Els Mossos d'Esquadra han obert una investigació. | ACN\nLes víctimes van ser assaltades per quatre encaputxats\nper Arnau Peláez / ACN 08/06/2022 17:31h\nSurrealista succés, on una família va patir un greu assalt al seu propi domicili.\nQuatre persones encaputxades van aconseguir accedir a la llar familiar i després d'amenaçar als membres del nucli, que es trobaven en aquell moment a dins, van aconseguir robar una quantitat insòlita de diners i altres pertinences de valor.\nEls Mossos d'Esquadra busquen quatre encaputxats que aquest dilluns a la matinada van assaltar una casa a Banyoles, al Pla de l'Estany.\nEls lladres, que parlaven amb accent de l'Europa de l'Est, van amenaçar el matrimoni i els dos fills amb una arma de foc per obligar-los a entregar els objectes de valor que tenien dins l'habitatge. Es van emportar més de 30.000 euros en efectiu i diverses joies i armes de la família.\nDesprés, es van fer fonedissos aprofitant la foscor de la nit sense deixar rastre. L'habitatge està situat a la zona del puig de Sant Martirià.\nEls Mossos han obert una investigació i treballen per identificar i localitzar els assaltants.\nL'assalt violent a la casa de Banyoles va tenir lloc la nit de diumenge a dilluns. L'habitatge està situat a la zona del Puig de Sant Martirià. Els quatre lladres van entrar a la casa de matinada, segurament aprofitant una de les obertures d'accés a l'habitatge.\nEls assaltants, que portaven roba fosca i guants, portaven una arma de foc amb la qual van amenaçar el matrimoni i els dos fills. A més, durant el robatori, també els van lligar a l'interior de l'habitatge.\nEls lladres, que segons les víctimes parlaven amb accent de l'Europa de l'Est, van obligar el pare a obrir-los la caixa forta i van anar recorrent les diferents estances buscant objectes de valor.\n30.000 euros en efectiu\nDe l'habitatge, els assaltants se'n van endur més de 30.000 euros en efectiu, diverses joies i armes que hi havia a la casa. Després, els lladres van desaparèixer aprofitant que era negra nit i intentant eliminar rastres.\nLa mateixa família va ser qui va alertar els serveis d'emergències cap a les quatre de la matinada, poc després que els encaputxats marxessin de l'habitatge.\nEls Mossos d'Esquadra van alertar les patrulles que feien controls a les carreteres properes per si localitzaven un cotxe sospitós. Els lladres, però, havien aconseguit escapar.\nLa Divisió d'Investigació Criminal (DIC) dels Mossos d'Esquadra s'ha fet càrrec del cas i treballa per localitzar els quatre lladres. De moment, però, no ha transcendit que hi hagi detencions.


Intens cap de setmana de marxa nòrdica\nIntens cap de setmana de marxa nòrdica amb activitats a Collserola i a Valls on han participat més de 30 persones. Dissabte al matí un total de 17 persones van participar a la matinal de marxa nòrdica. A primera va tenir lloc la sessió d’iniciació on una desena de participants van aprendre les primeres nocions […]\nFalta 1 mes pel 4rt aniversari Bendhora\nAvui 7 de gener estem a un mes de la celebració del 4rt aniversari Bendhora i com ja és tradició pugem al Tibidabo! Com cada any és una activitat festiva per celebrar que portem 4 anys de marxa per tot Catalunya, acumulant més de 2.000 quilòmetres en el darrer any en més de 300 activitats. La pujada […]\nCursa marxa nòrdica 2 turons de Moià\nEl proper 17 de gener estarem presents a la Cursa marxa nòrdica 2 Turons de Moià. Aquesta serà la 7ena edició de la caminada i marxa nòrdica que es fa conjuntament amb cursa de muntanya i cursa de canicros. Aquest any per primera vegada hi col·laborem des de Bendhora aportant uns bastons KV Garda per […]\nMarxa nòrdica a Valls amb el Patronat d’Esports\nS’acaba un altre any de marxa nòrdica a Valls. El passat dissabte 12 de desembre va tenir lloc l’última sortida de marxa nòrdica del 2015 que organitzem conjuntament el Patronat d’Esports de Valls i Bendhora. Aquesta última sortida de l’any va portar als participants a la presa del pantà del Gaià amb un recorregut circular […]\nBarcelona Magic Line 2016 amb l’equip Bendhora\nLa Barcelona Magic Line 2016 és una mobilització solidària que organitza Sant Joan de Déu a favor de les persones més vulnerables com: ajuts socials, pisos d’inclusió, teràpies complementàries, cooperació internacional i recerca. i Aquest any, i després de l’èxit de participació l’any passat, Bendhora organitza un equip per participar a la Barcelona Magic Line 2016. Aquesta […]\nCategories Selecciona la categoria Articles Competició Itineraris Itineraris marxa nòrdica Material nordic walking Notícies salut\n2 turons aransa aventura barcelona - puigcerdà Barcelona Magic Line 2016 bastons bendhora burgo de osma calçotada cardíaca cerdanya Collserola competició elburgo enoturisme esplugues de llobregat excursio FEDME fisioteràpia inwa itineraris lleida marxa nòrdica material matinal marxa nòrdica moià natura nordic walking Patronat d'esports de Valls platja raquetes de neu rehabilitació salut senderisme Tarragona tast'n'walk Tibidabo tiurana torrelameu transport públic travessa travessa bendhora valls Vic youtube\nTuits de @bendhora


Foodies: del format delivery al restaurant\nEl restaurant Foodies és el nou pas del projecte de bistró online que es va iniciar el 2013 seguint un format delivery per les persones que treballen al Poblenou. L’objectiu és oferir menjar saludable, oferint opcions veganes i sense gluten, amb ingredients de màxima qualitat i treballant amb proveïdors locals del barri o de la ciutat com els tés de Massala, el pa de Cruixent o de Yellow Bakery.\nA més del menú delivery, que pots reservar des de la web, Foodies ofereix una proposta in house de Salad Bar en que, a partir de diferents ingredients combinables, crearàs el teu bowl o plat d’amanida que més t’agradi, sense deixar d’optar a les delicioses i sanes combinacions del menú diari i carta.\nAl restaurant conviuen plats per diferents estils de vida; pot menjar deliciosament tant un vegetarià, com un vegà, com qui demana l’hamburguesa de carn ecològica del Pirineu.\nCom a membre del 22@Network podràs beneficiar-te de promocions especials. Informa-te’n a info@foodiesbarcelona.es\nHorari: Dilluns a Divendres de 12:30 a 16h. Dissabtes i Diumenges de 10:00 a 16:00h.\nDirecció: C/ Pujades 225, Poblenou - Barcelona


El PSOE segueix diluint la taula de negociació La República\nNarbona diu que a la taula de diàleg s’abordaran “d’entrada” els temes on sigui “més factible” l’acord\nEl PSOE vol que la taula s’allargi eternament i però evita valorar els integrants de la delegació catalana\nLa presidenta del PSOE, Cristina Narbona, diu que a la taula de diàleg, que es constituirà dimecres, “d’entrada” s’abordaran aquells punts de “l’agenda per a la retrobada” i que es començarà per els temes on “sigui més factible” l’acord. “Cal generar un clima per a un diàleg que més endavant podrà abastar temes segurament més complexes”. Després de la reunió de la comissió permanent de l’executiva federal del partit, Narbona ha admès que serà un procés “llarg” que pot anar més enllà d’aquesta legislatura però ha dit que la voluntat del govern espanyol farà tot el possible perquè els propers quatre anys sigui “suficients” per superar la “crisi actual”.\nNarbona, en canvi, ha evitat valorar els integrants de la delegació catalana de la taula però ha assegurat que encara falten “dos dies” perquè se celebri la primera trobada.\nEl PSOE ha abordat aquest dilluns la taula de diàleg entre governs que se celebrarà dimecres a la Moncloa i la seva presidenta, Cristina Narbona, ho ha qualificat de “punt d’arrencada”, tot i que ha admès que serà un procés “llarg i difícil”. Narbona ha assegurat que es tracta d’un “enorme desafiament” que “mereix una legislatura i més enllà” per “l’enorme complexitat” que té.\nEn aquest sentit, Narbona ha assegurat que la voluntat de l’executiu espanyol liderat per Sánchez és començar per les “qüestions on la resposta és factible” i ha dit que, “d’entrada”, se cenyiran als punts inclosos a l’agenda per al retrobament. La intenció, ha dit, és generar un clima per a un diàleg que “més endavant podrà abastar temes segurament més complexes”.\nLa socialista ha evitat valorar els integrants de la delegació catalana de la taula i s’ha limitat a dir que cal deixar que arribi el moment de la celebració i “veurem quina és la composició”. Amb tot, ha insistit que el govern espanyol ha “complert” amb el que havia anunciat amb ERC i que són conscients que “més de deu anys de desavinences” segurament no es resolen amb “una, dues i tampoc en 20 o 30 reunions” però que l’important és “avançar”.


Montreal farà 320km de carrils bici durant l'estiu – Barcelona en bici\nInici » Notícies » Notícies del món » Montreal farà 320km de carrils bici durant l’estiu\n20 maig 2020 27 maig 2020 oriori\tcarrils bici, Montreal\nMontreal farà 320km de carrils bici durant l'estiu\nFoto de Nicolas Vigie a Flickr\nL’alcaldesa proposa fer carrils bici per ajudar al distanciament social i per la salut física i mental dels ciutadans\nAmb els nous carrils bici la ciutat arribarà als 1200 quilòmetres de carrils segurs per la bicicleta\nAnar en bici és una de les poques activitats a l’aire lliure permeses a la ciutat durant el confinament pel coronavirus. Per l’alcaldessa, Valérie Plante, és més necessari que mai tant per garantir els desplaçaments sense transport públic com per esbargir la ment dels ciutadans. Aquest estiu s’han suspès festivals, concerts i tota mena d’activitats però anar en bici serà possible.\nConnectar zones verdes\nEls 320 quilòmetres nous de carrils bici es dissenyaran per connectar les zones verdes de la ciutat. Es busca que els ciutadans facin sortides en família als grans espais verds de la ciutat. Es preveu que aquest estiu els ciutadans es quedin a la ciutat i es busca que puguin gaudir de les zones a l’aire lliure.\nAugment de ciclistes\nDurant el confinament només estaba permès anar en bici per desplaçaments autoritzats i ara que es comença aixecar es pot sortir de manera recreativa. Els carrers s’han omplert de famílies ciclistes que poden gaudir d’una ciutat amb menys cotxes. El carril bici s’ha convertit per molts nens en el lloc per trencar la rutina i divertir-se .\nReobertura del Bixi\nEl servei de bicicleta pública va obrir la temporada el 15 d’abril com és habitual i esperen que aquest estiu augmenti molt l`ús. Per ajudar al sector sanitari que treballa contra el coronavirus l’abonament serà gratuït durant un mes.\nPer adaptar-se a la situació han pres mesures com tenir equips de neteja que passen per totes les estacions. També recomanen mesures d’higiene com rentar-se les mans i no apropar-se a altres usuaris o empleats.\nFoto de paulwasneski a Flickr\nL’oposició de l’ajuntament critica la mesura perquè creuen que pot afectar negativament a alguns negocis. Diuen que l’alcaldessa aprofita la pandèmia per implementar la seva agenda política i confien que els carrils bici siguin temporals tal com han plantejat l’ajuntament. Consideren que treure espai al cotxe és un error perquè la por al transport públic portarà la gent al cotxe i hi haurà més col.lapse.\nTambé els comerciants tenen dubtes perquè entre el tancament de carrers i els carrils bici no saben com arribaran les mercaderies als seus negocis. Critiquen que el pla de l’alcaldessa sigui poc concret i no abordi detalls que per ells són importants. Demanen que ,com a mínim, l’ajuntament estigui disposat a retirar-lo si els crea inconvenients\nPer l’associació de ciclistes Velo Quebec hi ha contradiccions en els missatges que reben els ciutadans. D’una banda, l’alcaldessa anima a fer servir la bici però però per altra banda demana que la gent es quedi a la seva zona i que surti el mínim possible de casa. Quan el mes de maig ha portat el bon temps els ciclistes s’han trobat alguns carrils bici tancats i l’accés a parcs també tancats. Les autoritats sanitàries del país han recomanat passejar però no han dit res d’anar en bici i durant el confinament més dur era una activitat prohibida.\nNo està gens clar si aquests 320km de carrils bici provisionals es quedaran. L’alcaldessa diu que ho estudiaran però que de moment es queden tot l’estiu. Alhora, transportistes, comerciants i oposició pressionen perquè quan l’activitat econòmica torni a a la normalitat el cotxe recuperi l’espai perdut. Però mentre es decideixen, molts ciutadans estan descobrint la bicicleta a la ciutat i motes famílies ho estan gaudint com un petit plaer.\nCom reparar una punxada\nEl coronavirus i la bicicleta\n← Al centre de Londres només es podrà circular en bicicleta\nArriba “Valladolid Central” per a ciclistes i vianants →


RodaMots - del cigró\ndel cigró loc adj\nDilluns, 15 de febrer del 2021 / 4841\nDit del militar que ha ascendit de soldat ras.\nUn sergent del cigró.\nTambé: del ciuró\nEtimologia de cigró\nDel llatí cicero, -onis, mateix significat, diminutiu de cicer, -eris, íd., a través de la forma més antiga ciuró.\nEls dormitoris eren espaiosos. El nostre tenia l’entrada per una placeta on hi havia també els portals de la capella i de les vivendes del governador i del comandant del fort. Aquests dos senyors eren un tinent i un alferes de l’escala del ciuró, bona gent, però de mentalitat tancadeta, sobretot el tinent. Per paga, els primers dies de juliol els moros li mataren un fill en combat, i aquell homenet estava desfet. Alguns vespres seguits em va fer anar a casa seva perquè escrivís cartes, que ell em dictava, relacionades amb la mort del seu fill, i m’hi ocupava fins a mitjanit. Amb això vaig conquistar la seva simpatia i em va tractar amb molta consideració, però jo notava que amb l’altra gent tenia mals arrambatges.\nFrancesc de B. Moll, Els meus primers trenta anys (1903-1934) (Palma: Editorial Moll, 1970), pàg. 181\nHem format una «república» molt ben avinguda; una «república» és una colla d’oficials que fan junts els àpats. Jo hi sóc l’únic fuseller-granader; els altres són quasi tots de la companyia de metralladores: el capità Gordó, que havia estat del Terç Estranger; el comissari Jorzapé, que no ha fet encara vint anys i és de Lleida i coneix en Màrius [Torres]; el tinent Aparicio, que tampoc no els ha fets i procedeix de «l’escala del cigró» (o sigui que era soldat professional i havia anat ascendint fins a sergent a l’antic Exèrcit); el tinent Torres, acabat d’arribar i que resulta que és estudiant de Dret. Hi ha també el practicant del batalló, un estudiant de Medicina que tampoc no arriba als vint; és de Manresa i m’hi avinc més que amb cap dels altres. És amb ell que llegeixo els sonets del Petrarca que vaig trobar al convent de l’Olivar; amb ell que vaig a voltar pel terme i a nedar a les basses dels molins.\nJoan Sales, carta a Mercè Figueres del 15 d’agost de 1937, dins Cartes a Màrius Torres (Barcelona: Club Editor, 2007)\nEls cigrons no són faves però també són llegums. Poc que els dedicarem pas tota una setmana, no patiu; aquests dies veurem uns quants mots relacionats amb els soldats.\nQui era Francesc de B. Moll?, per Isidor Marí\nJoan Sales a Mercè Figueres, 15 VIII 1937\nEls cinc mots de la setmana passada (enfavats)\n3 comentaris a “del cigró”\nJoan Gisbert — Bages Dilluns, 15 de febrer del 2021 a les 16:54\nCol·loquialment a la mili i en versió castellanitzada en dèiem “xusquero” al típic brigada o sergent que duia més mili que el Franco. Xusquero no sé si seria correcte en català. Això prové del suboficial que era el que normalment repartia els “xuscos” de pa a la tropa a l’hora de l’esmorzar o del berenar. Ja que quan diem un “xusco”, seria un llonguet?\nRamon Torrents Dilluns, 15 de febrer del 2021 a les 17:16\n“Chusquero” també pertany al vocabulari del meu període militar. En la mesura que és un derivat de “chusco”, en català em sembla tan viable com en francès.\nNo entenc prou en qüestió de fabricació del pa, però per mi hi ha una forta distància entre un “chusco” i un “llonguet”.\n“Del cigró” sembla una adaptació´(força encertada, trobo, pel que “cigró” té menja barata i que afarta fàcilment). Aquesta adaptació l’he sentida en diversos ambients i no ha despertat mai cap dubte.\nTot plegat, atipar la tropa perquè no rondini gaire.\nJosep Huguet i Mas — Calaf, Anoia Dimarts, 16 de febrer del 2021 a les 09:59\nHi ha un cigró petit, molt típic de llocs de secà com la Segarra, o l’Alta Anoia (Calaf, els Prats de Rei, Castellfollit de Riubregós…), més petit que el petit, que se’n deia cigronell. Més difícil de coure, però més gustós, més resistent a les malures (llampat per fongs…). Però en desapareix el nom i sap greu. He mirat al diccionari cigronell, i hi diu “nom d’un peix”. Com recuperar-lo?\nDéu dona faves a qui no té queixalslleva


Madrid amenaça amb la suspensió de l’autonomia\nCAMPANYA PEL NO DES D’ANDALUSIA Mariano Rajoy va presumir ahir a Sevilla, en un acte amb empresaris, de la seva política econòmica confrontant-la a les “ocurrències” dels nous governs municipals i autonòmics d’esquerres i a la proposta política d’Artur Mas. JOSÉ MANUEL VIDAL / EFE\nMadridLluny de voler seduir els catalans que volen marxar d’Espanya -i, sobretot, els que dubten-, el govern del PP ha tornat al camí del xoc frontal dels anys de l’Estatut. Intentant remuntar a les enquestes, provant de frenar l’ascens de Ciutadans, el partit de Mariano Rajoy ha endurit el to contra el sobiranisme, començant a treure la pols a les eines legals que els permetrien plantar cara a l’independentisme si les llistes del sí guanyen el dia 27 de setembre. És evident que a Madrid hi ha un abans i un després de la candidatura avalada per CDC i ERC.\nEl projecte que encapçala Raül Romeva i la rotunditat amb què s’ha expressat aquests últims dies posa en entredit l’estratègia dels populars, que sempre havien confiat en les desavinences internes dels partidaris de l’estat propi perquè es desinflés el procés. Constatada la unitat de cara al 27-S, el govern espanyol ha optat per deixar clar que no permetrà que es faci realitat la voluntat de les urnes si no coincideix amb el seu punt de vista. El ministre de Justícia, Rafael Catalá, va subratllar ahir, en una entrevista a la Cadena SER, que l’article 155 de la Constitució, el que permet la suspensió de l’autonomia, està “plenament en vigor i és possible utilitzar-lo”. Va avisar que una declaració unilateral d’independència és “impossible”. Es tracta d’un salt qualitatiu important en el discurs governamental, ja que fins ara era una possibilitat que tothom esquivava per les seves conseqüències imprevisibles. El clima i els missatges preelectorals, però, ho canvien tot.\nUnió veu “previsible” el 155\n“Defensaré el nucli fonamental de la Constitució perquè hi crec i perquè és la meva obligació”, va sentenciar des de Sevilla Mariano Rajoy. La campanya del PP a Catalunya girarà al voltant d’erigir-se com els principals guardians de la sobirania estatal. Són ells, afirmen a la formació conservadora, els que han estat a primera línia preservant la unitat d’Espanya i els que tenen més presència a les institucions per fer front al repte que hi ha plantejat. El president espanyol va reiterar que no tolerarà que ningú “violenti” la legalitat vigent.\nCom s’ho farà? “Els que vulguin saltar-se la llei segurament acabaran picant amb les dents a la barra”, va afirmar el portaveu del grup popular al Congrés, Rafael Hernando. Ho deia el mateix dia en què -a part del comentari de Catalá- el PP i el PSOE van aprovar al Congrés la llei de seguretat nacional, la normativa que permet mobilitzar els Mossos d’Esquadra per a la “defensa d’Espanya i els seus principis i valors constitucionals”. El portaveu d’ERC, Joan Tardà, va denunciar que la mesura vol fer descarrilar el procés: “Allò de què mai havíem sentit parlar ja es vehicula sense cap complex”, va assenyalar. La Generalitat portarà la llei al Tribunal Constitucional si no es corregeixen les vulneracions competencials al tràmit del Senat.\nPel que fa a la resposta de l’Estat contra una eventual DUI, el secretari general d’Unió, Ramon Espadaler, va admetre que és “previsible” que Madrid “reaccioni dins la legalitat”, en referència a la hipotètica aplicació de l’article 155. Segons va dir, Europa “no entendria” que Rajoy no apliqués l’ordenament.\nPosada pren partit\nAl costat de les eines jurídiques, el responsable d’Exteriors, José Manuel García-Margallo, va tornar a recordar ahir que l’Estat té capacitat per vetar el reconeixement internacional d’una República Catalana. L’executiu espanyol ha optat per entrar en campanya i mobilitzar el votant del no, assumint implícitament que els comicis del setembre seran plebiscitaris. Que s’hi juga el futur del país. El cap de la diplomàcia va posar l’accent en les suposades conseqüències negatives de la separació -per exemple perdre entre un 30% i un 40% del PIB- i va concloure: “Saltar-se les regles del joc condueix a l’arbitrarietat o a la dictadura”. A aquesta ofensiva dialèctica s’hi va sumar el president del Congrés, Jesús Posada, una figura a qui es pressuposa un perfil institucional: “Rajoy ho pararà, votin el que votin [els catalans]”.\nRevilla: “Felip VI veu irreconduïble la posició de Mas”\nA la casa reial, que divendres va guardar un estricte silenci sobre la reunió entre el rei Felip VI i Artur Mas, li ha sortit un pintoresc portaveu. Es tracta del president de Cantàbria, el regionalista Miguel Ángel Revilla, que ahir després de trobar-se amb el monarca en el marc de la ronda amb presidents autonòmics va afirmar que ell li havia confessat que veia “irreconduïble” la posició del mandatari català. Revilla va afirmar que cal respondre “contundentment” al desafiament plantejat perquè és “una fugida endavant i una bogeria”. El president càntabre va dir, amb to irònic, que Mas s’ha de preparar perquè l’Ebre neix a Cantàbria i que potser ell podria deixar els catalans sense aigua si es constitueixen en estat independent.


El canvi educatiu fals\nSón molts els que proclamen un canvi indiscutible en l’educació i l’escola. És cert que s’ha de fer aquest canvi, però ni molt menys el que exigeixen alguns.\nLa majoria dels que troben la solució en donar més importància a les arts, el humanisme, la creativitat, els sentiments...; i donar molta menys importància a les llengües, les ciències i la matemàtica; aquests que defensen això, són exalumnes que no els agradaven aquestes assignatures i/o que se’ls donava malament; és a dir, fan un discurs totalment subjectiu.\nPer altra banda tenim els immobilistes; aquests exigeixen mantenir els mateixos coneixements i impartir-los de la mateixa forma. Això sí, volen augmentar el nivell demanat, perquè creuen que aquesta és la única manera de poder tornar a donar importància a l’escola, al professor i a l’educació.\nEls primers, no s’adonen que els alumnes actualment ja fan totes aquetes activitats; la societat ja dóna molta importància a totes les “arts”. La majoria d’extraescolars serveixen per desenvolupar la creativitat, imaginació, l’art, l’empatia... i totes aquestes qualitats imprescindibles en un ciutadà exemplar i feliç (no estic dient que les matèries de l’escola no és promulguin).\nEl que jo proposaria com a canvi, és l’obligació d’incloure aquestes extraescolars (que cada cop més els alumnes fan) dintre del currículum d’aprenentatge de cada estudiant. Aquest canvi, augmentaria la diversitat d’aprenentatges; responent a una necessitat i petició de la societat actual. Haurien de ser les universitats, institucions i empreses les que diguessin quins currículums educatius accepten.\nPerò aquest mètode educatiu no es portarà a terme, no només per una qüestió econòmica, sinó per interessos de classes socials. Acceptar aquesta incorporació al currículum educatiu de les extraescolars involucraria la necessitat de fer públics o concertats moltes d’aquestes activitats; el cost que això comporta no és un impediment; el que sí ho és, és que comportaria que tot alumne podria assolir el mateix nivell sense tenir en compte si té recursos econòmics o no (fixeu-vos que actualment la gent que sap anglès és la que pot pagar-se acadèmies privades, els que saben pintar o dibuixar van a una escola d’art, els que toquen molt bé un instrument han hagut de pagar-se les classes...).\nLa incorporació d’aquestes noves “matèries” al currículum personal de cada alumne no hauria de cap manera eliminar l’obligatorietat de cursar les matèries actuals. La exigència de les empreses i del món actual; de que la societat tingui un nivell alt de comprensió lectora, verbal, comunicativa, lògica i cultural; fa que els aprenentatges actuals i “clàssics” encara siguin vàlids i necessaris.\nNo obstant, no estic defensant als immobilistes, ja que hem de canviar la forma d’educar aquests coneixements “clàssics”.\nPer posar un exemple concret, mai s’han ensenyat matemàtiques (si més no, matemàtiques de debò), sempre s’han ensenyat algoritmes per resoldre problemes puntuals; però no es comprenia el per què o per a què. Aquest tipus d’aprenentatge antic no desenvolupa els coneixements i habilitats matemàtiques, sinó que només fa us de la memorització. La lògica, la abstracció i el control de l’error (probabilitat i estadística) mai s’han donat; “Perquè no hi ha temps” - diuen alguns - ; això és mentida, no es fa perquè és molt més complicat ensenyar aquestes habilitats (d’aquí el concepte actual d’analfabetisme matemàtic).\nNo estic defensant, tampoc, el canvi a les “competències bàsiques” que ens passen cada any la Generalitat; més que res, perquè les proves de “competències bàsiques” són proves de “nocions bàsiques”. Aquells coneixements que l’alumne plasma en aquells fulls són habilitats que té que saber per poder formar part de l’engranatge de la societat de consum, però no per formar part de la societat del canvi, de la societat actual de la informació.


Per què Wellnessjob CET10? Som precursors en Corporate Wellness\nSom precursors en el corporate wellness\nWellnessjob ofereix un servei integral en totes les nostres activitats, des de l’assessorament i construcció d’un centre esportiu, fins a la gestió i dinamització de tots els serveis, incloent gestió d’altes i baixes de les activitats, reporting trimestral d’assistències i usos, comunicació i promoció de noves activitats.\nLa nostra filosofia és oferir un producte de qualitat i personalitzat a tots els nostres clients amb un tracte únic i exclusiu a cada client. Creiem en la importància de fidelitzar els nostres clients per rendibilitzar els serveis oferts i beneficiar-se així dels avantatges que aporta aquest tipus de programes, tant a l’empresa com al treballador.\nAdaptem tots els nostres serveis a les necessitats i demandes de l’empresa i dels seus treballadors, introduint contínuament nous serveis per dinamitzar l’activitat i ajustant els horaris i el tipus d’activitats a les demandes actuals. Per a això elaborem enquestes de satisfacció que ens ajudin a millorar contínuament els nostres serveis.\nSabem que el personal tècnic que serà al centre, i en contacte directe amb els usuaris, és la clau perquè el projecte funcioni. És per això, que realitzem sempre un procés de selecció específic on valorem tant les aptituds professionals com la capacitat per dinamitzar grups i activitats, oferint un tracte personalitzat.\nBeneficis per a la teva companyia\nFidelització del personal\nMillora de l’ambient professional\nOptimització dels espais, reconvertibles a nous usos futurs\nReducció de l’absentisme laboral i de les despeses per baixes\nDonar resposta a la Responsabilitat Social Corporativa oferint un valor afegit de salut\nBeneficis per als teus treballadors\nMillora de la salut i benestar personal\nPrevenció contra les males postures i treballs sedentaris\nAtenció personalitzada en la seva salut amb tècnics qualificats\nEstà demostrat que les persones quan estan en forma tenen més capacitat per relacionar-se i afrontar l’estrès, que les persones que tenen un estil de vida sedentari.\nAvui dia, el lloc de treball, on passem la major part del nostre temps, es converteix en un bon lloc on aplicar estratègies de prevenció de la salut que beneficiaran tant al treballador com a l’empresa.\nEnvia’ns un mail per saber més


ELPERIODIC.COM - 19/10/2021 | Fotograf: Efraim Vidal\nL’equip de la Càtedra Interuniversitària de Nova Transició Verda a la Universitat Jaume I ha lliurat els Premis de Desenvolupament de Videojocs per a la Transició Ecològica, concurs organitzat la primavera passada i adreçat a l’estudiantat de grau o màster de les cinc universitats públiques valencianes. L’objectiu era fomentar la conscienciació i l’acció social en l’àmbit climàtic d’una forma creativa, educativa i estimulant per a l’estudiantat, aprofitant el potencial explicatiu, col·laboratiu i visual dels videojocs.\nL’acte de lliurament de premis ha tingut lloc a l’edifici de Rectorat de l’UJI, amb la presència del director general de Coordinació Administrativa de la Vicepresidència Segona de la Generalitat, Marc Aparisi Martí; el vicerector de Planificació, Coordinació i Comunicació de l’UJI, Modesto Fabra, i la directora de la Càtedra a l’UJI, Eva Camacho. Cadascun dels membres dels grups guardonats ha rebut un diploma, i a més s’ha realitzat una breu demostració de cadascun dels jocs premiats.\nEl primer premi, amb una dotació de 500 €, ha sigut per al projecte ‘Nashville’, d’Eva M. Garzón, Fernando Villanueva, Iker Gimbert, Jorge Tejado i Sergi Fuster. El segon premi, corresponent a ‘Iridiscent’ -de Susana Puig, Alba Ramos, Darius Ionut, Javier Seral i Carlos Sánchez- rep 300 €. El tercer pertany al videojoc ‘Elisa y el cambio climático’, d’Aníbal Manzano, Álvaro Rodríguez i Paula Herranz. El quart i cinquè lloc són per a ‘Plastic O’Clock’ i ‘Lotus’ respectivament, que compten amb un reconeixement especial pel seu bon treball. Tots els projectes presentats, de gran originalitat, mostren des de mons futuristes on la humanitat quasi està extingida fins a les situacions més quotidianes, amb les quals totes i tots podrien identificar-se.\nImpulsada per la Vicepresidència Segona i Conselleria d’Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica de la Generalitat Valenciana, la Càtedra compta amb participació de les cinc universitats públiques valencianes i va nàixer amb l’objectiu principal de desenvolupar activitats de recerca, docents i de difusió sobre estratègies i polítiques públiques en matèria de transició ecològica justa i lluita contra el canvi climàtic, en el marc del concepte d’hàbitat sostenible.


Josep Bargalló, ERC, a la roda de premsa posterior a la cimera en defensa de la immersió lingüística.\nEl nou conseller ja va ocupar el càrrec entre el desembre del 2003 i el febrer de 2004\nActualitzada 19/05/2018 a les 18:08\nBargalló també ha treballat al món editorial i ha estat coordinador de la col·lecció Capitell de Columna edicions, entre el 1988 i el 1991, i director literari d'Edicions El Mèdol (1989-1998).\nAl capdavant del Departament d'Ensenyament, Bargalló va agafar el relleu de Carme Laura Gil i va ser substituït per Marta Cid, que va ocupar el càrrec fins el maig de 2006. Bargalló va ser diputat per ERC entre 1992 i 2003, i també el 2006.\nDes de 2011, Bargalló és vicepresident de la Fundació Josep Irla. Llicenciat en Filologia Catalana (UB) i catedràtic de Secundària, actualment, és coordinador de l'àmbit no universitari de l'Institut de Ciències de l'Educació de la Universitat Rovira i Virgili (URV), també des del 2011. També és coordinador acadèmic en Direcció i Gestió de centres Educatius des del curs 2011-2012.\nDes del 2012 i fins la tardor passada, Josep Bargalló també va ser comissionat al Concurs de Castells de Tarragona. Bargalló, però, va dimitir el 4 d'octubre per la postura de l'alcalde socialista, Josep Fèlix Ballesteros, davant l'1-O i les càrregues policials a la ciutat.\nEntre les denúncies d'adoctrinament, la immersió lingüística i la LOMCE\nJosep Bargalló agafarà les regnes del Departament d'Ensenyament en un moment en què l'escola catalana està patint les conseqüències de les denúncies de suposat adoctrinament que s'han interposat arran de la situació política al país i, sobretot, les càrregues policials de l'1-O i el seu tractament a les aules.\nBargalló tindrà sobre la taula també la gestió de la posada en qüestió de la immersió lingüística, després que durant l'aplicació del 155, el govern espanyol estudiés la manera de garantir l'elecció de la llengua castellana com a vehicular a les escoles. Durant aquests mesos, però, el Tribunal Constitucional ha declarat inconstitucional el xec Wert de 6.000 euros per a les famílies que voldrien escolaritzar els fills en castellà i el sistema públic no ho pogués garantir.\nEntre els temes interns del Departament, el nou conseller haurà de fer front a la manca de professorat de Secundària, que de forma excepcional es resoldrà el curs vinent amb docents sense el màster i mestres de Primària.\nComenta el contingut : Josep Bargalló torna al Departament d'Ensenyament 15 anys després


Ciclo de Debates y Charlas. “Colectivitzación AureaSocial” - Cooperativa el Poblet\non Diumenge, 16 de setembre, 2012 at 08:34\nPresentació del fons de col·lectivització d’AureaSocial.\nDIJOUS 20 DE SETEMBRE, a les 19h\nPonents: FELIX RODRIGO MORA Pensador, escriptor, investigador i historiador autodidacta www.felixrodrigomora.net ENRIC DURAN GIRALT Activista per la revolució integral www.enricduran.cat\n“Destrucció de l’essència concreta humana i rehumanització. El projecte de revolució integral”\nDIVENDRES 21 DE SETEMBRE, a les 19h\nConferència a càrrec de Felix Rodrigo Mora.\nAutoconstrucció del jo i esforç per arribar a ser el que som. Esbós de fets, reflexions, denúncies, i pràctiques reconstructores\nDISSABTE 22 DE SETEMBRE, d’11h a 14h i de 16h a 19h\nTaller debat (6h) dinamitzat per Felix Rodrigo Mora. Àpat “de traje” (Cada persona porta alguna cosa per menjar)


Laura Matamoros i Benji prenen la decisió més dura: «S'ha acabat»\nLa filla de Kiko Matamoros i el xef no han estat capaços de reconciliar-se | Catalunya Diari\nLa filla de Kiko Matamoros i el xef no han estat capaços de reconciliar-se\nper Beatriz Paricio Cabañas 16/04/2021 14:00h\nLaura Matamoros ha pres una dràstica decisió que afecta directament a la seva vida i a la seva família. La 'influencer' ha decidit seguir els passos de la seva germana, Anita Matamoros, i posar fi a la seva relació amb Benji Aparicio.\nLaura i el xef, que tenen un fill de gairebé tres anys, no han estat capaços de superar les diferències i han decidit posar punt final a la seva relació. De fet, és la segona vegada que decideixen agafar camins diferents; serà aquesta la definitiva?\nLaura Matamoros i Benji Aparicio posen fi a la seva relació\nSegons publica la revista 'Hola!', la filla de Kiko Matamoros i l'empresari han decidit agafar camins diferents. Ja fa un temps que Laura Matamoros no publica cap fotografia amb la seva parella a les xarxes socials, però es rumoreja que Benji hauria estat qui ha pres la dràstica decisió de trencar la relació. Segons s'informa, la parella tenia moltes diferències i, per tant, la relació s'ha deteriorat.\nLaura Matamoros i Benji Aparicio van començar la relació l'any 2016. Un any més tard, la filla del col·laborador de 'Sálvame' va decidir participar a 'Supervivientes' i, quan va sortir del concurs, va quedar-se embarassada del seu primer fill, Matías. Tan sols vuit mesos després de donar a llum, la parella va decidir trencar la relació.\nMalgrat que van agafar camins diferents, Laura i Benji van continuar mantenint el contacte pel bé de Matías. «Ja feia temps que estàvem malament, gairebé des que va néixer el nadó», va confessar Laura Matamoros en una exclusiva. «Hem estat malament dos mesos. Les coses es van complicar quan va arribar el nen, i van passar coses que no haurien d'haver passat», assenyalava.\nSegons les declaracions de Laura, van decidir trencar la relació per diverses raons: «Una mica per tot. Benji passa moltes hores a la feina, és veritat. Però la relació no estava bé. No fèiem plans junts, no fèiem les coses que haguéssim pogut fer com una parella de 25 anys, encara que fos amb un nen, cosa que, d'altra banda, també ens ha limitat molt», explicava Laura Matamoros, que va iniciar una relació amb Daniel Illescas, amb el qual va trencar pocs mesos després.\nNo obstant això, amb el pas del temps, Laura i Benji van decidir donar-se una segona oportunitat. Compartir moments junts amb el petit Matías els va unir una mica més, però l'amor no ha pogut vèncer les diferències. Malgrat els esforços de la parella per reconciliar-se, no han pogut superar les dificultats de la relació. Ara bé, tocarà esperar per veure si decideixen intentar-ho una tercera vegada o aquesta és la definitiva.\n«Ningú de la família ens estimàvem l'Antonio David»\nA la llum 5 informes mèdics del cas Rocío Carrasco: «10 quilos»


Seguretat privada Correspon a l'Institut homologar els programes formatius dels centres de formació del personal de seguretat privada. Així mateix, l'Institut organitza activitats de formació prèvia i de formació permanent del personal de la seguretat privada. L'autorització dels centres de formació de personal de seguretat privada correspon a la Direcció General d'Administració de Seguretat. Jornada sobre la condició d'agent de l'autoritat del personal de seguretat privada\nCONSIDERA ESTA ORGANIZACIÓN QUE ES NECESARIA LA RESTITUCIÓN INMEDIATA del carácter de Agentes de la Autoridad para los Vigilantes de Seguridad. Desde el nacimiento de la Seguridad Privada, siempre tuvimos reconocido el carácter de Agentes de la Autoridad, hasta que la actual Ley de Seguridad Privada del año 1992 nos la quitó, sin tener esto el más mínimo s…\nJornada sobre la condició d'agent de l'autoritat del personal de seguretat privada MOLLET DEL VALLÈS, 13 DE MARÇ DE 2012 Destinada a: directius, caps i responsables d'empreses, centres formatius, associacions i federacions del sector de la seguretat privada; responsables i personal tècnic dels serveis jurídics de la Generalitat, així com membres dels cossos de policia de Catalunya. Codi: 2012/80.814.00058 ObjectiuProgramaOrganitzacióInscripcions PreuInformacióNormativa relacionada\nObjectiu Analitzar des de diferents perspectives la incidència que tindrà l'article 79 de la Llei de simplificació i millorament de la regulació normativa, que indica que el personal de seguretat privada pugui adquirir, en determinades circumstàncies, la codició d'agent de l'autoritat, com a col·laborador dels cossos de policia de Catalunya. Aquesta anàlisi farà èmfasi en els aspectes legals i àmbits d'aplicació de la norma.


espaifotografic | Pierre Beteille: fotografia abans i després\nJoan López — dilluns, 10 d'agost de 2009 @ 8:00\nJa ho sabeu, de ben segur, que internet és un pou de sorpreses. De tant en tant, d’entre mig d’un mar de uniformitat, mediocritat i repetició, sorgeix alguna proposta brillant, mostres de creativitat i habilitat que, d’una manera o un altra, aconsegueixen destacar i treure el cap per sobre de les demés.\nJo crec que en Pierre Bataille és una d’aquestes perles. Dissenyador web, grafista i director artístic amb més de 10 anys d’experiència, també es mou magistralment en el terreny de la fotografia i el retoc fotogràfic. A les seves galeries hi trobareu un fantàstic ventall d’imatges que en Pierre ens ofereix com a prova de la seva capacitat tècnica i creativa.\nPerò no és només que en Pierre Beteille sigui un bon fotògraf, amb una tècnica d’estudi magnífica i un domini de les eines de post-producció del més alt nivell. El que més m’ha cridat l’atenció de les seves creacions és el sentit del humor que destil·len. I a tot això hem d’afegir el mèrit que, amb unes poques excepcions, en Pierre només compta amb un model per les seves fotografies d’estudi: ell mateix!\nUs recomano que exploreu la seva web i no deixeu racó ni galeria per visitar. I no us perdeu la secció del “com es va fer” animat d’algunes de les fotos!\nWarning: file_get_contents(https://graph.facebook.com/?ids=http://www.espaifotografic.cat/2009/08/pierre-beteille-fotografia-abans-i-despres/): failed to open stream: no suitable wrapper could be found in /home/espaifo1/public_html/espaifotografic.cat/wp/wp-content/themes/espaifoto2011v23/functions.php on line 814\nUn comentari a “Pierre Beteille: fotografia abans i després”\ndilluns, 10 d'agost de 2009 a les 11:44\nM’encanta!!! Gràcies per compartir aquesta troballa.


Maria Bohigas: "A còpia de publicar textos poc treballats s’ensorra una literatura", El Nacional\n> Notícies > Maria Bohigas: “A còpia de publicar textos poc treballats s’ensorra una literatura”, El Nacional\nArticle de la La Llança publicat El Nacional el 17 de maig del 2017. Fes clic aquí per veure l’article original\nEls deu bars més coneguts de Barcelona. Els deu escriptors revelació del moment. Quan al 2004 Maria Bohigas va voler reprendre Club Editor, alguns editors li van proposar associar-s’hi publicant títols d’aquest calibre. Era una mala època, perquè segells com Empúries o La Magrana, que temps enrere havien tingut una personalitat original, ara quedaven absorbits dins de grups. I perquè encara no havia sorgit el boom, a la catalana però boom, d’editorials independents.\nAl 2004, la meitat de l’editorial que havien fundat Joan Sales i Xavier Benguerel quan van tornar de l’exili al 1948 era a mans de Planeta. L’altra meitat era a mans de Núria Folch, la vídua de Joan Sales. El tàndem entre Núria Folch i Miquel Alzueta, l’editor de Columna incorporat a Planeta, no funcionava. Fos perquè la visió de Núria Sales —nascuda a la Catalunya europeista del 1915— i de Miquel Alzueta —del 1956, que havia sobreviscut a la postguerra mirant-se el món anglosaxó— no podien agermanar-se. Fos perquè els grans projectes necessiten una sola veu cantant, el cas és que l’editorial de Sales era un fòssil que sobrevivia pel renom de les publicacions passades.\nEntenc que compressis les accions de Planeta. Però les accions de la teva àvia?\nNo volia que Club Editor fos una editorial familiar. Volia ser jo qui prengués les decisions. El que passa és que en aquell moment no havia dirigit mai una empresa. No coneixia el públic ni la vida literària catalana, perquè havia viscut sempre a París. I necessitava un soci. Vaig anar a veure Josep Cots, l’editor de 1984. Ell coneixia a fons el catàleg de Club Editor, ja era actiu dins el panorama literari català. Però sobretot tenia una visió ambiciosa de literatura i no tenia por, que venen a ser la mateixa cosa. Vam treballar junts fins al 2013, i ha estat una etapa indispensable per tornar a posar en marxa l’editorial.\nCom en temps de Sales, Club Editor continua sent l’empresa d’una sola persona.\nÉs la tònica general. Hi ha uns equips molt petits i precaris, i això té un cost elevat. Avui en dia és un luxe tenir un responsable de comunicació i un parell d’editors de taula per oferir una programació de quinze títols l’any. Els equips editorials catalans han variat poc entre els anys cinquanta i ara: som un, un i mig, dos, dos i mig, tres. I prou. El que passa és que ara la feina de comunicació és molt més important.\nLa situació pública t’és més favorable a tu que al teu avi.\nNo et pensis. Vendre llibres costa més. El meu avi sempre es queixava que no hi havia manera de superar els dos-mil exemplars. Ara arribes als mil exemplars i ja pots estar content. És cert que avui hi ha moltes més publicacions i més oferta cultural. I és cert que ja no hi ha aquell públic militant, aquella mena de lector mecenes. Però sovint et feliciten perquè una novel·la sona als mitjans, sona entre la gent, sembla que va funcionant bé i tu penses: no he arribat ni a mil cases.\nPerò arrenques amb el catàleg mig fet.\nI un catàleg riquíssim. Però no tot són avantatges. No és el mateix començar de zero que ressuscitar un mort. A més, tenir un fons com aquest t’obliga a una coherència. Joan Sales volia fer una editorial de novel·la contemporània amb vocació popular. Molt bé. Però pensa que ell s’havia educat en un temps de gran exigència. Publica Mercè Rodoreda, Llorenç Villalonga, Joaquim Amat-Piniella, Sebastià Arbó, i això és el que entén per literatura popular. També publica Folch i Camarasa i les seves novel·les de suspens. Ara per literatura popular s’entén una altra cosa. Ara quan diuen “popular” volen dir “ranxo”. I Club Editor de ranxo no en van publicar mai. Es feien tips de rebutjar textos o de dir als autors que calia modificar-los, que no estaven a punt. A diferència d’altres editorials. A diferència d’altres editorials, que tot ho jutgen publicable mentre els doni preponderància.\nAra quan diuen “popular” volen dir “ranxo”. I ells, de ranxo, no en van publicar mai\nPerquè van superats de feina i la maquinària no pot parar.\nPerquè tenen molta barra. En això s’ha de ser molt clar. Hi ha una ètica de l’ofici i hi ha qui la respecta i hi ha qui no. A còpia de publicar textos que han estat poc treballats s’ensorra una literatura. I es pren el pèl a la gent. Perquè la gent, encara que no sàpiga literatura, percep la diferència entre el que està ben fet i mal fet. No vindrà d’aquí, pensen alguns. Doncs sí, ve d’aquí. Sempre ve d’aquí. I fer les coses bé determina la teva producció. Perquè escolta’m, quants llibres pots fer bé, en un any? Editar bé vol dir llegir-se el text original pel capbaix cinc vegades. I no n’hi ha prou de fer bé els llibres. Has de mantenir-los vius.\nCom incorpores nous autors?\nLa meva font d’informació més important són els nostres autors, traductors i col·laboradors diversos. És el que millor explica aquesta editorial, aquesta mena de teranyina. És per això que, a pesar que les obres siguin molt diverses, sempre conserven un aire de família. El meu filtre són molt més els escriptors del catàleg que no pas les agències literàries. També hi ha el fair play. De l’Eileen Chang me’n va parlar el Ricard Planas de Males Herbes, per exemple. Em va dir que era molt bona però que no encaixava gens al seu catàleg i era cert.\nEl meu filtre són molt més els escriptors del catàleg que no pas les agències literàries.\nEl catàleg. És bo que s’associï un nom a una editorial?\nJo crec que no. El públic té un païdor limitat. Va passar amb l’Alice Munro, per exemple. Quan va guanyar el Nobel vam notar-ho molt. Després vam publicar un altre recull de contes seu, igual de bo, igual de ben traduït, igual de ben promocionat. I res, vam tornar al nivell de vendes anterior al Nobel. Aquest topall dels mil exemplars és molt difícil de superar.\nTenim un problema de massa crítica. La comunitat lingüística del català és petita. D’aquesta comunitat, el 40% no llegeix mai. Parteixes d’un públic potencial de 3 milions, dels quals només un 15% llegeix més de cinc llibres l’any. A més, l’activitat editorial a Catalunya es mou entre dues llengües. Tots llegim també en castellà i al Principat tenim un milió de catalonparlants que només llegeix en castellà.\nPerò tu també tens una col·lecció en castellà. Et funciona?\nSi em dius “fes balanç mirant els números” et diré que no, que aquest balanç és insatisfactori. Però d’altra banda, els llibres en català que hem traduït al castellà produeixen unes lectures diferents, t’ajuden a veure coses noves. Quan vam publicar Sicília sense morts, que parla de la corrupció, a les ressenyes del Principat no paraven d’insistir que el cas de corrupció era a Mallorca. A Espanya se’l feien seu.\nA més, crec que hi ha llibres que hi han d’arribar, a Espanya. La literatura catalana també parla d’ells. Rua de captius, posem per cas. Aquest llibre de Francesc Grau Viader, sobre els camps de Miranda de Ebro, és un dels pocs llibres que s’ha escrit sobre els camps de concentració franquistes.\nSi un editor castellà demana traduir un llibre nostre, doncs mira, a bodes em convides. Però la veritat és que això passa poc i quan vull que una cosa els arribi la traduïm nosaltres. És voluntarisme, si vols dir-ho així.\nEts intervencionista com Sales.\nQuè vol dir “intervencionista”? Hi ha hagut molts editors que aquí no s’han pres mai la molèstia de preparar un text per editar-lo. Es pensen que això és intervencionisme, però es el pa de cada dia a la literatura francesa o nord-americana. Que durant trenta anys no s’hagi fet en aquest país no vol dir que no s’hagi de fer. Abans era la forma habitual de procedir. Les obres de Selecta estaven tan corregides com les del Club Editor, però ells eren més discrets, tenien mecanismes més subtils. Si venien de Josep Maria Cruzet la gent acceptava millor les correccions que si venien de Joan Sales.\nSi venien de Josep Maria Cruzet la gent acceptava millor les correccions que si venien de Joan Sales.\nAmb el catàleg Sales volia fixar un model de llengua. I tu?\nAmb la qüestió del model de llengua has de preguntar-te: què és el que publiques i com ha de fer servir les paraules. Tota literatura construeix un registre irreal. Ningú parla com els personatges de la Rodoreda, tenim la sensació que sí, però és una sensació irreal. El que passa és que Joan Sales, i jo mateixa, creiem que la literatura no és ni ha de ser una activitat de saló, creiem que ha de reflectir la vida pelada, i això passa per deixar que l’autor s’expressi amb tota la potència i llibertat.\nNo pot ser que la correcció et faci oblidar la genuïnitat d’un autor. I tampoc pot ser que autors que han escrit en èpoques diferents, en registres diferents i amb voluntats diferents, no es distingeixin.\nVeig que continues amb la Víctor Català.\nSí, Víctor Català justament mostra millor que ningú com de reconsagrada arriba a ser la relació de l’escriptor català amb la llengua. Ella agafa de ple el moment en què es publiquen les obres fabrianes per crear una literatura amb unes mecàniques pròpies de país normal. Aquestes mecàniques s’imposen completament sobre la prosa creativa dels autors. Ella ho va patir molt. Has construït una obra que parla del teu món i de sobte t’imposen una ortopèdia salvatge que per a tu ja no guarda cap relació amb la veritat de la llengua. Això ha de ser un trauma que no ens podem imaginar. Però la Víctor Català era una dona dura i no va abandonar.\nVíctor Català justament mostra millor que ningú com de reconsagrada arriba a ser la relació de l’escriptor català amb la llengua\nUna dona de dos segles.\nEsclar, l’associem a Maragall i a Ruyra. Però també publica als anys cinquanta i té personatges que són estraperlistes. D’una banda sí que és la viva imatge d’una Catalunya anacrònica, és com si l’haguessin tret d’un segle i l’haguessin escopit en un altre. Però de l’altra és una geganta moderna.\nRecuperar Un film (3.000 metres) ha estat un dels moments més bonics de l’editorial. Veure com una novel·la publicada als anys vint necessita tres edicions successives, com va ser un fenomen per Sant Jordi i va causar veritable entusiasme lector…\nHa quedat momificada entre fragments de Solitud i dels Drames rurals.\nLa literatura catalana és aquesta cosa en què, dels més grans autors, la majoria de gent només n’ha llegit fragments. Això és perquè alguns projectes editorials com les MOLC van fer mal, és cert. També però hi ha la dictadura, que és un tall històric, polític i cultural, que vehicula una forma d’indiferència letal per a una literatura.\nI també s’ha de dir: a la Catalunya autonòmica s’hi han anat succeint governs que s’han fet un pipí en l’educació. La literatura catalana, com el rastre d’una comunitat humana al llarg dels segles, s’ensenya un sol curs a raó de dues hores setmanals. Aleshores et preguntes: per què publicar en català si t’estan fabricant lectors que en el millor dels casos t’ignoraran?\nL’editor contra el món.\nTenim les biblioteques, la Institució de les Lletres catalans i tenim l’Institut Ramon Llull. A altres racons del món no tenen res. Però la situació general només els permet tapar misèria amb lluentons. Els editors que publiquem en català som actors primers de la cultura catalana i no pintem res enlloc. Què feu els mitjans? Aquesta relació que s’ha establert ara entre mitjans i vida literària, i que dona premis com els que dona, és literalment grotesca.\nD’altra banda, hi ha una esquizofrènia. Vius en una societat que reivindica a cada hora la pròpia identitat i després mires com els poders públics han tractat la cultura escrita en català i com ningú es queixa. Aleshores et preguntes: vols dir que no els importa una merda la reivindicació política, a aquests que es manifesten?\nQuè tens entre mans?\nUna nova edició de La mort i la primavera en català i en castellà, amb un postfaci de l’Arnau Pons, que és algú que quan has acabat un llibre i tens aquella sensació de desemparament, t’ajuda a continuar a prop del text. També L’arrencacors de Boris Vian, en traducció de Joan-Lluís Lluís. Una novel·la nova de Lluís Maria Todó, Gramàtica dels noms propis. I el proper descobriment d’Amèrica és la Charlotte Delbo, una escriptora francesa que va ser detinguda per la Gestapo i deportada a Auschwitz per la seva militància política. Publiquem Cap de nosaltres tornarà, la primera obra de la seva trilogia, que és de gran importància. Delbo escriu de forma fragmentària, esgarrapada, senzilla. No va publicar fins molts anys després de passar per Auschwitz. Va callar molt, va aguantar molt, però també va viure molt. Potser ho va digerir i comprendre millor que molts homes. Fa temps que hi penso: les dones aguantem més el dolor, no et sembla?


CCOO, primer sindicat en guanyar Sentència a Tribunal Suprem personal interí a l'Institut Català de la Salut\nrespecte a la carrera professional\nJa fa uns anys, CCOO hem presentat demandes en 1a instància respecte al dret al cobrament de carrera professional del personal interí (que reunia els requisits). Totes elles han estat recorregudes a 2a instància al Tribunal de Justícia de Catalunya per part de l'ICS. També han estat guanyades per CCOO i en l'actualitat totes elles recorregudes al Tribunal Suprem.\nAquesta darrera setmana, hem tingut coneixement de la 1a sentència del Tribunal Suprem i és favorable a CCOO, per tant, l'ICS haurà d'abonar l'import de la carrera professional a la professional interina que ho ha guanyat. A banda d'això, tenim diverses sentències més pendents i el nostre Gabinet Jurídic estudiarà l'abast d'aquesta sentència.\nDes de CCOO ho valorem molt positivament donat que som el 1r sindicat que guanya la 1a sentència d'una professional amb contracte d'interinitat, al Tribunal Suprem, motiu pel qual, reiterem la necessitat que la resta de professionals també interins que reuneixin els requisits sol.licitin el nivell de carrera professional que els correspon.\nRecordeu que el termini finalitza el proper 31 de desembre de 2018. veure arxiu


La URL i el COFGi consoliden la seva relació en el marc de la Universitat d’Estiu Ramon Llull Puigcerdà | Universitat Ramon Llull - www.url.edu\nInici\_La URL i el COFGi consoliden la seva relació en el marc de la Universitat d’Estiu Ramon Llull Puigcerdà\nLa URL i el COFGi consoliden la seva relació en el marc de la Universitat d’Estiu Ramon Llull Puigcerdà\nAquestes entitats enforteixen la seva relació i posen per escrit el seu compromís de col·laborar en la realització i coorganització de la Jornada d’estiu de la Professió Farmacèutica, que se celebra al mes de juliol en el marc de la UeRL Puigcerdà. Aquest conveni específic s’inscriu en el marc del conveni per a la realització de la UeRL Puigcerdà que la URL, l’Ajuntament i l’AUCer van renovar el juny de 2018.\nA l’acte de signatura han assistit el rector de la URL, Josep M. Garrell; la presidenta del Col·legi Oficial de Farmacèutics de Girona, Rosa Núria Aleixandre; actuant en col·laboració amb el Consell de Col·legis de Farmacèutics de Catalunya, el president de l’AUCer, Francesc Armengol; la secretària general de la Universitat, Anna Berga, i la degana de la Facultat de Ciències de la Salut Blanquerna, Conxita Mestres.\nEnguany el programa de la UeRL Puigcerdà incorporarà la III Jornada d’estiu de la Professió Farmacèutica, que tindrà lloc el dia 18 de juliol; la XX edició de la Jornada d’estiu de Metges; i com a novetat de l’edició 2019 es posarà en marxa la I Jornada professional de Mediació en Salut, en conveni amb l’Associació Societat Catalana de Mediació i Gestió de Conflictes.\nIntercanvi de talent de professionals del sector de la química i la salut\nGràcies a l’experiència i l’extensa xarxa d’empreses i organitzacions referents en el sector de la química i de la salut amb què compten aquestes dues institucions, aquestes activitats de la UeRL posen en valor l’intercanvi de talent entre el Col·legi de Farmacèutics de Girona i la URL. La URL imparteix des del 2014 el grau en Farmàcia a través de dues de les seves institucions fundadores: IQS-URL, que se situa a l’avantguarda en el terreny de la química i la biotecnologia, i Blanquerna-URL, que té una consolidada formació en el camp de la salut.\nSobre la UeRL\nLa Universitat d’Estiu Ramon Llull (UeRL) ofereix durant els mesos de maig a juliol un ampli programa en diversos àmbits elaborat per una comissió acadèmica, formada pels representants de les facultats i centres de la URL, i amb la participació de l’Associació Universitària de Cerdanya (AUCer).\nLes activitats es realitzen a diferents localitats de Catalunya: Barcelona, Esplugues de Llobregat, Roquetes, Sabadell, Sant Cugat del Vallès i Puigcerdà. És en aquesta darrera localitat on la URL manté, des de fa 21 anys, una estreta col·laboració amb l’AUCer amb la voluntat d’oferir, en el marc de la UeRL Puigcerdà, una vintena de cursos i diverses activitats culturals, que alhora compten amb el suport de l’Ajuntament de Puigcerdà.\nNotícia "En marxa la II edició de la Jornada de la professió farmacèutica UeRL Puigcerdà


Diari de l'Absurd: Terror al vàter\nL'escriptor japonès Koji Suzuki ha aconseguit vendre en un mes 80.000 exemplars de la seva novel·la curta Drop, una història de terror psicològic que succeeix a l'interior d'un lavabo. L'obra aviat arribarà als 100.000 exemplars i podrà considerar-se un èxit editorial però la singularitat de la notícia és que al darrera de la publicació no hi ha una editorial sinó, Hayashi Paper, una empresa fabricant de paper higiènic.\nEfectivament, la novel·la s'ha imprès en paper de vàter. En concret ocupa 88 centímetres de llargada i a cada rotllo la narració es repeteix 34 vegades. El seu cost és de 210 iens (1,6 euros) i es pot comprar tant en llibreries com a les seccions de productes per a la llar dels supermercats. La idea és que els usuaris del lavabo estiguin entretinguts mentre fan les seves necessitats, un concepte que Hayashi Paper ja havia assajat abans publicant còmics manga en el mateix suport.\nSegons els seus promotors, la bona acollida del producte és deguda tant al renom de Koji Suzuki, el novel·lista de terror més famós del Japó, com al fet que l'obra passi i sigui llegida a dins d'un lavabo, un espai -diuen ells- humit, fred, tancat i a vegades brut i mal il·luminat que pot inspirar por.\nQui segurament mai no es seurà al vàter per llegir Drop o alguna altre novel·la curta similar és Juan Ochoa, un veí d'Alacant que ha trobat recentment una serp pitó a l'aixecar la tapa del wc . “Em vaig trobar una cosa rara, vaig pensar que era el mànec d'un paraigua i, quan vaig encendre el llum, vaig veure un cap de serp més gran que el meu polze i em vaig espantar”.\nEl problema -pobre serp- el va resoldre una patrulla de la policia municipal, però Ochoa reconeix que ara sempre va atemorit al bany creient que toparà de cara o de cul amb alguna bestia estranya.\nKoji Suzuki s'ha perdut, doncs, un lector i tot plegat m'ha fet pensar en una pel·lícula de terror que vaig veure fa uns anys, el títol de la qual més val haver oblidat, protagonitzada per uns monstres tubulars d'origen extraterrestre que penetraven a l'interior dels éssers humans quan aquests estaven asseguts al vàter follejant tranquil·lament el diari o la revista de torn. Una història que, per sort pels interessos de l'empresa Hayashi Paper, és del tot fictícia...a menys que els monstres alienígens adoptin ara forma de serp, símbol mitològic de passió, destrucció i malícia.\nFoto 1: Koji Suzuki amb exemplars de la seva obra\nFoto 2: Una serp pitó sortint d'un vàter a Austràlia.\nPublicado por Toni Dalmau en 4:02 p. m.\nEtiquetas: animals, literatura, societat, successos\nA mi m'han arribat notícies de serps sortint pels fogons d'una cuina... Per fer por ens en pot fer qualsevol lloc. Una cuina ben greixosa pot tenir també un aire sinistre. Què tal una seqüela en paper de cuina super-absorbent?\nEn fi... a mi no em faria gaire il·lusió poder dir que es renten el cul amb les meves històries, però suposo que Japan is diferent.\nPer Alacant diuen que la serp era en realitat una merda enorme que va cobrar vida. La notícia té un punt entre acollonant i còmic que és la llet.


Colau demana extremar les precaucions per les manifestacions de dissabte\nBarcelona. Dijous, 27 de setembre de 2018. 12:10\nEl govern d'Ada Colau viu amb preocupació les manifestacions convocades per aquest dissabte, l'una, a favor de l'actuació policial dels agents espanyols durant l'1-O i l'altre, convocada per l'Acampada per la Llibertat amb el suport de l'Assemblea Nacional Catalana.\nEl tinent d'alcalde, Jaume Asens s'ha mostrat amoïnat per una concentració que "primer, era per l'equiparació salarial, i ara, sembla que és per exaltar la violència de l'1-O amb lemes d'extrema dreta".\nEl consistori espera que Interior extremi totes les precaucions per "evitar escenes d'aldarulls, agressions a periodistes i braços alçats".\nEl Departament d'Interior ha demanat als convocants de les dues manifestacions que canviïn els recorreguts de les seves concentracions per no coincidir. "Intentar evitar el xoc amb un canvi de recorregut, benvingut sigui", ha dit Asens. El tinent d'alcalde també ha exigit al govern que expliqui "què en sap" de la manifestació convocada pel sindicat de policies Jusapol.


Casal de la Dona - Ajuntament de Lleida: El Casal de la Dona visita el Palau Episcopal en la sessió de cloenda de La ciutat amb la mirada de les dones\nEl Casal de la Dona visita el Palau Episcopal en la sessió de cloenda de La ciutat amb la mirada de les dones\nLa regidora de Drets Civils, Cooperació i Igualtat, M. Rosa Ball, ha assistit aquest dimecres a la darrera visita guiada organitzada pel Casal de la Dona en el marc de La ciutat amb la mirada de les dones del programa Activa’t al Casal! 2014/2015.\nLa visita, en què s’han inscrit prop de quaranta dones, ha consistit en un recorregut pel Palau Episcopal, seu del Bisbat de Lleida, a càrrec de Mossèn Ramon Prat, vicari general del Bisbat. Mossèn Prat ha guiat les assistents per les diverses dependències del Bisbat i el claustre interior, juntament amb el tècnic de Patrimoni Artístic, Lluís Casaña, que ha fet un repàs de la història de la Diòcesi i de l’edifici. Així mateix, Mossèn Cotonat, responsable de l’Arxiu, ha parlat del fons bibliogràfic i documental que es conserva a l’Arxiu del Bisbat.\nLa ciutat amb la mirada de les dones és una de les activitats, de caràcter mensual dins el programa Activa’t al Casal, que té més acceptació al llarg de l’any. D’octubre a maig hi han participat més de tres-centes dones. Durant aquest curs 2014/2015 s’han visitat espais com l’Horta de Lleida, el Museu-Arxiu Arqueològic, l’Orfeó Lleidatà), les instal·lacions d’ASPID i les exposicions George Mèliés. La màgia del cinema (a CaixaForum), Transició democràtica a Lleida (al Centre d’Art La Panera) i el fons d’art de la Fundació Vallpalou. Per a la programació del proper curs està previst donar continuïtat a aquesta activitat i continuar redescobrint, amb la mirada de les dones, diferents entitats, espais i equipaments del municipi.\nPublicat per Casal de la Dona de Lleida a 19:50


FIRATÀRREGA OBRE EL TELÓ AMB 77 COMPANYIES\nLa 33a edició de FiraTàrrega. Fira de Teatre al Carrer de Tàrrega tindrà lloc del 5 al 8 de setembre, amb 77 companyies –el 21% internacionals procedents de set països– que oferiran 78 espectacles, tant de carrer com de sala, més de la meitat dels quals són estrenes absolutes (el 52%). S’hi espera l’assistència d’uns 140.000 espectadors i centenars de gestors teatrals arribats d’arreu del món per participar en aquest gran aparador internacional de les arts de carrer i de les arts escèniques en general, amb una presència creixent de visitants internacionals.\nL’edició d’enguany té l’objectiu de descobrir als espectadors totes les possibilitats de l’espai públic i convertir Tàrrega en motor de l’activitat artística en l’àmbit europeu. De les 77 companyies, el 57% procedeixen de Catalunya; el 22%, de la resta de l’Estat, i el 21%, de països d’arreu del món com ara Mèxic, Colòmbia, Xile, el Regne Unit, França, Bèlgica i Itàlia.\nLa companyia Nats Nus, amb l’espectacle Transforma-T, donarà el tret de sortida a quatre dies de propostes de nova creació de teatre, circ, dansa, noves dramatúrgies, espectacles multidisciplinaris, performances, instal·lacions de carrer i musicals. L’obra d’inauguració, que es basa en la dansa, l’acrobàcia i el vídeo, és una proposta inspirada en la realitat més immediata, en el context social i polític actual.\nMèxic és el país convidat de FiraTàrrega 2013, que tindrà una presència transversal que es concreta en tres grans pilars: sis produccions excepcionals mexicanes s’inclouen dins la programació, hi haurà un desembarcament de diversos professionals mexicans vinculats amb esdeveniments culturals i es dedicarà una jornada per a professionals centrada en diverses taules de debat sobre la situació escènica al país centreamericà. Així, s’estrenaran a Europa les noves creacions de Teatro Línea de Sombra, Teatro de Ciertos Habitantes i Centro Nacional de Teatro.\nTambé tenen un pes important les propostes que sorgeixen del Programa de Suport a la Creació de FiraTàrrega 2013, entre les quals destaquen els espectacles d’Insectotròpics, Joan Català, Macarena Recuerda Shepherd, Esteve Soler, Ponten Pie i els italians Ondadurto Teatro. Altres novetats essencials que cal tenir en compte en la programació oficial de carrer són Street M[u]F, del músic David Moreno; Entre tu i jo, de la coreògrafa Mar Gómez; Abcisse, del creador Jordi Galí, o Carnaval, dels bascos Cielo Raso, i que comptarà amb la participació dels ballarins Igor Calonge, Daniel Abreu i Dácil González. Pere Faura, Company Chameleon, la Fundación Collado-Van Hoestenberghe o Ertza, entre d’altres, són alguns dels noms que completaran la programació de carrer d’aquest 2013.\nEls espectacles de teatre de la ubicació dels xilens Teatro del Niño Proletario, els balears Res de res o els andalusos Trasto Teatro, i les propostes de sala de Sol Picó, el clown Leandre, els valencians PanicMap, Psirc o Jorge Albuerne tenen també un pes específic indiscutible dins la programació.\nLa fira obre la porta un any més als futurs creadors per mitjà dels Workshops FiraTàrrega, amb la participació d’alumnes de programes de formació en arts de carrer i que oferiran el resultat dels treballs fets amb els directors Paul Long i Ignacio Achurra, entre d’altres.\nLa programació de FiraTàrrega 2013 es completarà amb la presència d’altres companyies, com també amb la participació dels espais d’empresa següents: 23Arts, especialitzat en Arts de Carrer; La maleta dels espectacles, dedicat al públic familiar i als amants del circ, o l’espai ADGAE, on les principals agències de management i distribució de l’Estat espanyol presentaran una selecció de les seves millors propostes.\nFiraTàrrega es fixa en les propostes artístiques d’Arts de Carrer imprescindibles de l’actualitat però també dóna impuls a la formació dels professionals. En aquest sentit, cal esmentar el Màster de Creació en Arts de Carrer, que la Fira i la Universitat de Lleida han engegat aquest curs. Durant l’hivern i la primavera s’ha dut a terme la fase teòrica de la primera edició del màster i durant els mesos d’agost i setembre es desenvoluparà la fase pràctica.\nTambé en l’àmbit formatiu, FiraTàrrega fa diverses col·laboracions amb la Universitat de Barcelona, la Universitat Oberta de Catalunya i la Universitat Internacional de Catalunya, la Universitat Pompeu Fabra, la Universitat de Lleida, la Universidad Carlos III i la Universidad Complutense de Madrid. D’altra banda, alumnes del Grau d’Arts de Carrer de la Universitat de Winchester (el Regne Unit) i d’estudis superiors sobre management cultural de la Inholland University (els Països Baixos) viuran FiraTàrrega sobre el terreny. És el cas, també, dels joves que participen a l’escola d’estiu de la International Festivals&Events Association (IFEA) i que estan vinculats a la gestió d’esdeveniments culturals.\nLa Diputació de Lleida aposta per la promoció i l’impuls de les activitats culturals a les comarques lleidatanes amb diferents accions que pretenen ajudar els artistes i ens locals especialment en aquests moments de dificultats econòmiques. FiraTàrrega suposa una bona oportunitat per desenvolupar una acció cultural de suport a la programació escènica municipal. Per aquest motiu, la Diputació de Lleida ha posat en marxa una acció perquè els ajuntaments coneguin més a fons l’oferta escènica en general i la lleidatana en particular aprofitant la celebració de FiraTàrrega. D’aquesta manera, la Diputació de Lleida es farà càrrec del cost de les acreditacions perquè els programadors municipals puguin accedir als espais professionals de la mostra.\nEl conveni signat entre la Diputació de Lleida, l’Ajuntament de Tàrrega i FiraTàrrega permetrà donar la possibilitat als ajuntaments d’accedir des del vessant professional a la gran oferta escènica que reuneix FiraTàrrega, segons va declarar el president de la Diputació de Lleida, Joan Reñé. En aquesta edició hi seran presents les companyies lleidatanes Fadunito, Íntims Produccions, JAM i Tombs Creatius.\nTel. 973 31 08 54


Notícies APSAT – Pàgina 2 – ASSOCIACIÓ PER LA PEDRA SECA I L’ARQUITECTURA TRADICIONAL (APSAT)\n116 – Sant Pere de Ribes: exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya”\n21 de Març de 2022 21 de Març de 2022 Marti Rom\n. Del divendres 1 d’abril al dissabte 23 d’abril de 2022, a la Biblioteca Manuel de Pedrolo es farà l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya” que organitza la Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural Llegeix-ne més\nA partir de l’11 de març i fins el 8 d’abril estarà obert el primer període de sol·licitud dels ajuts per a la restauració de les estructures de pedra seca existents a les finques de la Denominació d’Origen Pla de Llegeix-ne més\n114 – Inauguració a Santa Coloma de Queralt de l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya”\n12 de Març de 2022 12 de Març de 2022 Marti Rom\nEl divendres, 11 de març, es va donar el tret de sortida de l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya” a Santa Coloma de Queralt. Aquesta és una mostra itinerant de la Direcció General de Cultura Popular Llegeix-ne més\n113 – Inauguració a Tivenys de l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya”\n11 de Març de 2022 11 de Març de 2022 Marti Rom\nEl dilluns 7 de març del 2022, a l’Ajuntament de Tivenys, va tenir lloc la inauguració de l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya”, una mostra itinerant de la Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural Llegeix-ne més\n112 – Glossari Pedra Seca (Observatori del paisatge)\n16 de Febrer de 2022 16 de Febrer de 2022 Marti Rom\nDes del 2016, el dossier digital dels paisatges de la pedra seca, impulsat per l’Observatori del Paisatge de Catalunya, inclou un glossari digital. Es tracta d’un recull de més de 700 mots relacionats amb el món de la pedra seca Llegeix-ne més\n111 – Santa Coloma de Queralt: exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya”\n14 de Febrer de 2022 2 de Març de 2022 Marti Rom\n. . Del divendres 11 de març al diumenge 3 d’abril de 2022, al Castell dels Comtes es farà l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya” que organitza la Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural Llegeix-ne més\n110 – Tivenys: exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya”\n12 de Febrer de 2022 12 de Febrer de 2022 Marti Rom\nDel divendres 4 al diumenge 27 de març de 2022, a la sala d’Actes de l’Ajuntament es farà l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya” que organitza la Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural (DGCPAC) Llegeix-ne més\n109 – Inauguració a Campedró de l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya”\n7 de Febrer de 2022 8 de Febrer de 2022 Marti Rom\n109 – Inauguració a Campedró de l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya” El divendres 4 de febrer de 2022, a l’Espai Cultural La C de Campredó, es va inaugurar l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra Llegeix-ne més\n108 – El viatge dels margers catalans a terres franceses\n26 de Gener de 2022 12 de Febrer de 2022 Marti Rom\nEl mes de desembre passat els cinc membres de l’Associació Gremi de Margers de Catalunya (AGMC) vam viatjar fins a Cévennes (França). Allà quatre membres de l’associació van fer durant tres dies l’examen corresponent al CQP N2 (certificat de qualificació Llegeix-ne més\n. Del divendres 4 de febrer al diumenge 27 de febrer de 2022, a l’Espai Cultural La C es farà l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya” que organitza la Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Llegeix-ne més


Turisme - Ajuntament de Valls\nDiuen que a Valls ens agrada mirar al cel, ja sigui per admirar els castells, menjar els calçots, beure en porró o per mostrar el campanar més alt de Catalunya. Però més enllà dels tòpics, Valls és una ciutat per descobrir en molts més aspectes. Des de l’Oficina Municipal de Turisme ens proposen rutes per gaudir de la ciutat i conèixer millor quina és la nostra història i també les tradicions.\nDes de fa més de vuit segles, el barri Antic de Valls acull, cada dimecres, el mercat de la fruita i la verdura. Pere el Catòlic va concedir a la ciutat un privilegi que hem preservat fins a l’actualitat amb una oferta de productes de proximitat. La ruta 800 anys de places i mercats és la millor proposta per conèixer la història comercial de Valls, tot recorrent les principals artèries de la trama urbana.\nL’activitat comercial de Valls va ser un dels motius principals que va fer possible l’arribada d’una destacada comunitat de jueus. La primera referència documental data del 1277 i fins a l’expulsió dels jueus no conversos, el 1492, la comunitat es va instal·lar en diferents carrerons del barri Antic que encara avui preserven l’estructura original del call. En podeu conèixer tota la història amb la ruta pel Call Jueu de Valls.\nUn total de 2.538 rajoles, probablement obra de Llorens Passoles, recreen la batalla de Lepant, que es va viure al Mediterrani -davant de la costa de l’actual Grècia- el 7 d’octubre de 1571. El conjunt monumental es troba a l’interior de la capella del Roser, que curiosament es va construir al segle XIV inicialment sota l’advocació de Santa Anna. Si voleu visitar aquest conjunt de rajoles que conflueixen en tres plafons d’una bellesa extraordinària, no us podeu perdre la ruta el cor de la ciutat.\nLa plaça del Blat és el quilòmetre zero casteller. Aquí, els Xiquets de Valls hi han bastit, des de fa més de dos segles, les seves millors gestes. Però sabíeu que el subsòl amaga un refugi antiaeri construït, amb la col·laboració de centenars de veïns, durant la guerra civil espanyola? Ara podeu recórrer les seves galeries i posar-vos en la pell dels veïns que van escriure aquesta pàgina de la història contemporània a través de la ruta Espais Amagats Sota terra.\nI de la terra al cel! Perquè per descobrir Valls també es pot fer pujant els més de tres-cents graons que separen el carrer de l’Església fins al capdamunt del campanar de Sant Joan. És el més alt del país, amb 74 metres d’alçada, i pujar-hi és un esforç amb recompensa final per observar, des d’una perspectiva gairebé a vol d’ocell, el Camp de Tarragona. Podeu descobrir-ho amb la ruta el campanar més alt de Catalunya.\nSi us agraden les alçades, sempre podeu fer un repàs a la història dels Xiquets de Valls. La força, l’equilibri, el valor i el seny han esdevingut comuns denominadors d’una passió que, sempre, es viu a flor de pell. A Valls, bressol casteller, els castells es viuen tot l’any. La ruta Valls km0 món casteller us descobrirà els símbols, però també els temples de les dues colles dels Xiquets de Valls: la Vella i la Joves.\nD’altra banda, la ciutat també es pot fer resseguint l’obra de Narcís Oller. El pare de la novel·la catalana contemporània va néixer a Valls i va ser aquí on va situar Vilaniu, una obra que parla de les nostres tradicions i caràcter. Descobriu la ciutat que el va veure néixer amb la ruta Narcís Oller.\nEl Valls contemporani també té arrels d’arquitectura modernista. Són immobles signats per Cèsar Martinell, deixeble de Gaudí i autor de nombroses catedrals del vi, que va néixer a la ciutat, on també va exercir d’arquitecte municipal. Amb la ruta Cèsar Martinell podreu conèixer tots els detalls d’aquest singular creador.\nDe novembre a desembre, coincidint amb la temporada de collida d’oli a Valls us convidem a gaudir d’una experiència sensorial on el groc n’és el fil conductor. El groc del dia que s’acomiada vist des del campanar de Sant Joan, continuant per la cooperativa de Valls, on podreu fer un tast d’oli, per continuar amb un massatge d’oli i un sopar on l’oli en serà el protagonista.\nPer a complementar la descoberta de Valls us proposem la ruta Històries i llegendes de Valls, que us permetrà descobrir indrets singulars, com ara la plaça del Pati o l’església de Sant Joan i fer-ho a través de les llegendes.\nL'Oficina Municipal d'Informació Turística ha estrenat al 2019 la nova ruta “Descobreix Valls” que ofereix la possibilitat de fer una visita guiada per conèixer els principals actius turístics de la ciutat amb una sola visita d'una hora de durada. D'aquesta manera, els visitants podran conèixer en una mateixa ruta el Refugi antiaeri, el Campanar de Sant Joan, el Call Jueu, la plaça de l'Oli i la Capella del Roser.\nLa ruta s’ofereix els dimecres, dissabtes i diumenges a partir de les 11.00 h del matí. Els visitants que facin la ruta els dimecres sortiran des de la plaça de la Zeta i podran fer una degustació de cafè a la Cafeteria Líder, mentre que els que la facin durant el cap de setmana començaran des de l'Oficina de Turisme i podran gaudir d’un tast de vermut al Magatzem del Vermut situat a la plaça de l’Oli. Per participar a la ruta «Descobreix Valls» no cal reserva prèvia i, a més, no hi ha un número mínim de persones fixat perquè es porti a terme.\nLa Regidoria de Comerç i Turisme també ha establert uns horaris fixes d'obertures dels espais més emblemàtics de la ciutat. Així, el campanar de Sant Joan es pot visitar els dilluns i els divendres de 12:00 a 13:00 h, i també els dissabtes a les 17:00 h. Per altra banda, la Capella del Roser es pot veure els dimarts de 12:00 h a 13:00 h. Finalment, el Refugi antiaeri es pot visitar els dijous de 12:00 h a13:00 h.\nAdreça: C/ de la Cort, 3\nAdreça: C/de la Cort,3


HTC One, un telèfon molt difícil de desmuntar | Androidsis\nAlfonso de Fruits | | HTC, Mòbils\nEl llançament de l'HTC One no ha estat exempt de polèmiques. Encara que aquest dispositiu pretén ser el salvador de l'fabricant taiwanès, que veu com cada dia disminueixen les seves vendes, el inici de l'HTC One ha estat mogudet.I el que li queda per patir ...\nEls nois d'iFixit, especialistes en trastejar telèfons i veure què dificultat hi ha per reparar-sense haver d'anar a un SAT, han passat a l'HTC ONE per la seva particular laboratori de proves i el resultat no pot ser més desolador: reparar un HTC One és molt complicat.\nPer començar, durant l'especejament que fa iFixit de el dispositiu, han tingut moltes dificultats per obrir l'HTC One sense danyar la seva carcassa. A més la pantalla és molt difícil de canviar, ja que cal desmuntar tota la part posterior de el dispositiu per poder fer el canvi. Els nois d'iFixit també s'han queixat de les diferents soldadures i proteccions de coure internes que dificulten d'en gran manera l'especejament de l'HTC One. D'aquesta manera el nou cavall de batalla de l'gegant taiwanès es queda amb una nota paupèrrima: 1 oct.\nA veure, jo personalment no obriria un telèfon de gamma alta ni fart de el millor vi del meu poble. Tots sabeu que si obriu el telèfon perdeu la garantia, pel que no ho dubteu i si teniu algun problema amb aquest, o qualsevol altre terminal, us recomano portar-lo a reparar de forma oficial. Més si el dispositiu està en garantia.\nAra bé: si tenim en compte que el Z10 del BlackBerry rep un 8 de 10 i l'iPhone 5 7 10/XNUMX en la puntuació general, una bona estirada d'orelles es mereixen els taiwanesos per dissenyar tanmal l'estructura interna de l'aparell. O ho hauran fet a posta perquè haguem de passar pels seus centres oficials de reparació?\nMés informació -MWC 2013, vídeo d'l'HTC one, HTC One serà clau per aixecar les vendes de la firma, HTC confirma que la setmana que torna l'HTC One\nfont - iFixit\nRuta completa cap a l'article: Androidsis » dispositius Android » Mòbils » HTC » Desmuntar un HTC One és una odissea\nRabanero va dir\nAposta, es diu a posta.\nRespondre a Rabanero\nNop soci, «a posta» és correcte: antigament es deia posta a el grup de cavalls que se situaven en els camins per rellevar altres cavalls que corrien amb la correspondència (per aquest motiu es digui correus). Els cavalls que estaven »a posta» estaven preparats per ser utilitzats si algun cavall es cansava. D'aquí l'ús de la locució adverbial »a posta», per designar una acció voluntària, a propòsit.\nAnem, com el que han fet els mamons d'HTC per evitar que arreglem el telèfon nosaltres.\ngiorat23 va dir\nFa olor de que aquesta nota la va realitzar un fanàtic de la porqueria de plàstic barat de l'galaxy S4. Aclarir que és un mòbil no un cotxe per estar desmuntant a cada estona, i per als menys curosos hi haurà bones fundes de qualitat, transparents per llum la seva elegant i sofisticat disseny per al que així ho desitgi o altres models, anem que l'HTC ONE és una bèstia de maquinari no és només un disseny bonic.\nRespondre a giorat23\nGamestick i els jocs de llançament


"AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN DE FIGUERES": 2010\nNOTICIA D'HORA NOVA DEL 14-12-2010\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dimarts, de desembre 21, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nCOMUNICACIÓ ASSEMBLEA GENERAL\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dimecres, de desembre 01, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nTRES PROJECTES DE FUTUR DEL CONSORCI\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dimarts, de novembre 09, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nCONFERÈNCIA: :"LA IMMIGRACIÓ, EL GRAN CANVI SOCIAL DE CATALUNYA" conferenciant JOSEP PLAYÀ, ESCRIPTOR I PERIODISTA\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dimecres, de novembre 03, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nDADES INÈDITES DEL CASTELL DURANT LA GUERRA CIVIL\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dimecres, d’octubre 27, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nHORA NOVA DEL 26 D'OCTUBRE 2010\nEXPOSICIÓ D'AQUEAREL·LES- " ESGLÉSIES ROMANIQUES DE L'EMPORD'A"\nUS HI ESPEREM¡¡¡¡¡\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dilluns, d’octubre 18, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPatrimoni tomba el projecte de reconstruir la porta de Sant Ferran\nLa porta principal de Sant Ferran, que es vol reconstruir, abans que fos destruïda. Foto: AMV.1\nLa comissió de Patrimoni de Girona va tombar, en la seva darrera reunió, per segona vegada, el projecte de reconstrucció de la porta principal del castell de Sant Ferran de Figueres, situada a la muralla sud, i destruïda durant la Guerra Civil. La reconstrucció de la porta estava inclosa en el projecte de restauració de la muralla sud del monument, i està promogut pel Consorcio Castillo de San Fernando. La comissió de patrimoni es va remetre a l'acord pres el 2004 per la comissió de Patrimoni de Catalunya sobre un projecte molt similar, que assenyalava que s'havien de fer alguns canvis substancials. El projecte presentat recull algunes de les indicacions que figuraven en aquella resolució, però no totes, com ara explicar quin tractament es vol fer a la part interior de la porta.\nPatrimoni també va donar compte a la comissió d'Urbanisme sobre diversos POUM, en concret sobre el de Ventalló, en què van assenyalar que el llistat de BCIN (béns culturals d'interès nacional) i BCIL (béns culturals d'interès local) no era correcta, i van remarcar que detecten un creixement en la ocupació del sòl que, segons Miquel Sitjar, director dels serveis territorials de Cultura, els “genera incomoditat pel que fa a les línies visuals de les zones amb interès patrimonial.” Segons Sitjar, “cal reflexionar sobre els creixements excessius i potser en alguns àmbits caldria rebaixar l'altura”.\nD'altra banda, la comissió va informar positivament del projecte de rehabilitació del castell església de Sant Martí, del Far d'Empordà.\nNoticia del Punt - 25/09/10 02:00 - Girona - Dani Chicano\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dimarts, de setembre 28, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nACTIVITATS PREVISTES PEL QUART TRIMESTRE 2010\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el divendres, de setembre 17, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nQUÈ PENSEU DE TOT AIXÒ?\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dijous, de setembre 09, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPRESENTACIÓ LLIBRE DE FERNANDO MOLLA\nTindrà lloc a la Seu Social el proper dijous dia 9.\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dimecres, de setembre 08, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nÈXIT DE PARTICIPACIÓ EN LA JORNADA DE NETEJA\nAhir diumenge 5 de setembre vam fer una crida als socis per netejar el camí de la volta al Castell. Tot i que no ho semblava, vam emplenar 5 contenidors d'escombreries, amb molts d'envasos, plàstics i llaunes i bastants papers. Vam trobar també una cadira de plàstic i altres objectes més grossos.\nA causa de la calor que feia, vam tenir dos petits ensurts: dues persones van patir unes lipotimies, que es van passar ràpidament, sense haver de demanar ajuda al serveis mèdics, afortunadament.\nA totes les persones que han participat, els hi donem les gràcies .\nGRÀCIES PER LA VOSTRA COL.LABORACIÓ !!!\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dilluns, de setembre 06, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPODEU VEURE LES FOTOS DE LA EXPOSICIÓ DE JOSEP CORES\nsi voleu veure més les trobareu en la pàg.principal "album de fotos"\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dijous, de setembre 02, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dimecres, de setembre 01, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nFigueres cedeix dos espais públics per l’oració del Ramadà\nFigueres cedeix dos espais públics per l’oració del Ramadà-\nPUBLICAT PER HORA NOVA\n31/08/2010 - 06:30h\nProp d’un miler de musulmans residents a Figueres utilitzen dues dependències de titularitat pública per realitzar les seves oracions durant el mes del Ramadà. Es tracta de la sala Marqués de la Ensenada, situada al castell de Sant Ferran, i una de les antigues de l’empresa Royal Urbis, situada a tocar el camp de futbol de la Marca de l’Ham, que van passar a ser municipals arran d’una permuta de terrenys, i que el mes que ve seran utilitzats com a nou magatzem municipal. El PP ha denunciat el tema, pensa demanar explicacions al govern municipal i no descarta formular una pregunta oficial a Defensa.\nFonts de l’Ajuntament de Figueres ha explicat que “en els darrers anys, durant el mes del Ramadà, es produïen importants concentracions de ciutadans de religió musulmana als dos principals oratoris de la ciutat, un situat al barri del Culubret i l’altre al carrer Tapis. Aquest fet comportava queixes dels veïns de la zona i fins i tot problemes de circulació, ja que molts d’aquests fidels resaven al carrer. Davant d’aquest fet es va decidir buscar alternatives, a l’espera que aquesta comunitat faci la seva mesquita al Parc de les Religions que el govern impulsa en uns terrenys situats a l’entorn del cementiri”.\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dimarts, d’agost 31, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nONZENA EDICIÓ DE L'XI OBERT INTERNACIONAL DE FIGUERES "MIQUEL MAS" AL CASTELL DE SANT FERRAN\nEl cubà Lelys S. Martínez guanya l'Obert d'Escacs de Figueres\nEl GM cubà Lelys S. Martinez ha vençut en la onzena edició de l’XI Obert Internacional de Figueres “Miquel Mas”, després d’haver quedat empatat amb el GM Levan Aroshidze a 7,5 punts. El sorteig del sistema de desempat a aplicar ha determinat que Martinez fos el primer classificat. En tercer lloc, amb 7 punts ha quedat el GM cubà Fidel Corrales –vencedor de l’edició del 2008-, i a continuación s’han classificat del quart al vuitè lloc els següents jugadors, tots ells amb 6,5 punts: MI Barria, MI Alonso, GM Campos, MF Cuadras i Carlstedt.\nLa darrera ronda ha començat amb unes ràpides taules al primer tauler entre els dos GM cubans Martínez i Corrales. Però el que es podia presumir com una jornada de certa relaxació i per tant un alt nivel de taules, ha estat tot el contrari, ja que els següents 9 taulers, han acabat tots amb definició. Així és com la victòria d’Aroshidze sobre Anikaev ha permés al primer quedat empatat en el primer lloc. Hi havia un tercer jugador, el MI Daniel Barria que optava també a quedar empatat amb ells i amb opcions a endur-se el primer lloc en el desempat, i per això ha arriscat al màxim contra el MF Jordi Cuadras. Ha arriscat tant, en un final de torre i alfil contra torre i cavall i mateixos peons, que ha acabat perdent, quedant finalment quart classificat. Aquesta victòria de Cuadras, l’ha fet enfilar-se fins a la setena posició amb els mateixos 6,5 punts que Barria.\nEn total s’han repartit 4.525 euros, en una edició amb 100 participants, dels quals 17 eren titulats internacionals. La seu ha estat, com els darrers tres anys, la sala Martín Zermeño del Castell de Sant Ferran de Figueres. El torneig ha format part del VII Circuit Català d’oberts internacionals “Gran premi Generalitat de Catalunya”.\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dijous, d’agost 19, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nJORNADA DE NETEJA I SARDINADA\nJORNADA DE NETEJA, DIUMENGE 5 DE SETEMBRE\n“CAMI DE RONDA”\n 12 h. CONCENTRACIÓ A L’ENTRADA DEL CASTELL\n 14 h. SARDINADA\nSi no us trobeu preparats per la neteja,\npodeu acompanyar-nos a “la sardinada”\nUS HI ESPEREM ¡¡¡¡¡¡¡¡¡\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dimarts, d’agost 17, 2010 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nEscrit publicat per AMICS DEL CASTELL DE SANT FERRAN el dilluns, d’agost 16, 2010 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


100 de Tomate Frito Gallina Blanca Tomate Frito Gallina Blanca\n280 de formatge de cabra fresc i cremós\n1 d'orenga picada seca\n350 massa de pasta de full ja preparada fresca o congelada\nCom fer CARGOLES DE FORMATGE DE CABRA I TOMÀQUET\nPicar molt fina la ceba. Fondre la mantega i saltar-hi la ceba fins que estigui transparent. Baixar el foc i afegir-hi el tomàquet. Condimentar amb Avecrem Caldo de Verdures -30% de sal. Remenar uns minuts i retirar. Deixar refredar i reservar. Esmicolar i batre el formate, afegint-hi l'orenga. Reservar.\nEstendre la massa de pasta de full en un rectangle de 28 x 20 cm i col.locar-lo a sobre d'un paper de cuina antiadherent. Estendre el tomàquet per sobre de la pasta de full deixant 2 cm de marge de massa. Posar de manera uniforme el formatge per sobre del tomàquet.\nAmb l'ajuda del paper antiadherent, enrotllar la massa i el farciment. Pressionar i refrigerar almenys 20 minuts. Tallar rodanxes de 2,5 cm i anar-les col.locant en una safata de forn folrada de paper. Coure a 200ºC durant 12 a 15 minuts o fins que la massa estigui daurada i cruixent. Deixar refredar una mica i servit atemperada com aperitiu o entrant.\nAmanida de tomàquet, formatge de cabra i sardina en oli\nESCALOPA D?AU AMB FORMATGE DE CABRA\nAMANIDA D'ESPINACS I FORMATGE DE CABRA AMB VINAGRETA DE MEL\nESCALOPA D'AU AMB FORMATGE DE CABRA


Xavier Domènech i Ada Colau en una imatge d'arxiu | Foto: Europa Press\nMés de 300 dirigents i militants de Catalunya En comú, partit articulat al voltant de la figura d'Ada Colau, ha elaborat un manifest en el qual criden a no participar en el referèndum de l'1 d'octubre per la falta de "garanties democràtiques".\nAmb aquest, titulat 'L'1-O no hi anirem', es mostra la manca d'unitat entre l'esquerra catalana. El PSC ja va demanar clarament que no es votés però dins de l'espai dels 'comuns' la postura és diversa. Les direccions dels diferents partits -Catalunya En comú, Iniciativa, Podem...- han de posicionar-se en els propers dies.\nColau demana a Rajoy que permeti el referèndum i que després faci propostes concretes\nEl manifest, al qual ha tingut accés La Vanguardia, es presentarà públicament el proper divendres i es coneixerà també als signants. Consta de deu punts en què es detalla la posició d'aquests comuns, que advoquen per treballar en un pacte d'Estat que permeti un referèndum "efectiu" i que "interpel·li a tota la societat catalana i la seva pluralitat de posicionament", no només a els partits partidaris del sí, com diuen que passa amb l'1-O.\nEntre altres coses, el text assenyala la Llei de Transitorietat Jurídica, que segons els signants, és un exercici de "deshonestedat democràtica" perquè, entre altres motius, "limita el temps i el dret al debat ia les esmenes dels representants de la ciutadania". A més, asseguren que trenca la "separació de poders".\nCreuen que JxSí i la CUP han adoptat una democràcia de "toc de queda" que impulsa l'1-O "des de la minoria de vots dels ciutadans, sense àrbitre imparcial, sense debat públic, sense llei, sense igualtat i sense neutralitat en els mitjans de comunicació públics".\nEl manifest conclou assegurant que el compromís de Catalunya En Comú és el 2-O per "traçar un nou camí rigorosament democràtic i fer viable una Catalunya amb un autogovern més real en una Espanya plurinacional".


El govern espanyol vol tenir enllestit el nou model de finançament abans del 9 d'agost\nEl model de finançament serà una de les grans prioritats de la nova legislatura. És el compromís del govern espanyol, segons ha pogut saber TV3. L'executiu s'ha marcat dos objectius: finançament per a Catalunya abans del 9 d'agost, com preveu l'Estatut, i publicació de les balances fiscals. Precisament aquest matí el conseller d'Economia ha reconegut que la negociació serà dura i ha estès la mà a Convergència i Unió.\n27/03/2008 - 20.51 Actualitzat 28/03/2008 - 08.04\nSegons ha pogut saber TV3, la intenció del govern espanyol és tenir enllestit el nou model abans del 9 d'agost, és a dir, la data límit que fixa l'Estatut. El fet que encara no hagin començat les converses posava en dubte el compliment d'aquest termini. Fonts de l'executiu també asseguren que publicaran les reclamades balances fiscals, com ja va anunciar en campanya el vicepresident Solbes. Madrid destaca que això deixarà clar que Catalunya contribueix molt a la solidaritat amb altres comunitats, però remarca que les balances seran un element més per tenir en compte, no pas l'únic, en l'elaboració del nou sistema.\nAquest matí, Castells advertia que la negociació serà dura i difícil i feia una crida a l'entesa amb CiU. Artur Mas s'hi ha mostrat d'acord, però diu que és José Montilla qui ha de moure fitxa. El líder de CiU li reclama que convoqui una cimera amb tots els partits catalans.\nEl finançament, principal compromís