El raïm de la Gran Depressió | La casa del copy\nÉs molt rellevant subratllar que les situacions sociopolítiques d’una època determinada atien una tipologia de novel·les que reflecteixen els canvis que es produeixen. El «crac» de 1929, en què els preus dels valors de la borsa de Wall Street van caure en picat, i les inclemències meteorològiques (tempestes de pols, sequera…) va provocar que moltes famílies nord-americanes que treballaven en el camp s’arruïnessin. El país estava davant la crisi econòmica més greu que, fins aquell moment, havien conegut. Els primers intents estatals per a reflotar la situació tenen data de 1932 coincidint amb l’arribada de Franklin Delano Roosevelt a la presidència. La novel·la realista va tenir camp adobat per explicar les conseqüències de la crisi en la societat nord-americana, alhora que una minoria en treu profit. Diversos personatges, aparentment sense unes característiques atractives pel lector, presenten aquest perfil a Las uvas de la ira. En la introducció del volum llegit, es deixa clar que, en aquest context, “Steinbeck comprèn totes aquestes dades, les pateix en pròpia carn, i pren partit inequívoc, en aquesta dècada dels anys 30, pels explotats nord-americans i els jornalers emigrants”. Aquest text introductori recorda que, al voltant d’aquesta crisi econòmica, hi ha un creixement espectacular de tres corrents literàries, que triomfen com a teràpia d’evasió: la novel·la de denúncia social, la negra i els musicals.\nJohn Ernest Steinbeck // Nobel Foundation // https://es.wikipedia.org/wiki/John_Steinbeck\nEl protagonista principal de Las uvas de la ira és Tom Joad, que, després de sortir de la presó, troba que la granja familiar està abandonada perquè aquesta ha començat el viatge buscant una nova oportunitat. En aquest context, la sequera ha provocat que els propietaris de les terres que aquestes famílies han anat treballant decideixin posar punt final a aquesta relació. És un èxode rural de nord a sud, intergeneracional, sense saber cap a on amb exactitud, realitzat per milers de persones que ja havien estat explotades en les finques que treballaven. Nord-americans explotats per altres nord-americans. El viatge és realitzat amb un camió destartalat, i amb tota mena de problemes, morts incloses. L’arribada a Califòrnia és una altra decepció pels Joad, perquè, tot i que troben treball, són remunerats amb un sou indecent i s’han d’afrontar amb el rebuig social. És un relat sobre la identificació territorial. També en la introducció, es remarca “el sentiment de l’home arrelat a una terra i en estret contacte amb ella, i la sèrie de problemes circumstancials que d’aquesta relació es puguin derivar”.\nL’autor explicita en el text la grapa periodística -a tall d’exemple, va ser corresponsal de guerra del The New York Herald Tribune– i un gust pel detall, que, fàcilment, encén l’atenció del lector. Las uvas de la ira, redactada a la manera de crònica, esdevé, una novel·la de personatges clarament marcats, que peregrinen perquè cerquen un món millor. És un camí penós per la Route 66, que, a priori, ha de conduir els protagonistes a una millor prosperitat. A escala formal, la presència continuada de diàlegs molt treballats afavoreix la versemblança del volum. El lector participa en si del dia a dia amb la família i dels escenaris on transcorren els fets. En aquest sentit, les referències religioses (cristianisme protestant) són constants. Des del viatge, que recorda la fugida d’Egipte, a la presència, com a personatge, d’un predicador, que malgrat que ha cessat en la seva funció, és requerit per l’assistència espiritual.\nMés enllà de la narració, Las uvas de la ira presenta posicions ideològiques. Entre d’altres, és explícita una defensa de la intervenció estatal a fi de contrarestar els excessos del capitalisme (el campament del govern està ben equipat i són tot amabilitats) i una defensa de la revolució pacífica per millorar la vida dels més desafavorits. Steinbeck presenta una sèrie de personatges marcats pels trets conductuals, alhora que associats a una ideologia. La família és essencialment bona, amb sentiments d’autodefensa, de lluita contra les injustícies, mentre que els personatges que representen poder són presentats amb característiques més maquiavèl·liques (uns terratinents insensibles al patiment dels més desafavorits, una policia que és corrupta…). Però, tot i que hi ha estudiosos que l’acosten al pamflet, no és un mer text propagandístic. Tampoc és un relat que vagi en contra de l’ideal nord-americà, sinó que denuncia que, aquest, està tacat dels vicis del capitalisme més inhumà. L’autor sap transmetre indignació per les condicions de vida dels protagonistes, malgrat que no és una crítica cap el seu país, sinó una manera de provocar el canvi a partir de la conscienciació col·lectiva. En aquest sentit, la figura de la mare, que expressa la societat matriarcal, és dibuixada com el pal de paller de la unitat, amb gran influència sobre la resta de membres de la unitat familiar.\nCom a preàmbul, és interessant la lectura de Los vagabundos de la cosecha (el títol original és The Harvest Gypsies), que Steinbeck va publicar el 1936. Són set reportatges que, inicialment, van ser publicats en el periòdic The San Francisco News durant el citat any. Aquest recull, d’una vuitantena de pàgines, és considerat com l’avantsala de Las uvas de la ira. Llegeixo Los vagabundos de la cosecha en una edició publicada per Libros del Asteroide el 2009 també trobada a la Biblioteca Pública de Girona. El volum, que té un pròleg de l’escriptor Eduardo Jordá, inclou unes fotografies de Dorothea Lange. Les imatges van ser, en el seu moment, un encàrrec del govern federal a fi de documentar la marxa d’aquestes persones. La traducció és a càrrec de Marta Alcaraz. En el pròleg Jordá defensa que “Los vagabundos de la cosecha és sobretot un esplèndid document periodístic i un irat al·legat social, però també es pot llegir com una mena de novel·la preliminar a Las uvas de la ira”. A més, l’autor va llegir, en un dels campaments de Tom Collins, que “es preocupava per les condicions de vida dels emigrants arruïnats”, els informes que “recollien les històries de dotzenes de famílies que havia hagut d’emigrar a Califòrnia. Moltes d’aquestes històries van passar a engrossir la trama de Las uvas de la ira“. Sobre Steinbeck, Jordá afirma que “és un gran escriptor, un dels grans creadors del segle XX, només que li agradava escriure sobre les coses que havia vist de prop i que coneixia bé”.\nLas uvas de la ira té una adaptació cinematogràfica signada per John Ford el 1940 (Twentieth-Century-Fox). La pel·lícula està protagonitzada per Henry Fonda, i Jane Darwell i John Carradine són altres dels actors destacats. El film va aconseguir dos «óscars» el 1941. Ford va aconseguir el guardó a millor director -n’havia aconseguit un altre el 1935 amb The informer (El delator) i Darwell, que fa el paper de la mare de família, va ser premiada com a millor actriu de repartiment. A més, també va ser nominada a millor pel·lícula -estatueta que va anar a parar a Rebeca– i Henry Fonda optava a millor actor, que va ser, finalment, per a James Stewart (Historias de Filadelfia, de George Cukor). El final de la pel·lícula, més a prop d’un cant a l’esperança, és diferent del del llibre.\nJohn Steinbeck també és l’autor d’Al este del edén (1952), segurament, l’obra més ambiciosa, amb trets autobiogràfics i, a més a més, farcit de referències bíbliques.\nTÍTOL: Las uvas de la ira\nEDITORIAL: Cátedra// COL·LECCIÓ: Letras Universales\nNÚMERO DE PÀGINES: 584


L’Ajuntament de Rubí destina 8.000 euros a ajudar als damnificats pel terratrèmol de l’Equador - Ajuntament de Rubí\nL’Ajuntament de Rubí destina 8.000 euros a ajudar als damnificats pel terratrèmol de l’Equador\nL’Ajuntament de Rubí destina 8.000 euros a ajudar als damnificats pel terratrèmol de l’Equador En el marc de la Festa de la Diversitat, diverses entitats rubinenques també han aconseguit recollir 250 euros a favor d’aquesta causa https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/l2019ajuntament-de-rubi-destina-8-000-euros-a-ajudar-als-damnificats-pel-terratremol-de-l2019equador https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/l2019ajuntament-de-rubi-destina-8-000-euros-a-ajudar-als-damnificats-pel-terratremol-de-l2019equador/@@images/image/preview\nEn el marc de la Festa de la Diversitat, diverses entitats rubinenques també han aconseguit recollir 250 euros a favor d’aquesta causa\nEl terratrèmol, de magnitud 7,8 graus a l’escala de Richter, va sacsejar bona part de l’Equador (foto: www.larepublica.ec)\nL’Ajuntament de Rubí aportarà 8.000 euros a la campanya d’emergència que impulsa el Fons Català de Cooperació al Desenvolupament per donar resposta als efectes del terratrèmol a l’Equador del passat 16 d’abril. Aquests diners, que provenen de la partida d’Ajudes d’Emergència municipal, es destinaran al procés de reconstrucció i de suport a la població damnificada per aquest sisme.\nEl 16 d’abril a la tarda, un terratrèmol de magnitud 7,8 graus a l’escala de Richter va sacsejar l’Equador. El sisme, el pitjor que s’ha produït en aquest país en els darrers 30 anys, va tenir l’epicentre a l’oceà Pacífic, a 28 km de la costa equatoriana i a 173 km de la capital, Quito. Des d’aleshores s’han sentit gairebé 200 rèpliques, algunes d’una intensitat de fins a 6,1 graus. El terratrèmol també va provocar una alerta de tsunami a països veïns com Colòmbia, el Perú i Xile, que va poder ser desactivada poc després. Almenys 272 persones han mort i més de 2.500 han resultat ferides.\n“A la nostra ciutat, la població rubinenca procedent de l’Equador és bastant nombrosa ─2.109 rubinencs van néixer a l’Equador, dels quals 803 tenen nacionalitat equatoriana─. Per aquest motiu considerem especialment important la solidaritat amb les víctimes d’aquest terratrèmol”, ha explicat la regidora de l’Àrea de Serveis a les Persones, Marta García. La responsable del servei de Ciutadania i Drets Civils també ha comentat que “una part d’aquests rubinencs procedents de l’Equador tenen familiars a la zona on es va produir el terratrèmol i alguns d’ells s’han adreçat a l’Ajuntament per preguntar-nos com col·laboraríem en el procés de reconstrucció o per demanar-nos orientació sobre com contactar amb els seus familiars”.\nParal·lelament, la Plataforma Germanor ─constituïda recentment─, juntament amb les entitats que integren el Consell Municipal de Cooperació Internacional per al Desenvolupament, també ha dut a terme una iniciativa de suport a les víctimes del terratrèmol de l’Equador en el marc de la darrera edició de la Festa de la Diversitat, celebrada aquest passat cap de setmana. En total s’han recollit 250 euros gràcies a la barra de bar solidària organitzada a la plaça del Doctor Guardiet, que es destinaran a la campanya de l’ONG Oxfam de suport a les víctimes més vulnerables del sisme. “Valorem molt positivament la col·laboració ciutadana i la mobilització de les entitats que formen aquesta nova plataforma”, ha assegurat García.


Totes les generacions aprenen un vocabulari propi del seu temps. Aquestes paraules que s’afegeixen al diccionari de cada individu, es forgen a partir de les seves accions i la seva participació en l’entorn que l’envolta. Avui us voldria parlar del meu lèxic propi, que, aquestes últimes setmanes, més que mai, he ampliat. Començo amb una paraula preciosa: IL·LUSIÓ.\nFa anys que ens trobem en un estat d’agitació política, on molts estàvem expectants del que pogués passar. Jo mateix, el 9 de novembre de 2012, amb els meus 18 anys, vaig dipositar una papereta en una urna, una papereta que em preguntava quin futur volia pel meu país, i la vaig dipositar amb una il·lusió infinita al veure que després de tants anys de lluita que em precedien a mi i a tota la meva generació, el poble era escoltat. No va ser però, sense entrebancs, doncs m’arriba que algú per sobre meu ha declarat aquesta consulta il·legal. En aquest punt també m’arriba la segona paraula: SORPRESA.\nDoncs si, per aquell llavors em va sorprendre que l’Estat Espanyol digues que aquella acció tan pura com era preguntar a la gent que era el que volia, fos il·legal. Vaig quedar parat, però això no em va aturar. Vaig votar.\nSeguim endavant, i ens trobem, any rere any, un onze de Setembre on ja és tradició familiar anar d’excursió a Barcelona. Al transport públic ens trobem a amics, veïns, companys de feina i de classe, tots amb el mateix objectiu que nosaltres, i davant d’això jo afegeixo la tercera paraula al meu diccionari: ORGULL.\nOrgull d’amics, orgull de veïns, orgull de companys de feina i de classe. I és que si el poble català ha demostrat alguna cosa en aquests últims anys, és que som capaços de fer-nos veure de maneres espectaculars, i ha quedat claríssim que en som molts, moltíssims, i som més a cada pas. Ara permeteu-me avançar fins a aquest mateix any 2017. La tensió política escala a nivells astronòmics, i tot i això, el Govern de la Generalitat ens ha convocat a primers d’Octubre per anar a votar. Un altre cop afegiria la paraula il·lusió al meu diccionari, si no fos per la resposta del govern espanyol, que em fa afegir una paraula molt diferent, la quarta paraula era INDIGNACIÓ.\nMirés on mirés, a la televisió, a les xarxes socials, als diaris... Tan sols veia una negativa rotunda al fet que jo i milions de persones més, que som ciutadans de ple dret, poguéssim expressar la nostra opinió dipositant una papereta en una urna, tal com vaig fer jo en aquell mes de Novembre de 2012. No era cap sorpresa, a hores d’ara ja no estava precisament content amb la manera que érem governats des de Madrid. Llavors va començar a passar. Allò que va fer que aquesta quarta paraula fos escrita en negreta. Registraven impremtes, buscant tot el material del dia 1 d’octubre. Malgrat això, la cinquena paraula no va aparèixer fins al dia 14 de setembre.\nJo era al Cinebaix, cinema de Sant Feliu, el meu poble. Assistia a un cinefòrum en el qual projectaven el documental “Las Cloacas del Estado”. En acabar, David Fernàndez i Jaume Bosch venien a fer un petit debat i ronda de preguntes. La primera frase que sento dir a en David: “Bona nit a tothom, abans de començar, que sapigueu que la Guàrdia Civil està ara mateix escorcollant una impremta al polígon el Pla del vostre poble”. Tota l’audiència va quedar parada, i la cinquena paraula va arribar a la meva ment: RÀBIA.\n“Al meu poble no els ho permetré” vaig pensar. Només acabar la sessió, vaig agafar les meves coses i em vaig acomiadar de la meva família tot sortint corrents direcció el polígon. Un cop vaig arribar allà hi vaig veure una quarantena de persones, però ni rastre de la Guàrdia Civil. Ja no hi eren, però dues cantonades més a baix hi teníen 4 furgonetes amagades esperant que marxéssim, i a més a més, vaig conèixer un nou factor: la policia secreta. Bé, molt secreta no eren, ja que el fet que un mateix cotxe passi vint vegades per davant teu i aparqui 100 metres enllà amb els llums apagats... sospitós. El més curiós és que no hi havia molt policia, qui hi havia era, sobretot, gent jove, de la meva edat, que com jo havien decidit dir prou davant d’aquestes agressions. Aquí començà la meva implicació directa, ja que la gent que hi vaig trobar també coneixien la cinquena paraula, però només em van ensenyar una nova i sisena paraula: ESPERANÇA.\nDoncs si, el fet que ataquessin d’aquesta manera una impremta al meu poble, no em va desanimar ni atemorir, sinó que em va omplir d’esperança en veure tota aquella gent que em va rebre i em a acollir fins a les dues de la matinada, on fins i tot van fer una sortida a buscar sopar per a nosaltres. A partir d’aquí vaig començar a assistir a totes les assemblees que podia, i posar-hi el meu petit gra de sorra.\nEl moment culminant d’aquesta història va ser, per descomptat, el dia 1 d’octubre (i els seus dies anteriors). Només us diré que mai he tingut tanta son com aquella matinada, però que tot i això, no deixava que m’afectés, i després d’estar per la matinada fent guàrdia al meu col·legi electoral, vaig estar, de manera puntual, a les portes d’aquest a les cinc de la matinada. Heu de saber que vaig poder viure una experiència a peu del canó, ja que aquella gent que vaig conèixer a la impremta pertanyia a les JERC, i em van oferir ser apoderat d’ERC durant el referèndum de l’1O.\nTornem a les cinc de la matinada: La gent es va aplegant, primer érem una desena, després dues, tres... i així fins a arribar a unes 50 persones si fa o no fa, però necessitàvem més gent. Vam fer una crida als altres col·legis de Sant Feliu i, sorprenentment van aparèixer persones de tot arreu i ja érem més d’un centenar! Entre aquelles persones apareix la que porta la clau del centre, obrim les portes exteriors, però ens trobem un problema: la clau donada no obre el pany d’entrada al centre. Entre els diferents apoderats debatem amb el Responsable d’Administració quin és el següent pas a prendre, la gent ha de votar! Entre totes les idees desbaratades, surt una que pot funcionar, la de constituir les meses electorals al porxo del centre. Ràpidament ens vam mobilitzar cap al centre més proper, un institut, i vam portar taules i cadires suficients. Uns moments més tard arriben les urnes i les paperetes, i la setena paraula apareix: VOLUNTAT.\nVoluntat a seguir endavant, a constituir les meses, a ajudar a la gent a votar, i a guanyar. Ara ja no venia de si guanyava un SÍ o un NO, només el simple fet de poder votar tranquil·lament ja era una victòria. Les meses van ser formalment constituïdes més tard de les nou, mentre la cua per a votar a primera hora no feia més que allargar-se. Obrim les portes. Aplaudiments! La gent ja vota! Ara podria afegir la vuitena paraula, que seria l’eufòria, però no ho faig, aquest sentiment va durar poc. Em diuen que la Guàrdia Civil i la Policia Nacional estan carregant contra els votants a diversos col·legis arreu de Catalunya. Carregen contra joves, adults i avis, sense distinció, com a animals. Tot i això, la gent no deixava d’arribar, amb una ferma voluntat de dipositar el seu vot a l’urna. Davant del col·legi s’acumulava la gent, i en un petit mur que hi havia a l’entrada, s’hi acumulava menjar, aigua... que la gent del carrer ens anava portant.\nEl dia va avançant amb normalitat, no vull mirar les xarxes socials, no me vull espantar. De cop, m’arriba una noticia. Som pocs, i si no som més, els Mossos d’Esquadra hauran d’actuar! Una crida desesperada a tothom qui pugui, no podem tancar el col·legi! La gent ha de votar! Cinc minuts després, ja érem més d’un centenar, quin alleujament.\nDurant tota la jornada podríem destacar diversos moments que em van marcar per sempre, com l’aparició d’uns bombers, que van posar calma a la població, i van vindre a votar, camió inclòs. També un moment que sí que marcaria la vuitena paraula, PÀNIC. Els Mossos estaven carregant contra el col·legi proper. La gent del carrer va sortir volant cap allà, s'havia d'impedir! Pujo a un mur i crido que no marxin tots, no deixem desprotegit aquest col·legi, i em pregunten que hem de fer. Aquesta pregunta em descol·loca. Haig de decidir JO, que han de fer més d’un centenar de persones que no conec de res? Respiro profundament i els indico que es quedin, que jo marxo corrent al col·legi atacat per a veure que passava, i tornaria de seguida a informar. I això faig. Tenia els Mossos davant meu, jo a la seva esquena i estava veient com arrancaven a la gent del terra. Tot i això, era una imatge molt diferent de les que m’arribaven per les xarxes, no veia brutalitat, no veia ni una sola porra fora de la seva funda.\nAmb el meu telèfon mòbil vaig gravar trenta segons i vaig tornar a marxar corrent cap al lloc on em necessitaven. Un cop allà, explico la situació, i comencem a preparar-nos per a ser els següents, davant la meva sorpresa, ningú marxa. La gent sabia que podien rebre cops i empentes de part de la policia, però ningú va marxar. Entrem a tothom a dins i esperem pacientment, però amb nervis que arribi aquesta furgoneta carregada de policies. Però no arriba mai. M’arriba que el col·legi atacat ha resistit, i que els Mossos han marxat. Puc sentir als ossos com la tensió es rebaixa i la vuitena paraula queda empetitida davant de la novena: EMOCIÓ.\nLa policia acabava de carregar contra un col·legi que estava a 2 minuts d’on érem, i una de les primeres persones a arribar a votar després d’això, va ser una dona molt gran, en cadira de rodes, acompanyada pel seu fill. No puc evitar seure al seu davant i mirar-la als ulls mentre li dono les gràcies. Li agafo de les mans mentre li dic que això que està fent és meravellós. Ella no diu ni una sola paraula, però jo ja estic desbordat per les emocions. Mantinc la calma i el dia va passant, la solidaritat i la predisposició de la gent al carrer m’omple. Veig venir amics, veïns, antics companys de classe amb els que no ens parlem des de fa anys, però que aquest dia em donen les gràcies per tot el que estem fent.\nArriba l’hora de tancar. Es fa el recompte de vots mentre es demana a la gent del carrer que encara no marxin, que els necessitem ara més que mai. Ens arriben missatges dient que els altres col·legis ja han acabat, que som els últims. En acabar, decidim sortir jo i un amic els primers per si hi ha encara algú que vulgui frustrar la votació agafant l’acte oficial. Carreguem una urna i la còpia de l’acte, i quan ja marxem, veig a la meva dreta els quatre agents dels Mossos que han estat allà tot el dia, i m’hi acosto. Els dono la mà a tots ells i els dono les gràcies per fer la seva feina en un dia tan dur com avui.\nAra toca tornar a casa, i el primer que faig és parar abans a casa de la meva àvia, que ha estat atenta a la televisió durant tots els dies anteriors i tenia por d’anar a votar, tot i que finalment ha votat. M’hi acosto i l’abraço i li dic que estic molt orgullós d’ella. En aquest precís moment el dia em desborda i ploro. Ploro d’alegria pel que hem aconseguit, ploro de tristesa pels que no han pogut votar, ploro també d’impotència per tota aquella gent que ha rebut cops només per defensar el dret a decidir.\nLa desena paraula estarà per sempre amb mi: ALEGRIA. He pogut viure aquests moments gràcies a la meva implicació com a ciutadà, i la implicació de tants altres que, com jo, van cridar PROU. És imprescindible que tots sortim al carrer, reivindiquem allò que ens pertoca com és el dret a decidir, i sobretot, no defallir davant de res, ja que no podran res contra un poble unit, alegre i combatiu!\n21/04/2018 Sant Feliu de Llobregat\nURL CURTA: http://www.jerc.cat/url/189165\tComparteix:


Comencen les obres per a la posada en marxa d'una aula de 2 anys al CEIP Grangel Mascarós\nL'Ajuntament de l'Alcora finança els treballs d'adequació de l'aula\nJa han començat els treballs d'adequació de l'aula del CEIP Grangel Mascarós destinada a línia educativa de 2-3 anys. Es tracta d'una reforma finançada per l'Ajuntament de l'Alcora que ascendeix a 13.000 €.\nL'alcalde, Samuel Falomir, i la regidora d'Educació, Vanessa Périz, han pogut comprovar aquest matí el desenvolupament de les obres en la seua visita al centre.\nCal recordar que el consistori, atenent la petició del CEIP Grangel Mascarós, va realitzar la corresponent sol·licitud, que va ser aprovada per la Conselleria d'Educació. D'aquesta manera, l'Alcora comptarà en el curs 20l9/2020 “per primera vegada” amb una aula gratuïta de primer cicle d'infantil per a xiquets i xiquetes de 2-3 anys, tal com ha destacat Périz.\n“A més d'afavorir la conciliació de la vida laboral, familiar i personal, l'escola infantil és el lloc idoni com a espai de socialització per als xiquets i xiquetes. Al vessant educatiu se sumen altres importants valors, així, es contribueix al seu desenvolupament integral i les seues capacitats físiques, afectives, intel·lectuals i socials i se'ls dota d'hàbits d'autonomia personal i normes de comportament en grup, etc.”.\nPer poder complir les condicions tècniques requerides, es realitzaran diferents adequacions a l'aula.\nD'una banda, es formarà un altiplà i rampa d'accés a l'aula per tal d’eliminar l'actual escaló. La rampa tindrà una amplària de 1,5 i una longitud de 2,2 metres en el sentit cap a la porta exterior de façana del pati del centre escolar. Estarà protegida amb una tanca.\nAixí mateix, es delimitarà un espai de 40 m² al pati exterior mitjançant una tanca de 90 cm antiescalable d'acer lacat en diferents colors i es demolirà els envans de separació de vàter existent en el lavabo, així com dels aparells sanitaris existents.\nA més, s'instal·laran nous aparells sanitaris, 2 vàters i 2 llavamans, per a xiquets de 2 anys, així com la corresponent lampisteria i sanejament. També s'instal·larà un marc amb un cristall de seguretat en la paret que delimita l'aula i el lavabo i es canviarà el paviment i enrajolat.\nD'altra banda, s'instal·laran 3 portes noves, una interior de comunicació entre el lavabo i l'aula, una altra exterior de comunicació de la condícia amb el pati i la porta exterior d'accés a l'aula.


Noves mesures en matèria tributària, cadastral i de seguretat social. | Assessoria SM Gestió (Barcelona) Fiscal, laboral\nEl Reial decret llei 18/2019, de 27 de desembre adopta noves mesures que afecten l'Impost de la Renda de les Persones Físiques; a l'Impost sobre el Valor Afegit; Impost sobre el Patrimoni i a les activitats prioritàries de mecenatge, les quals intentem resumir a continuació.\nEls límits quantitatius que delimiten l'àmbit d'aplicació de mètode d'estimació objectiva (mòduls) queden prorrogats per al període impositiu 2.020. Amb excepció de les activitats agrícoles, ramaderes i forestals, que tenen el seu propi límit quantitatiu per volum d'ingressos.\nVolum d'ingressos en l'any immediatament anterior superior a 250.000 euros per al conjunt d'activitats econòmiques, excepte les agrícoles, ramaderes i forestals. Es computaran la totalitat de les operacions, hi hagi o no obligació d'expedir factura. Les operacions en què hi hagi obligació d'expedir factura quan el destinatari sigui empresari, no podran superar 125.000 euros.\nVolum de compres en béns i serveis en l'any immediatament anterior, excloses les adquisicions de l'immobilitzat, superior a 250.000 euros.\nA més, s'estableix un nou termini de renúncia o revocació per a l'any 2020 al mètode d'estimació objectiva de l'Impost sobre la Renda de les Persones Físiques. Aquest termini és d'un mes a partir de l'endemà de la data de publicació al BOE de el Reial decret llei 18/2019, és a dir, fins el 29 de gener de 2020.\nEs modifica el Reial decret llei 13/2011, de 16 de setembre, quedant prorrogat per 2.020.\nTambé queden prorrogats per a l'exercici 2.020 els límits quantitatius que delimiten l'àmbit d'aplicació del règim simplificat i del règim especial d'agricultura, ramaderia i pesca.\nVolum d'ingressos en l'any immediatament anterior superior a 250.000 euros per al conjunt d'activitats econòmiques, excepte les agrícoles, ramaderes i forestals.\nVolum de compres i importacions en béns i serveis en l'any immediatament anterior, excloses les adquisicions de l'immobilitzat, superior a 250.000 euros.\nTambé s'estableix un nou termini de renúncia o revocació per a l'any 2.020 del règim simplificat i del règim especial de l'agricultura, ramaderia i pesca de l'Impost sobre el Valor Afegit. Aquest termini és d'un mes a partir de l'endemà de la data de publicació al BOE del Reial decret llei 18/2019, és a dir, fins al 29 de gener de 2.020.\nL'article 5 de Reial Decret Llei 18/2019 de 27 de Desembre indica que es consideraran activitats prioritàries de mecenatge les enumerades en la disposició addicional setanta primera de la Llei 6/2018, de Pressupostos Generals de l'Estat per a l'any 2018.\nLa incorporació d'aquest llistat d'activitats mitjançant un reial decret llei es justifica en nom del principi de seguretat jurídica, ja que d'altra manera la seva aplicació durant el dit exercici no podrà dur-se a terme fins que no s’aprovi per una norma de rang legal atès que no cal entendre prorrogat automàticament el precepte que les regula per a l'any 2.019, el que incidiria negativament en la promoció i foment d'aquestes activitats.\nTags: ASSESSORIA BARCELONAimpost patrimoniIMPOST RENDAIVAMECENATGE\nAnterior El Consell rector a les Cooperatives\nSegüent Reducció de la Dotació Fundacional


Cap Vermell - Sant Bartomeu 2013 /2/ La Cursa arriba a la 30a edició\nSant Bartomeu 2013 /2/ La Cursa arriba a la 30a edició\nLa segona jornada de les festes de Sant Bartomeu celebra la 30a edició de la Cursa popular de Sant Bartomeu\nDiumenge, 18 d'agost va ser el segon dia de les festes de Capdepera. A Cala Agulla s'inicià el torneig de tennis platja, en la seva primera edició que du primeres espases d'aquesta especialitat esportiva.\nD'altra banda la cursa de Sant Bartomeu arriba a un nombre rodó, la 30a edició amb una gran participació d'atletes vinguts de tota Mallorca. Com sempre va tenir una versió infantil i la cursa "oficial" de 6 quilòmetres. En un article específic publicarem els resultats.\nPer acabar, a Can Pantinat (carrer Major,38), la companyia Noctàmbuls va presentar l'obra Panfonteta de Jaume Miró. Degut a la gran acceptació se va programar una segona funció. Vegeu la critica de l'obra publicada a Cap Vermell:


L'independentisme manté la tensió amb l'Estat per compensar la seva renúncia a la unilateralitat i converteix Catalunya en terreny minat per al Rei\nDiumenge, 25/02/2018 | Actualitzat el 26/02/2018 a les 14:36 CET\nPer al rei Felip VI no han constituït cap sorpresa les plantades ni la crida al boicot en la seva primera visita a Barcelona després de la controvertida al·locució televisada del 3 d'octubre. L'ambient ja estava molt carregat a l'agost, quan va ser escridassat a la manifestació de repulsa als atemptats del 17 d'agost, però la seva intervenció després dels successos de l'1 d'octubre va caure a Catalunya com un gerro d'aigua gelada.\nPer la seva contundència amb les autoritats catalanes i pel deliberat oblit dels ferits de l'1-O, molts van interpretar que el Monarca legitimava la violència policial als col·legis electorals i desistia de procurar l'encarrilament del conflicte per vies dialogades. Una percepció que va desfermar la ira independentista i va sumir en l'orfandat molts altres catalans. Es va estendre la sensació que el xoc de trens tot just acabava de començar, com va ser.\nEn efecte, el 3 d'octubre a la nit el Rei va esculpir una diatriba en què el destinatari específic no era el poble català. Ni tan sols els líders del procés, per més que els interpel·lés. Felip VI va voler fer evident, davant el conjunt del país i de la comunitat internacional, que Espanya era un Estat solvent, capaç de fer complir les seves lleis i de preservar la seva unitat. Si el Govern central hagués avortat la votació, o si les imatges de les càrregues policials no haguessin fet la volta al món, el Rei s'hauria pogut estalviar una admonició tan severa.\nUcronies al marge, el cap d'Estat afronta el repte de reconstruir els dinamitats ponts de la Corona amb Catalunya. Tant a Girona, on l'han declarat persona no grata, com a Barcelona, en la convulsa inauguració del Mobile World Congress, el sobiranisme seguirà exhibint davant el Monarca el seu particular memorial de greuges, molt més aïrat que el que va rebre el 1885 el seu rebesavi Alfons XII.\nLa mort del sobirà va deixar llavors sense resposta el llistat de demandes de la burgesia catalana compilat per Valentí Almirall en un document considerat com l'esborrany de les Bases de Manresa, l'acta fundacional del nacionalisme català. Però aquella tirallonga de queixes, sobretot d'índole mercantil i cultural, partien encara de la lleialtat a la Corona de les elits catalanes: si ets el nostre Rei, obra com a tal. Més d'un segle després, la conversió en bloc del nacionalisme al republicanisme ha canviat aquestes demandes en públics desaires: com que ja no ets el nostre Rei, aquí no ets benvingut.\nLes regles del joc han canviat. Els que se saben derrotats en el camp de batalla fàctic -no en el de les emocions col·lectives- es neguen a homenatjar la figura institucional que encarna millor el bàndol vencedor. Per compensar un aterratge a la realitat que passa per renunciar a la unilateralitat, l'independentisme mantindrà viu el conflicte amb l'Estat a compte dels cops de porra de l'1-O, dels polítics presos i del futur judici als líders del procés. Sense normalització política, Catalunya seguirà sent per al Rei terreny minat.\nTemes: Roger Torrent Polítics catalans presos Atemptat a Barcelona 17-A Referèndum a Catalunya Mobile World Congress 2019 Independència de Catalunya Ada Colau Felip VI


La Policia de Cullera controla l’ús de la mascareta – RiberaTV\nEl cos policial recomana dur-la sempre tot i que es puga mantindre la distancia de seguretat\nLa Policia Local de Cullera ha intensificat les tasques de conscienciació, control i vigilància sobre l’ús de la mascareta de protecció front a la COVID-19. Amb l’arribada de la nova normalitat l’Ajuntament de Cullera ha reforçat la campanya de conscienciació sobre el seu ús responsable.\nAprofitant que els dijous se celebra el mercat ambulant a Cullera on es poden concentrar aglomeracions de gent, diverses patrulles de la Policia han estat durant tot el matí informant a la ciutadania sobre el seu ús obligatori en determinades circumstàncies i controlant el compliment de les directrius sanitàries al respecte.\nTal com manifesta el inspector de la Policia Local de Cullera, Alfredo González, «el que interessa no és sancionar ni prendre mesures dràstiques sinó que la gent es consciencie, aplique el sentit comú i s’acostume a posar-se la mascareta a l’eixir de casa».\nCal recordar que el l’ús de la mascareta és obligatori en la via pública així com en espais al aire i tancats sempre que resulte difícil garantir la distància mínima de seguretat d’almenys 1.5 metres. Tot i això, la Policia Local recomana dur-la «sí o sí» perquè la majoria de vegades és inevitable guardar la distància de seguretat.\nEl cos policial seguirà duent a terme estos controls en distints punts de la ciutat, com per exemple el passeig marítim, per tal de maximitzar la protecció de la ciutadania al municipi, ja que com informa el Ministeri de Sanitat l’ús de la mascareta és el millor escut de prevenció de la COVID-19.\nLa Policia de Cullera controla l’ús de la mascareta added by Ribera Televisió on 9 juliol, 2020


Projecte interdisciplinari que construeix màquines de veu físiques inspirades en sistemes fisiològics. El conjunt d'inquietants dispositius que el composen riuen, ploren, gemeguen, expressen ràbia i sospiren.\nProtocol per a la Recerca Interdisciplinària\nA partir de tres tallers de discussió col·lectiva i d’intercanvi d'experiències,s'ha creat un document obert que proporciona referències i directrius sobre processos d'investigació interdisciplinària per a institucions, organismes de finançament, investigadors individuals i grups de recerca interdisciplinaris.\nPeça que descontextualitza, estèticament i formalment, l'acid house. Aquest treball s'emmarca en una exploració entorn a la descontextualització de sons icònics rave.\nPeça audiovisual de 37 minuts on un algoritme genera, en temptatives successives, mosaics sobre superfícies fixades prèviament. So i imatge dialoguen en la creació de formes, on cada color es correspon amb l'altura del so.\nProjecte on autòmats cel·lulars generen sons molt simples que reben i envien senyals de manera molt bàsica per assolir estats de caos i equilibri en funció de comportaments col·lectius. El resultat és una textura sonora evolutiva que és modificada pels visitants quan aquests modifiquen alguns dels paràmetres d'entrada, com per exemple la variació en la llum.\nPeça de telepresència que connecta quatre centres d'art en tres països diferents. A través d'una sèrie de sensors, el moviment que es dóna en algun d'aquests centres activa un dispositiu electrònic en un altre.\nLaboratori de telepresència\nLaboratori enfocat a generar un espai d'experimentació amb les noves tecnologies en l'àmbit de la telepresència. Treballa en l'obertura de diferents estacions/espais des d'on intervenir i comunicar-se remotament mitjançant la provatura d'eines que permeten una comunicació interactiva.\nInstal·lació interactiva formada per diversos robots que porten càmeres de vigilància acoblades a una plataforma mòbil. Equipats amb sistemes de posicionament espacials basats en la detecció de posició per un programari de visió artificial, els robots interactuen de manera conjunta i sincronitzada amb els visitants.


Coliseu - Dades, fets i ubicació - HISTORYRIA - Temes\nConstruït el 70 d.C., el Coliseu de Roma ha estat el lloc de celebracions, esdeveniments esportius i vessaments de sang. Avui dia, l’amfiteatre és una atracció turística important, que acull 3,9 milions de visitants cada any.\nOrígens del Coliseu\nEl Coliseu: un gran amfiteatre\nEl Coliseu al llarg dels segles\nSituat a l’est del fòrum romà, el massiu amfiteatre de pedra conegut com el Coliseu va ser encarregat cap al 70-72 d.C. per l’emperador Vespasià de la dinastia Flavia com a regal al poble romà. El 80 d.C., el fill de Vespasià, Titus, va obrir el Coliseu (conegut oficialment com l’amfiteatre Flavi) amb 100 dies de jocs, inclosos combats de gladiadors i baralles d’animals salvatges. Després de quatre segles d’ús actiu, la magnífica arena va caure en la negligència i fins al segle XVIII es va utilitzar com a font de materials de construcció. Tot i que dos terços del Coliseu original s’han destruït amb el pas del temps, l’amfiteatre continua sent una destinació turística popular, a més de ser un símbol icònic de Roma i de la seva llarga i tumultuosa història.\nFins i tot després del decadent emperador romà Negre es va acabar la vida el 68 d.C., el seu mal govern i els seus excessos van alimentar una sèrie de guerres civils. No menys de quatre emperadors van prendre el tron en el tumultuós any després de la mort de Neró, el quart, Vespasià, acabaria governant durant 10 anys (69-79 d.C.). Es coneixien els emperadors flavians, com Vespasià i els seus fills Tit (79-81) i Domicià (81-96), van intentar atenuar els excessos de la cort romana, restablir l'autoritat del Senat i promoure el benestar públic. Cap als anys 70-72, Vespasià va retornar al poble romà la frondosa terra prop del centre de la ciutat, on Neró havia construït un enorme palau després d'un gran incendi que va esclatar per Roma el 64 dC. Al lloc d'aquell Palau Daurat, decretat, es construiria un nou amfiteatre on el públic pogués gaudir de combats de gladiadors i altres formes d’entreteniment.\nHo savies? Els arqueòlegs creuen que el Coliseu contenia fonts d’aigua potable i latrines.\nDesprés de gairebé una dècada de construcció (un període de temps relativament ràpid per a un projecte de tan gran envergadura), Titus va dedicar oficialment el Coliseu del 80 d. Un governant molt estimat, Tito s’havia guanyat la devoció del seu poble amb la gestió dels esforços de recuperació després de la tristament famosa erupció del Vesuvi el 79 d.C., que va destruir les ciutats d’Herculà i Pompeia . Les últimes etapes de construcció del Coliseu es van completar sota el regnat del germà i successor de Tito, Domicià.\nqui és el fundador de Microsoft\nAmb unes mides de 190 per 155 metres, el Coliseu era l’amfiteatre més gran del món romà. A diferència de molts amfiteatres anteriors, que havien estat excavats a les vessants dels turons per proporcionar un suport adequat, el Coliseu era una estructura independent feta de pedra i formigó. L’exterior característic tenia tres pisos d’accessos arquejats –un total d’uns 80– sostinguts per columnes semicirculars. Cada història contenia columnes d’un ordre (o estil) diferent: a la part inferior hi havia columnes de l’ordre dòric relativament senzill, seguides de jòniques i coronades per l’ornament corinti ornamentat. Situat a prop de l’entrada principal del Coliseu hi havia l’Arc de Constantí, construït el 315 d.C. en honor de la victòria de Constantí I sobre Maxenci a Pons Milvius.\nA l’interior, el Coliseu tenia capacitat per a més de 50.000 espectadors, que potser havien estat organitzats segons el rànquing social, però molt probablement estaven empaquetats a l’espai com sardines en una llauna (a jutjar per les proves dels seients d’altres amfiteatres romans). Els tendals es van desplegar de la història principal per protegir l’audiència del calorós sol romà mentre observaven combats de gladiadors, caceres, baralles d’animals salvatges i combats més grans, com ara simulacres de combats navals (pels quals l’arena estava inundada d’aigua). gran despesa. La gran majoria dels combatents que van lluitar davant del públic del Coliseu a l'antiga Roma eren homes (tot i que hi havia algunes dones gladiadores). Els gladiadors eren generalment esclaus, criminals condemnats o presoners de guerra.\nEl Coliseu va viure uns quatre segles d’ús actiu, fins que les lluites de l’Imperi Romà d’Occident i el canvi gradual dels gustos públics van acabar amb els combats de gladiadors i altres grans entreteniments públics del segle VI dC. Fins i tot en aquella època, l’arena havia patit danyats a causa de fenòmens naturals com llamps i terratrèmols. En els segles següents, el Coliseu va ser abandonat completament i es va utilitzar com a pedrera per a nombrosos projectes de construcció, incloses les catedrals de Sant Pere i Sant Joan del Laterà, el Palazzo Venezia i les fortificacions de defensa al llarg del riu Tíber. Tanmateix, a partir del segle XVIII, diversos papes van intentar conservar l’arena com a lloc sagrat cristià, tot i que, de fet, no se sap si els primers màrtirs cristians van conèixer el seu destí al Coliseu, com s’ha especulat.\nAl segle XX, una combinació de temps, desastres naturals, deixadesa i vandalisme havia destruït prop de dos terços del Coliseu original, inclosos tots els seients de marbre de l’arena i els seus elements decoratius. Els esforços de restauració es van iniciar a la dècada de 1990 i han continuat al llarg dels anys, ja que el Coliseu continua sent una atracció principal per a turistes de tot el món.\nper què es va construir una gran muralla xinesa?\non vivia Leonardo da Vinci\nper què va passar la batalla del genoll ferit\nsignificat d’una libèl·lula\non es va construir la hagia sophia\nJerusalem va ser dissenyada per pertànyer a dos països\ncom vam arribar els Estats Units a WW1


«Oro»: Perseguint el paradís - Regió7\n«Oro»: Perseguint el paradís\nAgustín Díaz Yanes adapta un relat inèdit de l'escriptor Arturo Pérez-Reverte sobre la mítica recerca d'El Dorado\n«Oro». Imatge promocional\nCARLES RIBAS | MANRESA L'any 1988 el cineasta Carlos Saura estrenava El Dorado, pel·lícula on relatava la recerca per part d'un grup de conqueridors espanyols encapçalats per Pedro de Ursúa i Lope de Aguir-re de la mítica ciutat, un llegendari regne d'abundants mines d'or i de riqueses inimaginables. El film, que es va convertir en la producció més cara de la història del cinema espanyol (mil milions de pessetes de l'època), va esdevenir un sonat fracàs de crítica i de públic, i va fer trontollar fins i tot la carrera del mateix director, que no es va refer fins a ¡Ay, Carmela!.\nGairebé trenta anys després, un altre cineasta que també ha tingut profunds alts i baixos en la filmografia com és Agustín Díaz Yanes reprèn en certa manera el relat que va oferir Saura. En aquest cas, però, Yanes es basa en un text fins ara inèdit de l'escriptor Arturo Pérez-Reverte (del qual ja va adaptar-ne l'any 2006 amb notable encert Alatriste ) per proposar una narració de la qual se'n subratlla el màxim rigor històric i inspirada en l'expedició dels conqueridors espa-nyols del segle XVI Lope de Aguirre i Núñez de Balboa. Aquests dos personatges van organitzar un grup de trenta homes i dues dones per endinsar-se al bell mig de la selva amazònica a la recerca del mític El Dorado, una ciutat que es creia completament feta d'a-quest preuat metall. Amb la intenció de sortir de la misèria en què vivien al seu país natal i aconseguir riqueses, glòria i fortuna, aquest grup d'aventurers va iniciar un viatge on, més enllà del romanticisme de l'empresa, va sorgir tota la crueltat i les misèries morals que acumulaven cada un dels protagonistes.\nAmb un quartet d'intèrprets de luxe en els papers principals del relat com són Raúl Arévalo, José Coronado, Bárbara Lennie i Óscar Jaenada, Oro assumeix el repte d'erigir-se en l'èxit de crítica i públic que no va aconseguir el precedent signat per Carlos Saura. La prova del cotó arriba avui.\nA l'Alemanya dividida de 1956, quan el mur encara no s'ha alçat, [..]


Cerdanyola recollirà fons per salvar vides a les costes gregues\nDos mesos després de la primera assemblea ‘Cerdanyola, ciutat d’acollida’, la coordinadora sorgida de la reunió ha anunciat que impulsarà a la ciutat una campanya de marxandatge per recollir fons per a l’ONG Proactiva Open Arms. L’entitat de Badalona es dedica a salvar vides al mar i a principis de setembre va decidir traslladar-se a l’illa de Lesbos per ajudar els refugiats que arriben a la costa grega. “En els últims dos mesos la situació ha canviat molt, ara ja no parlem de quants refugiats arribaran, sinó de donar ajuda a aquests refugiats que estan en ruta”, explicava la regidora de Cooperació, Elvi Vila. “És molt important que aixequem la veu contra les polítiques de la Unió Europea de blindar fronteres en lloc de donar ajuda als refugiats en trànsit”, afegia.\nEn el marc de la segona assemblea ‘Cerdanyola, ciutat d’acollida’, la tècnica del Fons Català de Cooperació que ha visitat els projectes als camps de refugiats de la Ruta dels Balcans, Anna Recoder, remarcava que “si no fos per les ONG i els voluntaris la crisi seria molt més gran”. En aquesta línia, apuntava que les entitats “estan sobrepassades” i que la ciutadania pot ser solidària amb els refugiats “sense esperar a acollir-los a casa” tot ajudant les entitats que treballen “en les rutes de fugida”. I entre d’altres llocs, aquestes rutes porten els refugiats a les costes gregues, on el socorrista cerdanyolenc Albert Roma és un dels membres de l’equip de Proactiva Open Arms que salva vides al mar grec des del mes de setembre: “La nostra feina és que la gent no s’ofegui, però no arribem a tot”. La travessia per mar és una de les frases més dures del viatge dels refugiats, explicava Roma, que apuntava que les seves embarcacions són molt precàries i el risc de morir ofegats és molt alt. “Moltes vegades les condicions dolentes de la mar fan que els nens que viatgen al centre de les embarcacions acabin morint ofegats a la mateixa embarcació”, relatava el cerdanyolenc. L’equip de Proactiva treballa a Lesbos i Chios, ajudant a que els refugiats que arriben (20 bots al dia) desembarquin amb seguretat. “És una realitat molt bèstia, que s’ha normalitzat, però no és normal que una família hagi de pujar a un bot que es talla amb una roca perquè estan bombardejant casa seva”. Per a Roma, l’experiència a Lesbos l’ha fet ser conscient que “són les persones les que salven persones, no els grans governs”.\nCatalunya s’està preparant per acollir 400 persones en perfectes condicions d’atenció, anunciava el comissionat del Comitè per a l’Acollida de Refugiats a Catalunya, Àngel Miret. També lamentava que els processos d’acollida anunciats per la Unió Europea es trobin aturats i recordava que l’origen del refugi “és un conflicte bèl·lic i s’està fent poc esforç per aturar la guerra”. Si Miret apuntava que cal fer “una gran tasca de sensibilització a nivell europeu”, l’alcalde Carles Escolà agraïa la “tasca de formigueta” que realitzen les entitats solidàries al municipi i que fa de Cerdanyola una ciutat d’acollida.\nMÉS RECURSOS PER SALVAR MÉS VIDES\nProactiva Open Arms va arribar a la costa grega amb 15.000 euros de les butxaques dels voluntaris i sense ajuts públics. Els van invertir en costejar els treballs de salvament d’un mes i van aconseguir que trepitgessin terra de manera més segura unes 20 embarcacions al dia, amb unes 50 persones en cadascuna d’elles. En total, a les platges que cobreix Proactiva, arriben 1.000 persones al dia. “Com més recursos i materials aconseguim, més vides podrem salvar”, asseguren des de l’entitat. Es poden fer donatius al web www.proactivaopenarms.org.\nEl Festival de Blues ja té cartell\nLa participació als Premis Literaris augmenta un 74%\nMés en aquesta categoria: « Cerdanyola tindrà la tercera casa ecològica Passivhaus de Catalunya Els valors de l’esport entren a l’aula »


El manresà Gerard Vilalta crea un 'escape room' digital per matar el coronavirus - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl manresà Gerard Vilalta crea un 'escape room' digital per matar el coronavirus\nSi es juga amb amics o família es recomana fer-ho amb el suport d'alguna aplicació de videotrucada\nredacció | manresa 14.04.2020 | 22:59\nGerard Vilalta arxiu particular\nEl manresà Gerard Vilalta ha creat un escape room digital en què repta els participants a trobar l'espasa que mati el coronavirus. El joc, totalment gratuït, adapta la llegenda de Sant Jordi a la problemàtica actual i pretén fer passar una bona estona amb família o amics.\n«Sant Jordi versus Virus» és el títol d'aquesta nova proposta d'entreteniment promoguda per Gerard Vilalta conjuntament amb l'empresa osonenca Fluwim. El joc online parteix de la història de l' escape room presencial «El secret de Sant Jordi» i proposa als jugadors ser membres d'un laboratori i crear l'espasa que mati el coronavirus, un tipus de drac modern que des de fa setmanes està provocant el caos a escala mundial.\nVilalta explica que «tant a Albert Busom, propietari de Fluwim, com a mi, el que més ens agrada és crear històries i recursos per passar estones divertides. Volíem ajudar en aquests moments difícils de confinament, aportar una mica de llum, i quina manera millor que fer-ho amb un escape room que sense sortir de casa, sense cap cost, ens distregui i ens faci passar una bona estona».\nSi es juga amb amics o família Vilalta anima a fer-ho amb el suport d'alguna aplicació de videotrucada.\n«Sant Jordi vs Virus» ja és accessible a tothom a través de la pàgina web fluwim.cat i a diferència de la majoria d' escapes rooms presencials i digitals aquest no té límit de temps per resoldre les proves. El motiu és clar, el que es vol és poder gaudir del joc sense preocupacions pel rellotge; poder omplir diversos espais de temps durant un dia o durant uns quants. Per tant, els enigmes plantejats estan pensats perquè no es resolguin ràpidament, tot i que dependrà molt de cadascun d'ells i de cada persona. Això provoca que els jugadors hagin d'analitzar molt més cada joc.\nLa proposta és assumir el rol de membres d'un laboratori que treballa per trobar la vacuna que mati el coronavirus. Si s'aconsegueix crear l'espasa perfecta els jugadors es poden convertir en el Sant Jordi del segle XXI que salva el món sencer del monstre.\nAndorra anuncia una hora de lleure per què la població pugui sortir excepcionalment al carrer.\nBonaventura Clotet creu que s'hauria d'allargar el confinament fins al 10 de maig i demana "contenció"


Complements dietètics de fibra, digestius i diuréticos | Consumer\nComplements dietètics de fibra, digestius i diuréticos\nAquests complements augmenten l'aportació de fibra en la dieta, ajuden a la digestió i a eliminar l'excés de líquids de l'organisme\nAbans de proveir-se de qualsevol complement dietètic s’aconsella consultar amb un professional, ja que ell és qui ha de valorar si existeix o no la necessitat d’incloure aquest tipus de complements en la dieta, així com la dosi i la forma d’administració.\nComplements de fibra\nEs diu fibra als carbohidrats que li donen estructura als vegetals i que l’organisme humà no pot digerir ni absorbir. El major avantatge d’aquestes substàncies és la seva capacitat per augmentar el volum de la bitlla fecal que transita en el tub digestiu, a causa de la seva capacitat per absorbir una important quantitat d’aigua.\nEn conseqüència, la matèria fecal, producte final de la digestió, es torna més voluminosa i suau, a causa que es troba més hidratada. A més, l’augment de grandària de la bitlla fecal estimula el trànsit intestinal, la qual cosa redueix el seu temps de permanència en l’aparell digestiu, alhora que ajuda a regular els moviments intestinals, evitant el restrenyiment. No obstant això, el consum d’aliments rics en fibra no ha de ser exagerat, doncs pot limitar l’absorció de certs minerals importants com a calci, magnesi, ferro i zinc, la qual cosa pot resultar en deficiències nutritives de dites minerals.\nLa pectina de poma\nLlavors de lli, riques en fibra soluble\nComplements que faciliten la digestió\nEls menjars a l’excés, amb condiments forts, preparacions grasses o riques en salses solen ser de difícil digestió, i en nombroses ocasions produeixen dolors de ventre o contraccions doloroses dels intestins. Davant aquest quadre, existeixen complements que faciliten la digestió, doncs són estimulants digestius, que afavoreixen el bon funcionament de l’estómac i els intestins, i faciliten l’expulsió de gasos.\nEn l’ús de complements diuréticos ha de ser acurat. La dieta ha de procurar que els ronyons funcionin bé, d’aquí la importància del consum d’aigua i aliments que motivin el seu treball, perquè eliminin substàncies de deixalla a través de l’orina. Però no es pot caure en l’abús i jugar amb aquests òrgans. La producció d’orina ha de ser la justa.\ncomplements Digestió digestius diuréticos fibra


Cursos 2014-2015 de l'Espai Escènic\ndilluns, 15 de setembre de 2014 05:35\nL'Espai Maragall acollirà tots els cursos de teatre\nL’Espai Escènic comença el seu curs 2014-2015 el proper dilluns 29 de setembre\nEnguany s’ofereixen cursos d’interpretació i teatre musical i tres monogràfics, a banda del casal artístic d’estiu\nL’Espai Escènic (Escola d’Arts Escèniques de Gavà) inaugura el seu curs 2014-2015 el proper dilluns, 29 de setembre. Enguany s’ofereixen cursos d’interpretació i teatre musical dividits segons franges d’edat: hi haurà tres grups per la franja de 4 a 5 anys, amb un preu de 28 € mensuals; quatre grups per la franja de 6 a 8 anys a 32 € el mes; 3 grups pels que tenen entre 9 i 11 anys també a 32 € el mes; tres grups pel bloc de 12 a 14 anys a 38 € el mes; dos grups mes dedicats a la franja de 15 a 17 anys, també amb un preu de 38 €; i finalment hi haurà tres grups d’adults que també hauran d’abonar 38 € al mes. A aquests preus caldria afegir-hi 15 € més de pagament únic en concepte de matriculació.\nA banda d’aquests cursos també s’oferiran tres monogràfics dedicats al hip-hop, a la interpretació de cançons (per a totes les edats), i al gospel (amb grups d’infantil i juvenil i d’adults). El preu del monogràfic de hip-hop i el del gospel (infantil i juvenil) és de 28 € al mes, mentre que els altres dos costaran 38 € mensuals.\nA banda d’aquests cursos, l’Espai Escènic també organitza un casal artístic ja de cara a l’estiu de l’any 2015. Aquest casal es portarà a terme en dos trams: primer, del 29 de juny al 31 de juliol, i després del 31 d’agost al 10 de setembre. Els casals funcionaran de dilluns a divendres de 09:00h. a 14:00h., i es podran triar les setmanes que es vulgui dins d’aquestes dates. El preu d’aquest casal és de 75 € la setmana.\nLes inscripcions pels cursos d’interpretació i teatre musical es poden formalitzar fins el proper 12 de setembre a l’Espai Maragall en horari de 09:00h. a 14:00h. de dilluns a divendres. Tots els cursos tenen lloc també a l’Espai Maragall.\nDarrera actualització de divendres, 12 de setembre de 2014 10:36


Abandonen una cadellada de gats a Breda - Diari de Girona\nAbandonen una cadellada de gats a Breda\nEs registren més de 800 animals abandonats a la Selva des d'inicis d'any\nroser albertí 26.08.2017 | 10:09\nAquestes set cries de gat van ser trobades a Breda. CAAS\nEl Centre d'Acollida d'Animals de la Selva (CAAS) ha recollit 808 animals des del mes de gener i es tem que aquest xifra pugui augmentar fins a finals d'any i que superi així els 1.044 abandonaments que es van registrar durant tot el 2016. «Després d'anys de descens, l'any passat es van disparar la xifra i crèiem que seguirà pujant perquè cada vegada més gent té animals de companyia», va explicar ahir Miquel García, portaveu de l'entitat.\nSegons les dades registrades pel CAAS, l'any 2006 es van produir 989 abandonaments. Una xifra que va anar baixant any rere any fins a arribar al seu punt més baix el 2015, amb 626 animals. «La tendència va canviar de cop el 2016, i ara va a l'alça. Per això ja veiem que haurem d'ampliar les instal·lacions per poder-hi fer front», va subratllar García.\nEn relació amb les xifres per municipis, on més animals –sobretot gossos– s'han recollit fins aquest mes d'agost, ha estat a Lloret de Mar amb 124, seguit de Blanes amb 105, Maçanet de la Selva amb 89, Vidreres amb 88 o Caldes de Malavella amb 68. Per contra, a les localitats de Sant Hilari Sacalm i la Cellera de Ter no se n'ha recollit cap, i a la de Susqueda només un. «Això no vol dir que en aquests municipis es produeixin més o menys abandonaments, sinó que és on més ens avisen o on més se'n troben tot i que puguin venir d'altres pobles», va especificar el representant del CAAS recordant que encara resten més de quatre messos per acabar l'any.\nAquestes dades també mostren que els mesos en els quals s'han produït més casos han estat el juny (130) i el juliol (122) coincidint amb l'inici de les vacances estivals. «A finals de l'estiu augmenten les adoptcions perquè la gent torna a la rutina de sempre i volen tenir un animal de companyia», va explicar García que va precisar que tot i això, cada vegada «hi ha més gossos i per tant, més abandonaments». En aquest sentit, el portaveu del CAAS va recordar la importància d'esterilitzar els animals.\nAbandonament de gats a Breda\nEls últims animals recollits per Centre d'Acollida amb seu a Tossa de Mar va ser una cadellada de gats. Els animals van ser trobats abandonats dins una caixa de fruita per un veí de Breda que els va portar a la Policia Local qui posteriorment els va entregar al CAAS. «Estaven en bon estat, però els vam vacunar i descucar», va detallar García. També aquesta mateixa setmana es van recollir set cadells de gos de dos mesos –quatre femelles i dos mascles– a Lloret de Mar que ja han estat tots adoptats. I dos cadells més, dos mascles d'entre dos i tres mesos, a Santa Coloma de Farners.


17a Renovació de la Flama de la Llengua Catalana | FEEC – Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nIniciActivitatsActivitats culturalsFlama de la llengua17a Renovació de la Flama de la Llengua Catalana\nAquest any la renovació de la Flama va anar a càrrec del Grup Cavall Bernat. La idea que el Grup Cavall Bernat es fes càrrec d’aquesta Renovació fou de Josep Barberà, just en un moment en què es complien cinquanta anys de la primera escalada a aquest monòlit, i quan semblava que cap altra entitat se’n volia encarregar. Com que aquesta Renovació coincidí amb el centenari de la publicació del poema Canigó de Jacint Verdaguer, es va voler donar a l’acte el sentit d’un homenatge a l’il·lustre poeta i excursionista català. Per fer-ho, es va fer una glossa de l’obra al cim de Sant Jeroni la nit del dissabte.\nEls actes varen començar el dissabte 22 a les tres de la tarda al cim del Cavall Bernat, on Armand Ballart i un altre escalador encengueren la Flama que fou portada fins al cim de Sant Jeroni, on Carles Albesa evocà l’obra esmentada (acte que s’hagué de fer a l’interior de la caseta de l’aeri a causa de les inclemències meteorològiques). La freda nit fou acompanyada d’un cremat.\nEl diumenge al matí, la Flama sortia cap al monestir seguint la vall de Santa Maria. L’encesa de la llàntia va anar a càrrec d’un grup de “joves escaladors de la nova promoció i continuadors de la nostra llengua”. Eugeni Canas va recitar una part del poema Canigó. Després, la coral del Club Muntanyenc Sant Cugat va interpretar Muntanyes del Canigó. La Principal de Terrassa, amb una audició de sardanes, va tancar els actes d’aquell any.\nJaume Serra, en representació de l’Obra Cultural Balear, s’endugué la Flama cap al santuari de Lluc a Mallorca.\nLa torxa amb la Flama baixa de Sant Jeroni camí del monestir de Montserrat, 1986.


L'aeroport de Reus tanca el pitjor gener amb poc més de 300 passatgers, un 81% menys - Revista Cambrils\nLes instal·lacions del Baix Camp arrenquen el 2021 sense vols d'aerolínies comercials\nPublicat el Dissabte, 13 de febrer de 2021 09:02h\nImatge dels taulells de les aerolínies tancades a l'aeroport de Reus durant l'estat d'alarma per coronavirus, l'abril de l'any passat | ACN (Mar Rovira)\nL'aeroport de Reus ha tancat el gener, novament, sense haver rebut vols d'aerolínies comercials. Només ha sumat 313 passatgers, un 81,2% menys que el mateix mes de l'any anterior. El volum de passatgers es manté sota mínims des del mes de novembre per la covid-19. Segons les dades que ha fet públiques Aena, aquests passatgers comptabilitzats corresponen a l'activitat dels helicòpters d'emergències, del Reial Aeroclub de Reus, a l'aviació privada i a vols d'entrenament de pilots. Aquests àmbits han generat 977 operacions, un 16,1% menys que el gener de 2020. Fins ara el pitjor mes de gener de l'aeroport -amb dades comptabilitzades des del 2004- havia estat el del 2012, quan només va sumar 927 passatgers i 863 operacions.\nDurant aquest període estadístic, les instal·lacions havien arribat a un màxim de 50.025 passatgers i 1.765 operacions el gener del 2009. El 2020 el balanç va ser molt més modest: al gener Reus va comptabilitzar 1.669 usuaris i 1.164 enlairaments i aterratges.


Què és la factura online - Gas Natural Fenosa - Llar\nQuè és la factura online\nTens dubtes sobre el servei Factura Online? T'ajudem\nEn què consisteix el servei de Factura Online?\nEl servei de Factura Online et permet prescindir de la recepció de les factures en paper: rebràs l'avís per correu electrònic de la disponibilitat de noves factures. A través d'internet des de qualsevol lloc i en qualsevol moment podràs visualitzar i baixar les teves factures. El servei és totalment gratuït i en qualsevol moment es pot tornar a sol·licitar la recepció de la factura en paper.\nCom em dono d'alta al servei de Factura Online?\nPer utilitzar el servei de Factura Online hauràs de ser usuari registrat de l'Àrea privada de Gas Natural Fenosa. És a dir, a través de l'Àrea clients si disposes d'un contracte actiu amb Gas Natural Servicios SDG, SA o un contracte de gas amb Gas Natural SUR, SA. O a través de l'Oficina Directa si disposes d'un contracte actiu amb Unión Fenosa Comercial, SL o un contracte elèctric amb Gas Natural SUR, SA. A través d'aquesta, podràs consultar tots els teus contractes i els comptes bancaris on estan domiciliats, sol·licitar un canvi de domiciliació, facilitar-nos la lectura i gestionar totes les sol·licituds respecte a les teves factures i molts altres tràmits relacionats amb els teus contractes. Una vegada registrat, podràs sol·licitar l'alta al servei de Factura Online de manera molt senzilla.\nCom puc consultar les meves factures electròniques?\nPots consultar les teves factures electròniques en qualsevol moment i des de qualsevol lloc accedint amb el teu usuari i contrasenya a les oficines online. A l'apartat "Les meves factures" tindràs llistades les factures de la teva llar. Si vols visualitzar les factures tal com apareixerien en paper, fes clic sobre la factura que t'interessi i s'obrirà un document en format PDF que podràs desar a l'ordinador. Per visualitzar el document de factura electrònica necessitaràs el programa Adobe Acrobat Reader. Si no en disposes, te'l pots baixar des de la mateixa Àrea clients.\nPuc desar les factures electròniques a l'ordinador?\nSí, quan accedeixis a una factura electrònica podràs obrir-la per visualitzar-la o desar-la. Si tries desar-la, un quadre de diàleg et preguntarà on i podràs indicar la unitat i carpeta de l'ordinador on vols desar el document. És una manera fàcil i còmoda d'arxivar les factures electròniques en un format amb validesa legal-fiscal, i consultar-les quan vulguis sense necessitat d'estar connectat a internet.\nCom puc saber amb antelació que m'arribarà un càrrec d'una nova factura si no rebo la factura en paper?\nCada vegada que s'emeti una nova factura de qualsevol dels contractes que tinguis amb el servei Factura Online activat, t'enviarem un correu electrònic d'avís a l'adreça que ens hagis indicat. En aquest correu, t'indicarem l'adreça del contracte sobre el qual s'ha generat la nova factura i la data, juntament amb un enllaç per a la seva consulta. Per a la teva seguretat, aquestes dades només es mostraran quan accedeixis a la teva Àrea clients, després d'identificar-te amb les teves claus personals.\nRebré un correu electrònic per cadascuna de les factures que m'enviïn?\nRebràs un correu electrònic per cada nova factura que s'emeti de cada contracte en què tinguis activat el servei de Factura Online.\nDurant quant temps puc consultar les meves factures electròniques?\nA l'Àrea clients sempre tindràs accés a la consulta i baixada de les teves factures dels tres últims anys. Si necessites una factura anterior, l'hauràs de sol·licitar al servei d'Atenció al Client.\nÉs segura la factura electrònica?\nLa factura electrònica és totalment segura. La signatura electrònica que porta adjunta i el certificat d'emissió de la signatura garanteix l'autenticitat de l'emissor i la integritat del contingut. Aquesta signatura electrònica és un sistema d'autenticació d'un document electrònic (pdf, xml, etc.) emès per una entitat degudament acreditada per l'Agència Estatal de l'Administració Tributària. La signatura electrònica de les factures de Gas Natural Servicios, SA, Gas Natural SUR, SA i Gas Natural Comercializadora, SA, la certifica AC Camerfirma Certificados Camerales, entitat dependent de la Cambra de Comerç de Barcelona i degudament autoritzada. En el cas de les factures de Gas Natural SUR, SA, la signatura electrònica està certificada per AC Camerfirma Certificados Camerales, mentre que la signatura electrònica de les factures d'Unión Fenosa Comercial, SL està certificada per la Fàbrica Nacional de Moneda i Timbre. Ambdues entitats estan degudament autoritzades per fer-ho.\nOn es troba la signatura electrònica? Com puc comprovar-la?\nLa signatura electrònica es troba al document PDF. Les opcions de menú per accedir a la signatura varien en funció de la versió que tinguis instal·lada d'Acrobat Reader. Pots trobar a la part lateral esquerra una pestanya anomenada "Firmas", o bé una opció de "Firmas". Pel menú superior sempre trobaràs també l'opció de "Documento", opció "Firmas digitals". Independentment de per on accedeixis (tant si és per les accions del botó dret del ratolí sobre la signatura al document, o per l'opció del menú), hauràs de fer clic a "Validar firma". Si vols, pots anar a "Mostrar certificado", on veuràs l'emissor i la validesa del certificat i, a continuació, "Validar firma". Quan et trobis a l'opció de "Mostrar certificado" i l'estiguis visualitzant, podràs entrar a l'opció de "Confiar" i executar l'opció d'"Agregar como entitat de confianza". D'aquesta manera, quan tornis a obrir una factura electrònica de Gas Natural Fenosa en aquest ordinador, les dades de l'emissor ja estaran validades.\nCom em dono de baixa en el servei Factura Online?\nPodràs donar-te de baixa del servei des de la teva Àrea clients, a la qual accediràs amb les teves claus. Si tens més d'un punt de subministrament amb el servei activat, pots triar de quin donar-te de baixa. La baixa del servei implicarà la reposició i la tramesa a la teva adreça postal de les factures en paper en el pròxim cicle de facturació. Deixaràs de rebre un correu electrònic per avisar-te d'una nova factura i no disposaràs de les factures electròniques que a partir de llavors rebis en paper, ja que una factura és única en un sol format. Al teu historial de factures hi haurà disponible cada factura en la versió electrònica o en paper que tinguessis activada en cada moment. Si gaudeixes del Pla Estalvi Online, aquest es rescindirà automàticament en el moment que no disposis de Factura Online.\nSol·licita reparació urgent\nConsulta els teus consums\nDóna't d'alta a Factura Online\nDona la lectura del comptador


Sol.licitud de reconeixement de la situació de dependència. (tràmit)\nSol·licitud del reconeixement de la situació de dependència i accés als beneficis que es recullen a la Llei 39/2006, de 14 de desembre de 2006, de Promoció de l'Autonomia personal i l'atenció a les persones en situació de dependència.\nPersones que es trobin en situació de dependència que residexin al territori espanyol i que ho hagin fet durant cinc anys, dels quals dos hauran de ser immediatament anteriors a la data de presentació de la sol.licitud. Per als menors de 5 anys el periode de residència s'exigirà a qui tingui la guarda i custòdia.\nEl termini màxim de resolució i notificació d'aquesta sol·licitud és de 3 mesos, a comptar de la data de registre d'entrada de la sol·licitud al Departament de Benestar Social i Família.Silenci negatiu\nLlei 39/2006, de 14 de desembre de 2006, de Promoció de l'Autonomia personal i l'atenció a les persones en situació de dependència.\n1.- Informació i recollida de sol.licituds a l'Àrea de Serveis Socials i Dependència.\n2.- Sila persona es troba ingressada en un Centre residencial cal adreçar-se a la direcció o al Servei de Treball Social del mateix centre.\n1- Fotocòpia DNI/NIF o NIE de la persona en situació de dependència.\n2- Fotocòpia del DNI/NIF o NIE de la persona representant legal, o CIF de l'entitat titular, si escau.\n3- Fotocòpia de la resolució judicial, en cas d'incapacitació o poder notarial, que acrediti la representació legal, si escau.\n4- Volant d'empadronament que justifiqui 5 anys de residència en territori espanyol, dels quals 2 anys han de ser immediatament anteriors a la data de presentació d'aquesta sol·licitud. En el cas que la persona sol·licitant sigui menor de cinc anys, la documentació acreditativa serà la de la persona que tingui la guarda i custòdia.\n5- Informe de salut original de menys de 2 anys on constin els diagnòstics vinculats amb la dependència, segons el MODEL 1 adjunt al imprès de sol·licitud. Aquest informe haurà de ser formalitzat, datat i signat pel/per la metge/essa de capçalera, pediatre/a o altres especialistes.\n6- Documentació específica:\n- En cas de persona amb discapacitat que hagi estat valorada fora de Catalunya, fotocòpia del certificat de persona amb discapacitat amb barem de necessitat de tercera persona.\n- En cas d'invalidesa permanent amb grau de gran invalidesa, fotocòpia de la notificació de la revalorització de pensió de l'any en curs o fotocòpia del certificat de l'INSS de la situació d'invalidesa permanent amb grau de gran invalidesa.\n- En cas de persona emigrant retornada, fotocòpia de la resolució de reconeixement de persona emigrant retornat/ada i documentació acreditativa de les pensions que cobri d'altres països.\nSol·licitud de reconeixement de la situació de dependència (pdf)


L'advocat de l'expresident de la Generalitat Carles Puigdemont, Gonzalo Boye, en una conferència a l'UCE de Prada J.M Montaner\nPrada de ConflentL'advocat de Carles Puigdemont, Gonzalo Boye, ha lamentat aquest divendres des de la Universitat Catalana d'Estiu (UCE) que els presos polítics no decidíssim marxar a l'exili quan van tenir l'ocasió. "Què passa si hi ha un judici i ningú no hi va?", s'ha preguntat retòricament. A més, l'advocat ha lloat el paper d'internacionalització de Puigdemont i ha continuat criticant la decisió de no marxar dels que resten empresonats a Catalunya. "Sempre que hem jugat fora hem guanyat", s'ha congratulat. "L'exili té una raó de ser: la construcció nacional", ha sentenciat des de Prada de Conflent.


Barcelona estudia sancionar la discoteca que dona 100 euros a les noies sense calces | Actualidad | EL PAÍS Catalunya\nBarcelona estudia sancionar la discoteca que dona 100 euros a les noies sense calces\nL'Institut Català de les Dones també podria emprendre accions legals contra els promotors del local\nBarcelona 23 FEB 2017 - 11:56\tCET\nL'oferta de la discoteca Bailódromo Caña Dulce de Barcelona, que recompensa les dones "que no tenen marit" amb cent euros, l'entrada i una copa si van al local sense calces, ha fet saltar les alarmes de l'Ajuntament de la ciutat. El govern de l'alcaldessa Ada Colau estudia ara empendre accions legals contra el club nocturn, tal com ha assegurat la regidora de Feminismes i LGTBI, Laura Pérez, a Twitter, que ha afirmat que el cartell "és masclisme obscè" i fa "vergonya aliena". "Les dones no som mercaderia. Estudiarem accions legals!", ha afegit.\nFonts del Consistori han indicat que l'Ajuntament s'ha pres "molt seriosament" el cartell i que estudia si es poden emprendre accions legals contra els promotors de l'establiment, igual que l'Institut Català de les Dones, segons han indicat fonts d'aquest organisme de la Generalitat. La tinenta d'alcalde de Drets Socials, Laia Ortiz, també ha rebutjat la pràctica que promociona la discoteca: "Ens sembla una aberració i una vergonya que una cosa així pugui passar en una setmana en què la violència masclista ha tornat a colpejar Catalunya. És un cas de masclisme evident", ha dit. Ortiz ha afegit que la regidoria de Feminismes "treballa per veure com frenar aquest tipus de comunicacions que atempten contra les dones i mercantilitzen la seva imatge".\nLa discoteca, situada al carrer de Felip II, al districte de Sant Andreu, publicita en un cartell l'oferta perquè hi vagin les dones sense calces amb la foto de dos homes mig despullats que estan situats a sobre d'un grup de dones en roba interior. L'oferta de la discoteca barcelonina s'ha promocionat tots els dissabtes de febrer, i en principi no es repetirà en els propers caps de setmana perquè, segons els promotors, "ara ve Carnaval i no cal fer reclams extraordinaris de la discoteca". Ara bé, el club nocturn té pensades altres formes d'atraure clientela, entre elles "donar 100 euros a qui millor es mengi un plàtan".\nEl col·lectiu Dones Juristes, que ha engegat una campanya de sensibilització i boicot en contra del Bailódromo, està estudiant accions legals, però dubta de si es poden dur a terme. "Si fos una publicitat audiovisual, podríem denunciar-la al Consell Audiovisual de Catalunya, però com que és un cartell, no tenim clar que es pugui denunciar", explica Marisa Fernández, que lamenta que, tot i que la Llei d'Igualtat s'està començant a desenvolupar, "no hi ha gaires organismes amb capacitat sancionadora". L'Institut Català de les Dones, en canvi, té clar que es pot actuar contra aquestes pràctiques, i que la denúncia s'ampara en la llei d'Igualtat i la de Publicitat, que permet actuar contra aquelles publicitats que "cosifiquen les dones".\nDones Juristes, que té una web on facilita la denúncia ciutadana per lluitar, entre altres coses, contra la pràctica de les empreses de publicitar-se cosificant les dones, assegura que el cartell del Bailódromo "és de les pitjors coses que hem vist". "El missatge és ultratjant i humiliant cap a les dones", lamenta Fernández, advocada responsable de la bústia de denúncies.


Universitat Social Lliure Autogestionada: d’octubre 2014\nTERTÚLIA LITERÀRIA AMB S. BENNASSAR\n"La guerra civil espanyola i la novel·la negra contemporània"\n19h. Torre del Roser\nUs proposem una nova activitat! Ja fa temps que volíem parlar de la presència temàtica de la guerra civil espanyola dins de la novel·la negra contemporània catalana i espanyola. Per això ens en "conxorxat" amb la Biblioteca Monserrat Roig per muntar una tertúlia al voltant d'una de les obres més destacades dels darrers anys: "Remor de Serps" de Agutí Vehí.\nEl dia 7 de novembre ens trobarem amb Sebastià Bennassar (escriptor i crític) per parlar d'aquest magnífic llibre, de novel·la negra, de polícies i serenos, d'un personantge sinistre (el policia franquista Pedro Urraca) i de tots els exiliats republicans que es van trobar al París del dia abans de l'arribada dels exèrcits del 3er Reich "embolicats" en una trama criminal internacional.\nSi voleu participar us heu d'adreçar a la biblioteca per recollir el vostre exemplar!!!\nPublicado por Serendipia sf en 8:42 p. m. Cap comentari:\nAQUÍ TENIU EL TEMARI DEL NOSTRE CURS D'ARQUEOLOGIA COMARCAL!\nSi voleu participar, dirigu-vos a la secretaria de l'Ateneu per apuntar-vos!\nEl dijous 23 d'octubre començem les nostres classes!\nL’ARQUEOLOGIA ALS INICIS DEL SEGLE XXI\nBreu recorregut per la història, teoria i metodologia de la disciplina arqueològica.\n1. L’arqueologia una disciplina filla del segle XIX. Racionalisme i Evolucionisme.\n2. Breu recorregut per l’arqueologia a casa nostra: de l’excursionisme científic fins a l’arqueologia “immobiliària” passant per P. Bosch-Gimpera.\n3. Quin és l’objecte d’estudi de l’arqueologia? Ciència històrica, social i ecològica.\n4. El treball arqueològic. Per terra, mar i aire.\n5. Procediments i investigació arqueològica: documentació, treball de camp, anàlisi de gabinet i difusió dels resultats.\n6. Cinc cèntims de teoria social: què som i com ens organitzem?\nMOMENTS DECISSIUS DE LA (nostra) HISTÒRIA.\n2.1 L’ARRIBADA DE LES PRÀCTIQUES AGRO-RAMADERES A CAS NOSTRA: EL NEOLÍTIC (V – I mil·lenni ane)\n1. Aproximació al concepte de “Neolític”: origen, implicacions socials, transmissió i èxit d’una pràctica social i econòmica.\n2. Topografia cavernícola: ceràmica cardial i primeres evidències de les noves formes.\n3. Vida i mort a les coves. Formes socials i rituals de les primeres comunitats pageses a casa nostra.\n4. Pagesos, pastors i miners. El complex miner de Can Tintorer: un cas excepcional d’activitats econòmiques i relacions d’intercanvi.\n5. Societat i natura: relacions canviants i transformadores.\n2.2 LA PRESÈNCIA DE L’ESTAT COM ENS VERTEBRADOR DE LA VIDA SOCIAL (s. III ane – s. II ne)\n1. Arqueologia i origen de l’estat: una qüestió antiga. Els primers estat a la península ibèrica. Arribada i impacte del poder estatal romà.\n2. Les formes arcaiques d’estat: les societats ibèriques (s. VI-III ane)\n3. Arribada i conquesta romana.\n4. La fundació de Barcino (s. I ane) i les transformacions del territori. El model de vil·la romana.\n5. Resposta local i integració en el model imperial: producció de vi, terrissers i naufragis (I ane – II ne).\n6. Crisis, what crisis? Cicles, canvis i altres preguntes (el final del segle II ne).\nPublicado por Serendipia sf en 8:23 p. m. Cap comentari:\nEtiquetas: USLA arqueologia i patrimoni, USLA educació\nARQUEOLOGIA AL BAIX LLOBREGAT\nAquest mes d'octubre ens endinsem en una nova aventura: l'arqueologia i el patrimoni històric de la nostra comarca.\nPer això hem programat dues iniciatives que segur us interessant molt.\nEl dia 14 d'octubre ens visita Manel Edo (responsable del grup de recerca CIPAG) per oferir-nos una conferència que portarà per títol: "La cova Can Sadurní (Begues) Guió sintètic de la prehistòria recent del Baix Llobregat"\nL'acte servirà per presentar la nostra darrera iniciativa el "1er Curs d'Arqueologia Comarcal: Prehistòria i Antiguitat al curs final del Llobregat" Aquest s'impartirà a l'Ateneu Santfeliuenc tots els dijous entre el 23 d'octubre i el 20 de novembre.\nEl curs s'adreça al públic en general (majors de 16 anys) i compta amb el recolzament i reconeixement d'entitats com el Departament de Prehistòria de la UAB, el grup d'investigació CIPAG i el Museu d'Arqueologia de Catalunya (Bcn).\nL'objectiu principal del curs és oferir un conjunt de coneixement bàsics pel que respecta a la disciplina arqueològica (teoria, metodologia, treball de camp) a la vegada que oferir una síntesi sobre els períodes prehistòrics i antics de la comarca recolzats en la informació que ens ofereixen els jaciments presents a casa nostra.\nDe la mateixa manera aquesta proposta vol aportar valors a la ciutadania respecte de la necessitat de preservar, protegir i gaudir del patrimoni arqueològic entès aquest com una font d'informació bàsica per saber qui som però també una herència col·lectiva que rebem dels nostres avantpassats.\nConèixer el nostre patrimoni és protegir-lo!\nUs convidem doncs tan a participar de la conferència com a apuntar-vos al curs.\nPublicado por Serendipia sf en 8:06 p. m. Cap comentari:\nTERTÚLIA LITERÀRIA AMB S. BENNASSAR"La guerra civi...\nAQUÍ TENIU EL TEMARI DEL NOSTRE CURS D'ARQUEOLOGIA...\nARQUEOLOGIA AL BAIX LLOBREGATAquest mes d'octubre ...


Museu de la Santa Casa de Mercè Hotels - BEST HOTEL RATES Near Macau Museus i galeries d'art Area - Macau\nMuseu de la Santa Casa de Mercè\nCerca hotels a prop de Museu de la Santa Casa de Mercè\nPopular ara mateix a Macau Més venut JW Marriott Hotel Macau Galaxy Macau™, Estrada da Baía da Nossa Senhora da Esperança, s/n, COTAI, Macau, China Habitació Premier reservada fa 14 minuts, 15 segons\nPresidente Hotel 355 Avenida da Amizade Superior reservada fa 18 minuts, 45 segons\nTaipa Square Hotel Rua de Chaves Estàndard reservada fa 25 minuts, 25 segons\nLisboa Hotel 2-4 Avenida de Lisboa Delux reservada fa 28 minuts, 29 segons\nHoliday Inn Macao Cotai Central At Sands Cotai Central Cotai Strip Llit King Superior reservada fa 35 minuts, 41 segons\nMuseu de la Santa Casa de Mercè és un dels més reconeguts llocs de Macau Amb les tarifes d'hotel més baixes, Agoda.com ofereix moltes opcions d'allotjament a prop de Museus i galeries d'art. Disponibilitat d'una àmplia selecció d'hotels a prop de Museu de la Santa Casa de Mercè, des de l'amigable Pensao Tin Lai Hotel al luxós Pousada De Sao Tiago Hotel. El formulari segur de reserver online d'Agoda.com ofereiex una manera simple de reserves d'allotjament a prop de Museu de la Santa Casa de Mercè. Eines de recerca apropiades i pàgines informatives d'hotels fan que trobar hotels a Macau sigui fàcil. Amb més de 2 milions de comentaris de clients, més viatgers estan triant Agoda.com per reservar hotels a prop de Museu de la Santa Casa de Mercè.\nHotels a prop de Museu de la Santa Casa de Mercè el més proper\nEls millors hotels prop de Museu de la Santa Casa de Mercè


Emotiu comiat a l'Àngel Robredo, 1r tècnic de tennis del Club durant els darrers 30 anys - Club Natació Olot\nEmotiu comiat a l'Àngel Robredo, 1r tècnic de tennis del Club durant els darrers 30 anys\nOlot, 19 de juliol de 2017\nAquest dimecres a 2/4 de 9 del vespre estava convocada una reunió per fer oficial la jubilació del que ha estat durant 30 anys 1r tècnic de la secció de tennis del Club.\nA la reunió, en la qual van assistir esportistes, ex esportistes, pares, socis, treballadors de la casa, membres de la junta directiva i amics de l’Àngel, la presidenta de l’entitat, la Gemma Soy va iniciar la seva intervenció agraint a tots els presents la seva participació i va explicar els motius que han fet que el Club hagi vist a bé fer un acte d’aquest tipus.\nSegon va explicar Soy, després de 30 anys de dedicació i compromís a l’entitat i al tennis, sense escatimar hores ni esforços, era l’hora de poder agrair públicament tota aquesta feina i fer un acte de reconeixement previ a la seva jubilació que es produirà el pròxim 30 de setembre.\nEn el seu torn de paraula, l’Àngel Robredo va fer una repassada a la seva trajectòria i a les seves vivències al Club. Cal destacar l'emotivitat de la seva intervenció en fer referència al fet que "ha pogut treballar i desenvolupar la seva passió en el Club dels seus somnis" i en "agrair als milers de nens que durant aquests 30 anys ha conegut i ha compartit l'essència del tennis i també als pares, companys de treball i a la mateixa entitat", moment aquest que va despertar entre el públic assistent un emotiu aplaudiment.\nD’ençà que el Club Natació Olot va tancar l’acord de jubilació amb l’Àngel Robredo, l’entitat està treballant amb la finalitat de trobar un nou director tècnic de la secció de tennis, de la talla i perfil que l’entitat es mereix i amb la finalitat de fer créixer la família del CNO.


29G: Manifestacions per la derogació real de la Reforma Laboral - Tercera Información -Tercera Información\nLa Taula Sindical de Catalunya convoca mobilitzacions aquest dissabte 29 de gener per la derogació real de la Reforma Laboral.\nDurant mesos i anys ens han dit que deroragarien la/les reformes laborals. Ara hem vist que no en tenen cap intenció. Dissabte volem posar de manifest aquest rebuig per part d’una part important de la classe treballadora. Els sindicats de la Taula Sindical de Catalunya (CGT, IAC, CNT, Cobas, COS, Solidaritat Obrera) convoquem manifestacions per demà dissabte 29 de gener, per la derogació real de les reformes laborals. Aquestes manifestacions compten amb l’adhesió d’entitats com:\n-Sindicat de Llogateres\n-Plataforma en defensa dels serveis públics\n-Comissió laboral del 8M\n-Aliança de Marees i moviments socials de Catalunya\n-Coordinadora d’assemblees de persones en atur de Catalunya\n-Moviment pensionista de Badalona\n-Sindicats d’habitatge de Gràcia, Poble sec i Poblenou\n-Colectivo Independiente del Metro\nAixí com diverses organitzacions polítiques com la CUP, LI, Corrent Roig, CRT, Endavant.\nLa Reforma Laboral del 2012 va ser un atemptat contra la classe treballadora, però criminal contra les dones.\nLa @LubCynthia de la Comissió @laboral8M t’explica perquè cal participar de les manifestacions de demà dissabte 29 de gener des d’una visió feminista i de classe. pic.twitter.com/0d1dFcDe6F\n— CGT Catalunya 🚩🏴 (@CGTCatalunya) January 28, 2022\nPer què cal anar a les mobilitzacions de demà dissabte per exigir la derogació real de la Reforma Laboral? L’@ErmengolGassiot t’ho explica en 1 minut. #29G pic.twitter.com/fUPQ3hVIrv\nUn ampli ventall d’entitats que ens oposem als partits que demanaven el vot prometent la derogació de la pitjor Reforma Laboral patida per la classe treballadora en els darrers 40 anys i que falten a la seva paraula i en consolidaran la majoria de mesures negatives amb la complicitat de CCOO i UGT. La Taula Sindical considera que cap modificació que compti amb el suport de la CEOE farà res més que no sigui maquillar la consolidació del pitjor atac que vam patir ara farà 10 anys.\nEls sindicats de la Taula Sindical de Catalunya que convoca aquestes mobilitzacions (CGT, IAC, CNT, Cobas, COS, Solidaritat Obrera), les entitats i moviments socials que hi donen suport fem un pas endavant contra la lògica de la submissió. En aquest sentit, la Taula Sindical exigeix la derogació de la reforma laboral del PP, com a primer pas per fer el mateix amb la del 2010.\nEl dissabte 29 de gener milers de persones sortirem al carrer a assenyalar la mentida, a les que ens mostren una cara amable mentres ens condemnen a la precarietat per lleis que no gosen derogar, a les estructures sindicals domesticades i a la patronal directament culpable de la nostra explotació i precarietat diària.\nLa Taula Sindical de Catalunya fa una crida a tota la classe treballadora catalana a mostrar la repulsa i exigir la derogació de les reformes laborals, de forma especial les de 2012 i 2010, assistint a les mobilitzacions programades pel proper dissabte 29 de Gener i 3 de febrer.\n–L’Hospitalet 29 gener. 16:45 Metro Ernest Lluch\n–Sants, 29 gener. 17:15 Plaça del centre


Deltebre, epicentre de l'Ecoturisme català amb la inauguració del II Fòrum d’Ecoturisme, Natura i Sostenibilitat | Aguaita.cat\nDeltebre, epicentre de l'Ecoturisme català amb la inauguració del II Fòrum d’Ecoturisme, Natura i Sostenibilitat\nLluís Soler ha participat en la inauguració del fòrum d’Ecoturisme, Natura i Sostenibilitat que se celebra al Centre Fluvial del Delta i que acull al voltant de 200 professionals del sector de l’ecoturisme català\nper Redacció , Deltebre, 24 d'octubre de 2019 a les 14:56 |\nDeltebre i les Terres de l’Ebre són el punt de trobada del món de l’ecoturisme de la mà del fòrum d’Ecoturisme, Natura i Sostenibilitat, que té lloc al Centre Fluvial del Delta i que acull 200 professionals del sector, una cita estratègica biennal que compta amb la col·laboració de l’Ajuntament de Deltebre. L’alcalde de Deltebre, Lluís Soler, ha destacat que “durant tots estos anys hem treballat per enfortir el sector turístic del municipi i este fòrum és una oportunitat més per seguir cercant punts de trobada i sinèrgies, entre l’administració i sector privat, que ens permeten avançar en esta línia i seguir posant en valor l’entorn natural del Delta de l’Ebre”.\nLa segona edició del Fòrum ENS se celebra sota el lema “Ecoturisme tot l’any”. La trobada compta amb un programa molt complet que inclou ponències, taules de debat, sessions de treball participatives, una àgora de projectes i moltes altres activitats, amb l’objectiu de trobar propostes de com fer vius els territoris i les empreses d’ecoturisme durant tot l’any i com millorar la desestacionalització ecoturística posant en valor la natura i creant productes diferenciats per temporada.\nA tall d’exemple, la taula debat “Obert per vacances: Solucions per a fer viables tot l’any serveis i equipaments d’ecoturisme” ha servit per exposar les particularitats de diversos territoris i les fórmules en les que estan treballant per desestacionalitzar les arribades de turistes a cada un dels territoris. Les reflexions han permès compartir amb la resta de professionals les experiències que estan fent possible i rentable l’ecoturisme tot l’any en les respectives destinacions.\nAixí mateix, les idees sorgides en el marc de la taula “Comunicar ecoturisme 365 dies: Missatges que promouen destins i contribueixen a una bona gestió” han permès als assistents conèixer casos pràctics de comunicació de destinacions. Els professionals han fet una aproximació sobre com promoure l’ecoturisme al llarg de l’any contribuint també a la bona gestió i aprofitament dels recursos i a la conservació de l’entorn.\nDeltebre i les Terres de l'Ebre es convertiran en el punt de trobada del món de l'ecoturisme\nGeneral, fòrum ENS, ecoturisme, ecoturisme català, Deltebre, LLuís Soler, Xavier Pallarés


Pis de 77m² en venda a Gràcia, Barcelona\n€398,000 Pis Venut/uda\nMagnífic pis reformat amb un disseny exquisit, acabats i materials d'alta gamma i mobiliari exclusiu en un barri emblemàtic\nAquest pis de 77m², reformat pel reconegut Sol-State Studio amb un disseny cuidat fins al més mínim detall, destaca en modernitat, elegància, practicitat i confort. Ve mig moblat i amb tots els electrodomèstics d'alta gamma integrats. Cal destacar que gaudeix d'una gran quantitat de llum natural gràcies a la seva orientació sud-oest i nord-est.\nSe situa en una segona planta real en un edifici plurifamiliar que data del 1920 que es troba en perfecte estat, amb la ITE passada i en regla. Actualment no té ascensor, però la comunitat ha iniciat reunions per instal·lar-lo i ja està aprovada la vessa per a la reforma de l'escala.\nA l'entrar, ens dóna la benvinguda un còmode rebedor amb un armari encastat on, per facilitar-li la vida, ja està preparada la fibra oculta per col·locar el router. A continuació, trobem un ampli i lluminós saló-menjador amb sortida a un balcó. En aquesta estada trobem mobiliari exclusiu com un sofà de la marca ferm Living o una taula i un llum de Menú.\nEl pis també ofereix una pràctica cuina Sants integrada amb tots els electrodomèstics de la marca Balay i 2 dormitoris exteriors (1 doble amb un armari encastat i sortida a ampli balcó i un altre mitjà). Un bany complet amb ceràmica d'Itàlia i dutxa, i un espai annex perfectament integrat per a la bugaderia completen l'habitatge.\nL'habitatge està equipada amb calefacció comunitària per bomba de calor i aire central i finestres amb doble vidre per assegurar la seva comoditat durant tot l'any. Destaquen les qualitats amb un parquet de fusta natural, les portes i marcs ocults, les manetes i veiessis de Formaní i la il·luminació LED.\nNo dubti en posar-se en contacte amb nosaltres per visitar aquest pis de disseny exclusiu amb acabats, mobiliari i electrodomèstics d'alta gamma.\nUn dormitori doble amb sortida a un balcó\nEspai annex integrat per a la bugaderia\nLa Vila de Gràcia és un dels barris amb més personalitat de la ciutat de Barcelona: encara conserva els seus carrers petits i estrets, de nucli rural, articulades al voltant dels torrents que travessaven la zona. Els seus veïns reivindiquen la seva pertinença a aquest barri i el seu orgull es revifa cada estiu a les festes més populars de Barcelona.\nÉs una zona on passejar és tot un plaer. Desborden botigues úniques, modernes i creatives i la cultura de la terrassa està establerta en totes les seves places. A part, el barri ofereix una àmplia oferta d'oci i gastronomia.\nLa Vila de Gràcia posa a la seva disposició tot el que necessita en el seu dia a dia: supermercats, escoles, hospitals, farmàcies, comerços, entre d'altres. A més, l'habitatge se situa al costat del transport públic, a 5 min dels FGC de Gràcia i de la parada de metro de Fontana (L3) ia pocs metres de les principals vies d'accés i sortida a la ciutat com l'avinguda Diagonal i la via Augusta.


La màgia del llac d'Anna | Valencia Extra\nLa màgia del llac d'Anna\nDes del Mesolític duem gaudint de l’Albufera d’Anna, un lloc ple de vida\nLa Comunitat Valenciana té racons plens de màgia. Màgia que no es pot comprar ni produir, sinó que ve donada per les muntanyes, els arbres, l’aigua, la fauna; en definitiva, la naturalesa. Màgia que estava molt abans que nosaltres i, no obstant això, de nosaltres depén bona part de la seua continuïtat.\nValència Extra et presenta hui un d’aquests llocs màgics. Es tracta de l’Albufera d’Anna, a la comarca del Canal de Navarrés, en València. Aquest llac va necessitar bona ajuda respecte a neteja per traure tota la seua esplendor a relluïr i és que, fins principis del segle XX, era un pantà fanganòs difícil de visitar. És dificil imaginar el seu passat, atés que hui en dia és una visita obligatòria per a més de 70.000 persones cada any.\nLes aigües del llac d’Anna donen vida a les terres pròximes a elles ja des d’època musulmana, gràcies a un embals que va construir el poble Almohade; i si aquest remans de pau poguera parlar, ens confessaria que duem gaudint d’ell des de temps mesolítics, tal com revelen els jaciments trobats a aquest. Com veus, és un lloc que a ningú ha passat desapercebut, fins i tot al llarg del temps.\nÀnecs, oques i agrons, així com carpes i barbs, també disfruten d’aquesta albufera. Les aigües, d’on broten grans i múltiples manantials, contribueixen a aquesta biodiversitat. Un d’aquests manantials es manifesta en la impressionant cascada d’aigua de naixement. El llac està rodejat per una rica vegetació, arbres com el pi o el salze, que proporcionen una acollidora ombra en el passeig. Però si vols admirar la vida d’aquesta albufera ben d’aprop, la opció més recomanable és el passeig en barca, disponible des de Pasqua i fins mitjans d’octubre.\nRecordem, una vegada més, la importància de respectar tant aquest com qualsevol altre entorn. Nosaltres sóm només una xicoteta part de tota aquesta naturalesa que ens envolta, però lamentablement podem causar moltes més dolències a l’entorn que altre ésser viu. Per tant, si volem seguir gaudint de tota la màgia que només la naturalesa pot oferir, no la fem desaparéixer.\nDisfrutem d’ella, i del llac d’Anna, amb responsabilitat.