf Lorenzo Sanz va posar-nos en contacte. Va ser el nexe d’unió entre nosaltres dos.\nMiguel Bernus:- En Lorenzo, a banda de presentar-me l’Imma, em va endinsar en els laboratoris fotogràfics. El fet d’estar estudiant segon curs del Grau de Química és molt útil a l’hora de treballar els processos antics de fotografia analògica.\n-‘C4H6’ és el nom del vostre projecte. Què significa?\nI. J.: -El nom va sorgir quan ens van demanar un títol per a les obres que s’exposarien a Madrid. Em va semblar prematur, de manera que vam mirar un nom genèric que no fos en va. Per aquest motiu vam decidir utilitzar la nomenclatura del butadiè, arran dels alts nivells que es va detectar al mes d’abril d’aquest element.\n-La iniciativa en si va començar ara fa cinc anys...\nI. J.: -Exacte, vaig iniciar el projecte quan encara estudiava a Tarragona. L’objectiu inicial era documentar el perfil de la petroquímica de Tarragona quan construïen la A-27 i mostrar com era viure a Tarragona amb tota la indústria al voltant. Amb el temps, ha evolucionat a un objectiu més reivindicatiu, mostrar què hi ha darrere la química i recordar la importància de complir les normes de seguretat. Però durant una temporada vaig deixar el projecte estancat. I després vaig conèixer en Miguel i vam decidir continuar junts.\nM. B.: -Ara, la intenció de les fotografies és donar un punt de vista objectiu a la situació existent per tal que sigui l’espectador l’encarregat de jutjar basant-se en els seus propis criteris.\n-Us ha resultat contradictori fotografiar l’horitzó que ofereixen les químiques i petroquímiques per mostrar tot allò que representen?\nM. B.: -Tampoc no hem de veure les empreses químiques com a ‘monstres’. De fet, aporten molta riquesa a la zona, llocs de treball i financen projectes culturals i educatius del territori. No volem mostrar una imatge de les químiques com a negatives, perquè no és certa. Tampoc no volem fomentar la quimiofòbia, la por sistemàtica a les empreses químiques. El que no és tolerable és que aquestes puguin contaminar o perjudicar el medi ambient.\n-Per quin motiu heu escollit la fotografia analògica per realitzar aquest treball?\nI. J.: -Considero que la diferència entre analògic i digital és abismal. Al treballar amb la càmera de plaques, em vaig adonar que la qualitat era molt diferent. És cert que es tracta d’una càmera amb un format molt gran, però també molt interessant.\n- Ara exposeu a Madrid. Creieu que el missatge s’entén igual que a Tarragona?\nI. J.: - En un primer moment no n’estava segura. Però durant la inauguració de divendres passat vaig poder veure com les fotografies rebien una molt bona acollida i que la gent entenia el missatge que volíem transmetre.\n-Teniu pensat seguir documentant la situació en altres localitats envoltades per indústries?\nI. J.: -Tot i que hi hagi una mostra exposada a Madrid, ‘C4H6’ encara no està acabat. La idea és documentar altres localitats que visquin la mateixa situació. En el cas de Tarragona, encara ens queden coses per fotografiar en un futur.\nExercicis per tenir la ment ocupada amb el projecte 'Saludablement'\nReus: idees clares i projectes il·lusionants


fes-te soci Archives - bacc\nArxiu de la categoria: fes-te soci\nGaudeix de la vida sobre rodes amb el BACC\nDurant els propers dies procedirem a fer el cobrament de la quota anual 2016 als socis/es. Aquest any hi ha novetats i és que disposem d’un seguit d’assegurances que a més de la responsabilitat civil inclouen danys a la persona o la bicicleta, assistència (també en viatge), gestoria, despeses, robatori, etc.\nDisposes d’altres avantatges per ser associat/da com: bici friendly (descomptes i promocions en comerços), assessorament i suport (compra d’una bicicleta, consells de mecànica o planificar una ruta), etc. Recorda, a més, que pots gaudir d’avantatges fiscals perquè som una associació declarada d’utilitat pública.\nAquesta entrada s'ha publicat en avantatges, bacc, campanyes, comunicació, entitat, fes-te soci, Socis el 22 març 2016 per Albert Sanz.\nNoves quotes Plus pels socis. Actualitza les teves dades.\nDurant les properes setmanes procedirem a fer el cobrament de la quota anual corresponent a l’any 2015 (mantenim preus). Si darrerament hi ha hagut cap modificació en les teves dades (compte bancari, adreça, mail…), comunica’ns-ho si us plau via formulari o escrivint-nos a socis@bacc.cat.\nFes servir també el formulari si desitges efectuar qualsevol canvi en la modalitat de quota. Totes les quotes inclouen una assegurança de responsabilitat civil. Com a novetat oferim l’opció Plus que inclou a més una assegurança amb reclamació de danys i perjudicis, entre d’altres cobertures. Consulta les condicions de les assegurances.\nLes Quotes Reduïdes s’apliquen de forma automàtica per a menors de 25 anys o majors de 65 anys. Les Quotes Familiars inclouen els membres d’una mateixa unitat familiar.\nAquesta entrada s'ha publicat en avantatges, entitat, fes-te soci, Socis el 17 març 2015 per Albert Sanz.\n> Participa amb nosaltres\nFes-te voluntari@ o crea una secció local del BACC!\nAquesta entrada s'ha publicat en fes-te soci el 18 febrer 2008 per admin.\n> Avantatges socis\nDescomptes a comerços, assegurança de responsabilitat civil, suport jurídic…\n> Fes-te soci / sòcia!\nGaudeix de desenes d’avantatges i circula de forma segura en els teus desplaçaments en bici!


Holiday home Vakantiepark Het Timmerholt 5 Westerbork Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nWesterbork, Westerbork, Països Baixos - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Vakantiepark Het Timmerholt 5\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Westerbork, Holiday home Vakantiepark Het Timmerholt 5 és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Holiday home Vakantiepark Het Timmerholt 5 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió a cada habitació. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Holiday home Vakantiepark Het Timmerholt 5.


La Temporada de folklore valencià a Picanya es consolida amb la seua cinquena edició | Blogdanses\nLa Temporada de folklore valencià a Picanya es consolida amb la seua cinquena edició\n17 octubre 2016 11:01\nParle amb Carmen Mas, mestra de ball i vicepresidenta del grup de danses el Realenc de Picanya, quan està a punt d’arrancar la cinquena Temporada de Folklore Valencià que esta agrupació folklòrica de la comarca de l’Horta organitza cada any, entre la tardor i l’hivern, al centre cultural de Picanya.\nCarmen em conta que tot començà davant la necessitat de cobrir una mancança: La de reunir els principals grups folklòrics valencians per tal de que mostraren el seu treball. Des de l’inici es plantejà que l’espectador pagara una entrada, com una manera de posar en valor la feina dels grups, i poder-los compensar mínimament.\nUna temporada amb diverses vetlades al llarg de la tardor i l’hivern\nEs trià la temporada de la tardor i de l’hivern perque és l’època en que els grups, en principi, tenen menys compromisos amb festes i actuacions.\nD’octubre a gener es programen quatre vetlades, totes en dissabte. En cadascuna d’elles actúen dos grups. El Centre Cultural de Picanya és recollit, la qual cosa afavoreix que l’espectador es puga recrear en les representacions de cada grup, en un espai tranquil focalitzat al gaudiment del folklore.\nEnguany les vetlades començaran una miqueta abans, a les 20.00 hores, finalitzant aproximadament a les 22.00 hores. Entre mig de les actuacions de cada grup es fa un xicotet descans.\nGrups de referència del folklore valencià\nEs procura tenir en compte diverses comarques de la Comunitat Valenciana per tenir una mostra dels balls de cada indret i de les maneres de treballar dels grups de cada lloc. La qualitat oferida i és també un dels requisits exigits als grups participants.\nAl llarg dels cinc anys de vida de la Temporada de Folklore de Picanya, l’organització ha cridat a grups, i altres han demanat participar. Hi ha grups que repetixen cada any, degut, a més dels criteris esmentats, a la quantitat de seguidors que arrosseguen.\nAmb esta manera de fer, al seu moment es va voler oferir una alternativa als concursos organitzats des d’instàncies públiques. A la temporada de folklore és l’autoexigència de cada grup i també la d’un públic qualificat que assisteix a les representacions, la motivació principal per a que cada grup mostre els seus balls representatius de la millor manera.\nRecolzament de la iniciativa privada\nEnguany per primera vegada la Temporada de folklore valencià compta amb recolzament privat. L’atelier de la seda i Caixa Popular han volgut sumar-se a esta fita cultural.\nL’Ajuntament de Picanya continúa amb el seu suport estratègic a la que s’ha convertit en una de les convocatòries de principal referència per als aficionats al ball i la música tradicional valenciana.\nFont imatge de portada: article.wn.com


Falsificació de moneda :: Policia Local de Moià\nInici > Falsificació de moneda\nMonedes falses: l'estafa de l'euro tailandès\nEls bitllets de cent i les monedes de dos euros són els més senzills de falsificar\nEl mite que l'euro era difícil de falsificar ha caigut. La Policia alerta que s'han multiplicat el nombre de denúncies per monedes falses durant els últims mesos, especialment en les màquines expenedores de tabac.\nEn els temps difícils apareixen els moneders falsos o falsificadors de moneda. Encara que s'ha dit que l'euro era molt difícil de copiar, la realitat és una altra. Al setembre va ser capturat a Madrid un individu que s'amagava en el seu pantaló més de seixanta planxes per falsificar bitllets de 500 euros. Aquest bitllet anomenat Ben-Laden perquè tothom el busca «i molt pocs ho veuen» és un dels grans èxits dels delinqüents. Igualment s'han detectat bones falsificacions de bitllets de vint euros, molt més fàcils de passar que els de major preu. Un «Ben-Laden» fals pot ser detectat per les màquines de les que cada vegada més fan ús els caixers d'empreses i bancs. No obstant això, un vint pot passar desapercebut en un comerç o botiga d'activitat mitjana.\nA tot luxe\nEl falsificador detingut va ser capturat pel seu estrany comportament , atès que estava vivint a tot luxe en importants hotels de la ciutat sense pagar els seus comptes . Finalment va ser denunciat en un dels establiments de més categoria de la Gran Via , que va donar avís a la Policia Municipal . Els agents van trobar un individu que amb gran aplom els deia que no podia pagar la despesa que havia fet a l'hotel . Traslladat a comissaria , amb un deute de 1.500 euros , se'l va sotmetre a interrogatori i registre , descobrint al vora dels pantalons un paquet que contenia material per falsificar bitllets .\nEls mateixos agents apunten que potser es degui a la crisi , però ara hi ha més denúncies i es troba més quantitat de falsificadors de moneda. Els propietaris de molts bars han detectat que intenten enganyar- introduint en les màquines de tabac monedes tailandeses de 10 baths que passen perfectament per les de dos euros . La moneda asiàtica , que té un canvi molt més baix que l'europea , produeix grans beneficis als seus « importadors » . Tenen la mateixa forma i pes que la de dos euros , però mentre es cotitza a 40 pessetes , la nostra moneda té un valor de 332,78 . Els surt rendible portar bidons carregats de baths que aquí troben acomodament en donar el canvi a clients distrets o en treure tabac o beguda de les màquines .\nAlguns locals es neguen ja a acceptar monedes de dos euros a les seves màquines per por dels 10 baths que entren com a bons encara que només valen uns cèntims . En la història de falsificació de l'euro , els primers bitllets falsos a aparèixer van ser els de 50 , que estaven molt aconseguits i que els delinqüents venien per 25 autèntics , procurant un benefici del 50% .\nA Espanya hi ha unes 350.000 màquines expenedores de tabac , refrescos o escurabutxaques que van ser adaptades a la nova moneda europea, els que va suposar una despesa de 90.150.000 euros , és a dir , entre 360 i 601 per màquina , a més d'altres 360 euros si estan incorporades a sistema de pagament amb targeta . L'Associació Nacional Espanyola de Distribuïdors Automàtics , que facilita aquestes dades , es pregunta si les autoritats no han tingut el rigor suficient a l'hora de preveure el fiasco . Perquè pràcticament han calcat la moneda asiàtica , que és més antiga .\nPer la seva banda, Bangkok afirma que Europa coneixia , abans de dissenyar l'euro , l'existència de la peça de 10 baths . El seu departament del Tresor declara que aquesta similitud no és problema seu. Les màfies les porten en bidons declarant en duana que és ferralla . Els ciutadans han de desconfiar si reben les voltes amb moltes peces de « dos euros » . Cal comprovar el canvi davant del botiguer perquè no puguin negar que te l'han donat. Una moneda tailandesa no es diferencia entre diverses de curs legal . Si es té la constància que el que enganya té cartutxos de monedes és el moment de denunciar per si ha comès un delicte d'estafa o contraban .


Vols a Hollywood (Florida) - Ofertes de vols barats a Hollywood (Florida), EEUU amb VolsBarats.cat\nVols barats > Calendari d'ofertes > Vols barats a Norte América > Vols barats a EEUU > Vols barats a Hollywood (Florida)\nMostra vols a Hollywood (Florida) des de:\nVols Hollywood (Florida)\nTroba vols barats a Hollywood (Florida) fent servir el nostre motor de cerca. Reserva els teus vols a Hollywood (Florida) als millors preus a Vols Barats. Pots fer una cerca personalitzada per trobar els vols a Hollywood (Florida) que s'adaptin millor a les teves necessitats, o bé seleccionar una de les ofertes de vols a Hollywood (Florida) que hem seleccionat per a tu.\nOfertes de Vols Hollywood (Florida) (Anada i tornada) Vols d'anada\nVols Madrid - Hollywood (Florida) per 225 €\nVols Barcelona - Hollywood (Florida) per 226 €\nVols Bilbao - Hollywood (Florida) per 254 €\nVols Alicante - Hollywood (Florida) per 334 €\nVols Gran Canària - Hollywood (Florida) per 389 €\nVols a Miami, EEUU - aprox. 26 km de Hollywood (Florida)\nVols d'altres països a Hollywood (Florida):


El pederasta dels Maristes, al documental ‘Shootball’: "Tots els traumes es poden superar"\nUn càrrec de l’orde religiós responsable de l'escola admet "un acord" amb els pares de les víctimes d'un altre abusador\n3 min. Barcelona 12/06/2018 23:16\n651x366 A ‘Shootball’, Joaquim Benítez arriba a agenollar-se per demanar perdó a les seves víctimes A ‘Shootball’, Joaquim Benítez arriba a agenollar-se per demanar perdó a les seves víctimes\nEl documental 'Shootball', dirigit per Fèlix Colomer i que s'ha emès aquesta nit a TV3 repassa a fons l'escàndol de pederàstia del cas Maristes, centrant-se en la denúncia de Manuel Barbero, el pare d'una de les víctimes del principal abusador, Joaquim Benítez. En aquest documental l'exprofessor de gimnàstica dels Maristes de Sants s'explica de manera erràtica. Tan aviat es justifica en els abusos sexuals que afirma que va patir de petit, com afirma, parlant de les seves víctimes, que "tots els traumes es poden superar" i que "qui digui que no és que no ho ha intentat".\nBenítez, que va abusar de desenes de nens durant tres dècades, afirma diverses vegades que "tenia una addicció, un problema psicològic important" i un "comportament distorsionat", però alhora diu que "no gaudia" i que no creu que sigui ni que fos "un pederasta", encara que admet que actués com a tal. "Hi havia mesos que no feia res, la gent es pensarà ara que ho feia cada dia", arriba a dir, i afegeix, en veu baixa, que ara fa sis anys que no es masturba.\n'Shootball' és un documental d'autor, on Colomer parla sovint en primera persona i no amaga les seves opinions ni estratègies per enregistrar totes les parts que han tingut alguna mena de relació amb el cas. Afirma que algunes de les víctimes d'un altre abusador, Lucio Zudaire, de Badalona, li van explicar que no podien parlar perquè havien cobrat per no fer-ho. Un alt càrrec de l'orde religiós, Pere Ferré, hi arriba a admetre que havien arribat a "un acord" amb aquestes famílies, però no concreta quin. El documental posa el focus en les contradiccions en les afirmacions dels Maristes i els seus intents per tapar els escàndols.\nColomer entrevista Benítez, Barbero, el seu fill i diverses víctimes més, a banda de càrrecs dels Maristes, un fiscal i un caporal dels Mossos. "Jo vaig perdre la virginitat en una violació", hi afirma Toni Barbero, que explica algunes de les seqüeles que pateix pels abusos que Benítez li va fer. Visiblement afectat, explica que no entén que s'hagi de fer cap judici i ell hagi de declarar-hi si l'exprofessor admet els fets, i afegeix que, si fos per ell, caldria fer "com als Estats Units" i l'haurien d'enviar a la "cadira elèctrica".\nFins i tot hi ha una escena d'una breu conversa telefònica entre Manuel Barbero i Joaquim Benítez, on el primer admet que va estar a punt d'atacar-lo amb una pala. Benítez demana disculpes "per tot" i li diu que des que va marxar de Barcelona cada dia ha desitjat tornar-hi i demanar perdó "de genolls" a cada una de les seves víctimes. De fet, en una altra escena, l’exprofessor ho acaba fent, agenollat davant les càmeres dels periodistes, demana disculpes als nois de qui va abusar.\nEls Maristes i la Fundació Pere Tarrés s'espolsen la responsabilitat per un monitor pedòfil


ELPERIODIC.COM - 08/10/2019 | Fotograf: Damián Llorens\nEl programa UJI Hàbitat Saludable ha aprofitat la jornada commemorativa de la creació de la Xarxa Espanyola d'Universitats Saludables (REUS) per a recordar la importància dels estils de vida en el benestar de les persones. En concret, els eixos temàtics se centren en hàbits tan fonamentals com l'alimentació i l'activitat física.\nPer a això, al llarg del dia, s’ha distribuït fruita de temporada al campus universitari; així com algunes pautes senzilles que permeten preparar i conservar menjars fàcils i saludables. Al mateix temps, s’han realitzat accions de sensibilització per a conscienciar sobre la importància de mantindre estils de vida saludable, animant a participar en accions continuades de l'UJI com ara les programades pel Servei d’esports o la consulta de nutrició. Dins d'aquesta campanya, també s'emmarquen accions que tindran lloc durant el mes d'octubre com un curs per a gestionar l'estrés i un taller de cura postural que començarà aquesta mateixa setmana. A més, dijous que ve 17 d'octubre entre les 11 i les 13 hores, es realitzarà un taller de reparació de bicicletes, amb la finalitat de promoure l'ús d'un transport saludable i sostenible entre la comunitat universitària.\nDurant aquest 8 d'octubre, l'UJI també s’ha sumat al #reto5mil que pretén visibilitzar la importància de la cooperació i la solidaritat en la cura de la salut. En concret, aquest repte en el qual participen les universitats de la REUS, pretén implicar la comunitat universitària en la donació de sang perquè, més enllà de ser una cosa puntual, es convertisca en un hàbit. Per a això, a l'edifici de Rectorat, s'ha instal·lat un punt de donació de sang accessible per a tots els membres de la comunitat universitària.\nA partir d'aquestes accions, l'UJI continua sumant esforços per a potenciar la Universitat com un entorn promotor de salut en pro del benestar de la comunitat universitària i de la societat en el seu conjunt.


Mor un ciclista en un accident a la carretera de la Rabassa\nDiumenge 19, Maig de 2013 06:28 Versió impresa\nCodi: Please wait...\tBondia.ad és propietat de La Veu del Poble S.A., Na Maria Pla i Ciutat de Consuegra, AD500 Andorra la Vella, Principat d'Andorra. Contacte a 00376808888 o per email a bondia@bondia.ad\tMor un ciclista en un accident a la carretera de la Rabassa\nNacional\t- Successos\tEscrit per Redacció / Agències\tDimarts 07, Agost de 2012 21:27\tTwitterSocButtons v1.5\nUn ciclista de 35 anys va perdre la vida ahir a la carretera de la Rabassa, segons va informar el cap de guàrdia de l’hospital. Els fets van passar cap a les 19.30, quan aparentment s’hauria accidentat tot sol al quilòmetre 7,5.\nSegons la policia, el ciclista circulava en sentit baixada i en un revolt va perdre el control i va caure per causes que s’estan investigant. Fins al lloc dels fets es van desplaçar els bombers i un equip del SUM, que va intentar reanimar-lo sense èxit. L’home, resident argentí, va morir pels politraumatismes que patia, un de cranial. L’accidentat anava indocumentat i sols portava un mòbil, amb targeta andorrana.També ahir un motorista de 38 anys, de nacionalitat argentina i no resident al país, va resultar greument ferit en un accident que va tenir lloc a Canillo. D’aquesta manera, tal com va informar ahir la policia, els fets van tenir lloc pels volts d’un quart de cinc de la matinada al punt quilomètric 14,600 de la CG-2 a Canillo. Per causes que encara es desconeixen l’home, que conduïa una moto Honda CBR 600 amb matrícula andorrana, va perdre el control del vehicle i va caure, sense que en l’accident es veiés implicat cap altre vehicle. Arran d’aquest fet, l’accidentat va patir el trencament de quatre costelles, que li van perforar un pulmó i li van provocar un hemopneumotòrax (combinació d’aire i sang dins la cavitat toràcica com a conseqüència del traumatisme), així que va ser ingressat a l’UCI de l’Hospital Nostra Senyora de Meritxell, on era previst que estigués entre 24 i 48 hores. D’altra banda, un altre motorista va patir ferides de gravetat en un altre sinistre. Els fets van tenir lloc cap a les deu del matí a l’avinguda Santa Coloma. L’home, resident de 54 anys, va resultar ferit en tenir un accident amb la motocicleta sense que tampoc estigués implicat cap altre vehicle. Va ser ingressat a l’hospital amb sis costelles trencades i policontusions.\nCISA - APARTAMENT AL TARTER (CANILLO)Habitatges - Apartament de recent construcció ubicat al Tarter just davant de les pistes d'esquí amb connexió ...MOLT MACOHabitatges - Apartament a l'entrada de la Massana de 2 dormitoris dins d'un edifici del 2006. Acabats rústics, v...CISA - APARTAMENT A LA MASSANAHabitatges - Apartament en perfecte estat d'un dormitori a la Massana. Edifici del 2006. Sostres alts. Vistes imm...Publica el teu anunciMés\tEnquesta de la setmana


Conjuració de Catilina - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLuci Sergi Catilina\nLa conjuració de Catilina fou un pla organitzat per Luci Sergi Catilina per assolir el poder de l'estat amb el suport de les classes baixes, esclaus i descontents. Va esclatar el 63 aC i fou avortada a Roma pel cònsol Ciceró que per una informadora estava al corrent dels moviments dels implicats. Catilina va poder fugir de Roma i agafar el comandament de l'exèrcit rebel a Etrúria, on tenia el màxim suport, però el gener del 62 aC fou derrotat prop de Pistoia en una batalla en la qual Catilina va morir. Els seus partidaris van morir quasi tots perquè van preferir morir a rendir-se. El cònsol Gai Antoni Hibrida, que probablement havia estat part de la conspiració, va al·legar malaltia per no combatre en aquesta batalla final.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Conjuració_de_Catilina&oldid=29219138»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 gen 2022 a les 13:04.


Revisió del 08:09, 10 gen 2014 (mostra codi font)\nRevisió de 08:11, 10 gen 2014 (mostra codi font)\nRevisió de 08:11, 10 gen 2014\nHola amics i amigues i benvinguts a Domland, la terra de la literatura!\nSom els seus escriptors, un grup d' estudiants de 4t d'ESO B de l' escola molinenca Molins Manyanet.\nTenim moltes ganes de treballar en aquest projecte tan original i innovador! Aquest any ens ha tocat llegir "El diari de la Neus", de l'escriptora Glòria Llobet. A partir d'aquest confeccionarem un seguit d'activitats proposades en relació al llibre.\nObtingut de «https://viquilletra.cat/index.php?title=Usuari:Els_escriptors_de_Domland&oldid=13629»\nDarrera modificació de la pàgina: 10 gen 2014 a les 08:11.


Els difícils cinquanta — Josep Vallverdú\nEls difícils cinquanta\nBibliografia sobre l’autor (H)\nCom a indret de la memòria, els anys cinquanta resulten una època com a mínim peculiar. Els cinquanta foren una època històricament sinistra, que va ser testimoni del reconeixement del règim de Franco per part de les potències occidentals i va suposar, per tant, l’ensulsiada de qualsevol esperança d’una fi pròxima de la dictadura. Però van ser també els anys de la infantesa de l’actual classe dirigent del país, la qual cosa els ha fet objecte de tota mena d’evocacions sentimentals, tot sotmetent-los al més irresponsable –o al més culpable- dels processos de maquillatge. Per això, ens hauria de desvelar especialment l’interès un llibre de memòries com aquest, obra d’algú amb la categoria per oferir una visió prou vàlida de l’època i que, a més, per edat, no té els cinquanta com a escenari de cap infantesa més o menys idíl.lica, sinó d’una joventut àrdua, com gairebé totes, i com gairebé totes plena d’esperances i de voluntat per tirar endavant.\nEl títol del llibre, Garbinada i ponent, fa referència als anys de Josep Vallverdú a Sant Feliu de Guíxols i a les terres de Lleida. Anys d’aprenentatge, de primeres feines, de prometatge i matrimoni, de provatures literàries en el camp de la creació i la traducció… Anys, en resum, de precarietat, o de precarietats, en tots els àmbits de la vida.\nQue ningú no esperi trobar en les pàgines de Vallverdú la crònica sentimental d’un temps passat, cap recreació mítica de la joventut, cap relat d’herois resistents de la cultura nostrada en lluita tenaç contra les forces del Mal, cap pintura cínica, ressentida o desdibuixada d’un país de cartró pedra. El de Vallverdú és un llibre que ens parla d’homes i dones que treballen. lluiten, s’esforcen, s’obren camí, encenen algun llum en la foscor i alimenten com poden unes inquietuds culturals en un entorn d’ignorància i obscurantisme oficialitzats.\nEns parla de joves que, com avui, han d’acceptar tota mena de feines insegures i estrambòtiques per fer la primera pela; ens parla de parelles que, com avui, han de fer tota mena de càlculs abans de casar-se; ens parla de pares que, com arreu, com sempre, han de fer el cor fort davant la malaltia del fill i lluitar per tirar-lo endavant.\nAl llarg de les pàgines de les seves memòries dels cinquanta, Josep Vallverdú és capaç d’empunyar amb la mateixa segura traça el pinzell i l’escalpel, pintar una època amb colors matisats de paisatgista holandès o dissecar-la sota la llum crua d’un fluorescent de quiròfan.\nSota el pinzell, cobren vida les llums i les ombres de l’epoca: descripcions d’un Sant Feliu de Guíxols que tot just comença a conèixer el turisme; relats de viatges gairebé èpics en trens trontolladissos i a la baca de cotxes de línia més trontolladissos encara; records d’un sistema telefònic que els més joves només hem conegut pels monòlegs de Gila; històries sobre el món universitari d’aleshores (que no diferia massa del d’ara); retrats de personatges com Narcís Masferrer, Gaziel, Rubió i Balaguer o un deliciosament dibuixat Miquel Arimany.\nPerò tot plegat no arribaria mai a tenir l’interès que té si Vallverdú no s’aturés a demostrar-nos, amb l’escalpel apartant amb destresa les capes epidèrmiques d’aquell temps passat, que les diferències entre els anys cinquanta i els noranta potser no són tan profundes com crèiem –o com ens il.lusionem a creure- , i que sovint la diferència és tan nímia que no resisteix ni la més simple anàlisi i pot ser bandejada amb una frase contundent.\nAixí, per exemple, en parlar de la famosa vaga dels tramvies, Vallverdú no s’està de comentar que greuges comparatius equivalents al que la va causar no tenen avui respostes tan contundents (ni de cap mena). O a l’hora de parlar de les relacions entre l’església catalana i la dictadura, no s’està de bandejar d’un cop de mà displicent i enèrgic un dels mites més arrelats del país, tot assenyalant que els capellans catalans no addictes al nacionalespanyolisme eren més l’excepció que no la norma. Altres comentaris que s’endevinen més àcids, queden a mig camí, com una picada d’ull al lector, quan per posar un exemple, es recorda que els premis literaris havien d’admetre les obres “en castellano y vernáculo”, queda a l’aire però present per al lector el fet que, en els nostres catalaníssims noranta, cada cop hi ha més premis que les admeten “en castellano y lenguas autónomas”.\nEl joc constant entre el pinzell i escalpel, entre la descripció i l’anàlisi, entre la tendresa i l’aspror, fa de Garbinada i ponent una lectura àgil i amena, alhora que enormement interessant i absolutament remarcable per reviure .o per explorar- aquells anys difícils.\nRemove stretch marks from the skin with effective wraps


Línia de recerca: Formació inicial i permanent del professorat\nAnàlisi de les capacitats i competències imprescindibles i necessàries per l'exercici profesional. Detecció de les mancances i vuits amb que arriben a la formació universitària i procediments i estratègies per millorar el seus continguts i procediments matemàtics. Anàlisi i detecció de la pràctica diaria a les aules i procediments de recerca-acció que incideixin en la transformació de les pràctiques. Creació i estructuració de grups de treball en innovació didàctica.\n5803.01 Carrera i estatus dels ensenyants


música tradicional murciana | rastres, vestigis, derelictes\nTag Archives: música tradicional murciana\nQuatre coples de Nadal\n22 dijous des. 2011\naguilandos, Andreo, antimurcianisme, auroros, cuadrillas, Diglòssia, Javier, música tradicional murciana, Patiñero, Tío Juan Rita, trovo\nEl millor company de la feina i amb els anys bon amic de la meva xicota és murcià, de la sonora pedania de Los Dolores de la ciutat de Cartagena. Fa anys que el tracto, però té un accent neutre que mai permetria endevinar el seu origen. Temps enrere, sense gaire embuts, vaig interrogar-lo sobre aquest fet. Em va respondre, no sense reticència, que quan va instal·lar-se a Madrid va treballar per inhibir-lo.\nUnes setmanes ençà es va veure sotmès a una situació familiar de ferotge indefensió. Passat si més no de moment el tràngol, anàrem a veure’l per fer-li companyia. Mentre ens explicava encara commogut les seves vicissituds, com si s’hagués obert una resclosa, vaig observar que la vella tensió es desfeia i n’emergia un dicció llevantina inconfusible; un festival de pèrdua de les esses del plural, caigudes de la d intervocàlica i palatalitzacions variades . Disconforme amb la fallida temptativa anterior, vaig tornar a ballar-la i aquesta vegada, gràcies potser a l’atmosfera d’intimitat, em va fer un complet relat de la seva arribada a un col·legi major madrileny on la seva acusadíssima pronúncia va servir de riota als quatre ignorants de torn, fins que per tal d’estalviar-se les bromes va aprendre a modular-la segons la norma central castellana.\nL’episodi és només una mostra entre tantes d’un tret especialment odiós amb què m’ha sobtat Madrid: un sentiment molt estès de menyspreu pels murcians. I de retruc, una manifestació més d’un centralisme lingüístic que no en té prou amb la mania persecutòria envers les altres llengües ibèriques, sinó que també projecta els seus fantasmes supremacistes cap a les varietats perifèriques (i abassegadorament majoritàries!) de la pròpia.\nSens dubte, la cosa discorre per uns canals diversos a l’anticatalanisme local de certs energúmens i pitjors periodistes, però sovint no és menys virulent i fins i tot té un caràcter més primari. En el fons, als catalans se’ls reconeix un paper d’antagonisme nacional, cultural, polític o lingüístic que converteix la qüestió en una rivalitat entre iguals i se’n maldiu per significar encara i malgrat tot una perillosa oposició al model d’Espanya “Grande i Una”. Els murcians, en canvi, representen en certs imaginaris capitalins la noció dels paisans rústecs, ignorants, poc de fiar i que parlen amb un castellà contrafet i bastard.\nSense anar a buscar més lluny, fa uns dies vaig anunciar amb tota la intenció a uns companys de feina que ja havia fet la carta als reis: havia demanat anar a passar un cap de setmana a la contornada de Caravaca de la Cruz. Les reaccions no es feren esperar, atès que per molts dels meus conciutadans l’única excusa que justifica una visita a aquest racó de món és la de remullar-se a les platges de La Manga, on no s’ha de vigilar massa a la quitxalla perquè les aigües són poc fondes. Em van demanar si parlava seriosament i què m’hi atreia. Com de provocar mai me n’atipo, vaig respondre que m’agradava molt l’accent murcià i la gent del país. Conclogueren que no podia ser veritat i que ho deia per enredar.\nEl cas és que com els prejudicis de la bretolalla em causen molta al·lèrgia, m’he convertit en un militant festiu del murcianisme. Però és cert que la cosa no passaria d’una positura frívola si darrera no hi hagués un motiu de més fondària. Que no és altre que la meva condició de devot de la música tradicional murciana.\nCrec haver dit que a la meva vida he viscut amors musicals de principis difícils (el flamenc o el blues rural no em van copsar fins que vaig ser prou grandet per entendre’ls), altres que s’han fet a força d’insistència (la d’amics meus pels soul o el surf, per exemple) i un últim grapat que foren enlluernaments fulminants. La música d’arrel de l’horta de Múrcia i la conca minera de Cartagena pertany a la darrera classe. La primera vegada que vaig assistir a una vetllada de trovo en vaig sortir levitant i fent rimes per malaguenyes. Des d’aleshores, l’idil·li no s’ha interromput.\nTornaré a parlar del trovo amb més profusió quan enllesteixi un petit lapidari (per la part fòssil de l’assumpte) que fa temps que preparo sobre una de les meves dèries supremes: la poesia improvisada o el repentisme. Un fenomen que de bell antuvi estigué estès per tota la Península i que avui només conserva una vigoria notable al País Basc, a les Alpujarras i precisament a Múrcia, Canàries i Mallorca a banda, tot i que mostri també esperançadors signes de revifament a Catalunya, al País Valencià i una mica a Galícia.\nDe trovos n’hi ha amb diverses mètriques i ritmes. Però a mi m’agraden per la seva simplicitat i preciós acompanyament els que es canten en els aguilandos nadalencs. En general, el cicle d’hivern és el moment més destacat de la música popular d’aquestes latituds, que comença amb les despiertás de la festa de la Puríssima i acaba per San Blas a les primeries de febrer. El Nadal és un moment culminant, amb les celebracions de les germanors d’auroros i de les cuadrillas i rondallas d’aguilanderos que surten a recaptar donacions pels pobles. Els trovos que s’improvisen per l’aguilando, quartetes de rima consonant, tenen aquest propòsit si no porten un missatge religiós més convencional. Els troveros van dedicant coples al veïnat, amb sornegueria però de bona jeia, o es “piquen” entre si. Els músics repeteixen ritualment els dos últims versos, un temps que serveix per preparar la següent improvisació.\nAquests exemples que deixo en donen una idea ben precisa i tenen l’interès afegit de ser enregistraments d’una llegenda gairebé centenària del trovo: el Tío Juan Rita, amb el seu brillant successor i net putatiu, Javier Andreo. La primera gravació és una sortida pels carrers del seu propi poble, Aledo. La segona, un homenatge a un altre mestre del gènere, Manolo Cáceres “El patiñero”.\nI després de sentir-les, podeu demanar tot allò que us urgeixi saber d’aquesta bellíssima expressió. Sempre en el benentès que no us hagin entrat ganes irreprimibles de cantar quatre coples.


Sessió de clausura del Postgrau en Seguretat i Qualitat Assistencial i Legal | Campus Docent Sant Joan de Déu\nPublicado el 23 de desembre de 2016\nEl dia 21 de desembre es va celebrar la sessió de clausura de la primera promoció del postgrau en Seguretat i Qualitat Assistencial i Legal amb la participació de la Sra. Neus Rams i Pla i el Dr. Amar Shah.\nL’acte de clausura del Postgrau en Seguretat i Qualitat Assistencial i Legal començà amb la benvinguda a la sessió per part de la Sra. Neus Rams i Pla, directora general d’Ordenació i Regulació Sanitàries del Departament de Salut – Generalitat de Catalunya.\nLa conferència inaugural va ser impartida pel Dr. Amar Shah, director mèdic associat (Millora de la qualitat) i consultor psiquiàtric forense del East London NHS Foundation Trust. El Dr. Amar Shah va debatre sobre els conceptes de control de qualitat, assegurament de la qualitat i millora d’aquesta, i el que això signifiquen avui dia.\nEn acabar l’acte, els estudiants de la primera promoció del postgrau van presentar els seus treball de Fi de Postgrau.


El ciclista d'Almussafes, Eric Valiente, completa amb nota una nova aventura internacional - Ajuntament d'Almussafes\nDel 16 al 26 de novembre, ha disputat el “Tour de Singkarak” categoria UCI 2.2 en l’Illa de Sumatra (Indonèsia)\nL’esportista local, en les files de l’equip professional Vib Sports Pro cycling team, amb llicència de Bahréin i residència a Kuwait, s’ha adjudicat la 12 posició de la general\nEl ciclista professional natural d’Almussafes, Eric Valiente, acaba d’aterrar a València després de firmar un nou repte internacional amb excel•lents resultats i en les files de l’equip Viv Bikes de Bahréin. A la sèptima posició aconseguida en el “8th Tour of Poyang Lake” de Xina, el passat mes de setembre, i la seua posterior consagració en el “Tour d’Iran” i en el “Tour de Central Célebes”, ambdós circuits continentals de la UCI 2.1, el jove esportista ha finalitzat el “Tour de Singkarak” en una meritòria dotzena posició de la classificació general.\nEl 2017 marcarà la trajectòria de l’esportista d’Almussafes, Eric Valiente, com l’any del seu bot a nivell internacional. Després d’assentar-se en la sèptima posició de la “8th Tour of Poyang Lake” de Xina i de sumar-se a les files del seu nou club en la categoria Continental, el Viv Bikes de Bahréin, va fer el seu debut professional en el Tour d’Iran, un circuit que li va servir d’adaptació als ritmes i als seus nous companys d’equip. “Encara que no vaig aconseguir resultats destacables a nivell personal, este nou repte em va servir per a enriquir-me d’experiències i sobretot d’entrenament per a afrontar el meu següent objectiu esportiu”, destaca Valiente.\nAmb la mateixa finalitat, es va enfrontar a les tres etapes del “Tour de Central Célebes”, celebrat del 6 al 8 de novembre en l’illa de Célebes. “En esta prova, que vaig concloure en una vinté-cinquena posició de la general final, vaig aconseguir adaptar-me al clima tropical d’Indonèsia”, postil•la.\nEstes dos competicions prèvies van preparar l’esportista per a disputar el “Tour de Singkarak”, que ha suposat la seua estrena en la categoria UCI 2.2. L’illa indonèsia de Sumatra ha sigut l’escenari d’esta dura prova, que consta d’un total de nou etapes en què els ciclistes han de totalitzar 1.196,2 km. d’alta muntanya, circulant per carreteres amb forts desnivells i enfrontant-se, així mateix, a les dificultats del clima tropical i a llargs trasllats amb autobús pre i post etapa, amb la consegüent reducció de les hores de descans necessàries per a reposar forces.\nUn total de 19 equips amb 109 corredors de 26 nacionalitats diferents, entre ells el ciclista d’Almussafes, van afrontar este repte esportiu internacional, que s’ha desenrotllat del 18 al 26 de novembre. “Tan sols 69 han aconseguit completar el recorregut, per la qual cosa em sent molt orgullós de firmar eixe dotze lloc de la classificació general, un èxit que compartix amb els meus companys d’equip: dos corredors del Marroc, un de Bahréin, un altre de Líbia i l’últim d’Iraq”. Un total de 30 h. 31min i 51 seg. va ser el temps que li va servir per a concloure tan ben posicionat en la general, en una competició en què també s’ha assegurat la quinta posició en l’etapa reina, que finalitzava en un port de primera categoria de 30 quilòmetres.\n“En una prova de resistència com esta, has d’afrontar etapa rere etapa, limitar esforços innecessaris en carrera, tractar de descansar el màxim possible en l’hotel i, per descomptat cuidar l’alimentació, per a no minvar el rendiment final en carrera”, explica Valiente.\nAmb este tour, Eric clausura la temporada esportiva amb nota i amb la satisfacció d’assegurar la seua renovació amb el mateix equip per a l’any que ve. Arriba el moment de descansar i de preparar el nou calendari de circuits, que es preveu s’inaugure a finals de febrer en Filipines. “Més enllà dels resultats, destaque principalment la cuidada organització i l’enriquiment personal i esportiu que he aconseguit atresorar. He viscut una experiència increïble a Àsia, atés que allí la població ens acull com a herois i, com a nota anecdòtica, et poses en la pell dels famosos amb la firma d’autògrafs i inclús la presa de fotografies per al record”, conclou.\nEl ciclista d’Almussafes, Eric...


Aznar assegura que «mai he tingut una foto millor que la de les Açores» - Diari de Girona\nAznar assegura que «mai he tingut una foto millor que la de les Açores»\nL'expresident del Govern aclareix que la seva relació amb Rajoy mai ha estat «especialment intensa»\nL'expresident del Govern José María Aznar va assegurar que, per l'interès d'Espanya, aniria «a les Açores i a la Patagònia» i es va mostrar orgullós d'haver participat en la cimera que va tenir lloc a l'arxipèlag portuguès: «Mai he tingut una foto millor que la de les Açores». Aznar es va mostrar orgullós d'haver participat en aquesta cimera prèvia a la guerra de l'Iraq al programa Mi casa es la tuya, presentat per Bertín Osborne. En fragments d'aquest programa Aznar va comentar altres qüestions com la seva relació amb l'actual cap de l'Executiu, Mariano Rajoy, que va explicar que és «normal» i que mai ha estat «especialment intensa» com per sortir junts a sopar.\nPel que fa a la cimera de les Açores, va explicar que en aquesta foto va participar al costat del llavors president dels EUA, George W. Bush; el que va ser primer ministre britànic, Tony Blair; i qui era en aquell moment cap del govern portuguès, José Manuel Durao Barroso. Va afegir que ell hi aniria «cent vegades, cent mil vegades, si l'interès nacional d'Espanya està en joc» i va explicar que en aquella foto apareixia al costat dels seus aliats: «amb el meu veí Portugal, amb l'aliat més fort, els EUA, i amb un gran país com el Regne Unit». Considera que aquesta imatge era l'expressió fonamental de la política atlàntica.


Concedida una subvenció exclosa de concurrència pública per a l'arranjament de la Rambla - Ajuntament d'Avinyonet de Puigventós\nEstàs aquí:Home L'Ajuntament Notícies Concedida una subvenció exclosa de concurrència pública per a l'arranjament de la Rambla\nConcedida una subvenció exclosa de concurrència pública per a l'arranjament de la Rambla\nPublicat el Dilluns, 08 Juliol 2019 00:00\nLa Diputació de Girona ha concedit a l'Ajuntament d'Avinyonet de Puigventós una subvenció de 50.000 euros per a l'arranjament de la Rambla Santa Eugènia de la urbanització Mas Pau.\nEl passat mes d'abril varen començar les obres de millora de la Rambla Santa Eugènia a la urbanització Mas Pau. El condicionament del paviment i de la zona enjardinada, així com dels accessos per eliminar les barreres arquitectòniques (tan importants i necessaris), ja són una realitat per als nostres veïns i veïnes. Amb l'actuació també es va remodelar el parc infantil de la Rambla tot col·locant un paviment de cautxú, tot proporcionant seguretat, netedat, així com un disseny atractiu.\nAquesta inversió ha suposat un cost total de 61.482,36 euros. L'Ajuntament va sol·licitar una subvenció exclosa de concurrència pública a l'Àrea de Presidència de la Diputació de Girona i aquesta ha estat concedida, amb data 25 de març de 2019, per un import de 50.000 euros.\nSeguim treballant per a la millora dels equipaments i espais municipals.


el didal koniec: 2009\nPoemari "Cucs que piquen" de mceo\nEl projecte per il·lustrar el poemari "Cucs que piquen" de la meva amiga mceo va començar ja fa molte de temps -massa temps!-. Una d'aquelles coses que, per un motiu o un altre, sempre s'anava posposant tot i no deixar de produir-me fiblades al clatell en tot moment. Per fi, sembla que el projecte té una direcció més definida, així que amb tota seguretat puc afirmar que en breu estarà enllestit, si no del tot, sí en un format maqueta que ens permeti presentar-lo a alguna editorial. La imatge que acompanya correspon al poema "Boira" que us transcric a continuació:\nSense quasi saber-ho he estat caçada:\nhe caigut a les arpes de la boira.\nSent com va estripant-me carn endins\nperò no puc enfrontar-me a la grisor\nfreda, espessa i a consciència afilada.\nMai es cansa de furgar en la ferida.\nS'enjogassa maquillant-se amb la tinta\nque em raja distreta a prop del ventre.\nS'imagina bonica i jove -eterna-,\namb tanta vida -encara- per davant.\ncopyright del text: mceo\nPublicat per didalkoniec a 16:05 3 comentaris:\nPublicat per didalkoniec a 19:48 Cap comentari:\nCol·laboració Projecte Artafacta: paraula Ocultura\nDoncs, això. La darrera pel projecte Artafacta. http://www.artafacta.org\nPublicat per didalkoniec a 12:02 Cap comentari:\nCol·laboració mèdica: càncer i herència familiar\nPublicat per didalkoniec a 11:16 Cap comentari:\nCol·laboració Projecte Artafacta: paraula Ñorar\nCol·laboració per a un fanzine digital amb una proposta molt interessant. Us animo a entrar a la web d'Artafacta i a participar-hi.\nPublicat per didalkoniec a 12:52 2 comentaris:\nCampanya "No em pixis"\nPublicat per didalkoniec a 16:58 Cap comentari:\nIV Festival Como Pedro Por Mi Casa\nAquesta setmana arrenca el IV Festival Como Pedro Por Mi Casa, que es fa cada any a La Llibreria La Central del Raval. Allà va ser on fa dos anys se'm va despertar l'interès per les edicions artesanals i experimentals. Una bona ocasió per descobrir petites joies de l'auto-edició.\nHi presento dues obres: "Rrr-Clac-Do" i "Blue Bird".\n"Blue Bird" (2009)\nPublicat per didalkoniec a 12:57 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Como pedro por mi casa, llibre artista, personal\nPublicat per didalkoniec a 12:39 Cap comentari:\nAquesta és la darrera il·lustració que he fet per a La Vanguardia, en aquest cas, sobre la descàrrega de pel·lícules a través de programes de p2p. Penjo també la maquetació final de la imatge al diari, que m'ha agradat molt.\nPublicat per didalkoniec a 10:33 1 comentari:


Omphalotus Info. About. What's This?\nOmphalotus és un gènere de fongs basidiomicets descrits pel micòleg suís Victor Fayod lany 1889. Els seus membres tenen el capell i el peu arrodonit. Són fongs sapròfits i creixen en grups la base dels arbres. Lespècie més coneguda és. Espècies del gènere Omphalotus, que són verinoses shan confós amb els rossinyols Cantharellus. Algunes espècies d Omphalotus són bioluminiscents. Tots ells es creu que són verinosos i causen símptomes gastrointestinals.\nVictor Fayod originàriament, lany 1989, erigí aquest gènere amb Pleurotus olearius i P. eryngii com les seves espècies principals, ubicant-lolos en la tribu "aliança" amb els gèneres Pleurotus i Pleurotellus.\nPer anàlisi genètica, Rolf Singer els posà junt amb els relacionats Lampteromyces dins lordre Boletales per la presència del pigment àcid variegàtic. Més específicament el gènere va ser ubicat dins la família Paxillaceae. Tanmateix sha comprovat que el gènere Omphalotus degrada la lignina mentre el gènere Paxillus degrada la cel lulosa.\nEl nom del gènere Omphalotus deriva del grec medieval ὀμϕαλοειδής, que significa "melic".\nMoltsmembres daquest gènere se sap que són tòxics i consumir-los porta a símptomes gastrointestinals de nàusea. vòmits i de vegades diarrea. Lingredient tòxic és un compost sesquiterpè conegut com a il ludina S.\nEl gènere té una distribució cosmopolita en boscos darreu del món. Les seves espècies causen una podridura blanca i tova en la fusta morta donat que en degraden la lignina.


Avís Legal - Atlantis Mara\nMitjançant el present avís legal, Atlantis Mara Travel Service, S.L., d’ara endavant ATLANTIS MARA, posa a disposició dels seus usuaris la informació general que els prestadors de serveis de la societat de la informació estem obligats a posar a la seva disposició, per imperatiu de l’art. 10 de la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic.\nL’objecte del lloc web és posar a disposició de l’usuari informació clara sobre els serveis prestats per ATLANTIS MARA.\nL’usuari es compromet a fer us dels serveis i utilitats que ofereix ATLANTIS MARA, de conformitat amb el seu codi ètic, les lleis, la bona fe, l’ordre públic, els usos de tràfic i aquest Avís Legal. L’usuari respondrà front a ATLANTIS MARA o front a tercers, de qualsevol incompliment que es produís com a conseqüència de l’anterior.\nL’establiment d’un enllaç o link a una altra pàgina o lloc a internet, en el seu cas, no implica en cap cas l’existència de relacions entre ATLANTIS MARA i el titular o propietari del lloc web al que s’enllaci, ni tampoc l’acceptació i aprovació per part de ATLANTIS MARA dels seus continguts o serveis. Qui es proposi establir un enllaç o link a aquest lloc web, deurà sol·licitar prèviament consentiment a ATLANTIS MARA, reservant-se aquest últim el dret a reclamar possibles danys que es poguessin provocar per l’establiment d’aquest enllaç o link sense la necessària autorització.\n1.\tFer un ús no autoritzat o fraudulent de la we i/o dels continguts de ATLANTIS MARA\n3.\tIntentar accedir, utilitzar i/o manipular les dades del propietari del domini www.atlantismara.com, o webs satèl·lits o propietat seva o dels usuaris del mateix.\n5.\tRealitzar còpia i/o publicació de la pàgina web, sense autorització expressa de ATLANTIS MARA, per escrit en aquest o qualsevol dels seus llocs web.\nATLANTIS MARA en virtut del disposat als articles 8 y 32.1 paràgraf segon de la llei de propietat intel·lectual, informa que queda expressament prohibides la reproducció i la comunicació pública, inclosa la seva modalitat de posada a disposició, de la totalitat o part dels continguts d’aquesta pàgina web, amb finalitats comercials a qualsevol soport i per qualsevol medi tècnic, sense l’autorització de ATLANTIS MARA. L’usuari es compromet a respectar els drets de Propietat Intel·lectual i Industrial de ATLANTIS MARA.\nEs permet la visualització de tots els continguts i elements del lloc web, així com la seva impressió, còpia i emmagatzematge a qualsevol suport físic o tecnològic sempre i quan sigui, única i exclusivament, per al seu ús personal i privat. L’usuari de la web es compromet a abstenir-se de suprimir, alterar o manipular qualsevol dispositiu de protecció o sistema de seguretat que estigués instal·lat a la pàgina www.atlantismara.com .\nATLANTIS MARA no es fa responsable, en cap cas, dels danys i perjudicis que es poguessin ocasionar malgrat haver adoptat totes les mesures tecnològiques necessàries per evitar-ho.\nDegut a l’existència d’enllaços i hipervincles cap a altres llocs web als continguts del lloc web www.atlantismara.com, la societat informa que ATLANTIS MARA no exercirà cap control sobre tals llocs i continguts. Sota cap concepte assumirà responsabilitat alguna pels continguts d’enllaços de tercers ni garantirà la disponibilitat, qualitat, veracitat, exactitud i constitucionalitat de qualsevol material o informació continguda a cap dels mencionats hipervincles i altres llocs d’internet.\nLa legislació aplicable al present Avís Legal serà la legislació espanyola, i la jurisdicció competent per a conèixer sobre qualsevol de les demanes que aquest lloc Web susciti, serà la dels Jutjats de Barcelona.\nATLANTIS MARA denunciarà qualsevol incompliment de les presents condicions, així com un ús indegut o negligent del seu lloc web exercint totes les accions civils i penals que puguin correspondre segons el seu dret.\nDe la mateixa manera, els titular del lloc web www.atlantismara.com es reserven el dret de denegar o retirar l’accés al lloc web i/o als serveis oferts sense previ avís o a instància pròpia o d’un tercer, a tots els usuaris que incompleixin el present Avís Legal, la política de cookies o faci cas omís a la Política de Privacitat.\nINFORMACIÓ BÀSICA SOBRE LA POLÍTICA DE PRIVACITAT DE www.atlantismara.com (Atlantis Mara Travel Service, S.L.)\nAtlantis Mara Travel Service, S.L.\nPrestar els serveis oferts a través de la web o atendre altres tipus de relacions que puguin sorgir amb ATLANTIS MARA com a conseqüència de les sol·licituds, gestions o tràmits que l’Usuari realitzi mitjançant la web, així com la gestió de l’enviament d’informació i comunicacions comercials a sol·licitud de l’usuari.\nFitxer intern automatitzat de ATLANTIS MARA I tercers per al desenvolupament, manteniment i control de la relació jurídica que s’estableixi quan existeixi autorització legal pel usuari per fer-ho.


foix Archives - Pàgina 2 de 7 - Garraf en BTT\nCampdasens i La Morella amb xafogor\nAhir dilluns vaig descansar, el diumenge no vaig anar bé, el cos no tenia les forces que calia, avui he sortit amb la gravel, volia fer un Campdasens i arribar a La Morella. Aquesta nit ha fet molta xafogor, ha costat molt dormir, ahir al vespre feia un pel de vent que feia la temperatura més agradable, però aquesta nit no hi ha hagut res de vent. He sortit de casa a les 7:20 del matí, camí del Collet de la Fita a bon ritme i la veritat es que he pitjat el botó de Lap al arribar al pàrquing de la Fita, 13 minuts 53 segons. No es el meu millor temps, però no està malament. Al pi del revolt de les “basures” 16m 37s”, prou bé també. Baixada cap a Vallcarca per Mas Quadrell, pujada cap a Campdasens per la pista encimentada que arriba a Can Granada primer i a Campdasens després. He trobat el Santi que baixava cal a la platja, just al començar a pujar la part final després de Campdasens, on comença el ciment. Ens hem saludat, però no hem parat. He tornat segueix llegint [...]\nTot pla, com diria el Santi\nAquesta nit hi havia previsió de pluja, al final no ha plogut, però vàrem proposar fer un Begues i pujar a La Morella, la última vegada que ho vàrem fer el Santi va dir-li al Ramón, es tot pla, ja veuràs. El pobre Ramón va pringar com un campeón, el Santi té un sentit del desnivell diferent 😉 Hem quedat a les 7:30 al Caprabo, en Joan Manel ens ha dit que ens esperava al pàrquing de la Fita, ve de Sant Pere de Ribes. He aparegut uns minuts més tard de dos quarts, hi havia el Pedro esperant i a l’estona ha arribar el Jorge i el Damià. Hem pujat el collet de la Fita, m’he notat el mal al gluti dret de rigor, però més intens, habitualment m’emprenya al cap de 3 o 4 hores, no pas als 10 minuts. Hem trobat el Joan Manel al pàrquing de la Fit ai hem anat plegats, baixant un pel el ritme per esperar el Damià i el Pedro que anaven a darrera i no els veiem. Reagrupats hem baixat cap als Holandesos i pel Fondo de les Llenties cap a Jafra. Pujada a Jafra segueix llegint [...]\nLa gravel ja està bé 😊\nLa setmana passada vaig intentar sortir un dia amb la gravel, la Finna Taroko i no vaig poder, tenia ambdues rodes complertament desinflades, però ara ja està bé. La roda de darrera estava molt gastada, ja dur dos mil quilòmetres i hi vaig posar 3 pegats quan estava a Villanueva de Jiloca, per tapar forats per dins. Vaig demanar neumàtic nou el divendres i em va arribar ahir. El neumàtic de davant el vaig moure al neumàtic de darrera el nou, igual que el de darrera i igual que el que duia, el vaig muntar a davant. El nou a davant va talonar bé, tot i que vaig haver d’anar a la benzinera a pel compressor, no va haver-hi manera de talonar-la a casa amb la manxa de peu. El neumàtic de davant muntat a darrera no va aguantar, i vaig veure que sortia líquid pels caps del radi, mala senyal, això volia dir que la cinta de tubeless estava feta malbé. Mentre el neumàtic de davant anava traient líquid pel lateral i anava segellant vaig tornar a desmuntar la roda segueix llegint [...]\nMatí de diumenge, tornem a la “normalitat” de sortit tots, després d’unes bones vacances. Avui hem fet una ruta semi-nova, si més no per la resta. El Damià i en Josep Maria que havien confirmat, han anul·lat a última hora, el Jorge ha dit que ens veiem a Can Lloses, per tan he pensat que no hi hauria ningú al Caprabo de Sitges. He donat 5 minuts de cortesia, per si venia algú, però he marxat sol cap a Sant Pere de Ribes, havíem quedat a les 7:50 a Can Lloses. El Jorge ha aparegut primer i en Joan Manel uns minuts més tard. Hem donat marge fins a les 8:00, i hem marxat carretera d’Olivella els 3. Entrada a la dreta cap al Mas de Can Giralt i cap al camp de futbol de Mas Milà, després cap a Can Suriol, a la carretera d’Olivella. Hem entrat a la pista que va cap a Les Gunyoles, i tan bon punt passes la cadena, on habitualment seguim recte, hem anat a l’esquerre, una pista que puja una bona estona. Aquesta part de la ruta d’avui era nova pel segueix llegint [...]\nLa gravel no està bé ☹\nHe fet 2 dies de descans, el cos m’ho demanava i avui volia sortir amb la Finna Taroko, però la roda de darrera de la gravel no està bé. Està molt gastada i té 4 pegats de forats d’aquest agost, no aguanta inflada i com que l’haig de canviar ja, he sortit amb la Niner Jet9RDO. He demanat el neumàtic, quan arribi ja faré, mentre que descansi, amb 2mil quilòmetres que duc des del mes de març crec que ja li he donat prou vida al neumàtic de darrera. He sortit amb la Niner tard, amb la moguda d’inflar la roda i al final decidir de no sortir se m’ha fet tard. Pujada cap a la Fita, basures, caçadors i cap als Holandesos per baixar a l’esquerre cap a la Casa Nova i pel Fondo de les Llenties cap a Jafra. Pujada per la trialera del revolt, baixada per darrera de Jafra, pel pàrquing fins a la pista de la Fassina a Quatre Camins. Un cop als Masets de Dalt, a l’esquerre després de la cadena, per la trialera de rigor fins creuar la pista de Can Pere de la Plana segueix llegint [...]\nGR92 de Can Lluça a la Pleta “trialeres”\nDiumenge matí, no em vaig posar el despertador i m’he despertat més tard del que volia, però he arribat a temps, bé, només 5 minuts tard, però el Pedro estava esperant i en Josep Maria ha arribat encara més tard que jo. Hem pujat el Collet de la Fita i baixada cap als Holandesos fins a Can Lluçà. M’he notat cansat de cames, suposo que ahir vaig sortir i avui les cames encara notaven que no havien descansat suficient. En Josep Maria no havia fet mai la trialera que baixa de Can Lluçà al poble de Garraf, el GR92. He baixat jo primer, el Pedro segon i en Josep Maria tercer. La primera part que es més pujada tècnica que baixada ha anat bé, l’he feta sencera. Ens hem reagrupat i el Pedro ha volgut baixar l’últim, avui no estava inspirat. Comencen les baixades interessants, i en un punt d’aquells que “t’ho has de creure”, no he posat la roda on tocava i no m’ho he cregut, he fet peu, en Josep Maria ha passat sense problema. Hem seguit segueix llegint [...]\nUn Campdasens ràpid\nMatí de dissabte, m'he despertat sense despertador cap a les 7 i poc, ahir vaig inflar la roda de darrere de la Finna Taroko, vaig reparar 3 punxades de la gravel a Villanueva de Jiloca, líquid nou, però no vaig sortir a rodar, per tant estava desinflada del tot, volia fer un Campdasens ràpid. Primer he pensat en pujar a la Morella, però m'ha fet mandra, he sortit de casa que devien ser les 8 del matí o faltava poc per les 8. He posat el GPS en marxa i s'ha parat a l'alçada de l'Oasis, no sé què li ha passat, he tornat a engegar el GPS i endavant. La pega és que tinc el temps controlat si surto de la porta de casa i suposo que he perdut un minut o potser un pèl més, així que no podia refiar-me del temps i les distàncies. Amb tot i això, demà al matí hem quedat, per tan avui, era una sortida ràpida. Pujada del Collet de la Fita a bon ritme, caçadors i baixada per Mas Quadrell cap a Vallcarca. Just a la part més planera abans d'arribar a Vallcarca, hi segueix llegint [...]\nMOLT poques ganes de pedalar\nLa última sortida de bici va ser el diumenge, no he tingut gaires ganes aquesta setmana, però avui m’he forçat a sortir. He pujat el Collet de la Fita amb poques ganes, però a bon ritme, si més on el temps que he vist al GPS arribant al pàrquing no era tan dolent, fins al mirador dels caçadors, tampoc mal temps. Baixada cap als Holandesos i cap a Jafra pels Fondo de les Llenties. Pujada a Jafra per la trialera del revolt, baixada per darrera del pàrquing fins a la pista que puja cap als Masets de Dalt. Després del pi a l’esquerre, passant la cadena i pujada per la trialera fins a la pista de Can Pere de la Plana cap a Quatre Camins, baixada per la trialera de darrera i per pista cap a Mas Milà. A l’esquerre, pujada pel corriol cap a Can Pere de la Plana, baixada per la granja escola, Can Lloses i tornada cap a Sitges per la tornada de rigor, les Casetes d’en Portacreu, Mas Alba i a casa. He parat el GPS a les 23,85km que he fet amb 1h 19m amb una mitja segueix llegint [...]\nGarraf de nou\nDesprés de 2 setmanes fora del Garraf, avui he tornat a sortir amb la colla pel Garraf, trialeres de nou. Hem quedat a les 7:30 al Caprabo, érem en Josep Maria el Damià i jo. Hem anat cap a Can Lloses, a Sant Pere de Ribes, on havíem quedat amb el Miquel i el Fer a les 7:50. Quan hem arribat només hi havia el Miquel, avui era el primer dia que sortia amb nosaltres, puntual, com ha de ser. El Fer ha tardat els 10 minuts de rigor, típic amb ell. Hem baixat per la carretera d’Olivella cap a l’entrada al Mas de Can Giralt i a l’esquerre per baixar i creuar la riera i anar a parar a l’entrada de Mas Milà. Hem pujat pels corriols de l’esquerre, per escalfar cames i fer pujar el cor de voltes, ja d’entrada. El Fer ha vingut amb una 27,5 que té a casa, ja no té l’elèctrica, i ho ha notat bastant. El Miquel ha anat un pel més lent, però ha anat fent bé. Després de la primera escalfada, pista per anar cap a Viladellops, però buscant corriols segueix llegint [...]\nPou de Glaç a Olesa\nMatí de diumenge, 7:30 al Caprabo, i hem aparegut 5, no està malament per ser agost. Hem decidit on anar quan estàvem tots allà plegats, hem pensat en anar fins a Olesa de Bonesvalls, pujar el Cim de les Mentides i baixar pel pou de glaç per tornar per les Gunyoles. Pujada del Collet de la Fita, fins als Holandesos i recte per anar a buscar el pàrquing de Vallgrassa, a la carretera del Rat Penat. Baixada a Vallgrassa i cap a la Plana Novella. Un cop a la Plana, carretera cap a Can Grau i pujada per la trialereta del darrera fins a la pista que va cap a Olesa de Bonesvalls. Hem fet el corriol que hi ha abans de l’avenc de l’esquerrà, no es gran cosa, però tot ajuda. Un cop a Olesa, hem creuat el poble, i just abans de l’església hi ha un cartell que indica una gossera. Aquí comença una pujada que a l’inici es més factible, però que va agafant desnivell i inclinació i que al final hi ha un parell de pujades fortes, la primera curt amb poc grip, segueix llegint [...]\nGarraf en BTT > foix > Pàgina 2


Seguretat Humana » Portal PAULA\nQuè necessiten les persones per sentir-se segures? Necessiten saber que podran menjar cada dia, que podran exercir una professió o tenir una feina que els permeti ingressar un salari digne i disposar de recursos econòmics suficients, necessiten sortir al carrer sense por de ser assaltades o que els seus drets siguin violentats, necessiten sentir-se segures davant l’estat, necessiten sentir-se lliures i acceptades independentment del seu origen, sexe, tendència ideològica, religió…\nEn resum, i citant l’informe del PNUD de 1994, “la seguretat humana no és una preocupació per les armes; és una preocupació per la vida i la dignitat humana”. Ja l’any 1994 es va creure que aquest concepte seria revolucionari en la societat del segle XXI. I, tal com es reconeix en aquest mateix informe, és un terme difícil de definir però intuïtivament senzill, especialment quan hi ha una absència d’algun dels components que són la base de la seguretat humana.\nSegons l’informe del PNUD, la seguretat humana es fonamenta en 4 pilars:\nLa universalitat. Les condicions perquè s’esdevingui la seguretat humana són comuns a totes les persones, independentment del lloc d’origen o residència. La necessitat d’una llar, d’alimentar-se, treballar i viure en condicions dignes (eliminació de la violència, de la delinqüència,…), la prevenció i lluita contra les malalties, la protecció dels drets humans,… formen part de les condicions que garanteixen la seguretat humana.\nLa interdependència. El fet que en una part del món es vegin amenaçats els drets humans, que hi hagi fam, terrorisme, que la violència i la delinqüència s’incrementin o s’aguditzin, que el tràfic de persones sigui una realitat, etc. afecta directament o indirectament la resta de països del món. Els casos de terrorisme i fam són els que millor exemplifiquen la interdependència global, ja que generen atacs preventius o polítiques de seguretat nacional internacionalitzades, en el primer cas; i, en el segon cas, moviments migratoris que, sense una gestió eficaç i sense polítiques adequades, acaben en crisis humanitàries greus que afecten molts territoris.\nLa prevenció és l’element clau en la consecució de la seguretat humana. La violència, la malaltia, la fam,… es poden prevenir amb accions nacionals i internacionals de foment de la cultura de pau, d’informació i formació de professionals i població, de gestió de cultius,…\nL’ésser humà. Altres conceptes relacionats amb el tema de seguretat, com és el cas del terme “seguretat nacional”, se centren en el manteniment de la seguretat d’un estat, mentre que les persones queden en un segon o tercer pla. El concepte de seguretat humana situa les persones en la primera línia d’acció. En resum, les persones som objectes i subjectes d’unes accions que han d’anar orientades a la consecució real del desenvolupament humà i l’exercici i ple gaudi dels drets humans.\nEn qualsevol cas, el concepte de seguretat humana és interpretable. Igual que ho és el de drets humans. I, de fet, es parla d’un concepte de seguretat humana restringida i d’un concepte més ampli. La seguretat humana entesa des del punt de vista restringit implicaria respondre les amenaces a la integritat física en situacions de conflicte, especialment de conflicte armat, i estaria en la línia del concepte de seguretat nacional, amb intervenció armada,… El concepte ampliat estaria en la línia d’avançar per a la consecució del desenvolupament humà global o planetari.\nEl principal risc de l’aplicació de conceptes molt vagues de seguretat humana és que poden suposar un xec en blanc per als països més rics. En aquest sentit, aquests podrien justificar intervencions per raons humanitàries en determinats territoris quan, en realitat, aquestes intervencions podrien tenir un caràcter estratègic (el manteniment del control geopolític o de recursos energètics, per exemple). L’altre element de risc que es considera és la potencial oportunitat d’iniciar la militarització de determinades polítiques, a causa de la vinculació entre seguretat (exèrcit/policia) i polítiques de desenvolupament.\nEl debat teòric i la pràctica estatal i internacional en aquest àmbit estan oberts i ens ajuden a reflexionar sobre la necessitat d’aprofundir en com avancem cap a l’exercici i ple gaudi dels drets humans a nivell global.\nFons Fiduciari de les Nacions Unides per a la Seguretat Humana\nLa Seguretat Humana a les Nacions Unides\nEl concepte de Seguretat Humana\nEtiquetes:Drets Humans, Seguretat


Les entitats, comprensives amb la decisió de suspendre la Festa Major – 772.cat\n23/07/2020 Vicenç Moliné CulturaNo comments\nLes entitats més involucrades en l’organització de la Festa Major van conèixer dimarts la decisió de suspendre la festa després de setmanes buscant alternatives que permetéssin celebrar-la amb mesures de seguretat per evitar contagis.\nConsultades per 772.cat, les entitats organitzadores dels esdeveniments més emblemàtics de la Festa Major s’han mostrat en gran part comprensives amb la decisió tenint en compte les circumstàncies actuals.\nDes de Diables, una de les colles de foc organitzadores de l’Empaitafoc, consideren que és una mesura “responsable” i el seu president es mostra comprensiu amb la dificultat de prendre una decisió com aquesta i responsabilitzar-se de les conseqüències. En aquest sentit, explica que internament els Diables van fer una votació decantant-se per reinventar el correfoc i fer una exposició interactiva, que finalment tampoc es podrà celebrar i es guarden per més endavant. “Serà la primera vegada en més de 40 anys que se suspén l’empaitafoc. Ni el mal temps l’havia pogut aturar”, lamenta resignat.\n“Evidentment ens fa pena haver de passar un any sencer sense poder sortir a cremar i fer actes tant dins com fora del poble, però tenint en compte la situació actual de la salut publica i sense poder assegurar al 100% si podem oferir un espectacle en condicions com és per exemple el correfoc, creiem que és millor fer un acte de consciència cívica i de salut en vers de tots els nostres veïns”, apunten des de la Cuca, una altra de les entitats organitzadores de l’empaitafoc. “Tornarem l’any que ve amb moltes més ganes si tots posem de la nostre part”, avisen.\nDes de la Casa de Andalucía també apunten que “és una decisió que hem d’entendre i acceptar” tenint en compte les circumstàncies excepcionals en les que ens trobem. “El primer és la seguretat i al salut de tots, ja tindrem temps de celebrar moltes festes majors i gaudir-les com mereixem!” afegeix Míriam Núñez, presidenta de l’entitat.\nEntitats com el Casal Cultural i Recreatiu o l’Espai ja havien suprimit les seves activitats de la declaració de l’estat d’alarma i coincidexen en considerar que la decisió és “encertada”. “Cal assegurar no solament la distància social, l’ús de la mascareta i el rentat de mans, sinó sobretot evitar situacions que puguin provocar contagis i per tant, la propagació del virus”, afegeix en Jordi d’Arquer, president del Casal. Des de l’Esplai se solidaritzen “amb les persones afectades per la pandèmia de la Covid-19” i reivindiquen “l’educació en el lleure com un espai segur i de primera necessitat!”.\nEls organitzadors del Tractor Transit Sound System s’abstenen de valorar la decisió de l’ajuntament, “degut a la incertesa i lo complicada que es la situació” i tenint en compte que el acte que organitzen, un dels més populars entre el públic jove, és dels més complicats de realitzar mantenint la distància de seguretat.\nFinalment, des de la Colla Gegantera apunten que “ens hagués agradat que la programació de festa major fos adaptable a les circunstàncies actuals, fent-la diferent a com estem acostumats, però igualment especial”. En aquest sentit porposàven repartir els actes en més dies i celebrar només aquells que es poguéssin adaptar a les mesures de seguretat per prevenir contagis. L’entitat explica que havia presentat “una proposta en format espectacle que combina les arts visuals, el teatre, la música en directe i la cultura popular. Sempre complint amb les mesures actuals de control d’aforament, distanciament, seguretat i higiene”. Lamenten que la regidoria de Cultura no va acceptar aquesta proposta, “deixant-nos fóra de joc unilateralment”. En aquest sentit, afegeixen que “entenem perfectament les causes actuals que estem vivint, però pensem que podem fer cultura d’una forma segura”.


Aspectos jurídicos de la bicicleta en las ciudades - Nuevo lugar - Nou emplaçament - Red de Ciudades por la Bicicleta\nAspectos jurídicos de la bicicleta en las ciudades – Nuevo lugar – Nou emplaçament\nInicio Agenda Aspectos jurídicos de la bicicleta en las ciudades…\n« Decongesting Europe: New approaches to freeing our cities.\nReunión de las Comisiones de Trabajo RCxB – 15 y 16 de Marzo 2018 – Impact Hub Madrid »\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat i el Servei Català del Trànsit, amb la col·laboració de les entitats del sector de la bicicleta, organitzem el proper 14 de març una Jornada sobre els aspectes jurídics de la bicicleta a les ciutats.\nCom ja coneixeu, poder analitzar en profunditat aquesta temàtica és una petició formulada pels ens locals i les entitats del sector que s’ha comentat diversos cops en el marc de la Mesa de la Bicicleta, ateses les dificultats i dubtes de molts municipis de com regular adequadament la mobilitat en bicicleta a les seves ciutats d’acord amb el règim jurídic vigent.\nEn aquest sentit, la Jornada farà un diagnòstic acurat de la situació actual de la mobilitat urbana i interurbana en bicicleta, amb representants d’administracions amb funcions de gestió de la mobilitat i experts juristes en la matèria. Seguidament, s’abordaran els reptes de futurs a nivell d’adaptacions normatives i de regulació, comptant amb el necessari punt de vista dels responsables d’elaborar i aplicar les normatives, així com de les persones usuàries. Per més detall trobareu adjunt en aquest mail el programa de la Jornada, del qual us preguem que feu difusió entre els vostres contactes.\nPodeu confirmar la vostra assistència per e-mail a: sea_dgim.tes@gencat.cat abans del 12 de març (aforament limitat).


OMSICA (Aj. Castelldefels): Mocions i manifest\nInici » L'ajuntament contra el soroll » Mocions i manifest\nEls ajuntaments de Begues, Castelldefels, Gavà, El Prat de Llobregat, Sant Boi de Llobregat, Sitges i Viladecans signen un manifest per un aeroport responsable que garantitzi de manera estable i eficaç els drets de les persones i el territori. Podeu veure el manifest.\nSignat pels grups municipals del Partit dels Socialistes de Catalunya, Convergència i Unió, Iniciativa per Catalunya els Verds - Esquerra Unida i Alternativa i Esquerra Republicana de Catalunya amb l'acord de la Federació d'Associacions de Veïns, de la Federació de Comerciants i del Gremi d'Hoteleria de Castelldefels i amb el suport de més de 60 entitats socials de la ciutat\nCastelldefels ha estat tradicionalment una ciutat solidària amb la resta de ciutats i pobles de Catalunya. La nostra ciutat ha donat mostres d'aquesta actitud solidària en nombroses ocasions, tot acceptant les servituds que causaven al nostre municipi algunes infraestructures, perquè beneficiaven el desenvolupament territorial i econòmic del país.\nAquests darrers dies el nostre territori i els homes i dones que hi viuen estem patint les conseqüències d'una altra servitud: la derivada de la configuració de rutes aèries que han posat en marxa els responsables de l'aeroport de Barcelona i que ha provocat un increment del nombre d'avions que sobrevolen Castelldefels, amb els conseqüents augments dels nivells de soroll que hem de suportar.\nCastelldefels comparteix l'objectiu que Catalunya tingui un aeroport preparat per als reptes d'aquest segle; un aeroport que sigui una plataforma de comunicació de persones i transport de mercaderies adient per assolir els objectius de progrés i desenvolupament social i econòmic que tots i totes desitgem.\nDe la mateixa manera, creiem imprescindible que aquest objectiu s'assoleixi sense perjudicar la qualitat de vida de la ciutadania de Castelldefels. Aquesta demanda, a més, és perfectament viable sense que signifiqui una hipoteca pel creixement de l'activitat aeroportuària.\nPer tot això, els sotasignats acorden demanar a AENA:\n1. que es revisin urgentment les rutes aèries perquè no augmentin, i en tot cas es redueixin, les molèsties que hi havia abans del 27 d'octubre.\n2. que s'implantin immediatament les mesures de reducció del soroll emés pels avions que ja van ser aprovades.\n3. que s'agiliti al màxim la realització de les obres necessàries per poder implementar les futures rutes acordades.\nENTITATS QUE EL RECOLZEN\nClub de Futbol San Antoni 66, Club de tenis Andrés Gimeno, Club Deportivo Granvia Mar, Club Judo Meta Castelldefels, Club Marítimo de Castelldefels, Club Nautic de Castelldefels, Club Patinatge Castelldefels, Club Petanca AAVV Vista Alegre, Club Petanca Castelldefels, Club Tennis Castelldefels, Companyia de Teatre Paranoia, Coordinadora de AMPA de Castelldefels, Coral Margalló, Coral Marinada de Castelldefels, Creu Roja de Castelldefels, Esportiu Castelldefels d'Handbol, Esquí Club Castelldefels, Federació d'Associacions de veins de Castelldefels, Federació del Comerç de Castelldefels, Fundació Castelldefels 21, Futbol Sala Castelldefels, Gremi d'Hostaleria, Grup d'Acolliment Arreu, Grup de Dones de Castelldefels, Grup de Poesía Alga, Grup de Recerques Històriques de Castelldefels, Grup Sardanista, Hermandad Cristo de la Paz, Penya Blaugrana, Peña Bética Manuel Ruíz de Lopera, Peña Cultural Sevillista, Solidaritat Sense Móns, Speleotram, Taller experimental de cultua y arte TECA, Unió Esportiva Can Roca 74, Unió Esportiva Castelldefels, Unión de Vecinos Urbanización Marisol, Unión Deportiva Vista Alegre, Xarxa d'Intercanvi de Coneixements.\nEls grups municipals del PSC PSC, CIU, ICV_EUIA i ERC van aproven en sessió plenària una moció en la qual es fa una crida a que tant els grups polítics del municipi, com les persones i els col·lectius implicats, sumin esforços en la defensa dels interessos de tota la ciutadania per les molèsties provocades pel soroll dels avions.\nEl text aprovat pel Ple municipal assenyala que “atès l'impacte acústic i atmosfèric que està patint Castelldefels degut als avions que s'enlairen o aterren a l'aeroport del Prat i atesa la resposta ciutadana davant aquest problema, l'ajuntament de Castelldefels ha acordat manifestar el seu respecte i consideració envers totes les persones i col·lectius que treballen per aconseguir una solució al problema del soroll dels avions”.\nAixí mateix l'Ajuntament insta mitjançant aquesta moció a “ treballar plegats per a aquest objectiu”.\nCONSULTA MÉS MOCIONS


L'aigua de mar a part de les seves propietats refrescants per aquells que passen calor, curatives per aquells que es recuperen d'alguna lesió, visuals per aquells que els agrada l'observació dels cossos humans o relaxants per els qui no passen molt bones nits, també posseeix una propietat de caràcter amplificador. M'explico: si dues persones estan enamorades i estan dins l'aigua fent-se carícies i jugant, semblen encara més enamorats; si una família feliç on neden plegats pares i fills, o juguen amb una pilota dins l'aigua i riuen, encara semblen més feliços; si uns amics del col·legi fan l'animalot tirant-se de cap, en planxa i en bomba, esquitxant-se i cridant, encara semblen més amics; si un/una adolescent està boig per un/una altre/a adolescent quan veu aquest seu amor platònic entrar i sortir de l'aigua, la bogeria s'amplifica; o una àvia amb els seus nets; o un solitari sol amb la seva tovallola i el seu llibre; etc, etc... Amplificació!\nUn peu a l'aigua, ponts i barques, escuma de tallat a la plaça. Al mercat, tresors i un nom gravat al pit del mateix color que el cel. De nit, a les escales, música de violins. Camins... i més camins sense guia, i sabent... que al final del dia, sabors. Colors entre aigües, sants i una frase: “La mesura de l'amor és estimar sense mesura”, de Sant Agustí. No hi ha fi, no hi ha inici, no hi ha un temps, hi ha un present... etern.\nde juny 24, 2010\nAl matí quan el Sol és curatiu i la mar és en calma, una màquina ha deixat un camí planer a la sorra, i unes primeres petjades, humides encara en el fons, podrien ser d'un estiuejant que no es vol perdre ni un sol minut de les seves vacances a la platja, d'aquell que prepara les hamaques i els patins perquè quan arribi la multitud, d'aquell que recupera els seu turmell esquinçat trepitjant dolorosament la sorra o d'aquell que hi ha passat la nit perquè no recordava el camí de l'hotel després de la festa de la nit passada.\nA l'estiu hi ha una hora en què coincideixen dos mons sobre la mateixa sorra, els noctàmbuls i els matiners, i tots dos quan es troben no es miren. Potser perquè un dia ells eren a l'altre món o bé perquè saben que un dia faran el canvi.\nde juny 21, 2010\nSonava el telèfon amb estridència, però això no l'atabalava a l'hora de despenjar:\n- Joan, tens temps avui?\n- Avui tampoc, Anna, avui tampoc.\nNo es van dir res més, tots dos van penjar alhora i amb una suau parsimònia, sabent que si avui no era el dia, no ho seria mai.\nCoses que podem fer amb una vuvuzela si no seguim el futbol:\nAnar la parlament de Catalunya, a la comissió d'investigació i fer-la sonar cada cop que entri algú a declarar. Anar de nit a la presó on han engarjolat en Fèlix Millet i fer-la sonar perquè no pugui dormir, segur que aquest dorm bé a qualsevol lloc. Anar a trobar l'Artur Mas i fer-li sonar a l'orella tantes vegades com hagi dit que els catalans no som prou madurs. Posar una paradeta al sónar i cobrar entrada. Passejar-se a munt i avall de la seu del tribunal constitucional per animar als magistrats i se sentin encara més importants. Boicotejar cada reportatge de tv3 sobre en Pau Gasol i la nba a veure si fan tornar a en Robirosa, que ens està costant molts diners. O anar a fer una prova de vibracions davant de la Sagrada Família per validar l'informe de la UNESCO. I sobre la vaga general de no sé quin dia de setembre no vull donar idees. Però si algú té alguna proposta divertida que la deixi...\nPerò compte que…\nEl poder: El més fort dels enemics. Hem de veure que en realitat el poder no é…\nA vegades hi ha coses que no surten bé, i tot i així, les tornaries a fer igual.\nÉs tossuderia això?\nUna manera de recitar que enganxa, que et posa en tensió i sobretot esperona, és la troballa d'avui d'un Enric Casasses que ja coneixia però no pas a l'autor d'aquest vine bèstia: Joan Josep Camacho Grau.\nClareja a dos quarts de deu de juny,\ni les bruixes pentinades l'aigua escalfen.\nInfusió de gingebre i farigola,\ndebats en prime time,\ni pel·lícules d'una altra època.\nI de nit, les discos de gent vinguda d'arreu\ns'omplen, però no ballen,\nDemà toca enyorança, enyorança doble.\nMig adormida va obrir els ulls, va sortir del llit i va anar direcció al lavabo, poques vegades són les nits que no s'ha d'aixecar. No es va fixar qui tenia al costat del llit, però quan va tornar, amb els ulls una mica més oberts el va veure allà estirat amb el llençol al llindar d'aquella cintura i a l'extrem dels extrems. Abans de tornar a estirar-se al seu costat el va observar, els seus ulls parpellejaven amb lentitud com si es passegessin remuntant, ara un ara l'altre, els petits i harmònics abdominals que se li marcaven. Fent camí amb la mirada pujava en una línia recte perfecte entre els dos pectorals, resseguint la tràquea, pujant pel coll i arribant a aquells llavis que així adormits i immòbils, despertaven els seus. No ho va poder resistir, i tot i estar mig adormida, es va posar les mans a les vores de la camisa de dormir i l'estirà amunt. Entrà a poc a poc al llit per no despertar-lo, es va posar de genolls al seu costat i va estirar ben lentament…\nNo és la més coneguda d'ell, però no per això és menys bona:\n"Començar bé no és poc, però tampoc és massa"\nSort que moltes vegades no entenem tot el que ens estan intentant dir. I de vegades és millor no entendre-ho, per no generar més dubtes encara. Així és com arriba el moment de la intuïció, i aleshores ens n'adonem com n'és d'important aquest sentit.\nAixí que, si us plau, fem-la servir més!\nfoto: MOHAMMAD MUHEISEN (extreta de El Periódico)\nde juny 02, 2010\nEnsumo el moment aquell que degut a la calor no te'n pots anar a dormir i surts de casa buscant el refugi d'una cervesa ben fresca a la terrassa de la plaça que hi ha prop de casa, just davant de la mar calmosa de les nits aquestes. I amb la companyia més adequada, riure i fer que les coses complexes semblin senzilles. I de tornada a casa, amb el pas més calmat que mai, agafats de la mà i movent els braços endavant i enrere, com nens de pocs anyets però amics de tota la vida, movent l'únic aire que ens refresca les pells ja brillants d'humitat i suor que, es comença a sentir.


Inici > Pràctiques en esdeveniments d'emprenedoria > Esdeveniments > Digital Summit 2021\nLa Universitat de València colabora a través d’UVemprén en el Digital Summit, un esdeveniment referent en l’ecosistema emprenedor de la ciutat de València en el qual participaran entitats emprenedores, startups d’èxit, empreses inversores, organismes públics i altres agents d’aquest ecosistema.\nAmb l’objectiu de fer partícip a l’estudiantat de la Universitat de València en aquest esdeveniment, s’ofereixen aquestes pràctiques extracurriculars.\nProjecte Formatiu. Informació de participació.\nLa participació en aquestes pràctiques no eximirà a l'estudiantat de l'assistència obligatòria a les seues classes.\nTermini de presentació: des del dia 26/11/2021 fins al 10/12/2021\nANNEX I: Sol·licitud de participació\nSi estàs interessat/a a formar-te en organitzar esdeveniments en emprenedoria realitzant una pràctica extracurricular, has de realitzar els següents passos:\nEmplena la teua sol·licitud de participació en aquest esdeveniment.\nEnvia -la per la SEU ELECTRÒNICA de la UV amb una instància general dirigida a la Unitat d'Emprenedoria (UVemprén) mitjançant el tràmit específic UVemprén Digital Summit 2021.\nUna vegada resolta la selecció de participants, formalitza el teu acord de pràctiques segons el procediment habilitat per la Fundació Universitat-Empresa de la Universitat de València - ADEIT.\nL'estudiantat seleccionat, haurà de:\nFormalitzar la pràctica segons el procediment establit per la Fundació ADEIT.\nAssistir al 100% de la formació, que té una durada de 4 hores i que es farà abans del començament de l'esdeveniment.\nAssistir a l'esdeveniment en l'horari indicat, seguir, en tot cas, les instruccions donades pel personal de l'organitazació i obtenir-ne una valoració positiva de la persona supervisora en l'organització.\nPresentar una memòria de pràctiques una vegada finalitzat l'esdeveniment.


Com descarregar vídeos d'Hulu més fàcilment al Mac\n> Recursos > descarregar > com descarregar vídeo Hulu Plus al Mac amb un sol clic\nHulu, com un dels més populars llocs de vídeo, proporciona diversos vídeos que cobreixen demostracions de TV, pel·lícules, webisodes, remolcs, clips i molt més. A més, molts dels vídeos són gratuïts mentre que també us podeu subscriure a Hulu plus amb accés a més contingut. Bàsicament, Hulu lliure i Hulu Plus només proporcionar servei de corrent i no hi ha cap opció de descarregar els vídeos per al play back fora de línia. No obstant això, amb el Wondershare AllMyTube for Mac, tot és possible. Li dóna l'habilitat per descarregar qualsevol vídeo de Hulu en Mac i convertir els vídeos d'Hulu descarregats a qualsevol format d'encaixar els teus dispositius portàtils. Anem a fer una ullada a com descarregar vídeos d'Hulu Plus sota.\nActualització: AllMyTube for Mac ha trobat un problema inesperat amb Hulu Plus descarregant i estem treballant en resoldre'l tan aviat com puguem. Mentre dóna suport descarregar una altra vegada Hulu Plus, li permetrà saber.\n1 Trobar Hulu Plus vídeos que t'agrada\nObri hulu.com i navegui a la pàgina d'Hulu Plus. Es pot seleccionar el seu favorit que demostracions de TV per jugar. Què val la pena destacar aquí és que vostè ha de jugar els vídeos en un dels navegadors següents tres: IE, Chrome i Firefox. D'aquesta manera, els vídeos poden ser detectats per aquest programa intel ligent.\n2 Descarregar vídeos d'Hulu Plus\nCopiï l'url del vídeo i faci clic el botó enganxa l'Url a la finestra principal. Llavors aquest programa començarà a descarregar el vídeo de seguida. O només pot arrossegar l'url del vídeo Hulu Plus i caure al programa per començar el procés.\nHi ha una altra manera de descarregar vídeo Hulu Plus. Quan vostè ratolí per sobre de la part superior dreta de la pantalla de vídeo, hi apareixerà un botó de descàrrega flotant. Feu clic al botó i el programa començarà a descarregar el vídeo Hulu Plus de la mateixa manera.\nNota: Podeu afegir molts vídeos a la cua descarrega a través de qualsevol de les tres formes. Aquest programa pot descarregar vídeos de 5-10 alhora perquè vostè pot estalviar molt de temps.\n3 Convertir vídeos d'Hulu Plus (opcionals)\nQuan es descarreguen els vídeos d'Hulu Plus, vostè pot trobar a la biblioteca descarregat amb completa informació de com mides, noms de vídeo i més. Si voleu convertir els vídeos per jugar als seus mecanismes portàtils, pot necessitar convertir primer els vídeos. Feu clic al botó Convert a la dreta de l'element vídeo i seleccioneu un format com AVI, MOV o fins i tot iPad, iPhone que sigui el format de sortida. Llavors clic correcte fer-ho.\nNota: Encendre el botó de tanca de descàrrega a continuació, convertir i seleccioneu un format preferit per ser el format de sortida, a continuació, els vídeos d'Hulu Plus es convertiran automàticament al format després descarregat.\nDesprés de la conversió, vostè pot transferir els vídeos d'Hulu Plus als seus mecanismes portàtils com IPADE per a la reproducció. Molt fàcil, no? Vostè ha de descarregar aquest programa donar-li un tir. No serà defraudat.


Les 3 hores de resistència de motocròs, aquest diumenge a Ponts\nper Redacció - Fotografia: Moto Club Segre dijous, 24 de gener 2013 - 00:00h\nLes 3 hores de resistència de motocròs, aquest diumenge a Ponts| Redacció - Fotografia: Moto Club Segre\nEl Moto Club Segre serà l’encarregat de donar el tret de sortida a les activitats previstes per aquest 2013 de la 33a edició de les '3 hores de resistència de motocròs de Ponts', una cursa que es celebra al circuit 'El Bosquet' de la localitat des de 1993. Aquesta competició és la que obre el campionat de Catalunya de resistència sobre terra d'enguany.\nEl circuit 'El Bosquet', només per aquesta cursa, amplia el seu traçat dels 1.500 metres habituals, als 1.800 que tindrà diumenge, una ampliació que aporta dificultat al recorregut, la adequada per aquesta competició. Per aquest dia, s’espera la presència d’una cinquantena d’equips, la majoria de dos pilots, una participació molt similar a la de l’any passat, que en va reunir cinquanta-cinc. De tota manera, l’espectacularitat de la sortida en línia de mig centenar de motos, és un dels moments més clàssics i emocionants d’aquesta cursa, que s’iniciarà a les 11.00 hores, tot i que a partir de les 09.30 s'iniciaran els entrenaments per escalfar motors i musculatures.\nAl igual com va succeir l’any passat, els equips podran participar amb dues motos diferents a la mateixa cursa; enguany continua la categoria RT1, per aquells corredors que participen en solitari, tenint classificació i premis igual que les altres classes, la RS1 i RS2. Pel que fa a la participació, qui segur hi seran són alguns dels pilots punters de passada edició com Nil Arcaron, Gerard Salavedra, José Luis Martínez (que aquest any correrà en solitari), Ramon Brucart, Aleix Díaz, entre altres.\nEspot acollirà al març els Campionats del Món de Telemark\nEn marxa el Circuit Provincial 2013 de tennis