El Banc Sabadell preveu un creixement de l'economia espanyola del 2,2% enguany - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Banc Sabadell preveu un creixement de l'economia espanyola del 2,2% enguany\nL'entitat creu que l'atur se situarà aquest 2016 al voltant del 20,5%\nacn | sabadell 18.01.2016 | 07:51\nLes previsions econòmiques del Banc Sabadell situen el PIB espanyol en el 3,1% al tancament del 2015. D'altra banda, per a final del 2016 s'augura que l'economia espanyola creixerà el 2,2%. Segons el president de l'entitat, Josep Oliu, aquesta expectativa a la baixa no respon a cap canvi cíclic, sinó que s'explica per un creixement potencial menor com a conseqüència del fre de la productivitat, així com unes taxes d'estalvi altes en relació a la inversió productiva.\nD'altra banda, l'entitat preveu que l'atur se situï al voltant del 20,5%, encara lluny del 10% desitjable. En aquest sentit, Oliu reclama als govern polítiques actives d'ocupació i apunta que el "subsidi continuat" és un incentiu negatiu.\nLes expectatives de creixement del 2015 són, segons el Sabadell, més baixes del que la pròpia entitat preveia fa només tres mesos enrere. També baixa la previsió per al 2016 en el que Oliu va qualificar de "crisi d'expectatives", en un context marcat per massa condicionants que fa difícil preveure amb exactitud què passarà.\nEl president de Banc Sabadell situa el creixement del PIB de la zona Euro en l'1,5% per aquest 2015, mentre que a l'estat espanyol l'augment seria del 3,1%. A finals del 2016 aquests creixements serien de l'1,1% i del 2,2%, respectivament. Xina seria l'única economia que mantindria taxes de creixement altes, mentre que la recessió a Brasil es veuria amortida lleugerament.


Rociíto i el seu fill, David, es retrobaran d'aquí a poc | Catalunya Diari\nEl jove i la seva mare es veuran les cares en un lloc molt desagradable\nper María Merino 18/03/2022 15:50h\nDavid Flores Carrasco no està passant un bon moment. Tot perquè el seu pare, Antonio David, s'ha separat definitivament d'Olga Moreno i és notícia per la relació sentimental que té amb Marta Riesco, reportera de Telecinco.\nMalgrat tot, està content perquè ben aviat es podrà retrobar amb la seva mare, Rocío Carrasco. Però no serà al millor lloc ni en les millors circumstàncies, al contrari.\nSerà davant d'un jutge. Sí, perquè s'ha decidit fer un judici contra ella per un delicte d'impagament de pensions i contra els drets i els deures familiars. Judici que es produeix després de la denúncia que li va posar el seu exmarit i, més tard, el seu fill.\nDavid Flores Carrasco es veurà les cares amb Rociíto al jutjat\nEl jove sap que els seus pares estan enfrontats des de vint anys i que mantenen una àrdua batalla judicial per diferents motius. L'últim és l'impagament de quaranta mensualitats per part de Rociíto. I és que estava obligada a passar a Antonio David 200 euros al mes, tal com va establir la justícia el 2018.\n'Caso Abierto' ara ha donat a conèixer que aquest assumpte no se sobreseurà. Així ho ha indicat la jutgessa Verónica Carabantes a la interlocutòria d'obertura del judici oral després de veure «indicis de criminalitat». Per aquest motiu, el judici, que se celebrarà al jutjat penal de Madrid, és imminent.\nI és un acte en què, a més, s'imposa a l'acusada l'obligació d'abonar una fiança de 6.000 euros. En cas de no pagar-la, se li embargarien béns, d'acord amb la mateixa.\nRociíto haurà de declarar al jutjat a causa de la denúncia que li va posar el seu ex, Antonio David | Telecinco\nAquest procés, sens dubte, generarà interès mediàtic, perquè permetrà que Rocío Carrasco pugui tornar a veure el seu fill. Això sí, cal saber que el retrobament es produirà perquè el jove declararà com a testimoni en contra d'ella, i també ho farà Antonio David Flores. És més, podria ser que fins i tot declarés Olga Moreno, l'encara esposa del malagueny.\nUna testificació molt polèmica serà la del jove, que, segons molta gent, actua i parla seguint les indicacions del seu pare.\nDavid Flores testificarà en contra de la seva mare | Catalunya Diari\nDavid Flores Carrasco és conscient de la gravetat del cas per a Rociíto\nAquest litigi tindrà molta repercussió als mitjans no només pel retrobament entre David i la seva mare, Rociíto, sinó per la situació a què ella s'enfronta. En concret, cal saber que l'acusació particular demana un any de presó. I també que pagui fins a 15.000 euros, precisament per l'esmentat delicte d'impagament de pensions.\nLa Fiscalia, per la seva banda, no sol·licita condemna de presó, però sí divuit mesos de multa de vint euros diaris. Això seria pel delicte d'abandó de família.\nL'acusació particular demana un any de presó per a Rocío Carrasco | Telecinco\nPerò això no és tot, també demana que pagui 8.200 euros més, per les mensualitats que no ha abonat al seu fill. De la mateixa manera, reclama que faci front al pagament corresponent de l'assegurança mèdica que té el jove a causa de la malaltia que pateix.\nAixí doncs, queda palès que Carrasco haurà d'afrontar una situació realment dura i complicada. El que és positiu és que hi arriba amb força i energia, després de l'èxit del concert que va organitzar en honor a la seva mare. I també després d'un programa, 'Montealto: retorno a la casa', en què va destapar algunes mentides de la seva família.\nAnar a portada Última hora Cor Última hora Denúncia Última hora Justícia Última hora Rocío Carrasco\nEl noi que ha conquerit el cor de Lolita Flores després d'anys de desenganys


25 milions del Banc Europeu per l'empresa Minoryx de Mataró\nMinoryx, empresa de Mataró.\nRedacció / ACN 2 de novembre de 2020 (11:48 CET)\nEl Banc Europeu financia amb 25 milions l'empresa Minoryx de Mataró\nL'empresa mataronina rep aquesta xifra del Banc Europeu d'Inversió.\nEl Banc Europeu d'Inversions (BEI) ha anunciat l'aprovació de 25 milions d'euros en finançament per a Minoryx Therapeutics, una empresa de biotecnologia amb seu a Mataró que es dedica al desenvolupament de noves opcions terapèutiques per a malalties del sistema nerviós central per a les que no hi ha medicaments aprovats, com l'adrenomieloneuropatia, l'adrenoleucodistròfia o l'atàxia de Friedreich. Actualment Mynoryx ja està realitzant assajos clínics amb un tractament modificador d'aquestes malaltes. El vicepresident del BEI, Ricardo Mourinho Félix, confia que els nous tractaments "tindran una repercussió positiva sobre la qualitat de vida de les persones que pateixen malalties rares del sistema nerviós central".\nL'adrenomieloneuropatia és una neurodegeneració progressiva de la medul·la espinal que provoca una disfunció motora progressiva. L'adrenoleucodistròfia afecta sobretot infants d'entre 2 i 12 anys i es caracteritza per una inflamació cerebral que provoca un ràpid declivi cognitiu i la mort. I l'atàxia de Friedreich és una malaltia potencialment mortal caracteritzada per una neurodegeneració que provoca pèrdua de coordinació i de força muscular i cardiomiopatia.\nSolucions davant un problema sense medicament aprovat\nCap d'elles té ara cap medicament aprovat que la pugui combatre i la investigació de l'empresa mataronina pretén aportar solucions a les persones que pateixen aquestes malalties. "La pandèmia del coronavirus ha fet palès la importància que la ciència continuï avançant i que puguem trobar tractaments per a les malalties rares", destaca el comissari europeu d'Economia, Paolo Gentiloni.\nA més, la inversió del BEI en aquest projecte de recerca, desenvolupament i innovació (R+D+I) ajudarà també a crear més de cinquanta llocs de treball. Per a l'empresa, l'ajuda demostra el "potencial" dels tractaments: "Estem en el bon camí per comunicar les primeres dades de l'estudi abans no acabi l'any", explica el director financer de Mynoryx, Didier Le Normand.


Pis a Sant Joan Abadesses, (Pla del Roser) - Ripollès Assessors\nPis a Sant Joan Abadesses, (Pla del Roser)\nPIS de 70 m2 + opció pàrquing, 3 habitacions, 1 bany, cuina i menjador. Sortida a un balcó gran, amb vistes al jardí comunitari. Tancaments de PVC i basculants, terra de gres, calefacció de gas natural. Finca amb ascensor. IMPECABLE, ZONA TRANQUIL.LA I AMB MOLT BONES VISTES. GRAN OPORTUNITAT !!!!


Postcirurgia refractiva - Optic Platja d'Aro\nDes del nostre punt de vista, la cirurgia refractiva ha suposat un gran avanç en el tractament dels defectes de visió. Milers de pacients han recuperat la sensació de llibertat en no dependre d’ulleres ni lentilles en el seu dia a dia.\nEl resultat d’aquest tipus d’intervencions que actuen sobre la còrnia ha estat bé de forma generalitzada, però existeixen casos que no han obtingut tot l’èxit desitjat, sense estar directament relacionats amb un error en la intervenció quirúrgica. Recordem que l’ull és un òrgan que continua evolucionant amb el temps i que la cirurgia no “guareix” el nostre defecte de visió. Per tant la graduació pot tornar a canviar.\nSi aquest és el teu cas i necessites correcció de nou, probablement prefereixes evitar les ulleres i utilitzar lentilles. Entre altres raons (estètica, comoditat, etc.), perquè la visió amb ulleres no arriba a ser tan bona com desitjaries a causa de la irregularitat de les teves còrnies operades.\nEn els casos de cirurgia làser, el radi de curvatura central de la còrnia és diferent al de la resta de la superfície corneal. Aquesta geometria especial de la còrnia fa que la correcció amb lents toves no permeti una bona visió per la deformació que poden sofrir en ser tan flexibles.\nLes lents de contacte permeables al gas (GP o semirígides) són les indicades en la majoria dels casos per recuperar la visió que existia abans de la intervenció i superar fins i tot la millor visió aconseguida amb ulleres.\nCom en totes les nostres adaptacions, la prioritat són els teus ulls. Busquem comoditat, seguretat i, per descomptat, bons resultats visuals. És imprescindible fer topografies i passar pel nostre procediment d’adaptació de lentilles per poder oferir-te els millors resultats. Així mateix, els controls de seguiment seran fonamentals per garantir la correcta evolució de l’adaptació.


CONFERÈNCIA TELEMÀTICA de CARLOTA DOBAÑO i LÁZARO. NOTÍCIES\n"Com funcionin els vacunis enfront dels malalties infeccioses: el cas del COVID 19"\nEl dimarts, dia 1 de desembre d'enguany, el Rotary Club d'El Prat encetà un cicle de conferències, via telemàtica, sobre la COVID19. La sessió inaugural va ser duta a terme per la pratenca Carlota Dobaño, llicenciada en Farmàcia per la Universitat de Barcelona i doctorada a la Universitat d'Edimburg; és la membre mes jove en la història de l'Acadèmia de Farmàcia de Catalunya; és una autoritat mundial per allò que fa a l'estudi i tractament de la malària, sobre la qual dirigeix un grup d'investigació al Clínic de Barcelona; i des de l'aparició de la COVID19, compagina aquesta taverna amb la recerca dels mecanismes immunitaris induïts per la infecció amb SARS-COV2.\nLa Carlota vaig dividir la seva xarrada bàsicament en tres parts, a quina mes didàctica, a saber: una primera per explicar els diferents espècies de patògens i els seves vies d'infecció; una segona per tractar sobre allò que són i com s'apliquin els vacunis; i la tercera, i darrera, per aplicar els anteriors plantejaments al fet concret de l'actual pandèmia de la COVID19.\nÉs tancà l'acte amb un torn de preguntis per part dels personis connectades que va estar força interessant tan pels continguts dels qüestions plantejades, com per els autoritzades i clares respostes de la conferenciant.\nHem de dir que va estar una molt didàctica i enriquidora conferència. Agraïm a la Carlota la seva disposició a dur-l'a terme, com també volem agrair la col·laboració de la Núria Jar en el servei de l'enllaç i el control de l'administració telemàtica de la conferència.\nLa sessió comptà amb un numero important de personis connectades, cosa que ens anima per a la continuïtat del cicle.


Activitats de dinamització educativa als patis oberts de Nou Barris | Nou Barris\nActivitats de dinamització educativa als patis oberts de Nou Barris\n21/01/2020 - 11:07 h\nDel gener al març, a quatre centres educatius del districte\nEl primer trimestre de l’any arriba a Nou Barris amb les habituals activitats de dinamització educativa, complementàries als patis oberts del districte.\nTindran lloc de gener a març a quatre centres educatius diferents. Les trobareu aquí.\nEl programa de patis oberts\nEl programa de Patis oberts és un servei municipal que es gestiona des de l’Institut Municipal d’Educació de Barcelona i que converteix els exteriors de les escoles en espais de lleure educatiu compartits fora de l’horari escolar, també els caps de setmana i fins i tot un cop el curs ha acabat.\nPosa espais d’ús públic i de dinamització educativa a disposició d’infants, joves i famílies. Obren en horari extraescolar i disposen d’un monitoratge que vetlla pel bon ús dels patis i per promoure la relació entre els usuaris.\nLa finalitat principal és optimitzar l’ús dels centres escolars amb activitats que es puguin realitzar sense interferències i donar una alternativa de lleure a infants i joves en un entorn segur i de proximitat. L’accés és lliure per a tothom, tot i que els nens i nenes ho fan sota la responsabilitat dels seus familiars.\nLa xarxa municipal de Patis Escolars Oberts al Barri la formen actualment un total de 70 patis, situats als diferents districtes de la ciutat. A Nou Barris, en tenim set, que trobareu aquí.\nAquesta iniciativa municipal compta també amb el suport d’entitats educatives i socials de la ciutat, la col·laboració dels districtes municipals i del Consorci d’Educació de Barcelona.


'Encara no és tard', diu Andreu Escrivà en el llibre que presenta dimarts a Ontinyent - VilaWeb\n‘Encara no és tard’, diu Andreu Escrivà en el llibre que presenta dimarts a Ontinyent\nL'ambientòleg assegura que el canvi climàtic ja el vivim, però que en podem frenar l'avançament\nL’ambientòleg Andreu Escrivà presenta aquest dimarts 6 de juny a Ontinyent el seu llibre Encara no és tard. Claus per a entendre i evitar el canvi climàtic, en un acte organitzat per la regidoria de Sostenibilitat de l’Ajuntament d’Ontinyent com a celebració del Dia Mundial del Medi Ambient.\nEscrivà, investigador a la Fundació Observatori del Canvi Climàtic i membre del Comitè d’Experts en Canvi Climàtic de la Generalitat, és autor d’aquest llibre guanyador del Premi Europeu de Divulgació Científica Estudi General 2016, convocat per la Universitat de València, Edicions Bromera i l’Ajuntament d’Alzira.\nEn una entrevista concedida a VilaWeb el mes de febrer passat, l’ambientòleg afirma que el canvi climàtic no es pot evitar perquè ja el vivim, però que, en tot cas, en podem frenar l’avançament. A banda els efectes del canvi climàtic, Andreu Escrivà pensa que hem tingut molts problemes a l’hora de comunicar-lo. Diu que no s’ha fet bé, que pintar imatges catastrofistes i óssos polars morts de gana no ha servit de res.\nL’acte de presentació serà a les 19.30 al Centre Cultural Caixa Ontinyent.\nEntrevista completa Andreu Escrivà: ‘Es pot fer més contra el canvi climàtic deixant de menjar carn roja que no pas deixant el cotxe a casa’


La importància de la victòria - FC Barcelona\nHomeSeccionsHoquei PatinsPrimer EquipNotíciesLa importància de la victòria\nLa importància de la victòria\nITZIAR BRAVO - 16/03/2012 | 00:00\nEl Barça d’hoquei patins s’enfronta amb el Viareggio aquest divendres (20.45 hores) al Palau Blaugrana, en el penúltim partit de la jornada de classificació per a la Final a Vuit Borregán: “Per a nosaltres és un partit de vida o mort, i per això necessitem el suport de l’afició” Cairo: “Tenim la sort de poder definir la nostra classificació a casa, que és el que volíem”\nHoquei Patins / FOTO: ARXIU FCB\nL'enfrontament contra el Viareggio, que es disputarà aquest divendres a les 20.45 hores al Palau Blaugrana, podria "definir la nostra classificació", ha dit Gaby Cairo. I és que només resten dues jornades perquè finalitzi la ronda de classificació de la Lliga Europea i el Barça d'hoquei patins ja acumula vuit punts. El segueix molt de prop el Candelaria, que en té set, i el seu proper rival, el Viareggio, també amb set.\n"Sortir com si fos una final"\nEl Barça necessita els tres punts de la victòria per aconseguir mantenir-se primer de grup i certificar el seu pas a la Final a Vuit: "És un partit de tot o res. Divendres hem de sortir com si fos una final", explica Borregán.\nSi el conjunt blaugrana guanya, estarà matemàticament classificat i tot dependrà de l'última jornada per decidir si serà primer o segon de grup. Tant l'entrenador com els jugadors demanen el suport del públic en aquest punt tan transcendental de la temporada: "Necessitem el suport del Palau", ha dit Beto Borregán.\nL'estratègia: ritme ràpid\nEl Barça va visitar el camp del Viareggio en la primera jornada de la Lliga Europea. El resultat del partit va acabar amb un empat a 3, i amb una bona actuació d'Egurrola i de Marc Torra, que van marcar els tres gols. Atesa la dificultat del rival, Gaby Cairo ja ha marcat l'estratègia que emprarà l'equip aquest divendres: "Nosaltres intentarem portar un ritme molt alt, sobretot físicament, perquè ells són jugadors que tenen entre 37 i 38 anys, i crec que no poden aguantar un partit amb un ritme molt ràpid".\nEl Viareggio, un rival fort\n"El Viareggio ha demostrat que és boníssim a les pistes on ha jugat, ja que ha fet bons resultats. És un equip molt disciplinat, amb gent molt experimentada. Fa un joc italià, és a dir, un joc amb paciència però amb molt de contraatac", ha argumentat el tècnic blaugrana. I és que el Barça ha d'anar amb compte amb jugadors com Orlandi, que en el partit a Itàlia va anotar dues dianes. "És un equip perillós, molt experimentat, veterà, que jugarà molt tranquil i a la contra", ha confirmat Borregán.\nPerò la perillositat del conjunt italià no espanta el Barça: "Estem preparant el partit amb moltes ganes i mentalitzats que és un enfrontament que marcarà la temporada. És un partit de vida o mort", ha dit el davanter blaugrana.


EL NOU PASSAPORT INTERN DE RÚSSIA CAIXA LA NACIONALITAT, ATRENENT ELOUS I PROTESTES - BLOCS\nEL NOU PASSAPORT INTERN DE RÚSSIA CAIXA LA NACIONALITAT, ATRENENT ELOUS I PROTESTES\nRússia ha abandonat una de les pràctiques discriminatòries més oneroses de l'època soviètica, el famós 'cinquè punt' dels passaports interns que denota la nacionalitat, que sovint s'utilitzava per ostracitzar els jueus i altres minories.\nPerò just quan els nous passaports russos de color vermell intens comencen a sortir de les impremtes, amb l'àguila de dos caps de l'època tsarista substituint la falç i martell soviètics a la portada, hi ha hagut noves protestes. L'absència d'un 'cinquè punt' ha despertat ressentiment entre diverses nacionalitats no russes.\nTatarstan, una regió multiètnica de 3,7 milions d'habitants a la regió del Volga-Urals a l'est de Moscou, ha decidit suspendre la distribució dels nous passaports perquè no inclouen un lloc per registrar la nacionalitat tàtara.\nTatarstan és una de les 21 repúbliques internes de Rússia, la majoria d'elles creades als primers anys soviètics per reconèixer grups ètnics forts. El president Mintimir Shaimiev, que ha negociat una autonomia significativa de Moscou per a la república, ha dit que podria emetre el seu propi passaport, cosa que el posaria en desacord amb el Kremlin.\nDiversos membres de la cambra baixa del Parlament, la Duma de l'Estat, han demanat al govern que retardi l'alliberament dels nous passaports interns, que es van presentar l'1 d'octubre però que encara no s'han distribuït àmpliament. El president de la Duma, Gennadi Seleznev, un comunista, ha demanat que es restableixi la línia de 'nacionalitat' al passaport però que els ciutadans decideixin si volen omplir-lo.\nViktor Kogan-Yasny, un activista dels drets humans, va dir que l'eliminació del cinquè punt era una mesura benvinguda que calmaria un irritant dels anys soviètics. Sense una línia que identifiqui la nacionalitat, va dir, 'un buròcrata no tindrà motius per practicar la seva xenofòbia'.\nEl passaport intern, que data de la Rússia imperial, s'utilitzava sovint com a instrument repressiu contra les minories, especialment els jueus. Va ser recuperat als anys 30 pel dictador Joseph Stalin en un moment de fam, quan les autoritats volien evitar que les masses s'instal·lessin a les ciutats. Stalin va prohibir a molts camperols tenir passaports, per evitar que abandonessin els seus pobles.\nEl passaport intern mai ha estat un document de viatge estranger. Combinat amb altres registres i documents, el Partit Comunista ho va utilitzar durant els anys soviètics per controlar on podia viure la gent, a quin tipus d'escola podia assistir i on podia treballar. El document es va emetre a tots els ciutadans als 16 anys. La cinquena línia del document, després de la data i el lloc de naixement i els noms, era 'nacionalitat'.\nSi els dos pares eren de la mateixa nacionalitat, s'anava al passaport del nen. Però si els pares eren de diferents nacionalitats, el jove de 16 anys podria triar. Molts dels que tenien un pare jueu van evitar identificar-se com a jueus a causa de l'antisemitisme oficial que els bloquejaria l'accés a escoles i llocs de treball d'elit.\n'Va ser especialment pronunciat cap als jueus', va escriure recentment Valery Tishkov, director d'un institut d'etnologia i antropologia aquí. 'Va ser aquesta nota al passaport, i no l'aparença o el nom de la persona, la que l'ha apuntat per discriminació, la que va provocar que l'estat vulnerés greument els seus drets'.\nL'antisemitisme oficial ha minvat, i la constitució postsoviètica de 1993 de Rússia va prometre una nova era de mobilitat per a tots els ciutadans, afirmant que 'tindran dret a la llibertat de moviment i a triar el seu lloc d'estada i la seva residència'.\nPerò la realitat és que encara és difícil per als russos moure's, en gran part a causa de les enormes disparitats econòmiques entre les províncies i Moscou, i perquè encara s'apliquen 'permisos' de residència restrictius i cars. A més, els immigrants, especialment les persones de pell fosca de la regió del Caucas, no han estat benvinguts a Moscou, on la policia els assetja i arresta obertament.\nEn presentar els nous passaports interns el 30 de setembre, el president Boris Yeltsin en va distribuir 30 a un grup d'adolescents. 'Avui esteu obtenint el passaport d'una Rússia independent i democràtica que avança poderosament com a gran potència', va dir. 'Allà on vulguis anar, allà on vulguis viure, ara és el teu negoci'. El pla era introduir gradualment els nous passaports per a tots els ciutadans el 2006.\nPerò en les últimes setmanes, els nous documents han suscitat protestes que les autoritats aparentment no preveien de repúbliques ètniques, com Tatarstan, que volen preservar la designació de nacionalitat.


Càlig celebra amb èxit de participació la seua 1a Fira del Llibre | 7 DIES ACTUALITAT\nInici COMARQUES BAIX MAESTRAT Càlig celebra amb èxit de participació la seua 1a Fira del Llibre\nCàlig celebra amb èxit de participació la seua 1a Fira del Llibre\nLa Fira ha comptat amb estands d’editorials, autors i flors, així com del Servei de Publicacions de la Diputació, en una jornada assolellada que ha convidat a gaudir de les activitats programades.\nOrganitzada per la regidoria de Cultura de l’Ajuntament de Càlig, amb la col·laboració de la Diputació de Castelló, la I Fira del Llibre de Càlig va transcórrer ahir amb un gran èxit de participació. Els nombrosos curiosos i aficionats a la lectura van passejar per les nou parades habilitades a la plaça Diputació, que acollia la celebració del Dia del Llibre en la població del Baix Maestrat.\nA les 11 del matí, l’alcaldessa de Càlig, Ernestina Borràs, acompanyada per la diputada de Cultura de la Diputació de Castelló i regidora a l’Ajuntament de Càlig, Ruth Sanz, el regidor de Cultura del consistori, Óscar Anglés, la jutgessa de Pau i membres de la corporació, inaugurava la cita literària comarcal del cap de setmana, que ha comptat amb els estands d’Andana Editorial, Edicions Bromera, Onada Edicions, Sophie’s Lighthouse, Unaria Ediciones i el Servei de Publicacions de la Diputació de Castelló, així com el d’una escriptora madrilenya establerta recentment a Càlig.\nPoc després, l’escriptor Sergi Cambrils, autor d’Onada Edicions, oferia una xerrada que descobria als presents les entranyes dels llibres, titulada ‘Espatarrant un llibre’. A la vesprada, es reprenien les activitats a la Fira amb un taller d’escriptura a càrrec de membres d’Unaria Ediciones i la presentació de llibres a càrrec de Vicent Gascó i Maria Carmen Castillo. També els més joves van poder gaudir de conta-contes, amb el Gran Jordiet i el seu ‘Contes, llegendes i altres coses que porto a la maleta’, i Marta Ramón amb Sophie’s Lighthouse.\nEl regidor de Cultura, Óscar Anglés, manifestava la seua satisfacció per haver pogut materialitzar un projecte que “hem organitzat amb molta il·lusió, i que va néixer d’una idea sorgida en el sí del Club de Lectura de Càlig, que poc a poc congrega més i més participants”. Anglés també va confirmar la continuïtat de la Fira, “tot tenint en compte que no serà un dia fixe, perquè la nostra fira gran és la de Sant Vicent i segons com cau, i quan es fan en les de poblacions més grans del nostre voltant que arrastren més públic, plantejarem les properes fires del Llibre de Càlig, però creiem que ha sigut tot un encert”.\nArticle anteriorVinaròs: color primaveral a Els Boverals\nArticle següentVinaròs acull la Prova 1 d’accés al Autonòmic: categories infantil i grans


Cap de setmana de travessies amb podis del CN Vic ETB | Esports, Ajuntament de Vic\n← Josep M. Membrado fa història i guanya el seu desè Ral·li Osona\nEl Cadet del Femení Osona assoleix l’accés a la categoria Preferent →\nCap de setmana de travessies amb podis del CN Vic ETB\nEl cap de setmana s’han celebrat diferents travessies, i el CN Vic ETB i ha participat amb diferents nedadors i aconseguint bons resultats. Anem per parts:\nDissabte el matí es va celebrar a l’Escala la travessia des de la platja de Riells fins a la platja de la Punta, un total de 2200 metres, on van destacar la victòria de Martina Moreno i el segon lloc de Núria Peix, totes dues a la categoria absoluta femenina.\nDiumenge es va celebrar la travessia al llac de Puigcerdà i va destacar el primer lloc de l’Anna Mas a la categoria màster i el segon lloc de Marta Sánchez a la categoria femenina.\nDiumenge també es va celebrar la travessia per parelles a la volta del Serrà de Sant Feliu de Guíxols, Núria Serra i Ramon Tarbal van ser segons a la categoria +85 mixtes.\nDiumenge també es va celebrar la travessia Tossols-Basil que organitza el CN Olot, Anna Mas segona, Mariona Clavell i Ivan Jiménez van ser tercers respectivament.\nEl cap de setmana es va celebrar a Balaguer diferents triatlons i el CN Vic ETB i va participar amb diferents esportistes.\nDissabte es va disputar el triatló de BTT i els triatletes del Vic ETB van fer els següents resultats Toni Casals 30è i Marc Riera 61è.\nDiumenge es va celebrar el triatló half (1900 natació, 90 quilòmetres de bici i 20 quilòmetres de cursa a peu). Martí Quer va ser sisè, Jordi Ramos 30è i Andreu Mesas 107è.\nARNAU FOLCH TERCER A LA CURSA DE VALLTER 2000\nDissabte es va disputar el 64a Gran premi Ripoll-23è Memorial Fermí Pujol. Una de les curses més esperades, és la Ripoll-Vallter 2000 com va quedar palès amb els 200 corredors a al sortida del Centre de Tecnificació de Ripoll. La cursa es va celebrar amb el recorregut previst de 50 km i més curt per algunes categories els\nÚltims 10 km fins l’estació de vallter 2000 de fortes rampes. En categoria cadet i va participar el Jufré Vic ETB, i va destacar el tercer lloc de l’Arnau Folch. Els altres representants de l’equip també van fer una bona actuació.


Les receptes de Reme: Gaspatxo andalús\n-En temps d'estiu, és un menjar molt refrescant i molt sa, a part de molt fàcil i ràpid de fer. Si a més tens les tomaques de ma tia Pepita, encara queda més bo. Com ma mare, el faig a ull, pose els ingredients segons veig i vaig canviant per ajustar-ho al meu gust. Ben fresquet, ens el podem menjar amb alguns picatostes de pa torradet amb cullera o posar-lo directament al got per beure-se'l.\n-Cogombre (al meu poble, pepino)\n-Pelem les tomaques i les tallem a trossos i les posem a la batedora, (jo gaste la de got, que és més còmoda i queda una textura molt bona) juntament amb trossos de pebre i cogombre i un trosset de ceba, lo del trosset de ceba és perquè no quede molt fort, però si ens agrada, podem posar-ne més. Les quantitats dels ingredients depenen del gust de cadascú. El principal és la tomaca, això sí, però la resta és lliure. Posem un xorret d'oli i de vinagre, també la quantitat depén del gust i un pessic de sal i un de sucre, per matar l'acidesa de les tomaques. Ho batem ben batut fins que quede una textura fina i ja està. Si ens queda massa líquid, podem afegir molla de pa per espesar, i si ens queda massa espés, podem afegir aigua.\nPublicat per Rafa Faus García a 22:52\nEtiquetes de comentaris: Entrants/Tapes, Sopes i cremes, Verdura\nCrema de porros (Vichyssoise)\nArròs meloset amb peix i gambes


L’oli d’oliva Clos de la Torre, de Rabós d’Empordà, guardonat a Los Angeles entre els millors del món\nEl producte s’elabora de forma artesanal i exclusivament amb les olives produïdes a les finques de l’empresa\nARA Rabós d'Empordà Actualitzada el 20/04/2017 12:03\n651x366 Una imatge dels productes de l’empresa Una imatge dels productes de l’empresa\nL’ oli d’oliva verge extra Clos de la Torre, produït per l’empresa Oleícola de l’Empordà, ha sigut guardonat entre els millors del món a Los Angeles International Extra Virgin Olive Oil Competition, als Estats Units, una de les competicions més prestigioses del sector. L’oli d’oliva elaborat en aquest petit celler de Rabós d’Empordà ha obtingut una medalla de plata. Martí Clos, gerent de Clos de la Torre: “El premi reconeix la qualitat del nostre producte i la gran cura que sempre hem posat en la seva elaboració”. “Aquesta distinció és important per posicionar el nostre producte en el mapa internacional”, afegeix.\nOleícola de l’Empordà ha format part d’aquest certamen juntament amb 368 productors procedents d'una vintena de països. En aquest concurs, que aquest any ha rebut 600 mostres, es reuneixen els principals professionals del sector i es concedeixen les medalles als millors olis del món.\nOleícola de l’Empordà produeix un oli de gamma alta i un altre de consum de proximitat. A més, elaboren olivada d’olives verdes i negres, melmelada d’olives i mel, i oli ecològic. Aquests productes van adreçats a mercats 'gourmet' i 'delicatessen', botigues especialitzades i establiments de restauració.\nL’oli Clos de la Torre està produït exclusivament amb la collita d’olives de les finques de l’empresa situades a Garriguella, Rabós d’Empordà, Espolla i Peralada amb l'objectiu de tenir l'absoluta garantia que són de la màxima qualitat.\nL’oli verge extra Clos de la Torre, molt afruitat, amb un gran equilibri i molt ric en aromes i gustos, s’elabora amb tres varietats d’oliva: l’ argudell, (autòctona de l’Empordà), la picual ( d’origen andalús) i la frantoio (autòctona de la Toscana italiana), plantades a les finques que l'empresa té a l’Empordà. S’envasa en ampolles de vidre fosc i llaunes metàl·liques per protegir-lo de la llum.


Una empresa reobre el cas contra l'Ajuntament per revelació de secrets - Diari de Girona\nUna empresa reobre el cas contra l'Ajuntament per revelació de secrets\nS'ha querellat perquè s'investigui qui va passar un dossier a una altra empresa en l'època de Puigdemont\ntapi carreras girona 14.11.2016 | 07:10\nUna empresa d'aplicacions informàtiques i proveïdora de serveis municipals, Waapp Media Lab SL, ha reobert el cas contra l'Ajuntament de Girona a qui acusa de donar l'ordre o facilitar un dossier tècnic i financer privat a una tercera empresa, un fet que considera constitutiu d'un delicte de revelació de secrets. Al seu parer, amb aquesta acció, la tercera empresa, IconTouch Mobile, hauria copiat aquest dossier per crear l'aplicació "Girona In" que ara fa servir l'Ajuntament com a eina de promoció turística per a telèfons mòbils.\nEn concret, la denunciant ha presentat una querella contra una persona indeterminada per tal d'iniciar les investigacions pertinents i determinar si, en el seu cas, qui presumptament de l'entorn de l'Ajuntament va donar aquesta ordre o va facilitar el citat dossier.\nÉs el segon cop que la societat Waapp Media Lab SL porta el cas als jutjats. Ja ho va fer el 2012, però el cas es va acabar arxivant. No obstant, l'empresa considera que hi ha indicis que el traspàs d'informació es va produir i per això ha demanat la reobertura del cas amb aquesta nova querella. A la denúncia de l'any 2012 s'hi va adjuntar la declaració davant d'un notari d'un extreballador de l'empresa denunciant que admet que van estar treballant en un dossier on hi havia els logotips de Waapp i que un dels superiors li va remarcar, els primers dies de feina, que "sobre això haureu de treballar". En aquella demanda s'assegurava que els treballadors d'IconTouch "van estar treballant sobre el dossier operatiu de Waapp, copiant els seus continguts i esquemes" en el desenvolupament de l'aplicació "Girona In".\nSegons va relatar en aquell moment l'empresa denunciant, els primers mesos de l'any 2011 van entregar "confidencialment" un dossier tècnic detallat a diferents corporacions locals per mostrar-los un projecte turístic per a telèfons mòbils d'última generació.\nTemps després que Waapp lliurés el dossier, segons l'empresa, l'Ajuntament va encarregar el desenvolupament de l'aplicació a IconTouch. Això va ser el 7 d'octubre. No obstant, aquesta societat no es va constituir formalment fins a un mes més tard, tal com indicava un representant de Waapp en una carta entrada al registre municipal de l'Ajuntament de Girona. Això, al seu parer, demostrava que no "podia aportar cap tipus de solvència tècnica, recursos de producció propis ni experiència" com per desenvolupar l'aplicació.\nEn una carta entrada al registre municipal, Waapp també va posar de manifest que "el nom d'IconTouch Mobile SL figura com a programadora de l'aplicació per a smartphones de CiU/Carles Puigdemont per a la campanya de les eleccions municipals del 2011".\nAquesta campanya serviria perquè l'ara President de la Generalitat, Carles Puigdemont, guanyés les eleccions a l'alcaldia de Girona del maig del 2011. Mesos més tard, a l'octubre, l'Ajuntament hauria contactat per crear l'aplicació Girona In.


50446 | El bloc del voluntariat de SETEM Catalunya\n21 Octubre 2015 · by annamirdanes\t· in Conciència crítica, Mobilització social.\t·\nUn número? Una xifra? Res més? Sí, resistència, lluita, força moral, solidaritat entre companyes… Sí, hi havia molt més, però sempre acompanyat de l’olor d’un únic destí… la mort!\nEl 50446 era el número que identificava a Neus Català al camp d’extermini nazi de Holleischen. Una supervivent catalana que va viure l’infern a la seva pell, i el pànic de saber que podia morir en qualsevol moment en unes circumstàncies extremadament inhumanes. Però va resistir dient-se a ella mateixa: “no moriré perquè no vull morir”. Volia lluitar per viure, volia veure-ho tot i no oblidar mai aquells fets. Calia explicar al món aquell horror!\nEls camps de la mort van ser pensats amb un sol propòsit, matar totes les persones que hi arribaven. Persones perseguides per la seva situació política, religiosa o racial. La Neus després d’una vida de resistència contra el franquisme a Catalunya i el feixisme a França fou detinguda i més endavant deportada. Primer va arribar al camp de dones de Ravensbrück, situat a 90 Km de Berlín, i després al camp de Holleischen a l’antiga Txecoslovàquia. Uns camps on van morir moltíssimes persones de desnustrició, dolor, maltractaments i sobretot a les càmeres de gas. En aquell malson salvatge va viure situacions límit com la deshumanització, el treball forçat, l’olor de la carn humana cremada o la pèrdua de la son. I sí li van prendre la son, però no la llibertat i la vida.\nUn cop alliberada va començar una altra lluita, la de fer memòria i justícia. Justícia sobretot per la gent que hi va morir. Calia recordar a la humanitat el que havien viscut, calia no perdre la memòria i que allò no es tornés a repetir mai més. Calia seguir lluitant per la llibertat i la democràcia. I així ho va fer i ho segueix fent, Neus Català ha complert 100 anys aquest mes d’octubre i des del seu alliberament no ha parat ni un sol moment. La seva militància comunista l’ha acompanyat sempre, tant a França com a Catalunya. El seu testimoni ha sigut una peça clau per arribar a milers de persones. L’hem escoltat conjuntament amb altres dones espanyoles en el llibre que ella mateixa va elaborar “De la resistència a la deportació” i en “Els catalans a ls camps nazis” de Montserrat Roig. Al llarg dels últims anys també ha participat a documentals, programes televisius, xerrades, col·loquis i a tallers als Instituts. El 2012 es va publicar “Un cel de plom”, la seva història novel•lada per Carme Martí, un llibre que us recomano moltíssim i que aquest 2015 ha arribat als escenaris.\nCom diu la Neus ”Vam lluitar i no vam guanyar, però sí que hem guanyat perquè el món d’avui no és el d’abans. Sempre s’avança si fem alguna cosa.” I ella sempre ha decidit fer: resistir, viure, explicar i fer memòria per la justícia, per la igualtat i la llibertat. La Neus no ha deixat mai de ser un testimoni de lluita i esperança i creu que encara queda molt per fer. Seguim el seu relleu i no deixem que ens converteixin en simples números, la dignitat dels pobles i les persones és a les nostres mans. ESCOLTEM-LA i ACTUEM!\nGràcies Neus, gràcies per tot!\n← Denunciar injustícies i proposar alternatives\nCada dia més Economia Social: FESC, de les persones per a les persones →


Ludoteca mes de juny (inici 7 de juny ) – AFA CEIP Es Molinar\nAlgunes famílies ens heu demanat que com que el mes de juny no hi ha activitats extraescolars, a veure si es pot oferir algun servei alternatiu.\nEstem xerrant amb Dic Drac per oferir-vos el servei de ludoteca de 15.30 a 17.30 a partir del proper dilluns.\nL’escola ha donat el vist-i-plau, però necessitam saber si hi estau interessats per començar el mateix dilluns.\nEl preu encara no el tenim tancat, anam una mica contra-rellotge, però si hi ha d’haver un mínim de 10 persones interessades, sinó no es farà.\nSi hi estau interessats enviau un correu a amipaesmolinar@hotmail.com o emprau el nostre formulari de contacte indicant quants nins hi assistirien. Si arribam al mínim de 10 alumnes ho posarem en marxa.\nEn tenir més informació la penjarem a la web.\nEl preu és de 30€ pels socis i 35€ pels no socis.\nLa Ludoteca començarà demà dimecres 7 de juny. Encara hi sou a temps d’apuntar-vos.\nSopar final de curs (16/06/2017)


CONSTRUCCIÓ 2018: EL FESTEIG DE MICROSOFT AMB LINUX CONTINUA, JA QUE EL BLOC DE NOTES ADMETRÀ ELS FLUXOS DE LÍNIA DE LINUX\nLa guerra freda ha acabat oficialment.\nBé, la ferma postura anti-Linux que una vegada va mantenir en desacord Microsoft i la comunitat de codi obert sembla que menys s'ha suavitzat fins a una coexistència amistosa.\nNo obstant això, sembla que Microsoft vol agradar encara més la comunitat de codi obert aportant eines més fàcils per als desenvolupadors a les seves aplicacions de suite, inclòs el Bloc de notes ara.\nA l'escenari de Build 2018, Microsoft va anunciar que la seva aplicació Bloc de notes a Windows s'està actualitzant per donar suport a Linux Line. Tot i que els desenvolupadors han pogut publicar codi al Bloc de notes des de sempre, la nova actualització del Bloc de notes ara conservarà el format dels finals de línia Unix/Linux (LF), les línies acabades amb retorn de carro (CRLF) i els finals de línia de Macintosh (CR) en un finestra redimensionable dinàmicament.\nA més, els desenvolupadors podran editar i imprimir fitxers existents mantenint els formats de final de línia actuals.\nNo s'ha donat cap termini per indicar quan la nova actualització del Bloc de notes s'implementaria als dispositius, però els executius de Microsoft van esmentar que els Windows Insiders haurien de veure el nou Bloc de notes aviat.\ncom superar la llum 365\nTransformers Fall of Cybertron per a Xbox One\nquina és la veritable intel·ligència clau\nbotiga d'aplicacions amazon per a windows 10


Neguit de pantorrilla: Canto jo i la muntanya balla\nLlibre curiós. L'has de llegir seguit. El vaig començar i per raons diferents el vaig deixar uns dies. Vaig haver de tornar a començar i no deixar-lo.\nTot gira al voltant d'una família, d'uns personatges, no sempre humans. Parlen els núvols, els bolets, gossos i cabirols, les dones d'aigua, els morts...\nEn Domènec, la Sió, el Hilari, la Mia, el Jaume... són els protagonistes que viuen en un poblet entre Camprodon i Prats de Molló, en una casa que es diu Matavaques.\nÉs de lectura agradable, i sempre m'agrada veure com fa parlar els no-humans. I la història en un petit poble, una vida que et sembla tancada i pobre però que està plena de vida, diferent de la que nosaltres vivim, molt diferent, però vida.\nVam arribar amb les panxes plenes. Doloroses. Els ventres negres, carregats d'aigua fosca i fred i de llamps i de trons. Veníem del mar i d'altres muntanyes, i vés a saber de quins llocs més, i vés a saber què havíem vist.\nQuan ens van llambregar, les bèsties salvatgines es van arraulir caus endintre i van arronsar el coll i van aixecar el musell, per sentir l'olor de terra molla que s'apropava.\nVaig plorar sola. Vaig plorar d'una tirada totes les llàgrimes que Déu m'havia donat. I em vaig quedar seca com una feixa erma. i l'Hilari va ser el nen sense pare més feliç del món.\nL'Hilari, ja mort, parla a través de poemes que escriu a la gent que estima. N'hi ha un que es dedica a ell mateix i que dóna títol al llibre.\na la brisa de l'estiu, a la brisa de l'hivern,\nI un trosset del poema a la seva mare:\nVine, mare, que parlarem\nde les coses que passen al bosc, a la nit,\nde les coses que passen al cor, a la nit,\ni dels llamps que calcinen el cel, i els marits.\nVa lligant les històries i m'ha agradat. L'he llegit a gust.\nPublicat per Maripepa a les 11:40


Ermita del Crist del Calvari - CABANES (COMUNITAT VALENCIANA)\nL'Ermita del Santíssim Crist, denominada popularment del Calvari, disposa d'una espadanya. Aquesta està ubicada als peus del temple i disposa d'una finestra amb arc de mig punt. Va ser construïda amb rajola i maçoneria. L'arc de la campana està emmarcat per dos pilastres toscanes a una de les cares i als laterals. A més disposa de cornisa rematada per una senzilla creu.\nL'estat de conservació de l'espadanya és regular. Per contra, la campana es troba en bon estat de conservació, instal·lada a l'espadanya. Disposa de truja de fusta de perfil tradicional valencià i està mecanitzada amb motor d'impuls.\nL'espadanya disposa d'una campana, fosa l'any 1940 als tallers de la foneria de Manuel Roses Vidal del Grau de València.\nLa campana es voltejava des de dins de l'ermita per mitjà d'una corda o cadena unida al cigonyal.\nEntorn a l'any 1575 es va alçar una ermita dedicada a la Mare de Déu del Rosari. Arruïnat el temple l'any 1810, va ser reconstruït en l'any 1853 baix l'advocació del Crist. En aquest moment es va construir l'espadanya que té. En la documentació de 2017 ja estava restaurada la campana amb una nova truja de fusta i mecanitzada amb motor d'impuls. La restauració la va portar a terme ELECTRORECAMP S.L.\nALEPUZ CHELET, Joan [Documentació de l'ermita i la campana] (16-01-2016)\nEspadanya Santíssim Crist del Calvari (1) ROSES VIDAL, MANUEL (VALÈNCIA) 1940 47 60


Festival El més petit de tots 2015 ~ Temps de música, Temps d'espectacle\ndijous, de novembre 05, 2015 Temps de música, Temps d'espectacle No hi ha comentaris\n11è Festival Internacional d'Arts Escèniques\nper als més petits (0-5 anys).\nDel 7 al 22 de novembre\nEl Festival El Més Petit de Tots\ndóna a conèixer tota la programació d’aquesta nova edició\nUn certamen amb un marcat accent internacional i que és una bona oportunitat per veure espectacles contemporanis, únics i per a un públic molt específic: nens de 0 a 5 anys.\nUna altra particularitat del festival, cosa que també el fa únic, és que la seva programació agrada tant als nens, com als seus pares.\nDes de l’any passat el festival també s’ha estès al País Basc i s’hi celebra sota el nom de ‘Txiki, txiki, txikia’. Enguany creix i tindrà lloc a vuit ciutats del territori.\nUn any més, el festival mostrarà els millors espectacles internacionals i contemporanisdestinats a aquesta franja d’edat: nens de 0 a 5 anys. Una oportunitat única per a gaudir de muntatges que difícilment passaran per les nostres cartelleres teatrals i amb la particularitat que són espectacles que també poden gaudir els pares, i no ésser només purs acompanyants sinó que també poden gaudir de les propostes.\nEl Més Petit de Tots és una mostra d’espectacles amb un ritual, una durada i una concepció de l’espai diferents. Amb aforaments reduïts, on tot es veu de molt a prop i on tot es viu molt intensament; on hi caben i es barregen tots els llenguatges: la música, el teatre, la dansa, l’audiovisual, el joc,... I amb un compromís molt fort amb la creació contemporània.\nEl festival serà present a 10 ciutats del territori català: Sabadell (LaSala Miguel Hernández i Teatre Principal), Barcelona (Mercat de les Flors), Sant Cugat (Teatre-Auditori i Mirasol), Tarragona (Teatres de Tarragona), Olot (Teatre Principal), Lleida (L’Escorxador), Tordera (Teatre Clavé), Igualada (Teatre de l’Aurora), Granollers (Teatre-Auditori) i Benicàssim (Teatre Municipal).\nDes dels seus inicis el festival ha tingut una clara vocació internacional i enguany la presència de fora vindrà donada per companyies de França, Alemanya, Bèlgica i Portugali de casa nostra tindrem espectacles de companyies andaluses i catalanes.\nEl primer cap de setmana del festival (dissabte 7 i diumenge 8 de novembre) tindrà lloc a Sabadell la festa d’inauguració. Una festa exclusivament dedicada als nens i nenes de 0-5 anys i acompanyants que ocuparà tots els espais del Teatre Principal. Amb Baboo Experience, la baby-discoteca més espectacular, amb projeccions zenitals i amb el DJ Gugugagà i la VJ Mademoiselle OuiOui. Concerts minúsculs amb Pepino Pascual & Co., Lo Carrofil, una atracció de fira singular de la companyia Efímer.\nEnguany El Més Petit de Tot coprodueix LOO amb la companyia Ponten Pie, jove i ambiciosa companyia que s’atreveix amb una creació de proximitat per al públic més petit.LOO recrea un imaginari amb un format molt intimista. Un espectacle de poètica visual, on sobretot parla la plasticitat i la participació dels sentits dels assistents que es troben installats sobre l’escenari i mig envoltats per l’escenografia.\nLa companyia Ponten Pie és una de les companyies contemporànies del moment que està triomfant amb el seu últim espectacle per adults 'Ârtica'. Creada l'any 2009 de la mà del seu director Sergi Ots, Ponten Pie busca la originalitat d'una forma poc habitual dins la interpretació i la posada en escena dels seus projectes, busca arribar a l'espectador implicant-lo directament dins la història.\nPaulo Lameiro (Portugal) ens portarà el seu exitós Concert per a nadons: Prokofiev al segle XXI. Lameiro ha estat el pioner en la producció de concerts per a nadons amb l'objectiu d'oferir una experiència d'intercanvi i complicitat en la qual el descobriment de la música en directe i el silenci creen moments intensos i sorprenents. El plaer de la música compartida entre nens, acompanyants i intèrprets.\nEn l'edició d'enguany aquest músic i pedagog portuguès presenta la seva última proposta de concerts per a nadons. En aquesta ocasió, partim de la música de Prokofiev i d’Strawinsky, per viatjar cap a universos sonors inesperats passant pels mars del jazz, dels aromes magrebins i una mica de música Klezmer. El Pablo Lameiro ha esdevingut a Catalunya un referent i hi ha moltes companyies que s’han inspirat en el seu treball i el festival porta el seu espectacle més autèntic i el que els ha fet tan únics.\nLa companyia belga Compagnie 4Hoog ens porta el seu espectacle Wanikan que uneix dansa, humor i imaginació. Una història formada per imatges, sense paraules i amb molt humor. Un joc entre dos personatges que interactuen amb objectes familiars per explicar històries. Tasses i armaris prenen un nou significat despertant la imaginació de l'espectador. Uns jerseis massa grans es poden transformar en animals fantàstics, en monstres al·lucinants o en refugis suaus per amagar-se.\n4Hoog és una companyia especialitzada en les arts escèniques per a infants. Nascuda el 1997, és una de les companyies més ben valorades en l'escena internacional dedicada als més petits. Experimenten amb el món de l'abstracte i el surrealisme, deixant enrere la distinció entre somni i realitat.\nDes de França ens arriba la proposta Dans les plis de mes rêves de Compagnie Charabia.Dans les plis de mes rêves és una veu que juga acompanyada per instruments indis, percussió i objectes sonors. Mathilde Lechat fa protagonista de la història a la veu que plora, riu, crida, balbuceja, modula i vibra... A la recerca de sensacions sonores que evoquen al ventre matern. Un espectacle sobre el ritual a través de la veu i el moviment, com un fil conductor entre les tradicions ancestrals compartides per totes les comunitats.\nCharabia es va fundar el 2003 de la mà de Mathilde Lechat amb el desig d'oferir espectacles construïts a partir de la veu, la música i els espais singulars. Músic, cantant, narradora, exploradora del so, Lechat crea un món brillant, elegant i, alhora, dens. Es caracteritza per una gran audàcia musical gràcies a la seva formació en cant líric, cant Khyal (nord de l'Índia), música antiga, música contemporània, jazz, dansa i teatre.\nLa companyia belga Theater de Spiegel ens proposa El Niu (Nest): una cantant i una violinista busquen amb el públic la intimitat i l’escalfor del gran niu de fusta que és l’element principal de l’espectacle.\n'El Niu' és un espectacle musical que ens parla dels petits instants de la vida, dels ocells que neixen, posen els ous, els coven, s’alcen i tornen a caure…\nTheater de Spiegel és una companyia que combina la música amb molts altres llenguatges artístics, incloent titelles i objectes. El seu director artístic, Karel Van Ransbeeck ha crescut en el teatre familiar de titelles 'De Spiegel', dirigit pel seu pare des de 1965. Arran de la seva experiència, Karel ha canviat l'accent del teatre musical desenvolupant un nou llenguatge centrat en els nens.\nLa companyia francesa Le Fil Rouge Théâtre ens porta Enchantés onIvan és ballarí i Jeff és music. Junts, sumen més de cent anys. El seu espai de trobada és un gran terra blanc. Com dos gegants al centre dels més petits, descobreixen el món, moviments, sons, colors... Dibuix i pintura llisquen entre respiració i moviment. L'espai es perfila, es crea, s'esborra... Inventen un nou llenguatge.\nLe Fil Rouge és una companyia francesa amb més de 10 anys d'experiència treballant en espectacles per públic infantil. Les seves creacions neixen d'una investigació artística que construeix una relació entre gest, veu, cant, objectes i espai.\nDes d’Alemanya ens arriba la proposta Florschütz & Döhnert de la companyia Rawums. Caure és fàcil, volar és difícil, però una casa, una cadira o un ésser humà poden volar? Rawums és un viatge al país de les meravelles de la gravetat on dos artistes exploren el caure i el volar, la lleugeresa i la pesadesa en una forma molt poètica de teatre físic. Per què les plomes cauen planejant suaument a terra mentre que una petita bossa de sorra cau ràpidament? Rawums ens descobreix que entre el cel i la terra hi ha un món on tot és possible, fins i tot volar!\nRawums va rebre el premi de Berlín Ikarus 2008 a l'espectacle més extraordinari per a públic jove. La companyia Florschütz & Döhnert la formen Melanie Florschütz, autora, actriu, manipuladora i directora i Michael Döhnert, músic, compositor, actor i autor. Des del 1997 treballen junts artísticament, les seves produccions teatrals són peces pròpies que reuneixen la música amb les diferents possibilitats expressives del guinyol i l'actuació. Aquest duet artístic crea espectacles per nens des del 2004 i ha tingut una gran acollida en festivals internacionals.\nBitó Produccions ens proposa Concerts per a nadons: Suite núm. 1 Els batecs del cargol . Una nova versió del concert per a nadons de Bitò Produccions, amb un nou repartiment musical interpretat per 8 músics que acosten els instruments als nadons perquè experimentin la vibració i la intensitat del so. Una suite que sorgeix de la doble imatge del cargol, d'una banda fràgil i de l'altra constant i autònom. Així, neix una suite de contrapesos; entre ordre i caos, entre equilibri i inestabilitat sonora.\nBitò Produccions ha produït aquest espectacle format per músics i ballarins procedents de disciplines i llenguatges molt diferents. Després de dos anys de formació amb Paulo Laimero i un grapat de concerts per a nadons a l'esquena, arriben al festival amb el seu últim espectacle.\nImaginart ens porta Little Night, una experiència interactiva única per als més petits. Un terra-pantalla interactiu on els nens són els protagonistes absoluts de la història. 'Little Night' juga amb la nit, amb personatges fantàstics, amb humor, un punt absurd i surrealista. Estrelles que viatgen amb el seu bolso, senyors amb paraigües que cauen del cel, taques de colors que ho envaeixen tot... Imatges suggerents que estimulen els sentits i provoquen el joc conjunt d’adults i nens.\nUna creació d'Imaginart, empresa especialitzada en la creació, producció i distribució d'espectacles singulars per nens i nenes d'1 a 5 anys. Espectacles que excitin la curiositat, que enriqueixin l’imaginari, que recrein nous escenaris, que explorin els límits. Imaginart ha creat i produït 'Little Night' després de l'èxit internacional de 'Sensacional'.\nDes d’Andalusia ens arriba ¿Cuál es mi nombre... ? de DA.TE Danza. Un espectacle de dansa on el llenguatge, lligat al moviment, a la llum i la música submergirà als més petits en un clima familiar i divertit. Cada objecte pot tenir una utilitat i una forma molt diferent a la que veiem a simple vista. Tot i tots podem convertir-nos en el que imaginem, un globus, un sofà...En aquesta història tot és un joc, les paraules són el fil conductor d'aquest relat explicat a través de la dansa.\nPremi FETEN 2015 al 'Millor espectacle de primera infància' i a 'Millor intèrpret de dansa'. DA.TE Danza és una de les companyies històriques de dansa contemporània amb una gran trajectòria tant nacional com internacional. Especialitzada en el llenguatge corporal destinat als més petits.\nLa proposta del Mercat de les Flors enguany és Meva Teva . Convida els més petits de tots a viure l’experiència del moviment. Una proposta artística i pràctica adreçada exclusivament a nadons de 4 mesos a 2 anys. Mitjançant elements visuals i molt suggerents, es treballen les relacions i vincles emocionals i inspiren a “jugar al moviment” amb la ballarina Xiu Xiu que com una baldufa juga, balla i parla amb els infants per convidar-los finalment a formar part d’aquest espectacle.


Reobrim el pou de Sa Gravera | Ajuntament de Manacor\nAquests dies la SAM ha començat la reperforació del pou de Sa Gravera, que havia col·lapsat fa un any\nEl pou de Sa Gravera té una importància estratègica per garantir el subministrament d'aigua a la ciutat de Manacor. Està situat al sud de Manacor i forma part dels pous d'abastament d'aigua de la ciutat, juntament amb Sa Moladora, Ses Tapereres, Es Pollencí, Na Mavida i Sa Torre.\nCadascun d'aquests pous contribueix de manera diferent als 7000 m² diaris que consumeix Manacor, en funció de la seva capacitat d'extracció. El pou de Sa Moladora, per exemple, és el principal, ja que subministra més de 4000 m³ diaris, que suposen més del 60% de l'aigua que consumeix Manacor.\nL'aigua dels pous és bombejada als dipòsits per tal de garantir el volum i la pressió adequada a tota la xarxa de distribució. Els dipòsits de Manacor estan formats per 2 dipòsits reguladors d'emmagatzematge que reben l'aigua (900 m³) i des d'aquí és bombejada al dipòsit elevat per donar-li pressió (200 m³). El volum total d'emmagatzematge són 1100 m³, que durant les hores punta de consum es consumeixen en dues hores.\nEl pou de Sa Gravera té una importància estratègica per garantir el subministrament a la xarxa en cas d'avaria dels principals pous Sa Moladora i/o Ses Tapereres com la que va tenir lloc dilluns dia 17 de febrer. Aquell dia, es va foradar la canonada de connexió del pou de Sa Moladora amb els dipòsits d'aigua de Manacor.\nGràcies a la ràpida actuació dels tècnics, l'avaria es va traduir en una baixada de pressió, i no va arribar a tallar el subministrament. Ara bé, sense el suport del pou de Sa Gravera, quan hi ha avaries superiors a 2 hores és quan els usuaris comencen a notar baixades en la pressió de l'aigua que poden arribar a causar talls en el subministrament si aquesta s'allarga.\nPer tant, amb aquesta actuació s'augmenten les garanties d'abastament d'aigua a Manacor. A més a més d'aquesta actuació, la SAM tramita el projecte de construcció d'un segon dipòsit de 10.000 m³ d'aigua per garantir l'aigua a la ciutat durant dos dies en cas d'avaria crítica al sistema d'abastament, a la vegada que augmentarà la pressió de les zones més allunyades dels actuals dipòsits. Aquestes actuacions es contemplen al Pla de Gestió de la Demanada de Recursos Hídrics de Manacor.


Els Bombers de la Generalitat descarten víctimes entre les runes de la casa esfondrada a Collbató (Baix Llobregat) - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nEls Bombers de la Generalitat descarten...\nEls Bombers de la Generalitat descarten víctimes entre les runes de la casa esfondrada a Collbató (Baix Llobregat)\nUna dotzena dotacions dels Bombers de la Generalitat han continuat treballant durant tota la nit per retirar la runa de la casa esfondrada ahir a quarts de sis de la tarda al carrer Tàrrega de Collbató. A primera hora del matí han descartat la hipòtesi d’una persona atrapada entre les runes.\nEls Bombers han treballat de manera manual i amb eines per percudir la runa. Cap a les dues de la matinada han comptat també amb l’ús de dues màquines pesada per tal de retirar part de l’estructura de la coberta.\nPatrulles dels Mossos d’Esquadra han treballat en el manteniment de la seguretat a la zona.\nCerdanyola del Vallès, 15 juny de 2017


Jordi Casanovas jutja Jordi Pujol\nPublicació: dijous 16 de juny 2016, 15:12h\nJa hi ha data d'estrena (el dia de Sant Jordi del 2017 al teatre Atrium de Viladecans) de la que promet ser l'obra de teatre de la qual se'n parlarà més en els propers mesos: 'Pujol', un 'biopic' escrit per Jordi Casanovas en el qual repassarà l'ascensió, consolidació i caiguda de l'expresident de la Generalitat Jordi Pujol. Casanovas ja va escriure amb un èxit clamorós l'obra 'Ruz-Bárcenas', estrenada a Madrid fa dos anys i que vam veure al Teatre Lliure el desembre del 2014. Aquí posava cara el polèmic extresorer del PP i un jutge, tot a partir de documents reals. I ara s'enfronta a un home que va ser el 'pare' d'una nació i que ara es troba imputat en diverses causes judicials. Poca broma.\nCasanovas repassarà la vida del polític a través de les persones més importants en la vida de Pujol, des de la seva esposa Marta Ferrussola, la germana, el soci de partit, la secretària, el biògraf o el secretari de presidència. Un "drama èpic i polític" que arribarà a Barcelona una setmana després d'estrenar-se a Viladecans. Serà al Tivoli, cosa que vol dir que estem parlant d'un espectacle de gran format.\nL'encarregat d'encarnar la figura del president serà David Bagés, un autor totterreny, que va treballar amb Casanovas a 'Vilafranca' i 'Una història catalana', i habitual dels espectacles de Carme Portaceli. L'acompanyaran, entre d'altres, Manel Barceló, Marta Angelat, Lluïsa Castell, Anna Ycobalzeta, David Vert, Georgina Latre, Àurea Màrquez i Manuel Veiga. El director farà servir l'audiovisual, música i vídeo, per magnificar la funció. Els coproductors de l'espectacle són Hause & Richman, Velvet Events i Grup Balañá, amb la col·laboració del teatre auditori Atrium de Viladecans.\nEl director ha tractat a fons la identitat catalana a obres com 'Una història catalana', 'Vilafranca' o 'Pàtria', que tractava el procés independentista. Enguany gaudirà d'un dels anys més prolífics de la seva carrera, amb representacions de set dels seus treballs arreu del món, a ciutats com Washington, Nova York, Roma, Ciutat de Mèxic i Madrid.


“D'on ets?” els pregunten sovint a les persones que no tenen aspecte ni “típicament alemany” ni “típicament espanyol”.\nEl projecte de Moritz Ahlert és un híbrid d'investigació urbana participativa, intervenció artística i projecte performatiu.\nEn la segona edició de la beca Baden-Württemberg/Catalunya, les maneres de treballar dels participants que parlen de les seves experiències, van ser molt diferents i variades.\nEn la segona edició de la beca Baden-Württemberg/ Catalunya, les maneres de treballar dels participants van ser molt diferents i variades.\nEl projecte Minus Ego explora tant les convergències i divergències de l'ego.


Càntir de ceràmica amb estelada pintada - Art de la terra - artdelaterra.cat - Productes artesanals amb identitat catalana - Decoració - Joies - Roba i complements - Regals\nSilló (Càntir) de ceràmica natural de Verdú, amb estelada blava pintada a mà i amb relleu.\nEls càntirs tenen un volum aprox. d' 1.75 litres, i les seves mides són 13,5cm diàmetre base x 28cm d'alçada.\nEl càntir va signat. No en trobareu 2 d'iguals (són semblants), cada un és únic i original.


Pere Ortega: "La despesa militar no té cap tipus de justificació per l’eficiència de l’economia" - Tortuga\nPere Ortega: "La despesa militar no té cap tipus de justificació per l’eficiència de l’economia"\nDomingo.1ro de julio de 2018 64 visitas Sin comentarios\nEl president del Centre Delàs presenta el llibre ’Economía (de guerra)’ que desgrana el funcionament del complex militar industrial. Entre d’altres qüestions, planteja que el militarisme és l’element principal de l’existència de desigualtats al món.\nLa despesa militar mundial se situa en 1,6 bilions d’euros cada any, dels quals més de 600.000 corresponen als Estats Units, la potència indiscutible en aquest camp. Dedicar tants recursos econòmics a la indústria armamentística és una de les "grans xacres" que té actualment el món, en opinió de Pere Ortega, investigador i president del Centre Delàs d’Estudis per la Pau. Ortega, que acumula més de dues dècades d’anàlisi de la despesa militar –un concepte que va molt més enllà del que apareix al pressupost del Ministeri de Defensa–, acaba de publicar Economía (de guerra), un llibre breu –d’un centenar de pàgines– editat per Icaria que, precisament, pretén divulgar i conscienciar sobre la qüestió. L’obra s’ha presentat aquest dilluns a la tarda a la llibreria Alibri de Barcelona.\nSegons Ortega, el "cicle econòmic militar és una mena de sistema que neix en l’Estat i mor a l’Estat". La raó és que pràcticament "no hi ha mercat d’armes", sinó que "és el propi estat el que encarrega l’arma, el que aporta recursos en R+D a les indústries perquè la desenvolupin i després la venguin a l’Estat". De fet, a Espanya, més del 50% de l’armament que es fabrica té com a comprador el govern espanyol, una xifra que era més elevada fa uns anys, però que s’ha reduït per l’increment de les exportacions, impulsades també amb l’enviament d’agregats militars a desenes de consolats i ambaixades d’arreu del món.\n"Darrere de l’economia de guerra hi ha el militarisme, que és l’element principal pel qual en aquest moment se sustenten les desigualtats al món", ha afirmat Ortega, per a qui "el món ric i desenvolupat manté l’espoli dels recursos de la resta del planeta i les desigualtats gràcies a l’economia de guerra, gràcies a aquest militarisme que quan el necessita l’executat". En aquest sentit, l’investigador ha recordat que 56 milions dels refugiats que hi ha al món –la majoria dels desplaçats a l’exterior– són víctimes de guerres.\nPer a ell, tot plegat "provoca molts guanys i beneficis" en un sector que en el cas espanyol "no deixa de ser minoritari", ja que tot just representa al voltant del 0,7% del PIB. Ortega també ha incidit en què bona part de la indústria militar també està controlada per l’Estat, com és el cas d’Indra –que té com a accionista principal la pública Societat Estatal de Participacions Industrials (Sepi)– o Navantia. Respecte a aquesta última, ha recordat que "acaba de signar un contracte de 2.000 milions per fabricar quatre corbetes per ajudar l’Aràbia Saudita a continuar amb el bloqueig del Iemen, on moltes persones estan a la inanició".\nEn la seva opinió, la solució per acabar el que veu com una "xacra" seria reconvertir la indústria militar en una indústria productiva, però això no es fa i la situació es perpetua "per pura inèrcia, perquè ningú és capaç d’enfrontar-se a l’Estat per dir-li que perquè mantenim una despesa militar tan elevada per mantenir un exèrcit tan poderós quan les amenaces externes no ho justifiquen". "Fins i tot quan hi ha una operació a l’exterior, tot el potencial militar que adquirim, no el desplacem, es queda a territori espanyol. És a dir, les armes serveixen per dissuadir que qualsevol altre ens pugui atacar, una amenaça que no existeix avui en dia a l’Europa occidental".\nCom a conclusió, considera que perpetuar aquesta complex industrial militar "és una barbaritat que no té cap tipus de justificació des del punt de vista de la seguretat, però tampoc des de l’eficiència de l’economia, ja les armes no tenen valor de canvi, perquè no tenen valor social. Les produeix el propi Estat i les compra l’Estat".\nAcompanyant Ortega hi havia el periodista Andreu Missé, director de la revista Alternativas Económicas, que ha destacat el "valor instructiu" del llibre, ja que explica qüestions com que la "despesa militar és impopular a la majoria de països i el que fan els estats és reduir-la aparentment repartint-la entre diversos ministeris, no només el de Defensa". Arran de la lectura de l’obra, Missé també ha destacat que un terç de l’economia nord-americana està vinculada a la indústria militar i, per tant, es pot dir que "és una economia militar". I ha denunciat l’opacitat d’un model que fa que desconeguem quina part del deute públic correspon a despesa militar o com es financen les compres d’armament, a banda de recordar l’existència de portes giratòries, fins al punt que es poden trobar militars d’alta graduació a empreses de la defensa com Indra o Santa Bárbara.


El Món | Objectiu: doblegar Catalunya\nper Ramón Cotarelo 10/10/2015\nSegons 'El País', verdader 'Alcázar' d'aquest nou i ridícul Moviment Nacional compost d'exrojos xacrosos i penedits, els plans econòmics de la Generalitat "alarmen l'empresariat", ens mitològic tan evanescent com "els mercats". Quan aquest empresariat demana acomiadament lliure, eliminar el salari base, suprimir les cotitzacions, acabar amb les vacances pagades o que els treballadors acomiadats retornin els salaris cobrats, els seus servidors, els intel·lectuals orgànics del capital i El Escorial, no alcen la veu per damunt del nivell de la seva covardia. Al cap i a la fi, es tracta del que pugui caure a Catalunya si els catalans s'obstinen en ser lliure i trencar l'atziac destí d'Espanya: incorreran en les ires dels empresaris, els mecenes d'aquests plumillas complaents!\nL'erari no està per a administrar-lo prudentment en benefici general sinó per a robar a mans plenes i, amb el que sobri, finançar campanyes de la por, subornar voluntats i pagar actes de sabotatge. Una o dues d'aquestes agències de rating, quiosquets de robaperes per a jugar amb el crèdit de les institucions segons els seus propis interessos i els dels seus clients, ha pujat la nota dels títols espanyols i baixat la dels catalans. Amb la mateixa justificació amb la qual haguessin fet el contrari si haguessin estat els catalans els que haguessin pagat en comptes dels espanyols.


'Valerian': Luc Besson revela per què els nord-americans resisteixen al cinema atrevit - Pel·lícula | Octubre 2020\n'Valeriana i la ciutat de mil planetes'\nSTX Films / Europacorp\nCom qualsevol director a punt de llançar un gran èxit d'estiu, el cineasta francès Luc Besson està ansiós sobre com rebrà la seva aventura de ciència ficció de 180 milions de dòlars.\n'Puc sentir la resistència quan es tracta del públic nord-americà, ”; va dir Besson. “; puc sentir-ho, no sóc cec. ‘ Oh, això no és una meravella? Oh, encara no és actriu? [Star Cara Delevingne va ser un model de moda reeixit.] Què està fent Rihanna allà i qui ’; s aquest noi francès de Weirdo? ’; Puc sentir tot això. ”;\nLLEGIR MÉS: ‘ Valerian ’ ;: Com Luc Besson va fer un indie de 180 milions de dòlars que no pot fallar\nBesson va conèixer des del primer moment la seva visió per adaptar la sèrie còmica de Pierre Christin del 1967 “; Valérian i Laureline ”; no s'adaptava al model de dipòsit de Hollywood i, per això, EuropaCorp va recaptar el pressupost de producció de 180 milions de dòlars i es va associar amb STX per deixar de banda els estudis.\nEl director Luc Besson amb l'il·lustrador Jean-Claude Mezieres al còmic de Nova York per a 'Valerian i la ciutat de mil planetes'\nJanette Pellegrini / Getty Images per EuropaCorp\nFins a cert punt, aquesta és la història de la carrera cinematogràfica de Besson ’; Com a productor (la sèrie 'Presa') o com a director ('El Cinquè Element'), no pot guanyar: a la cultura cinematogràfica francesa basada en cinefòcil, ell també la considera un hollywood, però les seves sensibilitats no s'ajusten al motlle de la estudis.\n'Va ser criat amb Lucas, Spielberg, Scorsese, Coppola, però també amb Tarkovsky, Kurosawa i Godard', va dir Besson. 'És un reflex de la manera en què em van engrescar. A mi gaudeixo molt les pel·lícules americanes, però també gaudeixo de diferents tipus de pel·lícules i intento reflectir-ho a les meves pel·lícules. '\nEl buit entre les sensibilitats de Besson i les pel·lícules en franquícia de Hollywood es fa evident en els primers segons del tràiler “Valerian”: La paleta de colors i la juganitat de la pel·lícula brillen contrasten amb les visibles i temàtiques pel·lícules de superherois americans foscos i temàtics.\n“; Si m’està dient que el món demà és el món que veiem en totes aquelles pel·lícules de ciència-ficció, que és que plou, psicològicament l’heroi es pregunta què hauria de fer, i és tan fosc - I ’; em mataré, perquè si aquest és el futur, no ho vull, ”; va dir Besson.\nBesson es refereix al futur com a 'una pàgina blanca' que no pot predir, però va dir que prefereix pintar amb un pinzell optimista.\n'Siguem una mica ingènus i somiem. Diguem: 'Sí, en el futur tothom donarà la mà i ens somriurem els uns als altres i el noi estranger serà un alien disposat a compartir coneixement', va dir Besson. 'Vull que un públic jove se'n pugui somriure i que adopti aquesta filosofia i pensi que el [noi alienígena volador] no és evidentment un dolent'.\ncatàstrofe de la temporada 4\nA Besson li agrada referir-se a ell mateix com a 'pintor que intentava fer la seva pintura', és per això que va passar els diners i els canals de distribució de Hollywood per fer la pel·lícula, inusual per a una pel·lícula en anglès en un llenç tan gran com 'Valerian.' per a Besson, no es tracta de fer una pel·lícula d’art, sinó de la definició d’estudis nord-americans del que es pot fer comercialment globalment viable.\n'És cert, hi ha un sentit limitat [del que pot ser una gran pel·lícula comercial], però el que és veritat aquí a Amèrica, no és cert a la resta del món', ”; va dir Besson. 'Teniu dos mercats, els EUA i la resta del món'.\nLLEGIR MÉS: Ressenya - ‘ Valerian i la ciutat de mil planetes ’; És com ‘ Star Wars ’; a Crystal Meth, i és prou boig per treballar\nEl gran mercat a 'Valeriana i la ciutat de mil planetes'\nBesson creu que l’audiència de fora dels EUA és naturalment més curiosa i oberta.\n'Hi ha punts més comuns entre Tòquio, Xangai, París i Berlín, després de L.A.', va dir Besson. “Perquè l’orientació del cinema nord-americà, com la majoria del 95 per cent de les pantalles les té pel·lícules americanes, cosa que no és el cas a França ni a Europa. Ens encanta el cinema americà, però no només. ”\nLLEGIR MÉS: ‘ Valeriana i la ciutat de mil planetes ’; Tràiler: Luc Besson està de nou amb l’èpica de ciència-ficció que va néixer per fer - Veure\nBesson coneix la seva habilitat per fer front a aquell públic cineplex nord-americà, acostumat a embalatges més familiars que 'Valerian', serà el truc.\n'M'encanta el repte', va dir Besson. 'Estic somrient; només teniu l'oportunitat [riu]. I probablement serem sorpresos, perquè ara cada cop que fem una projecció va molt bé ”.


Campuzano vaticina que la pandèmia donarà "per tancat" el procés independentista Campuzano vaticina que la pandèmia donarà "per tancat" el procés independentista\nCampuzano vaticina que la pandèmia donarà “per tancat” el procés independentista\n"El país no pot continuar atrapat en la lògica de la confrontació estèril i retòrica que ens esgota i que ens fa impossible el progrés col·lectiu"\nL’exdiputat de JxCat al Congrés Carles Campuzano (PDeCAT) ha vaticinat aquest divendres que la pandèmia del coronavirus no acabarà amb el conflicte català entre Catalunya i la resta de l’Estat, però “si que donarà per tancat el ‘procés’ sobiranista”, tal com s’ha abordat en els últims anys.\nEn un article a El Periódico ha dit que això no serà perquè l’Estat hagi formulat una proposta política inclusiva, ni perquè una part dels catalans, que xifra en un 40%, hagi abandonat l’aspiració independentista, ni tampoc perquè s’han oblidat “els empresonaments injusts dels líders socials i polítics” de el 1-O.\n“S’equivoquen molt, doncs, aquells que somien que amb la ‘nova normalitat’ del postcovid, els temes i les qüestions que han transformat radicalment el mapa social i polític es fondran i tornarem a una altra època més previsible i afable”, ha advertit Campuzano, vinculat amb el grup de Poblet, que ha impulsat el Partit Nacionalista de Catalunya (PNC), en el qual també està l’excoordinadora general del PDeCAT Marta Pascal.\nNo obstant això, l’exdiputat sosté que els sectors independentistes que mantenen posicions extremes s’equivoquen si aspiren a mantenir el conflicte català enquistat perquè, al seu judici, en l’època que ve després de l’emergència sanitària, urgirà la recuperació dels llocs de treball perduts i la protecció dels més fràgils, i això requerirà “grans acords de país i una clara voluntat d’intervenir allí on prenen les decisions”.\n“El país no pot continuar atrapat en la lògica de la confrontació estèril i retòrica que ens esgota i que ens fa impossible el progrés col·lectiu”, ha apuntat Campuzano, després de cridar el catalanisme a esforçar-se per construir noves idees en aquesta nova època que vindrà si es vol seguir sent un motor polític i cultural.\n“Ni més ni menys drets que ningú, tots igual”\nLa consellera de Justícia de la Generalitat, Ester Capella, ha defensat aquest dimecres que els presos polítics no tenen "ni més ni menys drets...


Dilluns, 18 Juny 2018 12:59\nDilluns, 11 Juny 2018 15:19\nCompetirà el 27 de juny al Tarragona 2018 a la recerca d'una nova medalla al seu notable palmarés com a llançadora de martell. Avui parlem amb la torrenca Berta Castells i analitzem el pla sanitari dels Jocs amb el seu…\nDijous, 31 Mai 2018 19:14\nEns acompanya Víctor Domínguez, el responsable del Club Esportiu Lluita Calafell. Es tracta de l'únic equip existent d'aquesta especialitat a la demarcació. Exlluitador d'elit, sap què és competir als Jocs Mediterranis. Aquest esport present a Tarragona 2018 es desenvoluparà a…


Penjats al núvol\nFesta major. Festes majors. Vacances, descans, desconnexió, relax... Aquesta època ens permet fer un parèntesi de l’estrès acumulat al llarg de l’any i carregar piles per a afrontar els nous reptes i responsabilitats que treuen el nas a l’horitzó.\nI quin valor afegit ens poden aportar les noves tecnologies a les festes tradicionals i populars que ens omplen el calendari aquests dies? Doncs, de moment, ben poca cosa. Si bé és cert que ajuntaments i organitzadors s’esforcen a publicar els seus calendaris de festes a la xarxa (www.festa.cat, www.festamajor.biz, www.festes.org i els llocs web de cada població), la cosa no va gaire més enllà. Alguns usuaris promouen les activitats a les quals assisteixen amb petits missatges des d’alguna xarxa social (com Facebook), però la interactivitat amb aquests esdeveniments és nul·la i la possibilitat, per exemple, de comprar entrades pels diversos actes encara no es veu per enlloc.\nTot arribarà. Tot canvia. De fet, amb la frase 'penjats al núvol' volia parlar d’un nou canvi que està afectant el món de la tecnologia i, de mica en mica, ens va envaint pràcticament sense adonar-nos-en: 'la informàtica al núvol'. Sí, heu llegit bé. Aquest terme, que potser us serà més familiar en anglès (cloud computing), descriu una nova filosofia de treball que, els propers anys, marcarà la forma en què treballem i vivim connectats.\nDeixeu-me fer un símil i remuntar-me molt enrere en el temps. Quan els nostres rebesavis anaven a teatre, per exemple. La diversió, en aquell moment, es produïa quan un grup de persones es reunien en un lloc físic per a compartir una bona estona. No existia res més. D’un sol lloc fluïa la informació (en aquest cas, l’obra de teatre) i, tots els que en volien gaudir, havien de ser-hi en aquell precís lloc i moment.\nAmb l’arribada de la televisió, per exemple, la cosa va canviar. Per a assistir a un espectacle ja no calia el desplaçament físic. Des de casa, sense més complicacions, podíem fer-ho. Fixeu-vos que el que estem fent, en aquest cas, és traslladar esdeveniments a casa de cadascú.\nL’inici de la informàtica també va ser com a l’època del teatre. Existien grans ordinadors (servidors), que contenien la informació i les aplicacions informàtiques. Els usuaris havien d’usar terminals 'tontos', que no feien res més que connectar-se a un ordinador central, ubicat en un únic lloc físic i, des d’aquest, realitzaven la seva feina.\nAmb l’arribada de la informàtica personal, tot va canviar. Aquests usuaris s’endugueren a casa ordinadors més potents i equipats, i aconseguiren la independència dels grans ordinadors centrals.\nPerò igual que en el cas de la televisió, on ens vèiem obligats a veure els programes que feien, a l’hora que els feien, aquell estil d’usar la tecnologia tenia un problema: que només podíem usar les aplicacions que hi havia a l’ordinador, i res més.\nInternet ho va canviar tot. Novament un canvi. Amb Internet es va afegir a aquesta independència la possibilitat de comunicar-se i compartir. I de poder descarregar i instal·lar nous programes als nostres sistemes, si ens interessava.\nPotser pensareu que ja hem arribat al final del camí. On som ara. Però no us ho cregueu pas. Com a la vida, tot són punxes i cicles. Com la festa major, que arriba i marxa periòdicament, ara ens trobem en un nou cicle on, tecnològicament parlant, tornem a l’inici. Tornem als ordinadors centrals i als usuaris que s’hi connecten.\nPensem una mica. La majoria d’usuaris tenim comptes de correu electrònic a Hotmail, per exemple. Som usuaris de Facebook, Twitter i altres aplicacions. Usem Youtube i veiem la televisió a la carta. I llegim diaris on-line. On són totes aquestes aplicacions? Al nostre sistema?\nNo, són 'al núvol'. El concepte núvol va néixer per a descriure el que hi ha més enllà de la caixa de connexions que les companyies de telefonia instal·len a les nostres cases i empreses. És com dir 'no m’importa el que hi ha, però funciona'. És un terme que vol aglutinar el concepte de les múltiples connexions entre xarxes, dispositius complexos, ones de ràdio, microones, per a donar servei a l’usuari final.\nLes aplicacions, cada cop més, ja no es troben instal·lades a la màquina dels usuaris, com al principi. Els usuaris utilitzen les aplicacions que es troben a casa del proveïdor del servei. De fet, ja podríem treballar íntegrament al núvol sense necessitat d’usar cap aplicació local. Existeixen sistemes operatius 'al núvol', com G.ho.s.t, EyeOS, Glide, Icloud, existeix l’office al núvol (Web Apps de Microsoft), a l’igual que la solució de Google (Google Docs), així com aplicacions de gestió empresarial potents (salesforce.com), entre milions d’altres.\nA això s’hi pot afegir un immens volum d’aplicacions de correu electrònic, eines de creació Web, enes col·laboratives que fan absolutament innecessària l’existència d’aplicacions instal·lades localment, cosa que d’entrada millora el manteniment dels equips de l’usuari final i els problemes derivats de la manipulació incorrecta dels programes i les còpies de seguretat de les dades.\nAltres coses que ja està canviat la informàtica al núvol és la forma de fer negocis. Empreses com Spotify han apostat per crear un nou model, basat en un pensament: per què comprar música, si de fet el que fem és escoltar-la i no pas col·leccionar caixes i fotografies? Així, han creat un sistema (www.spotify.com) que permet que, abonant una quota mensual molt baixa, puguem escoltar tota la música que vulguem, en el moment que vulguem. L’usuari abonat no ha de comprar res, ni arxivar res i, a més, pot escoltar-la des de l’ordinador o des de qualsevol dispositiu (telèfon, iPod...), tenint absoluta llibertat de moviment. Això, que ha fet 'estripar' les vestidures a més d’un empresari del sector de les discogràfiques clàssiques, també està passant al món dels llibres, on cada cop veiem com en desapareixen més per a sortir en les seves versions digitals...\nI això no és la fi, ni un desastre, ni res de res... és un canvi de tendència al qual ens haurem d’adaptar i algú, en un futur, ens posarà com a model del que fèiem per a riure una mica de la forma de fer, tecnològicament parlant almenys, de la nostra societat.\nEn fi, com veieu, ens trobem en un nou canvi de model sense adonar-nos-en. Penseu-hi el proper cop que us connecteu...\nUn pas enrere?


Alcoi deixa el seu deute en la xifra més baixa dels últims 20 anys| ARA Multimèdia\nAlcoi deixa el seu deute en la xifra més baixa dels últims 20 anys\nVanessa Moltó, regidora d'hisenda.\nDavant d'aquesta liquidació en positiu del pressupost, el PP assegura que "és un símptoma que la gestió municipal és mínima perquè hi ha recursos que no s'utilitzen malgrat que la ciutat ho necessita".\nHavent realitzat la liquidació de l'exercici 2018, Alcoi deixa la xifra del seu deute en 21.791.218 €, el valor més baix dels últims 20 anys. El deute per habitant es queda en 369 €, suposant un 43,69% del total del pressupost del passat any.\nCal dir que en 2010 el deute era d'un total de 37.949 milions d'euros, el que representava, 618 euros per habitants i un percentatge del 109% del total del pressupost municipal. Ara en canvi s'ha baixat fins als 369 € per habitant, i un 43,7% del percentatge respecte al pressupost municipal.\nDes del consistori asseguren que la xifra de deute d'enguany no es correspon amb la que ha facilitat el Ministeri, on s'especifica que el deute alcoià es troba en 22.261.000 euros. Malgrat que totes dues xifres suposen una reducció del deure, l'Ajuntament d'Alcoi ja ha sol·licitat al Ministeri que es faça efectiva l'oportuna correcció.\nL'edil delegada d'Hisenda, Vanessa Moltó, reconeix que "endeutar-se no és dolent, ja que és recomanable nodrir-se de transferències d'altres administracions i préstecs per a finançar les inversions productives". El que no és recomanable, continua Moltó, "és endeutar-se massa, i aquest govern ha trobat l'equilibri reduint el seu deute sense deixar d'apostar per les inversions importants per aquesta ciutat".\nDesmenteixen al PP\nMoltó també ha volgut desmentir les informacions del Partit Popular, en referència a l'execució solament del 25% en les inversions recollides al pressupost de 2018. En aquest sentit assegura que l’execució general del pressupost del 2018 va estar en un 76% contant les inversions i en un 90% si no es compten les inversions.\nTambé aclareix l'edil que per culpa de la llei de racionalització, s'impedeix als ajuntaments "utilitzar tots els seus recursos i executar molts projectes". Per si no n'hi haguera prou, recorda, "una part important del pressupost d’inversió, amb diversos milions d’euros estan bloquejats i s’arrosseguen any rere any al pressupost sense poder fer ús d’ells per culpa del desastre del projecte urbanístic del govern del PP en Serelles".\nEl Ministeri d'Hisenda mostra que el deute per habitant ha augmentat a Alcoi de 2017 a 2016\nLa Cambra de Comerç d'Alcoi ajuda a les empreses a trobar les seues necessitats d'innovació 30 novembre 2020


La Trobada Comunitària s'emmarca dins del projecte d'Intervenció Comunitària Intercultural que es desenvolupa en el barri de Santa Rita.\n23 de juny de 2016 (20:42 CET)\nII Encuentro Comunitario Paterna\nEn el Centre Polivalent Alborgi, ha tingut lloc la II Trobada Comunitari del barri de Santa Rita, un esdeveniment emmarcat en el Projecte d'Intervenció Comunitària Intercultural que impulsa l'Obra Social “la Caixa” en col·laboració amb l'Ajuntament de Paterna i la Fundació Secretariat Gitano, i en el qual han participat més de 40 persones, entre recursos tècnics, administració i ciutadania.\nEn aquest espai, obert al diàleg i a la participació, s'ha donat a conèixer el resultat de la Pre-programació Comunitària del barri de Santa Rita, elaborada a partir de la monografia comunitària i del diagnòstic que es va presentar al novembre del passat any, com a part del procés comunitari intercultural que s'està implementant en el territori, i en el qual han participat més de 350 persones i més de 50 entitats i recursos.\nL'objectiu de la Trobada Comunitària ha sigut reflexionar i promoure una visió compartida del barri, amb les seues fortaleses i les seues febleses, per a definir per on ha d'anar encaminat el treball comunitari a curt, mitjà i llarg termini, assenyalant quins són les prioritats fonamentals i com es podrien aconseguir els objectius proposats col·lectivament.\nPer a tot açò s'aquesta segona reunió de treball ha comptat amb la presència del Regidor de Protecció a les Persones, Ocupació i Participació Ciutadana, Julio Fernández i de la Directora de la Fundació Secretariat Gitano a la Comunitat Valenciana, Lola Fernández, així com representants del teixit associatiu del barri de Santa Rita.\nLa Pre-programació comunitària en el barri de Santa Rita, s'ha dut a terme a través d'una proposta de treball organitzada en els àmbits d'actuació tant personal com grupal. En total, s'han arreplegat 112 propostes de les quals s'han prioritzat els següents àmbits: Educació i salut, convivència i relacions ciutadanes, ocupació, participació ciutadana, habitatge i neteja.\nEn Educació i salut, existeix una necessitat essencial d'incentivar la formació professional, d'afrontar el més afectivament l'analfabetisme entre la població adulta, d'eradicar l'absentisme escolar, de construir un projecte educatiu sòlid i multidimensional, així com de connectar programes saludables dels centres educatius amb programes del centre de salut. Per a açò, es proposa una major implicació de les famílies en el procés educatiu dels fills i la consolidació d'espais d'educació per a adults.\nEn Convivència i relacions ciutadanes, l'objectiu seria contribuir a l'enfortiment de la cohesió social en el barri de Santa Rita, promovent espais de trobada diversos, en el qual les múltiples cultures que habiten la comunitat es relacionen, es coneguen, interactuen, compartisquen i proposen col·lectivament.\nEn Ocupació, un dels objectius seria millorar l'accés al treball així com promoure una capacitació que aporte noves perspectives laborals.\nEn el camp de la Participació social, es proposa facilitar i fomentar la participació del major nombre de veïns. Per a açò seria necessari recolzar el treball que es realitza des de les associacions de veïns, des de la Junta de Barri i des d'altres entitats del barri.\nFinalment, en el tema d'Habitatge i neteja, apareix la necessitat urgent d'impulsar espais de coordinació entre els diversos recursos de la comunitat, perquè la cura del medi ambient, es convertisca en una de les claus a desenvolupar en el barri. Entre els objectius estaria el de sensibilitzar a la ciutadania entorn del bon ús i manteniment dels habitatges, així com dels espais comuns.


Ingredients de la teràpia al servei dels processos de creixement, transformació i empoderament – Consulta de Psicologia Mercè Clos Muntsant\n20 Octubre, 2021 Mercè Clos MuntsantLeave a Comment on Ingredients de la teràpia al servei dels processos de creixement, transformació i empoderament\nEn les sessions terapèutiques el client és el protagonista de cada sessió i cal ajudar-lo a aconseguir l’objectiu de transformar les seves situacions de patiment en oportunitats d’aprenentatge, posant llum per tal d’ampliar la seva mirada i caminar vers la millora de les sensacions de benestar des d’un plantejament d’empoderament i de creixement personal.\nPer tal que el procés terapèutic pugui tenir els seus fruits, més enllà de la implicació de la persona que demana l’ajuda, cal que per part del terapeuta es tingui cura de diferents aspectes entre els quals m’agrada destacar els següents:\nL’escolta, l’acollida i l’acompanyament des de l’empatia adequada que afavoreixen el vincle terapèutic i també la sensació de comprensió del patiment i les problemàtiques que planteja la persona al llarg de les diferents sessions.\nEl fet de proporcionar el caliu necessari per tal que la persona se senti còmode dins de les sessions terapèutiques i establir una bona sintonia que afavoreixi una bona connexió entre el terapeuta i el client són aspectes bàsics i poden resultar terapèutics ja en ells mateixos.\nL’ambient relaxat i la transmisió de seguretat, confiança i calma, una bona base de coneixements teòrics i sobretot el bagatge del professional amb totes les seves experiències i aprenentatges són ingredients que cal poder posar al servei de les persones a les quals atenem.\nA aquests caldrà afegir-hi una aposta ferma, respectuosa amb el ritme de la persona i constant per la persona i les seves possibilitats de millora en la seva qualitat de vida.\nLa il·lusió pels reptes que es plantegen en cada cas, la claretat en el plantejament d’objectius comuns concrets ben definits, l‘estimació i la vocació per la feina que es fa seran de gran valor.\nÉs important també la capacitat pedagògica per tal de poder aclarir dubtes i explicar els conceptes teòrics que es considerin necessaris per situar a la persona en aquells aspectes que cal treballar amb exemples que puguin il·lustrar el funcionament de les dinàmiques que es porten a terme dins del procés terapèutic i la seva importància.\nPoder posar exemples que facilitin el modelatge així com fer exercicis pràctics que permetin ampliar la caixa d’eines i de recursos que la persona té a l’abast de manera que els pugui posar en pràctica també en les diferents situacions quotidianes amb l’objectiu de poder valorar diferents alternatives d’acció i/o maneig dels pensaments i emocions i d’aquesta manera empoderar-la.\nPer tal d’aconseguir tenir en compte tots aquests aspectes en cada sessió i oferir la màxima qualita possible cal la formació constant al llarg del temps, estar al dia de les novetats que presenta la ciència i la tecnologia, els avenços en psicologia i altres corrents terapèutiques així com el treball de creixement personal realitzat des de l‘honestedad, les bones pràctiques i l’humilitat que tota persona necessita per continuar aprenent.\nÉs per tot això que sé que em correspon la responsabilitat, el desig i la voluntat de continuar aprenent cada dia de totes les situacions viscudes i estones compartides amb les persones que m’envolten i les que vénen a la Consulta. Amb gran estimació per totes elles i les que pugui conèixer i/o atendre en un futur el meu agraïment pel que aportin a la meva Vida.\nTreballant sempre des de la meva vocació.\nCategories ACTUALITAT CONSULTA, INTERESSANTS, PETITS ARTICLES, Sin categoríaEtiquetes AUTOESTIMA, comunicació, CONSULTA, emocions, empoderament, PSICOLOGIA, salut, SALUT EMOCIONAL, teràpia, transformació\nPrevious El poder de la imaginació\nNext Tècniques de relaxació


El Banc dels Aliments ha repartit 900.000 kg d'aliments des de l'estat d'alarma\nBarcelona. Dimarts, 7 d'abril de 2020. 11:42\nActualitzat Dimarts, 7 d'abril de 2020. 11:42\nEl Banc dels Aliments ha distribuït gairebé 900.000 quilos d'aliments des de l'inici de l'estat d'alarma per frenar el coronavirus, segons assegura l'entitat en un comunicat.\nEl Banc dels Aliments de Barcelona atenia més de 113 mil persones abans de l’inici de l’estat d’alarma, però des de la declaració de l'estat d'alarma les peticions han augmentat.\nLa crisi pel Covid-19 ha obligat l'entitat a reorganitzar-se ja que ara bona part del voluntariat estable ha de treballar des de casa. De la mateixa manera, el Banc d'Aliments ha incorporat noves persones per fer tasques de magatzem i donar relleu a les més veteranes.\nRepartiment d'àpats cuinats\nEl Banc està adaptant el seu funcionament per a donar resposta a l’augment de la demanada i per a posar en marxa nous programes que facilitin l’accés als aliments de les persones més vulnerables, com és el cas d’iniciar el repartiment d’àpats cuinats.\nAquesta nova iniciativa s'ha pogut posar en marxa gràcies a la col·laboració del Banc amb la fundació del chef José Andrés, World Central Kitchen.\nUna altra iniciativa de menjar cuinat, de la qual el Banc dels Aliments és proveïdor, és Food for Good Barcelona, que en col·laboració amb Arrels reparteix menjar cuinat a comunitats d’ajuda a persones sense llar com Sant Egidi.\nDes del Banc volen subratllar el "ferm compromís" de seguir amb la seva tasca i "trobar solucions, en un escenari d’emergència, per atendre a les persones vulnerables a qui donem servei".\nCoronavirus Els tres tipus de test per detectar el coronavirus i com funcionen Marina Fernàndez


Ferran Bel denuncia tres greus incompliments de l’Estat amb Tarragona | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nFerran Bel denuncia tres greus incompliments de l’Estat amb Tarragona\nFerran Bel acompanyat per la seva candidatura i el grup municipal de CDC. Foto: Tarragona21\nEl cap de llista de Convergència per al 26J, Ferran Bel, ha volgut denunciar 3 ‘greus incompliments de l’Estat’ segons ell envers a les inversions a la ciutat de Tarragona. Bel ha posat com exemple les inversions promeses en els Jocs del Mediterrani, el Nou Mercat Central i l’Estació de trens.\nConvergència ha disparat contra l’Estat per la manca d’inversions en projectes de Tarragona ciutat. El candidat Ferran Bel ha recordat, però, que els Jocs, el Mercat Central i l’Estació de trens són «només tres exemples de la falta d’inversions en els grans projectes de la ciutat».\nSobre el Mercat, «ja vam denunciar fa mesos la falta de pressupost i aquesta aportació econòmica mai arriba ni se l’espera. És un dels greus incompliments». En el seu moment es va prometre una aportació que rondava els 8 milions d’euros per part de l’Estat. Una aportació que encara no ha arribat.\nEn la mateixa línia, Bel ha denunciat la ‘greu’ situació econòmica dels Jocs Mediterrani per la inversió «promesa, però que de moment tampoc arriba. Això provoca que els Jocs continuïn en perill». Bel ha matisat que les úniques administracions que han complert el seu compromís amb els Jocs són la Diputació de Tarragona i la Generalitat. «Dos administracions on governa Convergència».\nEl tercer greu incompliment, segons Bel, és el referent a l’Estació de trens de Tarragona. «Hi tenim una situació cíclica, on hi havia prevista una inversió de poc més de 2 milions d’euros, però un era destinat a Rodalies. Una inversió, un cop més, insuficient».\nFerran Bel ha volgut posar aquests «3 grans exemples per demostrar la inoperància de l’Estat envers Tarragona i la Demarcació». Bel ha assegurat que «continuarem reivindicant».\n26/06/2016 Ferran Bel: ‘Hem tingut un gran resultat’\n09/06/2016 En Comú Podem, a prop de guanyar dos diputats segons l’enquesta del CIS\n20/06/2016 Bel: ‘Des de CDC treballarem per generar més seguretat als treballadors’


21 Octubre 2015 a 10:00\nDimecres 21, dijous 22 i divendres 23 d’octubre\nA les 22:30h cine amb Goldeneye\nEstrenada l’any 1995 sota la direcció de Martin Campbell i amb la interpretació de Pierce Brosnan, Famke Janssen, Izabella Scorupco\nEn les seves vacances, l’agent Bond es troba amb la bella i letal Xenia Onatopp, que intenta fer-se amb els plànols d’un nou helicòpter invulnerable a les interferències.\nA les 21:55h cine amb La petición\nEstrenada l’any 1976 sota la direcció de Pilar Miró i amb la interpretació de Ana Belén, Frédéric de Pasquale, Emilio Gutiérrez Caba\nEn el nord d’Espanya i en la primavera de 1900. Al centre d’una societat burgesa i organitzada existeixen pensaments, desitjos i situacions que han de romandre ocults. Teresa, filla única d’una família acomodada, pensa només en si mateixa. Aparentment, res pot torbar la seva conducta. Des de nena, Teresa aconsegueix dissimular les seves petites maldats i aconsegueix que uns altres paguin per ella.\nA les 22:30h cine amb El mañana nunca muere\nEstrenada l’any 1997 sota la direcció de Roger Spottiswoode i amb la interpretació de Pierce Brosnan, Michelle Yeoh i Jonathan Pryce\nElliot Carver, un gran magnat dels mitjans de comunicació, només necessita aconseguir els drets de publicació a Xina per completar el seu imperi global. El seu maquiavèl·lic pla consisteix a provocar una guerra entre Gran Bretanya i Xina, mitjançant l’enfonsament d’un buc de guerra anglès.\nA les 22:00h Gala Premios ATV\nEls premis Iris són els guardona anuals que entrega l’Acadèmia de Televisió\nA les 22:30h cine amb Un petit canvi\nEstrenada l’any 2010 sota la direcció de Josh Gordon i Will Speck i amb la interpretació de Jennifer Aniston, Jason Bateman, Thomas Robinson\nQuan Kassie compleix els quaranta decideix no esperar més i recorre a la inseminació artificial per tenir un bebè. Quan set anys més tard torna a Nova York, torna a veure al seu amic Wally, un home neuròtic i insegur que, de manera inexplicable, se sent fortament vinculat al fill de Kassie, un nen amb el qual comparteix una mica més que les seves múltiples manies i excentricitats.