En forma , A l'aire lliure , Equipa't bé\nEl GPS, l'aliat perfecte per fer esport a l'aire lliure\n1 d'abril, 2015\nEns hem acostumat al seu ús des que els telèfons intel·ligents els han popularitzat. Tots portem un GPS a la butxaca i el fem servir per orientar-nos en carrers i ciutats, trobar els llocs i els comerços que busquem, saber on som i fins i tot, i en combinació amb determinades aplicacions mòbils, saber si amics, familiars o persones amb les quals compartim gustos i aficions es troben a prop de nosaltres.\nEn activitats a l’aire lliure i en zones apartades, és fonamental utilitzar dispositius GPS dissenyats específicament per a això, capaços de resistir qualsevol imprevist, caigudes, brutícia, aigua i amb bateries que funcionin com a mínim dotze hores\nUtilitzem amb gran facilitat una tecnologia militar extraordinàriament sofisticada sense la qual moltíssimes coses, inclosos els avions, deixarien de funcionar o no sabrien on anar. El sistema GPS (Global Positioning System) va ser creat pel Departament de Defensa dels Estats Units per, entre altres coses, guiar els míssils cap als seus objectius. Funciona a través d’una xarxa de 24 satèl·lits capaços de situar en un punt exacte de la Terra, amb pocs metres d’error, un dispositiu que es comuniqui amb, almenys, quatre satèl·lits que puguin calcular la seva posició.\nLa tecnologia permet que el que abans eren mecanismes grans, cars i complexos, i només per a fins militars, siguin ara petits, barats i fàcils d’usar per qualsevol. Gràcies als telèfons ho fem diàriament, i la seva utilitat en ciutats està més que demostrada.\nGaudir de la natura amb seguretat\nNo obstant això, on un GPS té autèntic valor és fora dels àmbits urbans. Per als aficionats a les activitats a l’aire lliure, és una eina imprescindible i amb múltiples usos. No només és un mapa de gran precisió sinó que permet obtenir una geolocalització exacta.\nOfereix també una orientació molt fiable en qualsevol condició meteorològica, pot seguir rutes predeterminades, informar sobre incidències o perills d’una ruta i lliurar nombroses dades sobre trajectes, distàncies entre determinats punts i temps de viatge.\nUna correcta geolocalització és una qüestió bàsica per gaudir de la natura amb seguretat. Dit d’una altra manera, és imprescindible saber en tot moment on som, on anem i com tornar sense problemes al punt de partida. A peu, amb bicicleta, amb moto o amb cotxe i, per tant, per una qüestió de prudència i previsió, és molt recomanable no sortir de casa a segons quins llocs sense un GPS a la butxaca.\nÀmplia varietat de dispositius\nPerò no tots serveixen per al mateix, així que us fem arribar algunes indicacions que poden ser útils. Per començar, un telèfon no és un GPS. És un dispositiu per parlar (fins que va arribar WhatsApp) que porta incorporat un GPS, que és diferent. Els telèfons són fràgils, suporten molt malament la calor, el fred i la pluja, la durada de la seva bateria és reduïda i depenen de la cobertura per oferir una informació fiable.\nEn activitats a l’aire lliure i en zones apartades, és fonamental utilitzar dispositius GPS dissenyats específicament per a això, capaços de resistir qualsevol imprevist, caigudes, brutícia, aigua i amb bateries que funcionin com a mínim dotze hores.\nDispositius específics per a cada activitat\nÉs important que tinguin pantalles de color que siguin raonablement visibles fins i tot a ple sol, una cosa molt important quan s’utilitzen a peu, amb bicicleta o amb moto. I també cal tenir en compte detalls aparentment poc importants com que els botons i els menús siguin tan grans i pràctics per poder funcionar còmodament amb guants i sense ulleres.\nLa tecnologia permet disposar de GPS adaptats a cada esport. Com els rellotges que permeten als corredors seguir una ruta i programar alarmes que avisen en funció de si el ritme de cursa és inferior o superior al previst, si es produeix una desviació de la ruta o per controlar la freqüència cardíaca gràcies a sensors col·locats al pit.\nEls nedadors poden controlar les distàncies a mar obert, el temps i els metres recorreguts tan sols introduint les dimensions de la piscina. I en senderisme, es pot disposar d’informació d’altitud, distància, sortida i posta de sol. La llista de funcions s’adapta a les necessitats de cada esportista.\nLa major part de GPS presents al mercat, com els Suunto, Polar, Garmin, Magellan i Compe, disposen d’una bona part d’aquestes funcions en funció del preu, i targetes internes de memòria que permeten inserir-hi mapes molt detallats. Fins i tot, en combinació amb programes de gestió de mapes, es poden utilitzar o crear rutes totalment personalitzades.\nAquesta és la gran virtut dels moderns aparells de GPS, la personalització. Pràcticament tots es venen amb mapes que permeten saber amb més o menys detall la nostra situació en un punt determinat. Però això és desaprofitar la major part del seu potencial.\nTreu suc al teu GPS\nA Internet, i de forma gratuïta, hi ha milers de rutes publicades per usuaris. Un bon exemple és www.wikiloc.com. La seva descàrrega i col·locació al GPS permet gaudir de trajectes amb tota la seguretat i de manera molt senzilla. I fent un pas més, hi ha programes com CompeGPS Land que permeten crear des de l’ordinador una ruta personalitzada unint diversos punts en un mapa digital, el que es coneix com a track, i que s’envien posteriorment al dispositiu.\nAmb aquestes eines i una bona preparació de què volem fer i com serà la ruta que afrontarem, podrem gaudir amb seguretat de qualsevol activitat a l’aire lliure.\nTècnic esportiu de Can Caralleu\nTècnic Superior d'Activitats Físiques i Esportives\nSegueix a @@martadomingobcn\nUn bon estat d’hidratació és clau pel rendiment físic. La deshidratació durant l’exercici disminueix la força muscu… t.co/1r6iXFvlbD\n3 hores 51 minuts ago.\nTornem amb els entrenaments en directe! Avui tenim un Pla d'Entrenament de Tren Superior en Directe amb l'Albert a… t.co/OIcaoYcpRG\n10 hores 55 minuts ago.\nHola! Aquí teniu l'agenda de classes a Instagram Live i l'emissió de les 10 hores de @beteve d'aquest dimarts 2 de… t.co/lB1sP0lXDd\n11 hores 56 minuts ago.\nNo hi ha més que una manera de ser feliç: viure per als demés. (Lev Tolstoi) #levtolstoi #tolstoi #cites… t.co/alfV8DEPB7\n1 dia 54 minuts ago.\n🍎 És molt important que les teves cervicals tinguin un to muscular adequat per tal de no patir contractures.… t.co/p4k87ArguG\nAvui et deixem una sessió d'Entrenament de Tren Inferior per fer en qualsevol moment del dia 💪Demà tornem amb els E… t.co/k9RKhs7NHE\n1 dia 10 hores ago.\n1 dia 23 hores ago.\n2 dies 10 hores ago.\n3 dies 11 hores ago.\n4 dies 3 hores ago.\n4 dies 10 hores ago.\n4 dies 11 hores ago.\n5 dies 1 hora ago.\n5 dies 7 hores ago.\n5 dies 10 hores ago.


ERC exigeix que els habitatges de la Sareb es posin a disposició dels ciutadans\nPau Morales i Pim Camprubí. ERC.\nRedacció 21 de maig de 2022 (13:16 CET)\nEsquerra vol que el govern de Mataró negociï amb l’espanyol i la Sareb\nEl govern espanyol ha cedit la gestió dels immobles de la Sareb (Sociedad de Gestión de Activos Procedentes de la Reestructuración Bancaria) a dos fons voltors. Així ho han denunciat el cap de llista per ERC a les eleccions municipals del 2023, Pim Camprubí, i el diputat al Parlament per a la mateixa formació, Pau Morales. Tots dos han exigit al govern municipal que negociï amb el govern espanyol i la Sareb per posar aquests habitatges a disposició de la ciutadania de Mataró.\nPau Morales, diputat en polítiques públiques d’habitatge, ha remarcat que el govern espanyol no només no fa polítiques d’habitatge que reverteixin l’emergència habitacional, sinó que estan desaprofitant les desenes de milers d’immobles de la Sareb per a poder fer una política d’habitatge bona per a la ciutadania: “No podem entendre que el govern espanyol decideixi cedir la gestió comercial de la Sareb a les consultores vinculades per Blackstone amb l'objectiu de comercialitzar-ho i vendre-ho, i, per tant, provocar una nova bombolla immobiliària. Reclamem aquest retorn dels habitatges a l'administració per tal que aquests puguin arribar a la ciutadania.”\nPer la seva banda, Camprubí ha precisat les dades dels immobles que té el govern espanyol (gestionats a partir de la Sareb) a Mataró i ha estat crític amb el govern municipal i especialment amb l’alcalde, David Bote, a qui responsabilitza dels pocs immobles que a dia d’avui la Sareb ha cedit a l’Ajuntament. “La Sareb té 249 habitatges a Mataró. Al juny passat el govern municipal va arribar a un acord amb la Sareb per la cessió de 15 habitatges. Altres municipis com Santa Coloma de Gramenet o Badalona van aconseguir-ne més de 200. L’alcalde ha de fer les gestions necessàries per incorporar els habitatges a l’Ajuntament. Ha de ser una prioritat del govern”.\nCamprubí i Morales també han reclamat que l'Ajuntament adquireixi els sis edificis en construcció que actualment té la Sareb a la capital del Maresme, com per exemple el de l’Avinguda Puig i Cadafalch. Apunten que aquest edifici porta més de deu anys en construcció i que ja en fa set que ells demanen a l’Ajuntament que l’adquireixi, l’acabi i el destini a habitatges per a joves que volen emancipar-se.\nPobres veïns que els toqui aprop aquest bloc i d'altres.. Per cert, el noi de l'esquerra d'ERC de la foto, ja té la majoria d'edat?\nEstel Fa 1 mes\nHola tengo 47 con jan discapacidad y bici o con mi padre Yo no tengo derecho a una vivienda? O hay que venir no en patera para que te den?\nSareb_11 Fa 1 mes\nY por qué no ponen la suyas a disposición de los ciudadanos......\nRespon 23 6 Denuncia\nFàcil Fa 1 mes\nHo tenen fàcil els d'ERC: que li diguin a Pere Aragonès, que és president de la Generalitat i del seu mateix partit, i que posi diners per a habitatge públic. No ho oblidem: és una competència de la Generalitat i no han fet mai absolutament res. Com es pot tenir tan poca vergonya per fer aquestes declaracions?\nRespon 25 6 Denuncia\nSi en vez de políticos , asesores y funcionarios chupasangres tuvieramos tecnocratas que bien funcionaría todo.... pero en fin hay tanto parásito que alimentar\nEstà molt bé sempre i quan no els hi toqui un mal veí okupa a ells, els demés hem d'aceptar la cultura i costums dels nous catalans. Que si no som racistes.\nMolt bé, però... Fa 1 mes\nContinuaré negant l'evidència que Catalunya alberga el 60% dels pisos ocupats de tota Espanya? Què té a veure aquí l'efecte crida, la passivitat del Govern, la gestió dels MENA, la deixadesa històrica de la Generalitat i l'Ajuntament amb Cerdanyola i Rocafonda? Les ocupacions estan destrossant Mataró\nA ERC prima la llei del més fort Fa 1 mes\nA veure ERC ha aprovat una llei per donar lloguer social a qui ha delinquit amb la okupació d'immobles. Dir que els habitatges s'han de posar a disposició de l'ajuntament, que seria el més lògic, ja us ho heu carregat amb la vostra normativa absolutament permisiva amb la okupació.\nRespon 19 4 Denuncia


UCEV - La UCEV i Arç Cooperativa signen un conveni de col·laboració\nLa UCEV i Arç Cooperativa signen un conveni de col·laboració\nL’objectiu és mantindre i millorar l’oferta d’assegurances adreçada al conjunt d’escoles cooperatives federades\nLa Unió de Cooperatives d’Ensenyament Valencianes (UCEV) i ARÇ Corredoria d’Assegurances, SCCL han signat un conveni de col·laboració amb l’objecte de mantindre i millorar l’oferta d’assegurances adreçada al conjunt d’escoles cooperatives federades a la UCEV, tot reforçant el desenvolupament de l’assegurança ètica i solidària i el mercat social. Així mateix, la voluntat és fer servir l’acord com a plataforma facilitadora per al desenvolupament d’altres futures col·laboracions en el marc de l’impuls de l’economia social i solidària.\nARÇ Corredoria d’Assegurances SCCL desenvolupa una oferta d’assegurances i serveis específicament adreçada al sector de l’economia social i solidària i, particularment, a les empreses i entitats d’iniciativa social. Es tracta d’una entitat particularment compromesa en el desenvolupament de l’assegurança ètica i solidària i en la construcció d’eines de mercat social. Disposa de certificat EthSI (Ethical and Solidarity Based Insurance) per a la gestió d’assegurança ètica i solidària amb el màxim nivell de registre, l’RG2.\nGràcies al conveni signat per ambdues entitats, a més de l’oferta de serveis i productes asseguradors per a les entitats associades a la UCEV, ARÇ col·laborarà en accions de formació i assessorament i farà efectiva a la UCEV una aportació anual equivalent al 30% de les comissions corresponents a les pòlisses d’assegurances gestionades per ARÇ Cooperativa contractades per les entitats associades (cartera + nova producció), a partir de la data de l’acord.


Jutgen el lladre de la perruca rosa que va robar un ancià i va agredir-lo amb la porta - Diari de Girona\nJutgen el lladre de la perruca rosa que va robar un ancià i va agredir-lo amb la porta\nLi va trencar els ossos de la cara a un octogenari de la Vall de Bianya L'home que l'acompanya no serà jutjat\ngirona | ddg 04.07.2016 | 17:21\nLa violència emprada pel lladre per accedir a l'habitatge de l'ancià de 83 anys li va provocar greus lesions, sobretot a la part de la cara, que és on li va estampar la porta d'entrada i va clavar-li més garrotades. La víctima va patir una ferida inciso contusa a la zona nasal i va patir la fractura de diversos ossos al voltant del nas i una altra ferida important al front que van requerir 17 dies per sanar-se, 10 dels quals van ser completament impeditius. Els set dies restants va haver de seguir un tractament mèdic per guarir les seqüeles ja que patia importants dolors per les fractures, a banda que li va quedar un perjudici estètic a la cara per les lesions patides. L'home reclama per les seqüeles.\nEl lladre de la perruca rosa haurà de deixar dimarts la disfressa a casa per anar a cara descoberta a la secció quarta de l'Audiència Provincial de Girona on dilluns se'l jutjarà per haver robat a un octogenari de la Vall de Bianya a qui li va destrossar la cara a cops de porta la nit del 22 de juny de 2012. El delinqüent el va rematar a cops de pal. No hi va anar sol, però la persona que el va acompanyar s'estalviarà el judici perquè no ha sigut acusada en aquest procediment.\nEl cas ja s'havia d'haver jutjat a mitjan març però la manca d'un testimoni imprescindible va obligar a suspendre la vista. Quan es van produir els fets l'ancià estava acompanyat d'un amic dins l'habitatge que també va acabar estomacat.\nSegons el relat de fets que ha elaborat de forma provisional el ministeri fiscal, els dos delinqüents -l'autor material i l'acompanyant que no serà jutjat- van anar al domicili que l'ancià de 83 anys té al Parc d'Obres Públiques de la Vall de Bianya.\nEl principal acusat, que duia una perruca rosa, s'havia tapat la cara i anava armat amb un pal, va trucar a la porta i es va identificar amb el nom de pila del fillastre de la víctima. Quan l'octogenari va obrir la porta, el lladre de la perruca li va estampar contra la cara i el va fer caure a terra però lluny de cessar en aquell moment l'agressió, tot i l'avançada edat de la víctima, el va estomacar amb el pal que duia a les mans arribant-li a fracturar diversos ossos de la cara. I tampoc va aturar-se en aquest moment perquè després de tenir-lo malferit va lligar-li les mans perqué no s'escapés ni pogués trucar la policia durant l'estona que durava el robatori.\nQuè es van endur\nDe la casa, el lladre de la perruca es va emportar una cadena amb una medalla daurada, un anell de segell també d'or, 12 euros en efectiu i les claus del cotxe de l'ancià. De fet, les claus del vehicle les va agafar perqué en fugir del domicili va decidir també agafar el cotxe, que va poder ser localitzat pels Mossos d'Esquadra dos dies després del robatori i retornat al seu legítim propietari. Les joies també van poder ser recuperades perqué en seguir-los la pista se les va trobar en un establiment de compravenda d'or.\nEl fet que la policia aconseguís recuperar tot el botí que s'havia endut el lladre de la perruca rosa pocs dies després dels fets provoca que el fiscal només li demani pagar, en concepte de responsabilitat civil, 27 euros corresponents als 12 euros que es va endur de casa l'ancià i el valor de la clau del cotxe (15 euros). No obstant això, reclama que sigui condemnat a pagar a la víctima 835 euros per les lesions sofertes més 3.061 euros per les seqüeles que li ha ocasionat.\nDes del 9 de juliol de 2012 té prohibit apropar-se a menys de 100 metres de l'habitatge de la víctima o en qualsevol lloc on aquesta es trobi.


La Diputació de Girona participa en la identificació dels boscos vulnerables al canvi climàtic al Montseny | NacióGarrotxa\nLa Diputació de Girona participa en la identificació dels boscos vulnerables al canvi climàtic al Montseny\nEs tracta d'un treball cartogràfic i de caracterització de les masses forestals més fràgils del Parc Natural en una acció inclosa dins el projecte Life Clinomics\nper NacióGirona , Girona, 21 d'agost de 2020 a les 12:21 |\nLes fagedes són una de les espècies més vulnerables a la sequera al Montseny. | Equip tècnic @montseny.\nLa crisi sanitària actual posa de manifest la necessitat de crear territoris resilients que permetin reduir la vulnerabilitat de la societat i del medi on vivim. El projecte Life Clinomics, coordinat per la Diputació de Barcelona, que s’està implementant al Parc Natural i Reserva de la Biosfera del Montseny —també s’aplica en dos territoris més de Catalunya (l’Alt Penedès i les Terres de l’Ebre)—, s’orienta en aquest sentit, amb l’objectiu de reduir la vulnerabilitat de tres sectors rellevants del Montseny: l’agrari, el forestal i el turístic.\nLa Mesa Territorial per a l’Adaptació al Canvi Climàtic del Montseny (MeTACC) ha estat el motor del procés d’adaptació que es porta a terme en aquest territori. En total, una cinquantena de persones han participat en alguna de les sis trobades que s’han organitzat al Montseny i que han servit per acabar de definir i consensuar els efectes del canvi climàtic al massís i les 32 accions del Pla d’Actuació per a l’Adaptació al Canvi Climàtic.\nCom també passa a l’Alt Penedès i a les Terres de l’Ebre, un dels majors riscos detectats en el Montseny és la menor disponibilitat d’aigua, que afecta directament els cabals dels rius i de les rieres, alhora que es preveu una major durada de l’estiatge. Per la seva importància ecològica, socioeconòmica i paisatgística, cal destacar les afectacions sobre els boscos del Montseny, que poden patir canvis en la distribució i l’evolució de les espècies forestals, així com un major risc d’incendis forestals.\nEn aquest context, durant la darrera reunió de la MeTACC del Montseny, es va acordar elaborar un estudi sobre l’afectació del canvi climàtic als boscos del Parc Natural, amb la identificació de les zones forestals (boscos i pastures del massís) més vulnerables i la definició de models de gestió que els permetin adaptar-s’hi millor.\nEl pes del canvi climàtic en els boscos del Montseny\nLa Diputació de Girona, com a cogestora del Parc Natural del Montseny, ha format part de l’equip tècnic encarregat de redactar la Cartografia i caracterització de les masses forestals més vulnerables al canvi climàtic de la Reserva de la Biosfera del Montseny, que encapçala el Centre de Recerca Ecològica i Aplicacions Forestals (CREAF).\nAquest treball inclou una anàlisi històrica dels darrers 25 anys a partir de les dades dels tres inventaris forestals nacionals; una recopilació de cartografia temàtica sobre la idoneïtat i la vulnerabilitat de les espècies presents al massís, i una cartografia participativa, amb tècnics i experts, sobre la sensibilitat de les espècies.\nLa vulnerabilitat dels boscos del Montseny s’ha calculat a partir del mapa de vulnerabilitat dels boscos de Catalunya (Vulnemap). Els resultats d’aquest mapa per a un escenari de sequera greu indiquen una vulnerabilitat mitjana i alta que s’estén arreu del massís, excepte a les zones més baixes i les de la perifèria meridional, oriental i occidental. Els resultats per a un escenari de sequera moderada mostren una vulnerabilitat més baixa arreu del massís, llevat de les zones més elevades.\nRespecte a les espècies, en un escenari de sequera moderada, l’espècie amb major vulnerabilitat és el faig, seguida del pinastre i el pi pinyer. Per contra, en un escenari de sequera greu, la principal espècie vulnerable, atenent a la superfície afectada, és l’alzina, seguida del faig. Contràriament, les espècies de pi i suro es mostren força resistents a l’eixut greu.\nLa posada en comú de la cartografia tècnica amb els experts del territori ha permès enriquir els resultats. Les àrees més vulnerables se situen a les zones de sòls més prims (carenes) o pedregosos, així com en zones de fort pendent, d’exposició sud o carenes. Respecte a l’anàlisi de les espècies, l’alzina es considera que és la que tindria més afectació en superfície, seguida per les suredes, alhora que el 80 % de les pinedes de pi roig ja s’han identificat com a afectades actualment.\nLes fagedes s’han tipificat com una de les espècies més vulnerables a la sequera, però tot i això la superfície afectada actualment es considera relativament baixa, si bé es preveu que s’incrementi en el futur. Pel que fa a les castanyedes, espècie emblemàtica del Montseny, alguns grups les consideren molt vulnerables especialment en les cotes més baixes del massís, on la seva qualitat d’estació és més baixa.\nSobre la base d’aquests resultats, ja s’està treballant amb el Centre de Ciència i Tecnologia Forestal de Catalunya (CTFC) en la definició dels models de gestió més adequats per a aquestes espècies, de manera que presentin major resistència i resiliència al canvi climàtic.\nAquests models de gestió han de servir com a referència per planificar i dur a terme actuacions forestals en un context multifuncional, però assegurant la millora de la resistència i la resiliència davant els impactes previstos pel canvi climàtic i amb la conservació de la biodiversitat com a pilar central.\nDavant d’un clima canviant, sorgeix la necessitat de modificar plantejaments i directrius de gestió forestal per conservar i adaptar els hàbitats dels espais protegits. L’estudi de la vulnerabilitat dels boscos del Montseny i el disseny d’una silvicultura adaptativa, en continu seguiment, flexible i diversa, que millori la resistència i la resiliència de les masses, seran la clau per transformar la incertesa en noves oportunitats de futur.\nSocietat, boscos vulnerables, Montseny, estudi, Diputació de Girona, canvi climàtic


dilluns, 20 de maig de 2019 06:25h\nLa candidata de MÉS ha presentat els eixos principals del programa electoral que es basen en una economia diversificada i sostenible\nMaite Salord, candidata de MÉS per Menorca al Consell insular, durant la seva intervenció de divendres a vespre.\n15-02-2019 | MÉS per Menorca\nMaite Salord, cap de llista electoral de Més per Menorca al Consell Insular, ha presentat aquest divendres a vespre al Club Nàutic de Ciutadella els principals punts programàtics en què el partit menorquinista es presenta a les eleccions del 26 de maig.\nDavant una notable assistència de públic, la candidata ha exposat la importància de «decidir amb seny» el model de governs per als propers anys. «Si amb partits de dreta i extrema dreta que ens volen dur al passat amb fórmules polítiques i socials caducades, o bé amb forces, com la nostra, que tenim un projecte de futur per a Menorca», ha indicat.\nEn aquest sentit, Salord ha assegurat que, des del menorquinisme, «podem dibuixar, com cap altre, la Menorca del futur, perquè som la força que millor respon a la voluntat i els drets dels menorquins». Es tracta, ha deixat entendre, de l’única formació que «pren les decisions des de Menorca», sense dependre de cap directriu exterior.\nDe l’acció política d’aquests darrers quatre anys, Salord ha destacat la fixació de les bases encaminades cap a un nou model d’illa; l’impuls de canvi donat a través de diferents municipis, i la notable representació de Menorca al Parlament mitjançant un grup parlamentari propi.\nTanmateix, el que cal atendre ara, segons Salord, és «la projecció futura de Menorca, basada en activar polítiques per a una economia productiva; una educació i formació d’excel·lència, la sostenibilitat, la cohesió social i la connectivitat».


[Haijiao Alley] [Pis de calefacció] "Estrictament desinfectat per a cada hoste" Vista al mar sense obstruccions/Tuanjima/Estació de tren/Shinan/Zhanqiao/Renovació de luxe/Centre comercial/Cama individual/Suite\nAllotjament sencer: pis de lloguer. Amfitrió: 蓝石\nBluestone 903 està situat a la part sud de la ciutat més animada de Qingdao, a prop de l'estació de tren de Qingdao a l'est, amb un transport convenient i el gran centre comercial de Jinmao Bay a l'oest, convenient per viure.\nTot el pis està construït al costat del mar, el cel blau del mar està fora de la finestra, el paisatge és bonic i l'aire humit.Soplar la brisa del mar, mirar el mar, anar a la deriva lentament del vaixell, teñir les postures de sol pels cels vermells.Cada fotograma és bonic i tranquil·litzador mentre les ones brillen i el sol es pon.\nBluestone 100,14m2 us ofereix un relaxant refugi amb un dormitori, una sala de vídeo amb catàleg de tatami i un segon dormitori, una cuina i un menjador amb vistes al mar.\nA prop hi ha un gran mercat de pagesos on pots gaudir de la teva pròpia cuina, degustar el teu propi marisc cuinat i una cervesa Qingdao per fer que la teva estada sigui més agradable.\nEl Bluestone 903 és un condomini davant el mar amb una superfície de apartament de 100,14 m ². Hi ha dos dormitoris, un dels quals també és un cinema, un menjador, una sala d'estar i un bany complet.El dormitori principal és ampli i lluminós, amb vistes del terra al sostre de les finestres flotants del mar, als afores de les finestres del vaixell turquesa.Restaurant amb vistes al mar de més de 180 graus, gran taula de menjador per a petits sopars a la llum de les velas i reunió feliç per a diverses persones.L'estudi és acollidor i disposa d'una pantalla de projecció extragran per a un segon dormitori.\n5,0 d'un total de 5 estrelles de 86 avaluacions\n5,0 · 86 avaluacions\nBluestone té una superfície de 100,14 metres quadrats i t'ofereix un espai de vacances relaxant, un dormitori, una sala de cinema (amb tatami i es pot utilitzar com a segon dormitori), una cuina i un menjador amb vista al mar.\nL'amfitrió està disponible per fer preguntes i sol·licituds en qualsevol moment.\n蓝石 té la categoria de Superhost\nDescobreix altres opcions a Qingdao i als seus voltants


Bloc Arrels: 20 de febrer: la crisi que la paguen ells!\n20 de febrer: la crisi que la paguen ells!\n20 de febrer: la crisi que la paguin ells!\ndilluns, 16 febrer de 2009\nEl proper divendres 20 de febrer, diverses organitzacions, així com la campanya "Que la crisi la paguin els rics", han convocat una jornada de mobilització i han fet una crida a organitzar i participar en tota mena d'accions descentralitzades.\nLa crisi l'han provocat els rics, bancs i caixes. Que la paguin ells!\nLa bombolla financera provocada per l'escalada especulativa dels banquers va esclatar aquest passat 2008. La fallida de l'immens negoci muntat al voltant del credit hipotecari, l'especulació immobiliària i de tota mena de 'productes financers' destinats a enriquir una minoria, ha acabat provocant l'enfonsament de nombrosos bancs, i forçant la intervenció dels governs per rescatar-los de la bancarrota. Els mateixos que han defensat sempre que els estats no podien intervenir en l'economia per defensar els drets de la majoria, per garantir els serveis socials o per a defensar lllocs de treball dignes, ara han exigit els diners de tots per a salvar els seus astronòmics benefics.\nAixí, mentre la banca tornava a presentar resultats anuals amb benefics, ha tallat l'aixeta del crèdit, escanyant els milers i milers de persones que s'han endeutat seguint el seu consell, i ofegant l'economia productiva, ja que prefereixen destinar els ajuts públics a tapar els seus forats i seguir oferint guanys als seus accionistes amb l'ajut dels diners públics que els donen els bancs centrals, provocant així la destrucció de milers de llocs de treball. El govern de l'Estat, com les autoritats europees, que no han mogut mai cap dit per defensar els llocs de treball ni el benestar dels i les treballadores, ara han corregut a ajudar les grans empreses financeres, sense posar-los cap condició.\nLa crisi econòmica, avui ja recessió, que ha desencadenat l'actuació de bancs i caixes, ha provocat el tancament de nombroses empreses, moltes altres aprofiten la situació per a deslocalitzar la producció a països amb menys drets laborals, o per a retallar sous i empitjorar les condicions de treball.\nAvui, més de 900.000 treballadors i treballadores dels Països Catalans són a l'atur, que aquest passat any ha pujat un 60% més. Milers de persones han perdut els seus habitatges, i centenars de milers més s'enfronten a greus dificultats per fer fornt a hipoteques i lloguers. Molts milers de persones deixaran de cobrar els propers mesos cap mena de prestació d'atur. Ara es fa més evident encara que les polítiques neoliberals antisocials implantades els darrers anys per tots els governs han empitjorat les proteccions socials i afavorit l'enriquiment d'uns pocs a costa de tots nosaltres.\nAquesta crisi ha demostrat que les polítiques liberals augmenten encara més la desigualtat, que deixant les mans lliures als més rics, és el propi funcionament d'aquest sistema capitalista el que duu al descontrol d'arribar a enfonsar el mateix sistema financer, arrossegant a la bancarrota l'economia mundial. I ha demostrat la fal·làcia del seu discurs quan ha exigit la intervenció dels estats per a arreglar un sistema que no funciona, i que no només no és capaç de garantir el benestar de la majoria, si no que ni tan sols pot evitar el col·lapse de la seva pròpia dinàmica.\nDavant d'aquesta situació hem d'alçar la veu, hem de deixar ben clar que ens oposem a pagar la crisi que han provocat ells, que no tenim cap intenció de seguir acceptant que el govern segueixi estant al servei d'aquests paràstis, afavorint els bancs i els seus accionistes, mentre manté les retallades socials, mentre permet que les grans empreses acomiadin milers de persones, mentre segueixen privatitzant serveis socials, ensenyament i sanitat.\nLa crisi que la paguin ells: 20 de febrer sortim al carrer!\nCapitalisme és crisi:\n[+] Idees per entendre la crisi econòmica i les seves conseqüències.\nLlibret publicat per Endavant pretén exposar amb brevetat algunes de les idees necessàries per entendre la crisi econòmica, entenent que es tracta d'un fenomen indestriable del funcionament del sistema capitalista.\nFa un repàs dels esdeveniments succeïts més destacats i les conseqüències que ha provocat, des d'un punt de vista anticapitalista i posant l'accent en les repercussions sobre la classe treballadora.\n[+] Altres textos d'Interès:\n"Tot el que vostè vol saber sobre l'origen d'aquesta crisi". (Walden Bello)\n"Interconnexió de les crisis capitalistes" (E. Toussaint)\n"Esclaten les bombolles de deute privat i immobiliari al nord"\n"La baixada del salari és la causa real de la crisi” (I. Gordillo i J. Junyent)\n"La teoria de la crisi econòmica". (H. Grossman)\n"El Capital de Marx dóna les claus per entendre el capitalisme actual". (D. Harvey)\n[+] Dinàmiques locals: Alacant en crisi //// Sabadell en crisi //// Sant Andreu (Bcn)


Jornada competida al formatiu\nDos empats i una victòria és el bagatge del cap de setmana als equips de base femenins\nExigència màxima aquest cap de setmana als equips del planter femení blaugrana. El filial i el Juvenil-Cadet van aconseguir dos treballats empats a domicili, mentre que l’Infantil-Aleví va sumar un nou triomf\nLlevant Les Planes – Femení B (1-1)\nEl filial va treure un empat al sempre complicat camp del Llevant Les Planes. Les noies de Zoe García van portar la iniciativa i van fer el 0-1, obra d’Irina, al minut 17. Van tenir prou oportunitats clares per firmar el 0-2, però van ser les locals les que van establir l’1-1. Tot i les arribades posteriors de les visitants, amb dos pals inclosos, el marcador ja no es va moure. D’aquesta manera, el Femení B cedeix el primer lloc de Segona Divisió al Seagull.\nDamm - Juvenil-Cadet (1-1)\nLes blaugranes van empatar al camp del tercer classificat en un gran partit de futbol disputat en un bon ambient. La Damm va marcar al minut 38 per mitjà de Crisitina Garriga, i el Barça igualava al tram final, al minut 68, gràcies a Ainhoa Martín. El combinat que dirigeix Albert Tauste, que segueix líder, va disposar de nombroses ocasions per decantar la balança.\nInfantil-Aleví – Fontsanta-Fatjó (5-0)\nL’equip de David Forcat es va sobreposar a les baixes i va continuar la seva dinàmica triomfal. Es va avançar aviat amb un gol de Viktoria Adrianova i sentenciaria entre el tercer i el quart període, amb una altra diana de Viktoria, una d’Alicia Infante i dues de Jana Fernández. L’Infantil-Aleví és primer amb 13 victòries en 13 partits.


Més d'11 km de retencions en algunes de les principals vies d'accés a València per la tractorada | Valencia Extra\nLa protesta per la crisi del sector de l’arròs concentra a centenars d’agricultors i provoca importants retencions a la ciutat\nMés de 300 tractors s’han acumulat aquest dimarts durant les primeres hores del matí pels carrers de València per a reivindicar mesures que salven al sector arrosser. Els sindicats AVA-Asaja i La Unió de Llauradors denuncien que les retallades de 25 milions d’euros de les ajudes europees posa en perill el cultiu de l’arròs.\nEls arrossers han eixit al voltant de les huit del matí des de diversos municipis de la Ribera Baixa i de l’Horta, com avant À Punt. El seu objectiu és transmetre el seu missatge de protesta enfront del govern espanyol en la Comunitat Valenciana, encara que les seues reivindicacions també impliquen les administracions locals i autonòmica del territori valencià.\nEls tractors per la Pista de Silla en direcció a València en una imatge publicada a Twitter per l’Associació Valenciana d’Agricultors.\nSegons apunta la Direcció General de Trànsit, una de les principals retencions ha tingut lloc en Pista de Silla (V-31) a l’altura de Silla i en direcció a la capital valenciana. En la V-30 que voreja el nou llit del Túria, es registra un altre gran embós en sentit cap a la A-7 i a l’altura de València. A més, en la mateixa via i a l’altura de Quart de Poblet s’ha provocat una altra retenció.\nLa principal reivindicació és la reducció de més de 25 milions d’euros de la PAC (Política Agrària Comuna). No obstant això, la protesta no sols té raons econòmiques. Els agricultors arrossers exigeixen als ajuntaments una millora en termes de dragatge de l’Albufera i de les séquies i de les marjals valencianes. Així mateix, demanen un ús més compatible de l’aigua.\nMentre entra en vigor la nova PAC, els arrossers reclamen cobrar les subvencions en qualitat de compensació que va prometre el govern espanyol. A causa de les negociacions en curs entre el Parlament Europeu i el Consell de la UE, la data provisional d’inici de la reforma proposada de la PAC s’ha retardat fins a l’1 de gener de 2023.\nLa tractorada a l’altura de l’Hospital Nou d’Octubre en una imatge publicada per un usuario de Twitter.


Viure del passat - Fot-li Pou - Barça i més\nLa patacada a Llevant no em sembla un accident. Tampoc crec que pugui servir de punt d'inflexió. Els senyals són inequívocs: el Barça està en decadència. Ens aferrem al DNI de la plantilla per creure'ns que són millors i que ho aixecaran, però al futbol només val el present.\nL'esport és transparent. Tant li fa qui siguis o que hagis fet fins aquell dia. Cada partit comença amb el marcador a zero i s'ha de tornar a demostrar qui és millor. I el Barça ja no és tan bo com era. És així. Cal acceptar-ho. A la plantilla queden jugadors que van ser aberrantment superiors a la resta i fa temps que ens auto enganyem pensant que en qualsevol moment tornaran a la seva plenitud, però hem d'anar paint que això ja no passarà.\nNo estic dient que s'hagin de jubilar o que ja no puguin guanyar alguns títols. Simplement, crec que faríem bé d'assumir tots plegats, i ells els primers, que ja no serveix la llei del mínim esforç. No n'hi ha prou de posar-s'hi una estoneta o de fer tres jugadetes per solucionar un partit. O formen un equip, es posen a entrenar i competeixen els 90 minuts o qualsevol equip els pot pintar la cara.\nRecordem tot sovint la patacada de Liverpool o Roma, però la llista de partits greus comença a ser llarga. Llevant, Praga, Granada o la final de Copa serien els exemples més ressents i cridaners, però a Europa ja fa temps que et posen a lloc i el Barça s'ha convertit en un equip que reactiu que propositiu.\nEstà tot perdut? No encara. Queden molts mesos de competició per rearmar-se i reaccionar, però el primer pas per solucionar qualsevol problema és acceptar que el tens. Fins que el Barça no es miri al mirall i digui sense complexos que ara mateix no és un dels millors equips del continent, no crec que pugui aplicar-se a solucionar els problemes de base. I el primer que cal començar a fer és córrer.\nLes estadístiques de la Champions fa dies que ens ho diuen, però a Llevant va ser clamorós la manca de mobilitat dels blaugrana. Deixem-nos estar de talents i tàctiques. Al futbol si no corres per desmarcar-te o per defensar, és impossible jugar i l'apatia generalitzada va fer mal als ulls. L'equip transmet avorriment i sense alegria és impossible competir.


Carles, Biden i Woody - Diari de Girona\nCarles, Biden i Woody\njavier cuervo 31.08.2020 | 06:00\nCarles, Biden i Woody Diari de Girona\nEn la seva llarga espera del tron, Carles d'Anglaterra va obrir fa 30 anys una empresa de productes orgànics. L'horta i la jardineria són ocupacions del temps adequades per a les famílies reals perquè aconsegueixen aliment i bellesa amb vida domesticada i, per a una visió aristocràtica de la Història, això podria definir el que és un bon regnat. El príncep cria ovelles, bous i porcs i conrea blat orgànic amb el qual fabrica galetes de la fortuna. L'empresa va facturar 221 milions d'euros.\n(Aquesta història recorda Lladres d'estar per casa, la pel·lícula de Woody Allen en què uns lladres volen robar un banc pel mètode del butró. Lloguen el local veí i, com a pantalla, obren un forn de galetes. Abans del cop, les galetes els fan milionaris).\nEl príncep deixarà l'empresa el 2021. Isabel II, reina des de 1952, té 94 anys i el covid l'ha confinat. Carles, de 71, trepitja l'últim esglaó de la successió escalonada després d'anys i errades d'espera.\nSi guanya les eleccions presidencials del pròxim 3 de novembre, el demòcrata Joe Biden, de 77 anys, arribarà a la Casa Blanca després d'una vida d'esforç polític. La primera vegada que es va postular a candidat dels demòcrates va ser fa 32 anys; la segona, en fa 12. És senador des de 1972. Durant els 8 anys del mandat d'Obama va ser vicepresident de país.\n(El seu cas recorda la filmografia de Woody Allen, que ha dirigit, almenys, una pel·lícula anual des de 1977).\nEs pot encarnar «la persistència» en Joe Biden i «l'espera» en Carles d'Anglaterra. Si acceptem que «el que espera, desespera», hem de dir que «el que persisteix, desisteix». Però qui desisteix deixa de persistir, perquè renuncia a la constància, que és contínuament activa. L'espera és passiva (fins i tot es pot fer assegut) i el normal és entretenir-la. Per això el que persisteix no fa galetes, llevat que sigui galeter.\nHi ha una organització de l'Estat per als que esperen; una altra, per als que persisteixen i galetes en el següent lineal.\n(Woody Allen no va dirigir pel·lícula en el 2020).


Publicat al setmanari Empordà del 22. 01. 2019\nL’amic Salvador Famoso Arnau (Castelló d’Empúries , 1945) em va regalar el seu darrer llibre, editat per l’Ajuntament de Castelló i titulat “ UN ASPECTE DE L’ARQUITECTURA: LA CONSTRUCCIÓ DE PARETS (Alt Empordà), amb un subtítol que diu “Materials, picapedrers i paletes: una ullada en el temps”.\nÉs un llibre que pesa (850 grams) amb 260 pàgines de paper d’una qualitat extraordinària ,amb gran profusió de fotografíes, esquemes i dibuixos. He de confessar que quan el vaig tenir a les meves mans vaig pensar: això serà un totxo en consonància amb el seu pes. A mi que quan l’Olegari Costa Caball de Sant Climent Sescebes, EPD; em parlada de les “parets de pedra seca”, semblava que em parlava de marcians, perquè no m’he entretingut gaire a mirar les cosntruccions i les pedres, la veriotat és que m’ha enganxat. Ja el pròleg escrit per Josep M. Gironella, em va fer adonar que l’amic Salvador hi havia dedicat moltes hores per poder descriure amb tota mena de detalls les diferències entre unes pedres i les altres, i explicar amb gran minuciositat les feines dels picapedrers i dels mestres d’obres. Però, a més de tot el que fa al cas de les pedres i de les eines i utensilis per treballar-les, en aquest llibre hi trobareu també una més que detallada explicació de la construcció de la basílica de Santa Maria de Castelló d’Empúries, que durant més de dos cents anys es va anomenar com “la catedral de l’Empordà”. Es pot gairebé assegurar que va ser l’any 1261, quan un prestigiós arquitecte francès que duia el cognom de Xàrtres va iniciar la construcció de la basílica castellonina. Ens explica en Salvador que aquesta complexa i inacabada construcció va durar més de dos segles i que la manca de finançament va ser el motiu principal d’aquest llarg període de construcció. També ens parla de la construcció del castell de Sant Ferran de Figueres, que només va durar 13 anys, encara que es va començar a construir gairebé 500 anys més tard que la basílica castellonina, és a dir a finals de l’any 1753.\nSegurament que molts us heu passejat pel carrer Joan Maragall, sense adonar-vos que en l’edifici que fa cantonada amb el carrer Primfilat hi ha una porta que duu uns muntants i una llinda monolítica de pedra picada amb la data de 1574, o sigui la “ friolera” de només 445 anys.\nEn Salvador, que va començar d’aprenent de paleta l’any 1959 quan acabava de fer els 14 anys, va assolir el títol de mestre d’obres l’any 1970 i va fer treballs, encarregats pel Ministeri d’Educació i Ciència i la Diputació de Girona, al convent de Sant Domènec de Castelló d’Empúries, a la Vil·la romana de Vilauba a Camós, al dolmen del Barranc a Espolla, al poblat de la Santa Creu i Sant Pere de Rodes a Port de la Selva, al Dolmen de la Serra d’en Gibert i Sant Quirze de Colera a Rabós, al forn romà de Sant Miquel de Fluvià i a la torre del Corm i Porta Ferrada de Sant Feliu de Guíxols.\nA més ha escrit articles a la revista cultural “El Salner” i als Annals de l’Institut d’Estudis Empordanesos. I és autor de dos llibres més: “El carrer de Sant Francesc de Castelló d’Empúries i el seu entorn” i “El Pont Vell de Castelló d’Empúries” .\nPer tant als interessats en saber com s’ha anat construint, pedra sobre pedra, el nostre país, els el recomano. Fins i tot els que no hi estan interessats, com era jo mateix, crec que hi aprendran coses que no sabien. Puc assegurar que és un llibre de pes, en tots els sentits. Gràcies, Salvador.\nI res més, fins una altra i que l’any que acabem de començar ompli els vostres desitjos.\nPublicat per Marti Carreras Ginjaume a 8:47 Cap comentari:


> - Maria Vilanova Vila-Abadal\nHome » Amb els ulls esbatanats » << Jo no he sigut, senyoreta! >>\nPer què mai els nostres poders fàctics poden reconèixer que l’han “cagada” ―i perdonin l’expressió― i quan els atrapen mai la “merda” és allò que sembla… ? I perdonin, també, que m’hagi llevat tan escatològica.\nElls no són culpables de res, ans el contrari, en són les víctimes més desvalgudes que hi pugui haver sobre la capa de la Terra, perquè ja sabem que: ‹‹nosaltres no hem fet res, senyu! ››\nQue ja deia el meu Eusebio que ‹‹de teves a meves, n’hi van unes quantes››, oi, Jorge i Daniel? Pues, això, apliquin-se el cuentu… I deixin-nos tranquils als altres, que ja som grandets i no se’ns pot fer combregar amb rodes de molí tan fàcilment… Encara que ningú no dimitirà, oi, Jorge i Daniel? Sí, claro, ja m’ho temia…\n26/06/2016 a les 11:51 pm\nPer no haver anat gaire a escola se’ns està espavilant força l’amiga Secundina !


"BOLLOS PREÑAOS" - Els Fogons de Can Sibina\nUns panets ben sucosos i prenyats de sabor.\nIngredients per unes 8 unitats:\n225 grams de farina de força.\n15 grams de llevat fresc.\n25 grams de llet.\n25 grams d’oli d’oliva.\nSèmola de blat (opcional).\n1- Agafem una gerra i hi posem l’aigua amb la llet i l’oli. Ho escalfem 20 segons al microones i ho reservem.\n2- Posem la farina, el llevat fresc esmicolat i la sal a dins d’un bol i anem afegint el contingut dels líquids que tenim a la gerra mentre ho anem barrejant. Ho treballem a mà o amb un robot de cuina durant uns 10 minuts, la massa ens ha de quedar llisa i elàstica.\n3- La deixem reposar dins el bol, tapat amb un drap, durant 2 hores. Un cop ha fermentat, la tornem a treballar per treure-li l’aire, pesem la massa (més o menys ha de pesar uns 380 grams) i en fem 8 porcions d’uns 45-50 grams.\n4- Estirem les porcions de massa amb l’ajuda d’un corró formant una rodona d’uns 10-12 cms. de diàmetre. Posem un tros de xoriç al centre de cada rodona i l’emboliquem totalment amb la massa. Ens podem mullar una mica els dits per segellar millor la massa i seguidament formem una bola.\n5- Els anem disposant a la safata de forn damunt de paper. Un cop hi hem posat tots els bollos podem tirar sèmola de blat per damunt (o farina).\n6- Ho fornegem a 220 graus (escalfor inferior + ventilador) durant uns 20 minuts. Quan estiguin ben daurats els retirem del forn i els deixem refredar una mica. Es poden menjar calents o a temperatura ambient.\nCarns, Pans i coques, Tapa/aperitiu


Mel ecològica de lavanda | Ballot-Flurin\n> Apicultura ecològica>Mels ecològiques "Grand Cru">Mel ecològica de lavanda -500g- Ballot-Flurin\nMel ecològica de lavanda -500g- Ballot-Flurin\nMel ecològica de lavanda -500g\nDe cristalització fina emb propietats milenàries. Vies respiratòries\nPol·len multifloral dinamitzat en sobrets -21 de ...\nMel ecològica de lavanda “Grand Cru”-500g- Ballot-Flurin Recol·lectada en el mes de juliol, a base de flors de lavanda silvestre que poseeix propietats milenàries tonificants i antisàptiques. Mel aromàtica i delicada que presenta una cristalització fina\nAquesta mel ecològica Grand Cru es recol·lecta en el mes de juliol i està elaborada amb les flors de lavanda silvestre que posseeix propietats mil·lenàries, tòniques i antisèptiques.\nL’opinió del tastador\nAmb un perfum intens, la mel de lavanda es fresca en boca i sensiblement àcida. És una mel que es caracteritza per un equilibri ideal sucre/àcid.\nTé una bonica textura cremosa, de color molt clar.\nLa textura i el perfum aromatitzat de la mel de lavanda la fan molt apropiada per als pastissos i les infusions.\nReconèixer una mel natural\nLa mel sempre és líquida en el moment de la recol·lecció. Al cap d'un cert temps cristal·litza naturalment, si no se l'escalfa. Poden aparèixer-hi algunes traces de color blanc i aparença marmòria (sobretot a l’hivern), un signe que indica que la mel és veritablement pura i rústica. Han d’acceptar-se aquestes particularitats com a garantia d’autenticitat.\nLa mel de lavanda beneficia les vies respiratòries i el cor feble.\nLa mel de lavanda està particularment recomanada en cas de tos seca reincident, asma, catarro, grip o laringitis.\nMel rara i solidària\n- Produïda i recol·lectada com abans, en petites quantitats.\n- Comerç solidari i local amb els petits apicultors independents.\n- Àrea de collita francesa i euroregional.\nSana i bona per les abelles\n- Mètode suau de recol·lecció, no estressant per les abelles.\n- Collita sense revulsiu químic.\n- Abelles no tractades amb antibiòtics, curades amb plantes i per mitjà d’homeopatia.\nCollita i maduració\n- Respecte pels ritmes còsmics fonamentals de la natura.\n- Desoperculació manual amb ganivet.\n- No pasteuritzada, ni escalfada a més de 35 ºC 8temperatura normal del rusc).\n- Envasada a mà en la pròpia meleria.\n- Mel dinamitzada: llarga maceració i mescla manuals que reforcen subtilment les propietats originals.\nFoto no contractual. L’origen geogràfic mencionat en les pots de mel pot variar depenent de les estacions, el clima, les floracions...\nAgriculture biologique certificat per Qualité-France SAS\nGaranteix que el 95% dels ingredients del producte es deriven de l'agricultura ecològica.\nEls preparats de salut i complements alimentaris de Ballot-Flurin combinen el logotip AB amb el bio d'Euroleaf, que reemplaça el primer i que és vigent des de l'1 de juliol de 2010.\nEuroleaf · Logotip europeu per a l’agricultura ecològica\nCertificat per Qualité-France SAS - FR BIO-10 Union Européenne\nBallot-Flurin Apiculteurs - Departament dels Alts Pirineus, FRANÇA


La ciutadania alemanya ja pot triar el tercer gènere en el seu DNI - À Punt\nLa ciutadania alemanya ja pot triar el tercer gènere en el seu DNI\nHa entrat en vigor la llei que permet a les persones intersexuals no haver de triar entre els gèneres masculí i femení en el seu document d'identitat.\n03 de gener 2019 - 10:52\nNi masculí ni femení, sinó persones de tercer gènere. A Alemanya, els ciutadans i ciutadanes intersexuals ja es poden registrar en el seu document d'identitat amb l'opció de "divers". Aquest país és el primer europeu que inclou aquesta possibilitat, una opció que ja està vigent en altres parts del món, com ara Austràlia, Nova Zelanda, el Canadà o l'Índia. Es tracta d'una nova normativa del govern d'Angela Merkel, que dona resposta a una sentència del Tribunal Constitucional del país.\nAlemanya permetia ja des de fa sis anys deixar en blanc la casella de gènere per als xiquets i les xiquetes en què era difícil determinar-lo, per haver nascut, per exemple, amb òrgans masculins i femenins. Però l'Alt Tribunal Alemany va dictar fa dos anys una sentència en què assenyalava que era discriminatori negar la possibilitat d'identificar-se amb un gènere determinat. La intersexualitat es caracteritza per l'ambigüitat genital i hi ha una discrepància entre el sexe cromosòmic i els òrgans genitals.\nLa llei 23/2018 de 29 de novembre de la Generalitat d'Igualtat de les persones LGTBI defineix la intersexualitat com "un ventall de condicions associades amb un desenvolupament atípic de les característiques sexuals". Amnistia Internacional ha denunciat el fet que moltes d'aquestes persones són sotmeses a cirurgies que els deixen sense una part dels seus genitals, que consideren una manera de mutilació.\nUna llei insuficient per al col·lectiu LGTBI\nEl col·lectiu LGTBI s'ha mostrat crític amb la normativa alemanya, ja que, malgrat que valora positivament el pas fet, no veu amb bons ulls que es demane un certificat mèdic per a poder inscriure's en la tercera opció de gènere. El govern alemany, per la seua banda, ha assenyalat que entre els seus plans es troba anar incorporarant noves lleis que reconeguen la diversitat sexual, així com les diferents identitats de gènere. Segons dades de l'ONU, al voltant d'un 1,7% de la població al món naix amb trets intersexuals.


Cap de la Boixassa (1.820 m.) | Engarrista\nCap de la Boixassa (1.820 m.)\nEnviat per Marc el Divendres, 10/01/2014 - 14:00\nCascada fumejant de les Fonts del Bastareny\nPujant entre les cingleres del Clot de Vimboca\nCova del Forat de Vimboca\nEl Puig Terrers i la Roca de la Moixa\nBusquem un pas pel vessant nord per accedir directament al cim\nBaixant de la Boixassa, amb la vall del Bastareny al fons\nBonica cascada dels Empedrats\nDes de Cal Cerdanyola marxem per la pista fins a les esplèndides Fonts del Bastareny, i d'allà caminem de pla fins a trobar el camí de Vimboca. Remuntem el torrent en fort pendent, fent una aturada a la cova del Forat de Vimboca. Pugem fort fins al coll de Galigan, des d'on anem a buscar un pas pel vessant nord que ens permet assolir al cim. Baixem fins al refugi Sant Jordi i tornem al punt d'inici pel bonic camí dels Empedrats, on l'aigua modela racons de gran bellesa.\nLloc de sortida: Cal Cerdanyola, Gisclareny (Berguedà)\nDistància: 12,2 quilòmetres\nDesnivell positiu: 980 metres\nSensació de dificultat: Fàcil. Petita grimpada abans del cim\nCal Cerdanyola 00:00 00:00 0,0\nFonts del Bastareny 00:26 00:26 1,7\nCruïlla Clot Vimboca 00:15 00:41 2,9\nForat de Vimboca 00:54 01:35 4,5\nColl de Galligan 01:35 03:10 6,0\nCap de la Boixassa 00:26 03:36 6,5\nRefugi Sant Jordi 00:54 04:30 8,2\nCascada dels Empedrats 01:06 05:36 11,0\nCal Cerdanyola 00:20 05:56 12,2\nEl nostre amic Lluís ens proposa enfilar-nos fins al Cap de la Boixassa, un petit cim separat lleugerament de la carena del Moixeró cap al sud. De seguida ens agrada la idea, ja que aquest tram del Parc Natural Cadí-Moixeró és molt bonic, amb racons molt interessants. La idea és pujar pel Clot de Vimboca, coronar el cim i baixar per una altra fondalada, el camí dels Empedrats.\nMirat de lluny el vessant sud del Moixeró és molt escarpat. En aquest sector més occidental de la serra destaquen unes profundíssimes ferides que trenquen la regularitat del vessant. Són torrents que es mouen entre les cingleres que es separen cap al sud de la serra mare. Entre la Roca de la Moixa i el Cap de la Boixassa es dibuixa el marcadíssim torrent en forma d'embut del Clot de Vimboca, i entre les cingleres de la Boixassa i la Roca Tallada es configura una altra de les grans ferides, la que coneixem com els Empedrats.\nEns dirigim cap a Cal Cerdanyola, al peu del riu Bastareny que tot just acaba de néixer. S'hi arriba fàcilment des de Bagà, per la carretera que va a Gisclareny. Poc abans de l'àrea recreativa de l'Avellanet marxa una pista forestal a la dreta que en un parell de quilòmetres ens porta a la casa. L'antiga masia i els edificis anexes s'han remodelat com a escola de natura. Hi ha un aparcament davant, on començarem la ruta.\nFem provisió d'aigua a la Font Nostra, i comencem a caminar seguint la mateixa pista per on veníem. Aquest primer tram és avorrit però ràpid, ja que avançarem per pista fent dos quilòmetres durant gairebé mitja hora. Arribem a l'aparcament de les Fonts del Bastareny, i pugem fins a veure la magnífica cascada, que porta força aigua i fumeja amb la fresca de bon matí. No acabem de pujar fins a la font del naixement, ja que hi hem estat diverses vegades, però si algú no ho coneix és molt recomanable, ja que l'aigua brolla directament de la roca.\nPrenem una pista en pujada molt suau que comença després d'una tanca. Passem per les pastures de la casa del Monnell, deshabitada, i seguim la pista durant poc més d'un quilòmetre. Cal fixar-se que a la dreta marxa un caminet amb un discret cartell que indica el coll de Vimboca. Comencem a pujar pel camí, primer més suau, però aviat comença a enfilar més fort. L'excés de roba de seguida fa nosa. Al cap de poc d'haver començat el camí, se n'hi afegeix un altre per la dreta, que ve de la casa del Monnell, i uns metres més endavant el camí es bifurca per l'esquerra. Aquesta opció portaria en pocs minuts fins a la petita església d'Oreis, mig enrunada, però molt bonica. Nosaltres però continuem el camí principal que remunta el torrent.\nEl torrent és discontinu, i en alguns punts porta aigua i en altres es deu filtrar. En el primer tram el bosc és molt espès, i en prou feines es pot veure l'entorn. Més amunt el bosc es va obrint, i ens adonem que estem avançant entre grans cingleres. El dia és lletjot, poc lluminós, amb núvols prims. Aquest camí no és gaire freqüentat, però es segueix bé i és molt agradable. En alguns punts el torrent forma racons singulars. Guanyem alçada a bon ritme, ja que la pujada és considerable. Al cap d'uns minuts veiem la boca d'una cavitat a la nostra dreta, a la base de la cinglera, i ens hi enfilem grimpant un parell de metres.\nEl Forat de Vimboca és una cova allargada, d'uns 15 o 20 metres de llarg i de desenvolupament pràcticament pla, amb una lleugera pujada al fons. Té una boca ampla, d'aproximadament 3 x 3 metres, que mica en mica es va estrenyent fins a fer-se impracticable. Al final hi ha petites concrecions litogèniques poc destacables. Vista la cova seguim el camí, que continua pujant i pujant.\nEl Clot de Vimboca es va obrint, i ja som a la part ampla de l'embut. Tot i això la pujada no disminueix, i avancem per zona boscosa fins al coll de Galigan. En el darrer tram el camí és una mica difús, ja que el terreny és més ample i el bosc més obert. En tot cas és fàcil intuïr que cal arribar a l'ample collada que s'endevina al cap d'amunt, tendint sempre cap a la nostra dreta. Afagem aire al coll, tot contemplant el Penyes Altes i el sector oriental del Moixeró.\nDes del coll anem a buscar un pas que ens permetrà accedir directament al Cap de la Boixassa sense haver de seguir el camí normal que fa tota la volta per sota. Des del mateix coll iniciem un flanqueig pel vessant nord, sense camí. Avancem primer entre els arbres, de pla, fins a trobar una marcada tartera. En aquest punt s'obre una espectacular vista sobre el Puig Terrers i la cinglera de la Moixa. Continuem avançant de flanc per la tartera, baixant lleugerament per anar a buscar un solitari pi situat al punt en què la cinglera té una evident debilitat que ens permetrà enfilar-nos-hi.\nCal grimpar uns metres per terreny obert i fàcil, però relliscós ja que hi ha molta pedra solta. Superada aquesta petita grimpada arribem a una altra tartera suspesa, i anem a buscar la base del cingle superior. Avancem uns metres cap a l'esquerra fins a trobar de nou una debilitat que ens permet superar-la grimpant, sense dificultat. És força evident el recorregut per on enfilar, tot i que de lluny pugui semblar complicat. Sortim a la carena, i la seguim a l'esquerra directament fins al cim.\nDes del Cap de la Boixassa (1.820 m.) contemplem un bonic paisatge gràcies al dia que s'ha anat arreglant. El Puig Terrers i la paral·lela cinglera de la Moixa atreuen fortament les mirades. En sentit oposat el Penyes Altes i la Tosa, seguint el cordal moixeronenc. Cap al sud la vall del Bastareny i les boirines provocades per la inversió tèrmica. Cap al nord les muntanyes ceretanes. Un paisatge excel·lent que convida a gaudir-lo amb calma, per això ens asseiem, mengem i reposem uns minuts.\nBaixem del cim pel camí normal, que ressegueix la cinglera sud fins al pas del Boixader. Aquí podríem baixar ràpidament cap a Cal Cerdanyola per camí de la Pelosa, però preferim allargar-ho una mica i gaudir de l'espectacle natural dels Empedrats. Així doncs al pas del Boixader prenem el camí a l'esquerra, faldegem la cinglera de la Boixassa i baixem en pocs minuts fins al Refugi Sant Jordi. Aquesta època el refugi està tancat, i no veiem ningú enlloc. El refugi va ser reformat fa poc temps, i té molt bon aspecte, ben pintat i lluent.\nDescartem el GR-107, que passa pel refugi, i prenem el PR C-125 que baixa cap al sud-est pel camí dels Empedrats. Baixem un primer tram obert, seguint el torrent del Pendís. Quan aquest es troba amb el torrent d'Escriu es comencen a entaforar. Poc més avall s'uneixen les carenes que baixen de la Boixassa (oest) i la Roca Tallada (est), i comença el recorregut dels empedrats per un congost tancat per parets a banda i banda. En tot aquest recorregut el riu es contorsiona fortament, oferint racons sublims.\nBaixem esquivant l'aigua, ja que cal creuar el torrent en diverses ocasions. Gairebé al cap d'avall gaudim d'un dels indrets més característics i alhora més bonics, l'estreta cascada enclotada entre grans rocs i un bonic toll a la seva base. Continuem el camí, ara més planer, que acaba de baixar en pocs minuts més fins al punt d'origen.\nAquesta volta és realment interessant, ja que recorrem dos dels majors congostos del vessant sud del Moixeró. Pugem pel Clot de Vimboca i baixem pels Empedrats, pujant entremig del Cap de la Boixassa. Excel·lents vistes dels promontoris del Moixeró i racons increïbles modelats per l'aigua.\nClot de VImboca\nFonts del Bastareny\nEnviat per enric faura (no verificat) el Dissabte, 18/01/2014 - 01:48 Enllaç permanent\nvolta clàssica, però molt recomenable. Desconeixia la cova de Vimboca, que caldrà visitar. El paset de grimpada a la Boixassa amb neu esdevé delicat i exposat.\nEnviat per Marc (Administrador) (no verificat) el Dimarts, 21/01/2014 - 00:28 Enllaç permanent\nEfectivament, és una volta clàssica per les fondes raconades del Clot de VImboca i els Empedrats. Potser la diferència és l'accés directe al Cap de la Boixassa, seguint aquesta ruta una mica més aèria. Crec que aquest pas està ressenyat al llibre "L'alt Berguedà en 27 itineraris".\nLa cova és petita, però de fàcil accés, al peu mateix del camí, i entra gairebé una vintena de metres. Es pot recórrer sense frontal.


Presó permanent revisable per la violació i assassinat d'una dona a Castellar\nEscrit per Agències el 11 març 2020\nEl Tribunal Suprem ha confirmat la pena de presó permanent revisable imposada a un home per violar i assassinar una dona semiinconscient a Castellar de Vallès el 2015. El tribunal desestima així el recurs de cassació plantejat pel condemnat contra la sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) que, al seu torn, va confirmar la sentència dictada per l’Audiència de Barcelona després d’un judici amb tribunal popular per delictes d’abús sexual amb penetració a dona major d’edat privada de sentit i d’assassinat amb traïdoria, amb l’atenuant d’intoxicació per alcohol i drogues. L’acusat, a més, haurà d’indemnitzar la dona de la víctima i la seva mare amb 100.000 euros, 50.000 per a cadascuna.\nLa sentència, amb ponència del president de la sala penal, Manuel Marchena, rebutja que el recorrent hagi estat condemnat sense proves, com sosté el seu recurs, en el qual, a més, al·legava que els fets van estar precedits de la pràctica de jocs sexuals consentits per la víctima.\nLa festa de desembre de 2015\nEls fets van passar després d’una festa al domicili del condemnat en la qual es va celebrar l’aniversari de la víctima. Segons els fets provats, a una hora indeterminada, l’home va abusar sexualment de la dona, aprofitant-se que no oferia cap resistència en haver perdut la consciència a causa del consum previ d’alcohol i drogues. Després, amb la intenció d’acabar amb la seva vida, la va estrangular amb les seves mans fins a matar-la.\n“No hi va haver consentiment” perquè la víctima no podia prestar-lo, ja que havia entrat en “un somni profund, tal com van relatar els testimonis, un dels quals, abans d’abandonar el domicili, va arribar a girar-li el cap cap a una banda perquè no s’ofegués, en haver quedat amb la cara enganxada al matalàs”, conclou la sala. En aquesta línia, aclareix el tribunal, “tots els elements probatoris convergeixen en la idea que, en el moment en que l’acusat va consumar l’atac a la llibertat sexual de la víctima, aquesta es trobava amb vida, encara que en un estat de semiinconsciència que va ser el resultat de la prèvia ingesta de begudes alcohòliques, amfetamines i ansiolítics”.\nPer majoria de set a un, el jurat popular va trobar culpable l’acusat d’haver penetrat la dona i d’haver-la estrangulat amb les mans. També va estimar que tenia les facultats intel·lectives i volitives lleument disminuïdes perquè havia consumit drogues i alcohol. Aquesta és una de les primeres condemnes a presó permanent revisable a Catalunya.\nEls fets van tenir lloc el 19 de desembre del 2015 després d’una festa a casa de l’acusat amb un grup d’amics, precisament per celebrar l’aniversari de la víctima. Durant la nit van beure i van ingerir drogues com amfetamines i ansiolítics. També van practicar jocs sexuals, amb striptease i tocaments, però sense cap penetració. No era el primer cop que ho feien. Cap a les 4 de la matinada, la víctima es va quedar adormida profundament. L’acusat, Pablo C.M., s’hi va posar a sobre i va fer veure que la penetrava, però no ho va fer.\nDesprés, amb la víctima adormida, es van posar a veure pel·lícules pornogràfiques i a escoltar música. La mare de l’acusat, que vivia a dalt, va baixar a primera hora del matí molt enfadada i va donar per acabada la festa. L’acusat va portar els seus amics a una benzinera perquè des d’allà marxessin cap a casa seva, però no es va atrevir a conduir més perquè ja l’havien condemnat per fer-ho begut. Tots van convenir que era millor que la víctima es quedés a la casa dormint.\nEn aquest punt, un dels amics va declarar que l’acusat li va demanar preservatius, però ell no li va donar perquè els volia utilitzar amb la seva parella. Es va quedar intranquil perquè a casa de l’acusat només estava la víctima dormint, que a més era lesbiana.\nTot i que no hi ha cap prova directa de l’assassinat, la magistrada de l’Audiència va considerar que a través d’un judici d’inferència a partir de proves indiciàries es pot arribar a la conclusió que l’únic que podia haver assassinat la víctima és l’acusat. L’hora de la mort va ser entre les 8.30 i les 11 hores i va ser estrangulada, segons els informes forenses. L’acusat va arribar a casa seva a aquella hora després de deixar els seus amics a la benzinera.\nA més, l’Audiència constata en la seva sentència que la defensa de l’acusat ha anat canviant de versió contínuament, assegurant que la dona havia mort perquè s’havia ennuegat amb una pròtesi dental, i després que havia caigut de les escales, i després del llit. Els informes ho descarten i confirmen que va ser estrangulada amb les mans.\nL’acusat tenia convidats a dinar aquell dia, que van arribar passades les 13 hores. Va demanar-li a un d’ells que li comprés una garrafa de benzina, ja que s’apropava a comprar cerveses. Quan van marxar, passades les 16 hores, l’acusat va ficar la dona en un sac i la va deixar al garatge, tapada amb una manta. Va netejar la zona de sang tot i que l’entorn estava molt brut i desordenat. Un veí va veure el cotxe de l’acusat amb els seients de darrere abatuts i una garrafa de benzina al costat del vehicle.\nCap a les 18 hores, l’acusat va trucar a la policia local i de manera molt confosa i nerviosa va explicar que una amiga seva havia caigut per l’escala i que creia que estava morta. Els va esperar en un creuament de carrers. Els agents el van recollir i van anar a la casa, trobant la víctima en un sac, tapada amb la manta. Van observar que la zona s’acabava de netejar.\nFoto portada: la façana del Tribunal Suprem. Autor: cedida.\nbarris (150) C.E.Sabadell (708) Carles Rossinyol (176) CE Sabadell (208) CiU (196) Ciutadans (223) CN Sabadell (413) contingut patrocinat (183) coronavirus (135) cultura (214) educació (183) ERC (166) Esteban Gesa (200) festa major (236) FGC (137) Fira Sabadell (175) futbol (393) habitatge (160) història (252) història de sabadell (189) incendi (152) Joan Berlanga (192) Josep Ayuso (150) Joventut de la Faràndula (155) Juli Fernàndez (365) Liga Adelante (170) Marisol Martínez (191) Marta Farrés (162) Maties Serracant (301) Mercuri (191) mobilitat (162) música (277) obres (198) Operació Mercuri (153) opinió (1535) ple (223) Pol Gibert (147) Policia Municipal (237) PP (210) PSC (352) Sabadell (166) Segona Divisió B (135) successos (288) teatre (271) waterpolo (167)


El primer equip del CF Cubelles comença la temporada a casa amb un derbi comarcal contra la Joventut Ribetana | Ràdio Cubelles\nEl primer equip del CF Cubelles comença la temporada a casa amb un derbi comarcal contra la Joventut Ribetana\nEl partit serà a les sis de la tarda al municipal Josep Pons i Ventura i serà l’estrena de Javier López Llata a la banqueta cubellenca. Caldrà veure quantes novetats hi haurà també en l’onze inicial de l’equip, que ha incorporat més d’un jugador aquest estiu.\nEl primer equip del CF Cubelles comença la temporada a casa amb un derbi comarcal contra la Joventut Ribetana. Finalment la UE Les Roquetes va renunciar a la seva plaça i l’ha ocupada un dels equips del mateix municipi.\nEl partit serà a les sis de la tarda al municipal Josep Pons i Ventura i serà l’estrena de Javier López Llata a la banqueta cubellenca. Cadlrà veure quantes novetats hi haurà també en l’onze inicial de l’equip, que ha incorporat més d’un jugador aquest estiu.\nEl primer equip del CF Cubelles jugarà aquesta temporada al grup 12 de tercera catalana i a banda de la Joventut Ribetana també tindrà dos rivals més de la comarca, la UE Sitges i el CE Olivella.\nCuriosament, el calendari ha volgut que el segon partit a casa dels cubellencs tornarà a ser un derbi. En aquest cas en la 3a jornada de lliga el 19 de setembre, serà el Sitges qui visiti el Josep Pons i Ventura. Tot just tres jornades i dos derbis com a locals. L’altre derbi comarcal arribarà el 24 d’octubre en la 8a jornada on els cubellencs visitaran l’Olivella.\nUn altre factor, en aquest cas positiu, serà la recta final de la competició on els cubellencs no només jugaran l’últim partit a casa contra el Fàtima sinó que de les ultimes sis jornades, quatre les jugaran al Josep pons i ventura.


Agenda Setmana Santa 2016\nDiumenge que ve 20 de març començarà l’activitat de Setmana Santa per aquest any 2016, organitzada per la Parròquia Nostra Senyora de l’Encarnació en uns dies de creença, fe, i mostra de la religiositat. El diumenge 20 és el conegut com a Diumenge de Rams. Eixe dia, s’oficiaran dos misses a les 10:00 i a les 12:00. Entre les dos homilies, es realitzarà la Benedicció de Ramos a partir de les 11:30 hores des de la Font de San Francisco, junt amb l’Ajuntament.\nEl dijous 24 de març, Dijous Sant, es realitzarà una Santa Missa a partir de les 18 hores. Posteriorment, a les 20 hores, se celebrarà la Santa Missa Solemne. Després, es reprendrà una nova Santa Missa a partir de les 23 hores.\nEl divendres 25, Divendres Sant, hi ha programats dos viacrucis a partir de les 9:30 hores que es desenrotllaran de forma simultània en l’Ermita de Sant Francesc i des de l’Església Parroquial. A les 12 hores es farà l’Hora Santa per als xiquets. Ja en la vesprada, a partir de les 17 hores s’oferiran els Santos Oficis i a les 20 hores tindrà lloc la Processó del Sant Enterrament.\nEl Dissabte 26, Dissabte de Gloria serà per a la Vigília Pascual, que començarà a les 22 hores i el diumenge 27, el Domingo de Resurrecció s’oficiarà a les 10 hores una Santa Missa, prosseguida per la Santa Trobada des de les 11:30 i a les 12 es procedirà amb una Santa Missa Solemne que tancarà els actes propis de la Setmana Santa.


la pera de grillos: de març 2013 E\nTROC AMB LA "SUEGRI"\nLa meva sogra és una experta amb el ganxet (ella li diu crochet) i amb la mitja (tejido). Podria passar-se hores i hores fent i creant amb els fils i la llana. Hem tingut la sort de tenir-la de visita a casa per una temporada, així que li vaig proposar un troc: un curset d'iniciació a aquestes labors, a canvi d'alguna cosa que li pogués cosir jo mateixa.\nAquesta és la meva part del troc: un estoig per endreçar les agulles de ganxet, cosa que ella no es faria mai per què no li agrada gens cosir a màquina.\nVaig utilitzar una tela d'Ikea i per dins un retall de feltre vermell. D'aquests estoigs n'haureu vist molts per la xarxa. El primer estoig enrollable que vaig veure va ser a Small+friendly, m'encanta per què destaca per la seva simplicitat, i està al llistat de "projectes per a fer algun dia".\nEls resultats de l'altra part del troc, la mitja i el ganxet, aniran sortint poc a poc... el cert és que m'ha agradat i enganxa!\nPRIMER PROJECTE DE COSTURA\nDes de sempre m'ha costat desfer-me de les coses que no utilitzo perquè crec que en algun altre moment em podran servir. I, de fet, tot sovint acabo reciclant-les. Aquesta tendència a anar acumulant "trastos" s'ha agreujat des que m'he enganxat als blogs d'emprenedores costureres, supermamis creatives, (...uff unes cracks). La cosa és que ara tinc un munt de peces de roba esperant una nova vida. Bé, ara ja n'hi ha dues menys, ja que una camisa i un polo (del seguidor incondicional) s'han unit per sempre (o al menys per una temporada ben llarga) en aquesta bossa:\nTot i haver-me empapat d'infinitat de DIYs i tutorials claríssims i fantàstics, m'ha costat més del que em pensava. He hagut de fer i desfer uns quants cops, però puc dir que he après moltíssim durant el procés!\nEntre el fer i desfer vaig veure en aquesta pàgina una bossa de labors xulíssima i vaig pensar que la meva també tindria aquesta funció. Així que vaig afegir-li unes butxaques interiors per guardar les agulles de fer mitja i les de ganxet. Per fer-les vaig aprofitar la màniga de la camisa.\nNo està pensada per ser reversible, però l'he girat per què veieu bé com és per dins. Per la butxaca interior he aprofitat la màniga de la camisa.\nDe moment, només està plena de ganes d'aprendre a teixir... he fet alguna prova i enganxa... Em ronden pel cap uns quants projectes, però cada cosa al seu temps.\nEtiquetes de comentaris: bossa, cosir, fet a casa, reciclar, roba\nAquesta no és una idea nostra, no, ho hem de reconèixer (i quan trobi l'enllaç d'on ens vam inspirar, l'afegirem), però ens ha agradat molt i l'hem fet per regalar a una amigueta que feia l'aniversari.\nNomés cal una samarreta llisa, pintura tèxtil, taps de plàstic de diferents mides i cinta de pintor.\n1. Amb la cinta de pintor dibuixem la lletra, posant la cinta pel contorn. Abans de començar a estampar posem paper de diari o cartró dins la samarreta per què no es taqui la part de darrera.\n2. A partir d'aquest moment és tan senzill com anar estampant amb els taps de plàstic l'espai de la lletra.\n3. Deixem secar i treiem la cinta de pintor.\n4. Planxar posant un drap sobre la pintura per tal de fixar-la bé a la samarreta.\nEn aquest cas, sota la lletra, hi hem afegit uns cercles dels mateixos colors que hem utilitzat en l'estampat. No ho digueu a ningú, però ens han servit per tapar unes gotetes de pintura que s'han escapat... Tanmateix el resultat ens ha agradat força. També hi hem afegit beta de color fucsia a mode d'etiqueta. A la destinatària també li ha agradat! i això ens dóna molta satisfacció.\nEtiquetes de comentaris: fet a casa, regal, samarreta\nLLIBRES DE TEXT. CAPÍTOL 2\nLa metàfora del món per un forat\nEl llibre de text és un material que tendeix a la homogeneïtzació i que potencia més la memorització que la construcció del coneixement. Perquè s’utilitza, doncs, si no ajuda als nostres fills i filles a aprendre?\nLa responsabilitat, segons la nostra manera d’entendre les coses, NO es pot atribuir exclusivament al col·lectiu de mestres. Hi ha molts factors que dificulten que puguin fer bé la seva feina: grups amb moltíssims alumnes , cada vegada més diversos, cada vegada més complexos, cada vegada més interconnectats; pocs recursos personals, materials i econòmics per a donar resposta a la complexitat de les aules; escassísims recursos destinats a la formació permanent; .......i un llarg etcètera que fa que el treball del mestre i de la mestra sigui una tasca àrdua i difícil. D'altra banda, si el que es fa és retallar en formació, en hores de planificació, en hores de coordinació i s'amplia l'horari lectiu del mestre (en el mateix temps i menys sou, més hores d’atenció directa als alumnes), s'està afavorint anar per la via còmoda del llibre. Tan sols cal arribar a classe, obrir la pàgina que toca i anar fent.\nTots hem de treballar en condicions pèssimes, diran uns. De 9 a 5 i tres mesos de vacances, diran els altres. Però el que és cert que fer (bé) de mestre és francament complicat.\nL’estructuració del sistema educatiu és responsabilitat de l’administració educativa. Perquè posa tants entrebancs als mestres per a que facin bé la seva feina? Perquè posa les condicions per a que les mestres no puguin fer pràcticament res més que utilitzar un llibre de text? Perquè no es recolzen, a la pràctica, les innovacions educatives? No serà perquè no interessa que es deixi d’utilitzar el llibre de text? No serà perquè hi ha interessos econòmics de l’administració relacionats amb els grans grups editorials o amb l’església?\nI davant d’aquest panorama, com ens podem posicionar nosaltres, com a ciutadans i ciutadanes?\nEtiquetes de comentaris: educació, llibres de text, reflexió


Oberta la convocatòria de la 7a edició de “Illustraciencia”: Certament d’il·lustració científica i de naturalesa – Lo Campus diari\nOberta la convocatòria de la 7a edició de “Illustraciencia”: Certament d’il·lustració científica i de naturalesa\nData publicació 3 octubre 2019 4 octubre 2019 per redacció\n“Illustraciencia”, el certamen internacional d’il·lustració científica i de naturalesa organitzat per la Associació Catalana de Comunicació Científica (ACCC) i el Museu Nacional de Ciències Naturals (MNCN-CSIC) inicia la seva setena edició. els participants podran presentar les seves propostes a partir del 2 d’octubre de el 2019.\n“Illustraciencia” va néixer el 2009 amb l’objectiu de divulgar i premiar la il·lustració científica, mostrar el treball dels il·lustradors científics i apropar la ciència a la societat. Per a això, organitza nombroses activitats com tallers, cursos presencials i online, exposicions i, per descomptat, el certamen internacional que en les últimes convocatòries ha rebut més de 400 propostes per edició. Igual que a les quatre anteriors, Illustraciencia 7 compta amb el finançament de la Fundación Española por la Ciencia y la Tecnología (FECYT) – Ministerio de Ciencia, Innovación y Universidades.\nEn aquest certamen, un jurat especialitzat selecciona 40 obres d’il·lustració científica i naturalista creades entre 2018 i 2019 per elaborar una exposició itinerant que qualsevol entitat pot sol·licitar. En edicions anteriors, l’exposició va viatjar per diferents indrets d’Espanya, com València, Madrid o Cantàbria, i fins i tot a Rússia. Aquestes obres també formaran part d’un catàleg digital accessible des del web de Illustraciencia. D’entre les seleccionades, el jurat proclamarà una guanyadora en la categoria de il·lustració científica i una altra a la d’il·lustració naturalista per les quals els autors rebran un premi econòmic de 600 euros. També es falla un premi del públic per votació popular.\nA aquest certamen pot presentar tota persona major de 18 anys que ho desitgi. Queden exclosos de la convocatòria el guanyador del primer premi de l’edició anterior, els membres del comitè organitzador i els integrants del jurat. Les obres proposades poden enviar-se entre l’1 i el 31 d’octubre del 2019. Les 40 obres seleccionades pel jurat es publicaran el 19 de novembre, data en la qual també començaran les votacions del públic, que es podran realitzar fins al 26 de novembre. Els guanyadors s’anunciaran el 2 de desembre de 2019.♦\nEs compleixen 140 anys del naixement de Ricard Viñes\nBarcelona posa en marxa el primer circuit d’espectacles professionals en centres cívics\nLa Fundació Tàpies obre la porta a tres col·lectius artístics en el marc del Projecte Planta 1.1


El Puigcerdà va millorar la gestió de les superioritats però no va poder amb el FC Barcelona - Club Gel Puigcerda\nEl Puigcerdà va millorar la gestió de les superioritats però no va poder amb el FC Barcelona\nPosted on 07/01/2018 07/01/2018 by Alfons Mills\n(crèdit foto premsa CGP)\n( 3-1, 1-2, 2-1 )\nEl CG Puigcerdà no va poder tornar a la Cerdanya amb els punts necessaris per aspirar als seus objectius de cara al final de temporada. Però si que va experimentar bones sensacions després d’un disputat partit de tu a tu contra un rival superior sobre el paper. Una sensació que ja és coneguda en el transcurs d’aquesta temporada en la que els resultats no han acompanyat però si el joc fluid i la irregularitat en les convocatòries.\nDavant una bona entrada en les grades del palau de gel blaugrana, l’equip ceretà va estar més a prop de treure alguna cosa positiva del que el resultat reflectia al finalitzar els 60 minuts reglamentaris. Alguns errors puntuals i la gestió dels moments importants va decantar la balança del costat local.\nTot i desplaçar a Barcelona algun jugador menys dels esperats (12 jugadors i dos porters) l’equip de Barnola va sortir al gel barceloní disposat a donar un bon ensurt a un equip blaugrana que presentava alguna baixa sensible, però tampoc massa determinant. Pablo Muñoz amb assistència del capità Bastien Tona van aprofitar la primera superioritat visitant de la que van gaudir per avançar-se en el marcador. Però el Barça aviat va trobar el seu lloc a la pista mercè a un inspirat Oriol Rubio. Van empatar el partit primer i capgirar el marcador per acabar el període 3 a 1. El tercer gol blaugrana de gran factura però l’únic que van anotar en superioritat, una dada a tenir en compte donat el seu treballat equip especial en superioritats.\nLa meitat del segon període va transcórrer amb un Puigcerdà més conservador però ordenat i un Barça que no generava massa ocasions i si arribava a porteria topava amb un bon Beliansky. L’equip ceretà va canviar de velocitat i va generar molt perill sobre la porteria de Carretero. En una bona jugada col·lectiva, Boronat anotava a passe de Granell i posava emoció al marcador, 3 a 2. Però va durar poc l’alegria i novament Rubio anotava el seu tercer gol de la nit. Abans d’acabar el període el Puigcerdà deixava només un gol de diferència en el marcador mitjançant una superioritat transformada pel capità Tona a passe de Muñoz.\nEl tercer període s’esperava molt llarg pel conjunt de Barnola que amb pocs efectius posava contra les cordes a un equip jove i amb molta més profunditat de banqueta. Un dels seus professionals suecs, Boostrom, anotava un tir de mitja distància massa còmode potser, davant de la desesperació de Barnola, que posava massa lluny als de la vila del partit. El període fins al gol era completament de l’equip local i el gol posava una distància que ja semblava impossible de recuperar. Però a més de 5 minuts del final Muñóz tornava a anotar en superioritat i acostava novament el Puigcerdà a un gol. L’atre suec del Barça, Wallmark anotava el gol definitiu, 6 a 4 per evitar un final d’infart.\nL’entrenador Salva Barnola ens va fer un breu resum del partit i de com s’han d’encarar les següents setmanes amb la vista posada al següent partit a casa el 27 de gener.\nEls reis portaran un derbi català d’hoquei gel\nInteressant reflexió a la revista Querol del Grup de Recerca Cerdanya


Tarasca / Camins d'aigua | Curriki\nTarasca / Camins d'aigua\n"Tarasca" segueix un itinerari pels espais aquàtics d'aigua dolça del Pirineu i repassa algunes de les llegendes que durant anys s'hi han associat. A través d'aquest recorregut, es descobreix, d'una banda, la riquesa d'un dels ecosistemes més fràgils del nostre patrimoni natural; i de l'altra, la relació d'aquest element amb la mitologia local. Fins a principis del segle XX, les valls pirinenques van viure immerses en la tradició, alienes a tota mena de canvis externs. Però, a partir de llavors, els excursionistes, els viatgers i sobretot els enginyers de les grans centrals hidroelèctriques van començar a envair tots aquests territoris encara verges. Els llacs del Pirineu són testimonis de la presència de glaceres durant l'era quaternària, que destacaven especialment per la seva grandiositat. L'alta muntanya pirinenca es caracteritza pel predomini de la roca i les formes agrestes del relleu i pel fet de ser un paisatge sobri. Josep Maria Castellví, capbussador, explica com és el fons subaquàtic dels diversos estanys i embassamens del Pirineu. I l'escriptor Pep Coll parla de les llegendes del Pallars vinculades a l'aigua en les diferents formes.\nEUN,LOM,LRE4,hdl:10494/235907,work-cmr-id:235907,MERLI:merli/11536,ilox,learning resource exchange,LRE metadata application profile,LRE


El Masnou (Barcelona), 1931.\nÉs llicenciat en Filosofia i Doctor en Història de l’Art per la Universitat de Barcelona (UB), amb una tesi sobre "La imatge visual i la interacció de llenguatges en l'acte de comunicació".\nHa estat catedràtic de Teoria del Disseny a la UB i catedràtic de Comunicació Audiovisual a la Universitat Pompeu Fabra (UPF) de Barcelona. Actualment és catedràtic emèrit de la UPF.\nLa seva trajectòria artística s’inicia durant l'estada a França (1958-1968), especialment a París, on hi exposa anualment del 1963 al 1968.\nEn tornar de França, manté una destacada activitat artística i cultural, especialment en la recerca de l’art cinètic. Va crear el grup MENTE (Mostra Espanyola de Noves Tendències Estètiques) que agrupa personalitats com Eusebio Sempere, J. Yturralde i F. Sobrino, en arts plàstiques; Ricard Bofill, en arquitectura; Ricard Salvat, en teatre; o Daniel Giralt-Miracle en crítica artística; entre molts altres. Introdueix els conceptes que havia conreat a París en la creació artística participativa i no comercial.\nL’any 1972, representa a Espanya a la Biennal de Venècia i és conegut pel seu treball innovador en el camp del cinetisme.\nTé una dilatada trajectòria en el camp de la producció artística, especialment en la recerca de l'art cinètic, on tracta d'anar més enllà de la pura investigació òptica i cinètica per tal d'aconseguir una anàlisi de les lleis perceptives i el seu valor comunicatiu. Mitjançant la forma i el color, el buit i la llum, elabora diverses construccions tridimensionals sotmeses a les lleis de permutació, variació i reiteració.\nHa exposat en moltes ciutats europees i americanes i la seva obra està representada en els principals museus d’art contemporani.\nA partir de l’any 1975 centra la seva activitat en el camp de la teoria i la pedagogia del disseny, com a director a l'Escola Superior de Disseny Elisava de Barcelona i, més endavant, com a catedràtic de Disseny a la UB, desenvolupa el pla docent de l’especialitat de Disseny a la Facultat de Belles Arts. També fou responsable del Pla Docent per a les escoles superiors de disseny de Catalunya i creà l’Escola Superior de Disseny Tèxtil, Gràfic i Industrial de Sabadell (Barcelona).\nL'any 1992, com a catedràtic de Comunicació Audiovisual, s’incorpora al projecte fundacional dels Estudis Superiors de Comunicació Audiovisual de la UPF i participa en la comissió encarregada de definir el pla d'estudis d'aquesta llicenciatura, contribuint així a la definició d'un perfil diferenciat respecte d'altres estudis existents a Espanya.\nL’any 2000, va crear el projecte de l’Estació de la Comunicació de la UPF de Barcelona, del qual en va ser president. Aquest projecte, previst per ser ubicat a l'Estació de França de Barcelona, i que ha estat l'origen de l'actual Barcelona Media Centre d'Innovació (Ca l’Arañó 22@), va ser concebut com un espai de docència, recerca i experimentació, en el qual conflueixen, de forma dinàmica i operativa, disciplines lligades als continguts i a les noves tecnologies de la comunicació social.\nA més de la seva tasca investigadora en l’àmbit artístic, ha desenvolupat una àmplia tasca de recerca i docència al voltant de la Teoria de la Imatge i de la Comunicació, així com també de la Pedagogia del Disseny.\nLa seva trajectòria de recerca universitària l'ha portat al llarg de la seva vida a fer rellevants innovacions en els camps de la comunicació social, l'audiovisual i el disseny. Va ser director de l'Escola de Disseny Industrial i Gràfic Elisava (1968-1981) i va iniciar una prolífica tasca de recerca que s’ha traduït en una basta producció de texts i obra teòrica.\nLes principals línies de recerca en què ha treballat han estat la semiòtica i la pragmàtica de la imatge, la propaganda política, la pedagogia del disseny, la pragmàtica de la imatge i les noves tecnologies audiovisuals; recerca duta a terme en diverses universitats espanyoles i que ha contribuït a l'anàlisi i la reflexió sobre la comunicació visual i el disseny.\nHa dirigit diversos programes de doctorat, tesis doctorals, seminaris i màsters de l'àmbit de la comunicació i el disseny.\nFundador de la revista "Temes de Disseny", dedicada a la investigació científica de la cultura del disseny i la comunicació, de la qual n'és el seu director des de 1987.\nAcadèmic correspondent de la Real Academia de Bellas Artes de Santa Isabel de Hungría, de Sevilla, d'ençà 1988.\nRecentment ha rebut la Medalla d’Or al Mèrit Cultural de l’Ajuntament de Barcelona.\nElegit acadèmic de número de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi per la secció de pintura el dia 26 de març de 2008, aprovant així la proposta en el seu dia presentada pels acadèmics de número Joan Barbarà i Gómez, Jaume Muxart i Domènech, Enric Satué i Llop, Pilar Vélez i Vicente, i Frederic-Pau Verrié i Faget. Ingressà amb la lectura del seu discurs "L'herència del cinetisme. De l'art participatiu a l'art interactiu" el 19 de novembre de 2008.


Fòrum de Debats sobre Primeres solituds amb Virginia García del Pino i Josep Maria Esquirol – Pack Màgic\nAquesta tardor Fòrum de Debats proposa visitar les llums i les ombres del món interior de la joventut a partir del film Primeres solituds, de la reconeguda directora i antropòloga francesa Claire Simon. La sessió s’iniciarà amb una conversa entre el filòsof Josep Maria Esquirol i la cineasta Virginia García del Pino, que compartiran les seves reflexions entorn a aquesta nova estrena de Pack Màgic Fòrum. L’acte tindrà lloc el dimecres 30 d’octubre a les 20:45 h\nals Cinemes Girona de Barcelona.\nLa documentalista i professora Virginia García del Pino, practica el retrat en múltiples formats des del documental de creació. Els seus films Lo que tú dices que soy, El Jurado, La décima carta o Improvisaciones de una ardilla s’han pogut veure a nombrosos festivals i museus arreu del món, com ara la Tate Modern Gallery de Londres, el Festival de San Sebastián o el Festival de Màlaga.\nEl filòsof i acadèmic Josep Maria Esquirol, desenvolupa el que ell anomena una “filosofia de proximitat”, que respon a l’acceleració i el nihilisme reivindicant la quotidianitat, les cures, les relacions o la llar. Els seus llibres més recents, La resistencia íntima (2015) -Premio Nacional de Ensayo i Premi Ciutat de Barcelona- La penúltima bondat: assaig sobre la vida humana (2018), parteixen de l’experiència personal per arribar al plànol polític.\nUs esperem el dimecres 30 d’octubre a les 20:45 h\nals Cinemes Girona de Barcelona


WikiConcurs:Club Escola de Futbol Prat Blaugrana - WikiPrat\nWikiConcurs:Club Escola de Futbol Prat Blaugrana\nAquest article forma part del WikiConcurs de WikiPrat.cat i ja està acabat.\nEl Club Escola de futbol Prat Blaugrana és un dels llocs més famosos al Prat de Llobregat on practicar l'anomenat " esport rei " el futbol.\n2 Jugadors de més de 18 anys\nTot va començar el 1956, quan un equip amateur del Prat anomenat Centre Cultural Recreatiu La Seda va començar a jugar la Lliga d'Empreses. Tres persones eren designats per a aquest càrrec: Josep Perez Giralt, Salvador Egea i Juan Molina. Dos anys després van decidir ampliar-lo amb un equip infantil per disputar una lliga CADECA, un tipus de lliga que fan els Equips del Baix Llobregat, on jugarien contra Barcelona i Espanyol d'entre altres, ocupant la segona posició. Aquests xiquets, ja com juvenils, van jugar tres temporades, van aconseguir el campionat de Lliga al tercer any.\nA més a més, van guanyar la Copa Amateur l'any següent.En 1963, es va inscriure l'equip a la Federació Catalana, jugant a Tercera Regional i aconseguint l'ascens a Segona. El 1965 es va crear un segon equip amateur. Llavors van entrar a la directiva dues persones més per col·laborar, Alfredo Marcos i l'holandès Floris C. Van Berkel i després de diverses converses amb l'empresa tèxtil pratenc Terlenka, els equips van adquirir aquest nom a canvi d'una subvenció econòmica. El 1979 es va iniciar l'Escola de Futbol. Al club també va jugar Juan Carlos Moreno, l'actual capità del CF.Numancia.\nEl 1987, i després de molts anys jugant al Fondo d'en Peixo, el club es trasllada al Complex Municipal CEM Estruch.A la dècada dels noranta els problemes de l'empresa tèxtil van repercutir al club, que es va veure obligat a canviar el nom pel de Club ESCOLA DE FUTBOL PRAT BLAUGRANA, nom actual de l'entitat que defensen aquesta temporada 17 equips, distribuïts en dos juvenils, dos cadets, dos infantils, tres alevins, quatre benjamins, tres prebenjamins i un mini-benjamins. En total, el club reuneix aquest any a més de tres-cents xicots.\nJugadors de més de 18 anys\nERIC SEBASTIAN 02/10/1996\nERIC DELGADO 06/04/1995\nORIOL CASAS 25/05/1996\nANTONIO CAZORLA 02/10/1996\nIAN DURAN 22/07/1996\nMARC GARCIA 03/07/1996\nOSCAR GARCIA 08/08/1996\nJESUS GUERRERO 02/10/1996\nCARLOS FAIAZZA 19/10/1996\nDAVID NOVI 04/12/1995\nFRANCESC RODES 23/10/1995\nAITOR RUIZ 17/09/1995\nSERGIO AVILA 10/10/1996\nALEX ALCALDE 26/01/1996\nMANEL BERLANGA 03/09/1996\nCARLOS PEÑA 23/09/1996\nMARC SANCHEZ 13/01/1996\nHECTOR TORRES 17/11/1996\nJARED RUBIO 22/09/1995\nADRIAN HERRAIZ 30/07/1995\nALESSANDRO FAIAZZA 19/10/1996\nObtingut de «http://www.wikiprat.cat/index.php?title=WikiConcurs:Club_Escola_de_Futbol_Prat_Blaugrana&oldid=4261»\nArticles del WikiConcurs acabats\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 març 2015 a les 17:39.


Un total de 39 milions d’europeus van decidir no comprar determinat producte després de llegir comentaris negatius en un blog, segons una enquesta | Consumer\nUn total de 39 milions d’europeus van decidir no comprar determinat producte després de llegir comentaris negatius en un blog, segons una enquesta\nUna quarta part dels europeus considera els blogs una font d'informació fiable\nPer mediatrader 28 de novembre de 2006\nLa primera enquesta paneuropea sobre la repercussió econòmica dels weblogs, elaborada per Hotwire i Ipsos MORI, reflecteix que 39 milions d’europeus no han comprat un producte després de llegir comentaris negatius escrits per particulars a la Xarxa.\nDut a terme amb cinc mil ciutadans britànics, francesos, alemanys, italians i espanyols, aquest treball conclou que el 44% (2.214) són usuaris d’Internet. I d’aquests últims, el 17% llegeix habitualment blogs. Així, alguna cosa tan habitual al “món real” com recomanar a un amic determinada compra comença a reflectir-se en Internet, va assenyalar Enrique Dans, professor de l’Institut d’empresa.\nSegons aquest estudi demoscópico, una quarta part dels europeus considera els blogs una font d’informació fiable, per darrere de la premsa (30%), però per davant de la publicitat televisiva (17%). A més, 25 milions d’adults han canviat d’idea sobre empreses o els seus productes després de llegir crítiques o lloances en alguna bitàcola.\n“La comunicació boca a boca ja no es limita a familiars i amics. Ara aconsegueix aquest mateix grau d’influència en milions de persones”, va afirmar Jorge Díaz-Cardiel, d’Ipsos. “Quan els teus clients tenen un megàfon i saben utilitzar-ho, les relacions de poder canvien”, va apuntar Dans.\nblogs compres influencia-ca\nCom pagar amb el mòbil (i evitar riscos)\nTres aplicacions per comprar i vendre de segona rajo\nCom localitzar tendes prop de tu amb el mòbil


Neix la Claror Societat Cooperativa Catalana Limitada, formada pels mestres i els pares d'alumnes de l'Escola Sagrada Família, que adquireixen als Jesuïtes la propietat de l'Escola.\nInici de les obres per finalitzar el poliesportiu que els Jesuïtes havien deixat a mig construir als soterranis de l'Escola Sagrada Família.\n19 de desembre Inauguració d'aquest poliesportiu, l'Esportiu Claror, que s'obre a tots els veïns del barri.\n20 d'abril Primera edició de la Milla Sagrada Família.\nL'Escola Sagrada Família passa a ser escola pública, i la Cooperativa Claror es centra a gestionar únicament l'Esportiu Claror.\nEs dissol la Cooperativa Claror, i dona tot el seu llegat, i la gestió de l'Esportiu Claror, a la nova entitat “Fundació Privada Claror”.\n20 de febrer: Inauguració de l'ampliació de l'Esportiu Claror (inaugura pavelló, pistes d'esquaix, servei mèdic…), que a més passa a ser equipament esportiu municipal.\n10 de maig: Inauguració del Poliesportiu Municipal Sagrada Família, que l'Ajuntament de Barcelona concedeix en gestió a la Fundació Claror.\nL'Ajuntament de Barcelona concedeix la gestió del Complex Esportiu Can Caralleu a una Associació d'Entitats formada pel Centre Excursionista de Catalunya, la Universitat Ramon Llull, i la Fundació Claror.\nLa Fundació Claror inaugura el nou Poliesportiu municipal Marítim, al Passeig Marítim de la Barceloneta, que esdevé el primer centre de talassoteràpia públic de Catalunya.\nL'Esportiu Claror celebra el seu 25è Aniversari.\nObertura de l'Esportiu de Llinars, un poliesportiu municipal de Llinars del Vallès, gestionat per una societat formada per l'Escola Ginebró i la Fundació Claror.\nNeix la nova marca Claror, aglutina els tres centres esportius municipals de Barcelona gestionats només per la Fundació Claror que passen a dir-se Claror Sardenya (CEM Claror), Claror Cartagena (CEM Sagrada Família) i Claror Marítim (Claror Marítim).\nEl grup Claror, a través de la societat participada Llinarsport S.L. comença a prestar serveis a 6 equipaments esportius municipals a Sant Joan Despí entre els que hi destaquen el complexos poliesportius Francesc Calvet i Salvador Gimeno.\nEl grup Claror, a través de la societat participada Llinarsport S.L. comença a prestar serveis a l'EAS Taradell.