colombe jacobsen derstine bio, edat, valor net, marit, fills, alçada - Biografia\nFets de Colombe Jacobsen-Derstine\nSarah Lawrence College, Natural Gourmet Institute for Health and Culinary Arts\nXander Lefleur i Delphine Lefleur\nColombe Jacobsen Derstine Instagram\nVeure més / Veure menys Fets de Colombe Jacobsen Derstine\nCèlebre per retratar el personatge de Hailey a la pel·lícula Men in Black II, Colombe Jacobsen Derstine és una actriu nord-americana i un xef.\n1 Valor net de Colombe Jacobsen Derstine\n2 Qui és Colombe Jacobsen Derstine Husband?\n4 Carrera de Colombe Jacobsen Derstine\nValor net de Colombe Jacobsen Derstine\nActualment, Derstine té un valor net estimat 8 milions de dòlars. Així mateix, Derstine va convocar la seva fortuna de la seva carrera d’actriu i xef.\nDe la mateixa manera que Derstine cobrava un salari mitjà entre la franja$ 60,000a$ 120,000per pel·lícula dels seus papers. A més, va fer una mitjana de$ 60,000a$ 85,000a l'any com a xef.\nDerstine presentat a la pel·lículaD2: The Mighty Ducks que es va reunir45 milions de dòlarsdesprés d’un pressupost de10 milions de dòlars. Ella també va tenir una aparició destacada a la pel·lículaHomes de negre IIque recollit441 milions de dòlarsen contra del pressupost de140 milions de dòlars.\nA més de la carrera d’actriu, Jacobsen dirigeix un lloc web titulatColoma del dia, un lloc web i bloc relacionats amb els aliments. Així, tot això va ajudar-la a convocar una gran quantitat de diners perquè pogués viure un estil de vida prou amb la seva família.\nQui és Colombe Jacobsen Derstine Husband?\nColombe Jacobsen Derstine és una dona feliçment casada. Va lligar un nus amb una personalitat que no era famosaJeffrey Lefleur. Tot i això, li agrada mantenir la seva vida amorosa lluny dels mitjans i del públic. Es va casar en una cerimònia de matrimoni privat i encara no ha revelat res sobre el matrimoni.\nquant val la frankie valli\nTítol: el marit de Colombe Jacobsen Derstine, Jeffrey Lefleur\nJacobsen Derstine és una orgullosa mare dels seus dos fills, un fillXander Lefleuri fillaDelphineLefleur. La parella marit-dona és molt secreta quan es tracta dels seus fills, així que els ha mantingut allunyats de la llum. Sense rumors de divorci, la parella comparteix una relació feliç junts. A més, tampoc hi ha rumors de divorci.\nEn aquest moment, la família comparteix un estil de vida pràctic i ocupat passant temps de qualitat junts. Anteriorment, Derstine es va convertir en el centre del rumor de la cita amb un altre company Jack Kehler. A més, Kehler i Derstine van treballar junts a la pel·lículaHomes en negre III. A més de les seves actuacions a la pantalla, també van tenir una coincidència fora de la pantalla.\nColombe Jacobsen Derstine va néixer 21 de desembre de 1977 a Chicago, Illinois, EUA. A partir del 2019, té 42 anys i el seu senyal de sol és Saggitarius. La seva nacionalitat és nord-americana, mentre que la seva ètnia és blanca.\nElla va anar a la Escola Gourmet Natural situat a Nova York i va competir a la temporada 2007 de The Next Food Network Star. Després va fer el seu debut cinematogràfic el 1993 com a actor infantil. Després va tenir un llarg descans i va anar a l'escola. Es va graduar l'any 2000 Sarah Lawrence College.\nCarrera de Colombe Jacobsen Derstine\nJacobsen Derstine és famós pel paper del personatge Haileya la pel·lículaHomes de negre II com ellaés una actriu i xef americana a la pantalla. Derstine va augmentar la seva popularitat i va destacar a les pel·lícules D2: The Mighty Ducks i D3: The Mighty Ducks. Jacobsen va ser un concursant a la 2007temporada deLa següent estrella de la xarxa d'aliments. També va participar en diverses pel·lícules i sèries de televisió i va reclamar la fama.\nVa interpretar al personatge de Hailey en aquesta pel·lícula de 2002.Kay com Tommy Lee Jonesi Jay com Will Smith proporciona la millor línia de defensa contra una seductora. Aquest va ser el repte més difícil a la declaració de la missió de les MIBs: protegir la terra de l'escorça de l'univers.\nTítol: Colombe Jacobsen Derstine, Actriu\nSi bé realitza un delicte rutinari, Jay no cobreix una trama que li ha imaginat Serleena (Boyle), un monstre kylotià. Quan Serleena va prendre com a ostatge a l'edifici MIB, només hi ha una persona Jay pot recórrer al seu ex soci de MIB.\nElla va actuar com Afegiu en aquesta pel·lícula de 2014. Derstine actualment allotja el seu propi lloc web i bloc relacionats amb els alimentsColoma del dia. Va aparèixer a les seves pel·lícules notables, incloses The Wake Wake, Descens, Buscant a Haizmann, Moonlight Mile, Men in Black II, Rookie of the yeari molts més.\nmarca reed madison reed\nDerstine es troba a una alçada de5 peus 6 polzades. De la mateixa manera, amb els ulls blaus i els cabells rossos, Derstine és una dona bonica i encantadora. Colombe està actiu a Instagram.\njessica wesson millora de la llar\ntwitter blaow fowler


Joan Salvat-Papasseit L’irradiador del port i les gavines Una mirada a alguns poemes 8.\n“ Inici epitalàmic-film” Carmesina, febrer 2008 9.\n“ Inici epitalàmic-film” A Joan Arús La boca a la boca i la parpella closa El finestró també I aquella sina d’Ella com de vellut de seda I l’omelic amant amb l’omelic fragant I aquell plorar primer sota l’ombra del sostre FEU-VOS COIXINS BEN FLONJOS PER LA LLUNA DE MEL 10.\nI la parpelles closes.. (Somiant, deixant volar l’imaginació cap a paissatges inexistents) 11.\nTancant la finestra perquè no s’escapi l’amor... 14.\n

L’omelic amant amb l’omelic fragant...

(que el desig no s’acabi mai...)

\nAquell plorar primer sota l’ombra del sostre 17.\nCoixins ben flonjos per la lluna de mel 18.\nCàndida, febrer 2008 Pantalons llargs 19.\nCampaneta daurada del meu carret de fira , 20.\ncavallet de cartró de mig pam, tot pintat; 21.\nhavem caminat tant pels camins sense ira que ara ens cal reposar, i agrair nostre fat. 22.\nJa no tornaré més fent osque! osque! corrent a carregar amb palets el teu quadrant de fusta. 23.\nCampaneta daurada, tu em sabies content. Ara em mena la gent i tothora tinc justa: 24.\ni sóc infant encara, i no puc fer-ne esment. Cavallet de cartró, tu em sabies la joia: si ara jugués a córrer, què diria la gent... 25.\nTrobaran molt millor que estimi alguna noia tant si és bella com no -cavallet tot pintat, campaneta daurada-, i que us deixi al terrat. 26.\nDóna’m la mà… Aloma Música: Boig per tu , Sau 27.\nque anirem per la riba ben a la vora del mar bategant, 28.\ntindrem la mida de totes les coses 29.\nnomés en dir-nos que ens seguim amant. 30.\nLes barques llunyes i les de la sorra Prendran un aire fidel i discret, no ens miraran; 31.\nmiraran noves rutes amb l’esguard lent del copsador distret. 32.\nDóna’m la mà i arrecera la galta sobre el meu pit, i no temis ningú . 33.\nI les palmeres ens donaran ombra. 34.\nI les gavines sota el sol que lluu 35.\nens portaran a la salabror que amara, a l’amor, tota cosa prop del mar: 36.\ni jo, aleshores, besaré ta galta; 37.\ni la besada ens durà al joc d’amar. 38.\nDóna'm la mà que anirem per la riba ben a la vora del mar bategant tindrem la mirada de totes les coses només en dir-nos que ens seguim amant . 39.\nTot l’enyor de demà Joan Salvat-Papasseit Marta Veu: Marta 40.\nAra que estic al llit malalt, estic força content, -Demà m’aixecaré i heus aquí el que m’espera: 41.\nUnes places lluentes de claror, i unes tanques amb flors sota el sol, sota la lluna al vespre; i la noia que porta la llet que té un capet lleuger i duu un davantalet amb unes vores fetes de puntes de coixí, i una rialla fresca. 42.\nI encara que aquell vailet que cridarà el diari, i qui puja als tramvies i els baixa tot corrent. 43.\nI el carter que si passa i no em deixa cap lletra m’angoixa perquè no sé el secret de les altres que porta. 44.\nI també l’aeroplà que em fa aixecar el cap el mateix que em cridés una veu d’un terrat. 45.\nI les dones del barri matineres qui travessen de pressa en direcció al mercat amb sengles cistells grocs, i retornen que sobreïxen les cols, i a vegades la carn, i d’un altre cireres vermelles. 46.\nI després l’adroguer, que treu la torradora del cafè i comença a rodar la maneta, i qui crida les noies i els hi diu: -Ja ho té tot? I les noies somriuren amb un somriure clar, que és baume que surt de l’esfera que l’envolta. 47.\nI tota la quitxalla del veïnat qui mourà tanta fressa perquè serà dijous I no anirà a l’escola. 48.\nI els cavalls assenyats i els carreters dormits sota la vela en punxa que dansa en el seguit de les roderes. 49.\nI el vi que de tants dies no he begut. 50.\nI el pa, posat a taula. I l’escudella rossa, fumejant. 51.\nI vosaltres amics, perquè em vindreu a veure i ens mirarem feliços. 52.\nTot això bé m’espera si m’aixeco demà. Si no em puc aixecar mai més Heus aquí el que m’espera: -Vosaltres restareu, Per veure el bo que és tot: i la Vida i la Mort. 53.\nI digueu-me, qui de vosaltres no ha sentit por al demà? Quantes coses enyoraríeu si demà no despertéssiu? Jo, tantes... 54.\nJoan Salvat Papasseit 55.\nDiapositives fetes pels alumnes de 2n de Batxillerat de Literatura Catalana de l’IES Miquel Martí i Pol (Cornellà de Llobregat): Canto a la lluita : Siset (Bernat Vilaró) Inici epitalàmic-film : Carmesina (Sheila Domínguez) Pantalons llargs : Càndida (Naiara Francone) Dóna’m la mà: Aloma ( Vanessa Algaba) Tot l’enyor de demà : Marta (Alba Tortosa) Recopilació feta per: Adalaisa 56.\n“ Res no és mesquí ni cap hora és isarda, ni és fosca la ventura de la nit” Joan Salvat-Papasseit Recommended\ndolors Tot lenyor de dema


El preu del secret ~ La Mossegada\nBon dia i bon dijous internautes. 'Hem desconfiar els uns dels altres. És la nostra única defensa contra la traïció.' La hipèrbole del dramaturg Tenesse Williams fins fa no massa distava en gran manera d'una de les regles d'or de les entitats financeres: el secret bancari. Qui més qui menys ha sentit parlar dels paradisos fiscals, es clar que uns més que altres, perquè fins i tot hi viatgen amb maletins o "maletots" carregats de bitllets. Però si la carn ja és dèbil, la butxaca en aquests temps que ens toca viure encara ho és més i és en aquest context que la màxima bancària pot veure's trencada per una serp temptadora carregada d'euros.\nAquesta és la notícia amb que el Diari d'Andorra obre edició tot parlant d'uns inusuals turistes amb marcat accent messetari que miren de seduir les ànimes dels treballadors de la Banca per tal de treure'n informació sensible sobre clients destacats del sobiranisme. Així la intel·ligència espanyola (no va amb segones) lluny de patir retallades com la resta de la població ha vist com el seu pressupost s'incrementava notablement, malgrat que com d'altres institucions disposen de fons reservats que van més enllà del secret bancari perquè afecta a la seguretat nacional.\nPel que explica el rotatiu, un extreballador amb problemes econòmics podria haver estat víctima o beneficiari, depèn com es miri, de les urpes del Reino de España, el qual hauria aconseguit informació financera sobre la família Pujol, objectiu prioritari que a hores d'ara sembla que han silenciat alhora que abatut. Evidentment, l'Estat és conscient que la figura de l'expresident és només l'aperitiu i és més que probable que les diligències policials per aquesta evasió fiscal i altres causes es vagin dilatant en el temps per anar minvant la moral. Per aquest motiu, fa temps que es treballa perquè es produeixi una reacció en cadena de desercions sonades davant allò que els passa als que se surten de mare.\nFora d'Andorra, a Madrid el portaveu del PP al Congrés, Alfonso Alonso, apuntava en una entrevista a Onda Cero, que el govern espanyol estaria preparant la impugnació de la llei de consultes catalana, per tal de deixar-nos orfes i sense arguments legals per defensar la nostra consulta, referèndum per ells. Del seu pas per la cadena amiga em quedo amb la darrera frase: "Quan escolto Artur Mas em fa l'efecte que sap què és el que no farà però no sembla que tingui gaire idea de què és el que farà després ". Els que segur que no ho saben són els membres del govern, els quals encara a hores d'ara es posen les mans el cap pensant en el que els està passant o pitjor encara, en el que els pot passar.\nUn altre que també es depenjava ahir era el flamant secretari general del PSOE, Pedro Sánchez, el qual desmentia una animadversió generalitzada vers els catalans afirmant que "Catalunya és un poble estimat, respectat, admirat pel conjunt d'Espanya, i el PSOE ajudarà a fer front als mateixos mals que pateixen la resta de comunitats". Curiós que algú que acusa a Mariano Rajoy de viure al marge de la realitat digui alegrement que ens estimen tant, es clar que com ens recorda un conegut bolero "hay amores que matan".\nEl diari 'Times of India' és l'encarregat de portar-nos la perla d'aquest dijous explicant-nos la incidència patida per un vol de la companyia Air India que s'hauria vist obligat a realitzar un aterratge d'emergència. Ni les inclemències meterològiques, ni un motí a bord, ni tan sols un pirata aeri en foren les causes sinó uns convidats inesperats que es presentaren sorprenent tripulació i passatgers.\nUn dels molts colors que té l'Índia és el de l'exotisme i l'espiritualitat, una mostra de la qual la trobem a la ciutat Deshnoke, a l'estat de Rajasthan, paratge singular amb un dels temples més populars del país. Doncs, bé els habituals del centre de culte en són els rosegadors, parents dels quals van pujar de forma massiva a l'aeronau provocant el pànic entre els professionals, no tant per ser rates sinó perquè com el seu nom indica els encanta rosegar cables i fer-ho a l'aire no és exactement segur.\nEn fi internautes, quedeu-vos amb el que deia el vell Epicur: 'Als beats se'ls beatifica, als sants se'ls santifica i a les rates se'ls ratifica.'


Crida a l'acció en la clausura de la Cimera preparatòria de Roma - CEMAS\nCrida a l’acció en la clausura de la Cimera preparatòria de Roma\nAmb una certa satisfacció pel treball realitzat durant la Cimera preparatòria, però amb la certesa que no es pot demorar l’acció. Així va concloure una trobada en el qual han participat més de 500 delegats de manera presencial i altres 20. OOO en format virtual. Esta trobada és preparatòria de la Cimera sobre Sistemes Alimentaris que tindrà lloc al setembre a Nova York, convocada pel Secretari General de les Nacions Unides, António Guterres. El seu objectiu és determinar en quina forma s’han de transformar els nostres sistemes alimentaris perquè es puguen aconseguir els ODS en 2030.\nUnitat en la diversitat. La Sotssecretària General de l’ONU, Amina J. Mohammed, en el seu discurs de clausura va afirmar que «el menjar ens unix com a cultura i com a comunitat. Pot unir-nos entorn de les solucions. Però és clar que no hi ha una solució única per a tots. La nostra diversitat és la nostra força i reflectix la complexitat del nostre món». No va evitar referir-se a «els qui estan fora d’esta sala i no perquè assistixen a través de les pantalles» en clara al·lusió als sectors crítics amb el desenvolupament dels treballs de la Cimera i va afegir que «podem estar en desacord, però tots hauríem d’estar en esta sala». També va afirmar que «tot el que fem ha d’incloure sempre a aquells que estan en el centre dels nostres sistemes alimentaris: els xicotets productors, els pobles indígenes i especialment les dones i els joves».\nCrides a l’acció. El Director General de la FAO, QU Dongyu, va assenyalar que es necessita urgentment un enfocament integral i coordinat per a transformar els sistemes agroalimentaris i aconseguir els Objectius de Desenvolupament Sostenible per a 2030 sense deixar a ningú arrere. Gilbert Houngbo, president del FIDA, va afirmar que l’acció és clau i que cal començar a executar, però que la urgència és tal que es corre el perill de dispersar-se. I com ja ocorreguera en la inauguració, una de les intervencions més emotives va ser la de David Beasley, director del Programa Mundial d’Aliments, per a qui «el rellotge continua corrent, els xiquets moren de fam. Hi ha gent que usa l’alimentació com a arma de guerra, però ací sabem que es pot utilitzar com a instrument de pau. Els sistemes alimentaris importen. Mai llançarem la tovallola».\nSistemes alimentaris més inclusius. En diferents intervencions al llarg de les tres jornades de la cimera, els participants han reclamat que els sistemes alimentaris es transformen perquè siguen més inclusius. S’ha reclamat major reconeixement per als drets de tinença de la terra, els drets dels pobles indígenes, les dones i els joves. Jemimah Njuki, directora per a Àfrica de l’Institut Internacional d’Investigació sobre Polítiques Alimentàries IFPRI va afirmar que una de les qüestions clau que cal abordar és «com fer costat a les agricultores a xicoteta escala, com assegurar que tenen els recursos productius que necessiten per a transformar els sistemes alimentaris, com assegurar que tenen dret a la terra que cultiven».\nDavid Nabarro, assessor per als Diàlegs de la Cimera, va assenyalar en la jornada de tancament que «s’escolten diverses veus, s’exposen les tensions i s’avança en accions conjuntes». La pròxima cita a Nova York, setembre 2021.


El 94% de les empreses preveu patir atacs cibernètics en un any\nLa majoria d’elles, el vuitanta per cent, ha incrementat la inversió en ciberseguretat en els últims dotze mesos\nL’informe Global CIO Survey assegura que el 80% de les organitzacions de tot el món augmentaran la inversió en ciberseguretat en el termini d’un any. Segons un estudi realitzat entre més de 1.000 responsables de Tecnologies de la Informació en tot el món, la pandèmia ha convertit la continuïtat del negoci i la seva resistència davant de qualsevol atac extern en aspectes clau per al 72% de les organitzacions.\nLa ciberseguretat s’ha situat com a eix central d’actuació d’empreses i institucions, en vista que, en el darrer any, els atacs contra la seva integritat han augmentat un 25%, fins a assolir les 648 amenaces per minut. La preocupació al respecte no deixa d’incrementar, fins al punt que el 94% dels enquestats preveu patir algun tipus d’amenaça greu en els pròxims dotze mesos.\nEls responsables tecnològics, però també la resta de les organitzacions, han pres consciència d’aquesta amenaça i, en especial, temen patir bretxes de dades i malware (47%) o atacs ransomware (39%), com constata l’estudi. Àlex Zaragoza, director general de Logicalis Spain, adverteix que “invertir només en eines no protegirà les organitzacions. Cal disposar de polítiques i plans d’acció que estiguin preparats per fer front a situacions complexes o d’alt risc. La major part de les companyies (66%) inverteix en tallafocs, software de protecció bàsic o gestió de contrasenyes, però és insuficient”, sosté.\nLa crisi derivada de la pandèmia del coronavirus ha impulsat les organitzacions a posar en marxa o accelerar el seu procés de transformació digital, segons l’enquesta, per donar suport a infraestructures remotes i afavorir el teletreball, cosa que ha complicat encara més les tasques de seguretat.\nAquesta tendència sembla que es mantindrà en el futur, i la consultora Gartner ja ha avançat que el 82% dels líders de les empreses permetran que els seus empleats continuïn treballant en remot, almenys a temps parcial. La generalització de nous models de treball a distància complica les tasques de seguretat. Això explica per què un 80% de les empreses consultades, entre aquestes del Baix Llobregat, han incrementat la inversió en ciberseguretat en l’últim any.\nEn l’informe anual també detecta avanços importants en àrees com la internet de les coses (IoT), que ja és present en el 96% de les companyies consultades. La seva aplicació més popular, en un 55 % dels casos, és la millora de l’experiència del client, seguit de l’augment de l’eficiència operativa (52%) i la millora dels productes i serveis existents (46%), com reconeixen els consultats.\nCom a aspecte que cal millorar, els CIOs subratllen la importància d’implementar plans de recuperació davant de desastres. Les xifres indiquen que menys de la meitat (45%) ja ho ha fet i a penes el 40% compta amb un pla de continuïtat del negoci que pugui salvar la seva activitat davant d’atacs importants. Encara que aquesta prevenció de riscos pugui semblar a priori un fre a la innovació dels negocis, molts hi veuen un vincle clar. En concret, el 95% dels enquestats se serveixen de la innovació per crear resiliència empresarial.\nUn bon exemple en són les migracions ben planificades al núvol, que augmenten simultàniament la seguretat i les noves capacitats per desenvolupar productes i serveis. De fet, ja estan servint per millorar la col·laboració i la innovació entre equips de treball dispersos per diferents localitzacions.


Targeta "Angelet" - Erminiu Hagiu\n> Impressió>Targetes bateig amb foto>Targeta "Angelet"\nTargeta amb un angelet molt simpàtic. Impresa a dues cares, dors amb fons de colors. En triar el model de la targeta l'important és, primer una bonica foto del teu nadó i després que combinin els colors amb el detall que triïs. Et faré una prova abans d'imprimir, perquè tot quedi al teu gust.\nLa quantitat mínima de comanda per a aquest producte és 24


Informació especial d'estiu · 1 d'agost de 2020\nArribem al mes d'agost i, com cada any, l'equip tècnic del CEESC s'agafa uns dies de vacances, fins al 24 d'agost. Esperem que fins llavors la situació millori i ens permeti tornar a obrir les portes de les nostres seus amb normalitat.\nAquests mesos, en què la que la pandèmia ens ha fet reinventar-nos i repensar-nos, no han estat gens fàcils, però dins de les nostres possibilitats hem adaptat l'activitat del CEESC a la situació i som conscients que el que resta d'any haurem de seguir treballant per continuar oferint-vos tots els serveis.\nEsperem que passeu un bon agost, tant si treballeu com si feu vacances. En aquest butlletí us fem un tastet de les propostes per encarar el curs vinent.\nEsperem que us interessin!\nÚLTIMA HORA: Informació sobre la provisió dels llocs d'educador/a social per al curs 2020/21


La CUP es posa al costat d'Arran per respondre a la «repressió del PP» | NacióDigital\nLa CUP es posa al costat d'Arran per respondre a la «repressió del PP»\nEls populars demanen un total de 36 anys de presó per a sis membres de l'organització juvenil de l'esquerra independentista\nper Aida Morales, 7 de desembre de 2017 a les 12:59 |\nLa número 2 de la CUP per Barcelona, Maria Sirvent, i la portaveu d'Arran, Mar Ampurdanès. Foto: Aida Morales\nLa CUP ha volgut mostrar, aquest dijous, la seva "solidaritat i escalf" als sis joves de l'organització juvenil Arran, per qui el PP demana un total de 36 anys de presó per uns presumptes delictes de danys i desordres públics, i violació de domicili de persona jurídica, com a conseqüència de l'acció que van portar a terme el passat 27 de març davant de la seu dels populars. En aquesta ocasió, ha recordat en una roda de premsa davant de la Delegació del Govern espanyol la número 2 de la llista per Barcelona, Maria Sirvent, es van enganxar adhesius a les portes de la seu i es van entregar caixes de cartró en forma d'urna on s'indicava que, passés el que passés, els catalans votarien.\nAquest va ser l'inici de la campanya d'Arran "L'organització és la clau de la victòria", que va acabar amb sis detencions i, tres dies després que hagi començat la campanya, amb la petició de presó del Partit Popular als joves. Segons ha declarat la portaveu de l'organització juvenil, Mar Ampurdanès, aquesta petició és "absolutament desproporcionada" i demostra la "voluntat de carregar contra el jovent independentista". Una acusació de violència, ha recordat, que també es fa als Jordis quan, per altra banda, "l'única violència" que s'ha portat a terme és la d'empresonar membres de la societat civil i el Govern, i la "connivència amb el feixisme arreu del país", ha dit.\nAmpurdanès ha encoratjat a "continuar responent de forma col·lectiva" davant d'un estat espanyol "podrit", malgrat que, en aquest cas, els joves potser no tinguin "milers d'euros per pagar multes desorbitades, ni el focus mediàtic que tenen altres represaliats".\nSirvent, per la seva part, ha afirmat que "no és casualitat" que l'escrit d'acusació aparegui durant el tercer dia de campanya, i ho faci amb una petició "absolutament desproporcionada", i ha volgut recordar que el PP és "el partit més corrupte d'Europa", que ha "condonat més de 40.000 milions d'euros a la banca, mentre els joves no poden accedir a un habitatge digne". "Lluitar davant d'aquest procés de repressió no només és un dret, sinó un deure", ha finalitzat.\nUna vegada acabat l'acte, tots els membres d'Arran han estripat la petició de pena del Partit Popular, en un acte simbòlic de desobediència.\nEl PP demana 36 anys de presó per a sis joves independentistes per l'intent d'ocupar la seu\n21 de desembre: eleccions Parlament 2017, Política, CUP, Maria Sirvent, Mar Ampurdanès, eleccions Parlament 2017, PP, Arran


Imatges per la història II – Unió Esportiva de Sants | Web oficial\nHome / Destacat / Imatges per la història II\nImatges per la història II\n2 abril, 2017\tDestacat, General, Noticies 775 Views\nUs portem una nova tanda de fotografies que formen part de la història de la nostra entitat.\nAquesta és una imatge del nostre escut actual:\nParticipació per a les rifes que organitzava el Futbol Femení, aquesta pertany a l’any 1981:\nSèrie de fotografies de diferents equips de futbol femení. La secció es va formar el 1981 amb 22 noies d’una 15 anys, però degut a les dificultats per compaginar horaris d’entrenaments i partits la secció es va dissoldre un any després.\nAquesta és una de les primeres formacions, l’any 1981. Els partits eren de futbol sala i es jugaven a la pista del col·legi Joan Pelegrí. L’èxit més important d’aquesta secció va ser la consecució de la Copa Catalana el 1981.\nImatge d’un carnet de soci de l’Inter:\nEl nostre anyorat camp del carrer Galileu:\nUna de les últimes formacions del Centre d’Esports poc abans de crear-se la Unió Esportiva:\nUn dels primers partits oficials que va disputar la UE de Sants va ser un torneig a Alemanya. Aquest és un retall de premsa de la tournee, la temporada 24/25.\nEl primer partit es va disputar el 27 de maig de 1925 a Berlín contra SV hertha. El matx va acabar amb empat a 3. La gira va finalitzar el 5 de juny, després que els santsencs guanyessin per 0-3 el Concordia, en un partit disputat a la localitat de Plauhen.\nPrevious Força Sants! 30/3/17\nNext Resultats 1-2 d’abril\nPrebenjamí A – Congrés 8 – 5 Partido controlado sin lugar a dudas que, a …


Un home confessa haver matat la pelegrina dels EUA desapareguda a Lleó - Diari de Girona\nUn home confessa haver matat la pelegrina dels EUA desapareguda a Lleó\nLa Policia li seguia la pista després que hagués canviat poc més de mil dòlars en una entitat financera\nastorga | efe/ddg 13.09.2015 | 00:00\nEl Ministeri d'Interior dóna per resolta la desaparició de la pelegrina nord-americana Denise Pikka Thiem, amb la troballa del seu cadàver la nit de divendres i la detenció a Astúries hores abans del principal sospitós de la seva mort, Miguel Ángel M.B., de 39 anys.\nNo obstant això, el ministre de l'Interior, Jorge Fernández Díaz, va insistir ahir que la investigació "segueix oberta" i que cal esperar la identificació definitiva del cadàver, que es trobava en avançat estat de descomposició, encara que "tot apunta al fet que es tracta de la dona nord-americana desapareguda".\nNi un sol indici es tenia fins divendres del parador de Denise Pikka Thiem, des que el passat 5 d'abril se li va perdre la pista quan realitzava sola el camí de Santiago al seu pas per la província de Lleó.\nAquell dia, diumenge de Resurrecció, va enviar un correu electrònic a una amiga en el qual saludava "des d'Astorga" i anunciava la seva intenció de seguir la seva ruta cap a la localitat d'El Ganso, punts tots dos de la ruta jacobea a la província lleonesa.\nVa ser l'última notícia que se'n va tenir, i des d'aleshores es desconeixia el seu parador sense que es registrés cap mena d'activitat en els seus comptes bancaris ni a les xarxes socials, en les quals sempre s'havia mostrat molt activa, per la qual cosa la Policia sospitava que podia haver sofert algun tipus d'agressió.\nEls cas es va reactivar quan un veí de la zona va canviar en un banc de la comarca una quantitat lleugerament superior als mil dòlars quan era públic que no tenia recursos i que habitualment recorria a els serveis municipals per subsistir.\nDes d'aleshores estava sota vigilància i finalment va ser detingut divendres després d'ordenar el seu arrest la titular del jutjat d'instrucció número 2 de Lleó.\nLa detenció es va produir en un bar de la localitat asturiana de Grandas de Salime, on havia fugit alertat després de la reactivació de la recerca de la pelegrina des de dijous passat amb un operatiu format per més de tres-centes persones de diferents cossos.\nEl sospitós no va oferir resistència, va confessar que havia matat la dona i va conduir la policia fins al lloc on havia enterrat el cadàver.


Casa Rural Antaño Colle Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLa Viliella 42, Colle, Colle, Espanya, 24858 - Veure al mapa\nMés informació sobre Casa Rural Antaño\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Colle, Casa Rural Antaño és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Casa Rural Antaño, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Casa Rural Antaño no troba competidors en cap categoria.\nNúmero de Identificación Fiscal: CRA-LE-618\nAllotjaments a Colle


Termini de sol·licitud fins al 30 de setembre de 2017\nT'ajudem a pagar les taxes de l'examen 'First Certificate English' i equivalents. Si l’aproves, podràs sol·licitar les Ajudes Municipals “València Activa Jove: Formació Inglés” fins al 30 de setembre.\nLa finalitat d’aquestes ajudes és fomentar l'obtenció de certificacions de l'idioma anglés nivell B2 de persones joves desocupades, mitjançant ajudes econòmiques destinades a finançar les taxes de les proves de competència.\nMitjançant acord de Junta de Govern Local de data de 8 de setembre de 2017, s'ha modificat la quantia màxima de l'ajuda individual a 200€.\n- Ser menors de 30 anys d’edat en la data del terme de presentació de sol·licituds.\n- Trobar-se empadronat/ada en el municipi de València.\n- No tindre cap deute pendent amb l’Ajuntament de València i haver justificat qualsevol subvenció que els haja sigut concedida amb anterioritat per l’Ajuntament de València.\n- No trobar-se incurses en cap de les circumstàncies arreplegades en l’article 13.2 i 13.3 de la Llei 38/2003, de 17 de novembre, general de subvencions i, en particular, estar al corrent en el compliment de les seues obligacions tributàries amb la Hisenda estatal i davant de la Seguretat Social.\nLLISTAT DE SOL·LICITUDS AMB DOCUMENTACIÓ COMPLETA I INCOMPLETA


Una vintena de persones es concentra contra els Avis i Àvies de Cambrils\nEls Avis i Àvies per la Llibertat es concentren cada dimecres a la vila marinera\ndimecres, 22 d’agost 2018 - 13:45h | Actualitzat a 22/08/2018 14:37h\nImatge del vídeo publicat a twitter per @cdr_cambrils | @cdr_cambrils\nFa més de sis mesos que els Avis i Àvies per la Llibertat de Cambrils es concentren cada dimecres a la plaça de la Vila. Les darreres setmanes hi havia hagut la presència d'alguns manifestants contraris a aquestes trobades, una presència que ha arribat aquest matí al seu punt àlgid amb la concentració d'al voltant d'una vintena de persones segons informen diverses fonts i mitjans de comunicació.\nAquesta manifestació contrària a la dels Avis i Àvies s'ha fet sentir quan els darrers han sortit de la plaça de la Vila per fer el recorregut habitual. El CDR de Cambrils ho ha explicat a través de les xarxes socials, on han penjat un vídeo que recull un dels moments de la concentració. Amb banderes i samarretes espanyoles i de Tabàrnia i amb botzines, els concentrats han estat cridant mentre els Avis i Àvies passaven per davant seu.\nS'han pogut sentir crits de «Viva España», «España» i «Arriba España», així com insults cap a les persones que es manifesten, setmanalment, per reclamar la llibertat dels polítics i els líders civils. Ho han fet davant l'atenta mirada d'algunes càmeres de televisió i amb una pancarta on es podia llegir «más democracia verdadera y menos república bananera». Han estat diversos els usuaris de twitter, entre altres xarxes, que han publicat evidències gràfiques de la situació.\nDavant d'aquesta situació, tant des del CDR com des d'usuaris particulars s'ha deixat entreveure que, en endavant, aniran a donar suport a les concentracions setmanals dels Avis i Àvies per fer front a aquestes manifestacions contràries. La presència de persones contràries a la llibertat dels presos polítics també s'ha organitzat a través de les xarxes socials i de missatgeria.\n"ATENCIÓ: Detinguts dos germans de Cambrils per tràfic de drogues" "Mont-roig del Camp impulsa un curs ocupacional per a aturats majors de 45 anys"\nprocés català Cambrils


Girona Excel·lent | Senglar estofat amb castanyes\nSenglar estofat amb castanyes\n2 kg de porc senglar\nLlorer, farigola, marduix, romaní, etc.\n1 kg de castanyes torrades i pelades\n1 kg d’escarlots en sal (prèviament dessalats)\n4 dl d’oli d’oliva verge extra de la DOP Empordà\nPoseu el senglar a marinar perquè perdi fortor i es torni més tendre. Talleu-lo i poseu-lo en una cassola amb les verdures netes i tallades, el vi negre, la cervesa i les herbes aromàtiques. Deixeu-ho marinar dos o tres dies.\nPassat aquest temps, traieu-ne els talls de carn, les verdures i el suc per separat. Enfarineu la carn i enrossiu-la en una cassola de terrissa. Traieu-la del foc.\nSofregiu a la mateixa cassola les verdures de la marinada. Quan estiguin cuites, torneu-hi a posar el senglar, les herbes aromàtiques i el suc de la marinada, i cobriu-ho amb aigua. Deixeu-ho coure lentament fins que la carn sigui tan tendra que se separi dels ossos. Quan faltin uns 20 minuts, tireu-hi les castanyes torrades i els escarlots. Deixeu-ho coure.\nFeu la picada en un morter amb les avellanes, els grans d’all, el julivert, la xocolata i les galetes. Deixateu-ho amb el suc de la cocció.\nPoseu-ho al punt de sal i deixeu que s’acabi de coure. Serà més bo si us el mengeu l’endemà.


Congrés d’Esquerra i futur del tripartit | Ara a www.rogermelcior.cat\nCongrés d’Esquerra i futur del tripartit\nEstem en la recta final pel Congrés d’Esquerra. Aquest dissabte més de 10.000 militants de tot el país estan cridats a les urnes per tal d’escollir el President i el Secretari General d’esquerra. Les candidatures fan l’últim esforç per tal de poder captar vots de la militància. Prova d’això és la campanya encetada per part de Reagrupament.cat amb la intenció de ser una alternativa clara al continuisme de Puigcercós i Carod.\nLa batalla per la presidència ve encapçalada, i monopolitzada, per les candidatures de Puigcercós i Joan Carretero. Ara mateix acabo de llegir a l’Avui [http://www.avui.cat/article/mon_politica/31953/partidaris/joan/carretero/amenacen/deixar/erc.html] la voluntat expressada per part d’alguns militants propers a Carretero d’estripar carnets en el cas que Reagrupament.cat no obtingui responsabilitats executives aquest dissabte.\nEl que queda clar però és que aquest Congrés d’ERC podria ser transcendental pel país. Depenent de qui surti reforçat es podria renegociar el pacte d’Entesa amb el PSOE i ICV. De fet la Candidatura de Reagrupament.cat ha establert ja unes bases sobre les quals s’hauria de renegociar el pacte d’entesa. Unes bases molt sòlides que pretenen que Catalunya avanci nacionalment i que, segurament, el sucursalista de Montilla no les acceptarà pas.\nEl resultat del Congrés doncs podria ser determinant per poder tornar a veure –o veure per primer cop- polítiques d’autèntic avenç nacional pel país. O bé podria ser la fi d’aquest govern mediocre, espanyolista i sucursalista. I això en un context en el que l’estatut retallat és encara pendent del pronunciament del Tribunal Constitucional i en ple debat sobre el finançament.\nI és que Carretero a deixat molt clar que el pacte d’Entesa s’ha de renegociar de manera que permeti avançar nacionalment al país. Segons Carretero cal una renegociació amb condicionats com una nova llei de política lingüística, condicions a les que el PSOE no estaria disposat a arribar en cap cas.\nQuden doncs dies de travesses fins que dissabte es debel·li l’incògnita i puguem tenir més clar –o més fosc- el futur del nostre país.\nEtiquetes: erc sociates tripartit futur\n2 Responses to “Congrés d’Esquerra i futur del tripartit”\n2 Juny 2008 at 21:44\nCarretero és un talp cnvergent a ls ordres de Mas per posar un govern de apsa dretana ala genralitat! Llarga vida al tripartit!\n4 Juny 2008 at 11:25\naixò esperem….llarga vida al tripartit!\n« Propera estació: independència\nA Badalona continuem donant corda a la cultura catalana! »


Orquestra Barroca Catalana: Manuel Pla i l'Europa del seu temps\nCada vegada són més els conjunts musicals -ja siguin instrumentals o vocals- que organitzen les seves pròpies temporades de concerts. Els últims han estat els amics de la Barroca Catalana, un conjunt especialitzat en la música del Barroc i Classicisme, que engega ara un petit cicle de concerts a l'Església de Sant Felip Neri. Aquest maig ofereix dos concerts. En aquesta primera proposta interpreten músiques del compositor català del segle XVIII Manuel Pla, i també de Johann Sebastian Bach. Música i religiosa i instrumental d'aquests dos autors, amb Marina Comas (flauta) i Pau Bordas (baríton), com a solistes.


El Bus del síndic visita Elx – Sindic de greuges\nEl Bus del síndic visita Elx\nEl síndic de Greuges de la Comunitat Valenciana, José Cholbi, va visitar Elx el dimarts 22 de setembre. Esta ha estat la primera localitat visitada dins la iniciativa coneguda com “El Bus del Síndic” que pretén recórrer diversos municipis de la província d’Alacant. L’objectiu de la iniciativa és clar: donar a conéixer la institució del defensor del poble de la nostra Comunitat entre la ciutadania i conéixer in situ els problemes de la gent.\nPer a això, una delegació de l’oficina del Síndic, composta d’assessors jurídics i assessors de l’oficina d’atenció al ciutadà es van desplaçar al Centre de Congressos Ciutat d’Elx per atendre les consultes i queixes presentades pels ciutadans.\nParal·lelament, el síndic i els dos adjunts, Emilia Caballero i Carlos Morenilla s’entrevistaren amb l’alcalde il·licità, Alejandro Soler, a la casa consistorial i després visitaren el Centre d’Alzheimer d’esta localitat.


EL COLPIS RECLAMA EL PLE RESPECTE ALS DRETS FONAMENTALS, A LES LLIBERTATS PÚBLIQUES I A LA DEMOCRÀCIA | Colpis\nEL COLPIS RECLAMA EL PLE RESPECTE ALS DRETS FONAMENTALS, A LES LLIBERTATS PÚBLIQUES I A LA DEMOCRÀCIA\nEl Col·legi de Politòlegs i Sociòlegs de Catalunya (ColpisCat) és una corporació de dret públic que està compromesa amb els valors democràtics i amb els drets civils i polítics, única base realista per a l’estabilitat institucional.\nLa democràcia requereix respecte a la pluralitat i l’acompliment efectiu dels drets fonamentals i les llibertats públiques. Encara més, la sociologia i la ciència política més avançada defensen tractar qualsevol conflicte a través d’un diàleg equitatiu, on la confrontació sigui en base a arguments, mai per la força. En conseqüència, el ColpisCat defensa l’aprofundiment democràtic del nostre sistema polític i el respecte als valors fonamentals de la Unió Europea.\nEn els darrers dies a Catalunya s’estan produint actuacions que es poden entendre com a limitacions injustificades en els drets i llibertats fonamentals de la ciutadania i els seus representants (llibertat de premsa, expressió, reunió, del secret de les comunicacions, etc.), que trenquen amb el principi d’igualtat democràtica, l’existència de regles del joc equitatives i amb el reconeixement que la legitimació darrera de qualsevol règim constitucional rau en la majoria de la població i en la cerca del consens.\nTambé s’estan produint detencions de càrrecs del Govern de Catalunya. Sense entrar a valorar l’ajustament de les seves actuacions al dret vigent, aquestes detencions són desproporcionades i no sembla que siguin necessàries per possibles investigacions judicials.\nDavant la gravetat d’aquests fets, des del ColpisCat s’ha constatat que els nostres col·legiats i col·legiades estan seriosament preocupats per la salut de l’Estat de dret i per la qualitat democràtica i fa una crida a:\n– Respectar de forma escrupolosa el drets fonamentals i les llibertats públiques, protegits per igual en les dues ordenacions jurídiques en disputa a Catalunya, així com pels tractats i convenis internacionals. Especialment, recordem a totes les autoritats governatives i judicials i al conjunt de la ciutadania que l’exercici del dret constitucional de reunió pacífica no requereix d’autorització prèvia.\n– A facilitar el dret de la ciutadania a participar en els afers públics, directament o per mitjà de representants lliurement elegits. I que aquests darrers puguin desenvolupar plenament la seva funció representativa.\n– A què les actuacions judicials, suposant que siguin legítimes, siguin proporcionades i interpretades seguint els principis democràtics i amb ple respecte a la llibertat política de partits i la ciutadania en general. Són especialment greus les detencions i les identificacions. En una societat democràtica el dret s’ha d’interpretar i implementar d’acord amb els valors socials predominants.\n– Que tota l’activitat política sigui respectuosa amb qui pensa diferent.\nFinalment, el ColpisCat ha constatat que hi ha diversos sociòlegs i politòlegs represaliats en el desenvolupament de les seves funcions professionals i, d’acord amb el mandat dels seus Estatuts, es posa a la seva disposició en la defensa dels seus interessos i honorabilitat professional.\nAprovat en sessió extraordinària de la Junta de Govern en data 20/9/2017.


El Templo de la Diosa s'uneix a Telegram! • Templo de la Diosa\nDes del Templo de la Diosa hem creat un Canal de Telegram per poder comunicar-nos millor i més ràpid amb tothom.\nEn ell us comunicarem l’agenda d’activitats així com les novetats i els articles nous.\nTelegram ens sembla una eina directa i dinàmica que és capaç de reunir un llistat de les nostres novetats, ja siguin publicades al Fb o a la Web.\nA més respecta totalment la privacitat de la persona que entra a el canal ja que la resta d’usuaris no veu ni el seu número de telèfon, ni el seu nom, de manera que no compartim les seves dades amb persones desconegudes.\nAixí que des d’aquí t’animem a informar-te de les nostres novetats de manera fàcil, ràpida i segura:\nAfegeix-te a Telegram!


Mons. Gordo: "Deixem que Jesús sigui el protagonista" - Arquebisbat de Barcelona\nMons. Gordo: “Deixem que Jesús sigui el protagonista”\nEl Moviment de Professionals Catòlics inicia el curs aconsellant la pràctica dels exercicis espirituals per caminar segons l'Evangeli\nEl Moviment de Professionals Catòlics de Barcelona ha iniciat el curs 2018- 19 amb una sessió inaugural sobre els “Exercicis Espirituals a la vida quotidiana”, a l’Església de Sant Pau del Camp. La trobada va comptar amb la participació del bisbe auxiliar de Barcelona, Mons. Sergi Gordo i del consiliari de l’entitat Mn. Josep Maria Turull.\nAnna Vil·là, la responsable del moviment va obrir la trobada donant la benvinguda i exposant com els exercicis espirituals suposen una eina per aquell que vol parar atenció a les seves passes o encarar el seu futur.\nFruits de la trobada amb Déu\nLes encarregades de conduir la sessió sobre els exercicis espirituals van ser Llum Delàs i Montse Subirana, les quals van parlar des del seu testimoni. Segons van exposar, “dedicar un moment del dia a pregar amb Jesús ens porta a descobrir una nova intimitat amb Déu; a acceptar les mateixes limitacions; a ser conscients que no estem sols i ens dóna criteris de discerniment”.\nLlum Delàs va comentar com els actors dels exercicis, el que els condueix i el que els practica en un principi mantenien una certa distància. Al llarg del temps tots dos han pres el mateix rol d’aprenents de Jesús. “Som tots dos que posant-nos en aquesta dinàmica estem fent camí cap a una conversió molt profunda”.\nNo és fàcil però crea addicció\n“No és fàcil”, exposava Subirana quan explicava l’experiència d’obrir-se en confiança a Déu. Ara bé, – continuava- “aguantes el que aguantes però la recomanació és: posat davant de Déu”. Des del seu punt de vista, explicava com dedicar aquest moment de pregària diari “integra tot el món emocional, les solucions i com optem a les diferents opcions de la nostra vida”.\nA través d’aquest procés de pregària, van destacar com a poc a poc “descobreixes la màgia dels exercicis”. “Un Déu que es comunica i aconsegueix transformar-nos, en tant que li deixem fer”, afegia. D’altra banda,\nDelàs va afegir com aquesta estona de connectar amb Ell en un principi pot costar, però com a la llarga ho acabem prioritzant fins al punt que ens crea una “addicció”.\nDesprés de la sessió sobre els exercicis espirituals, tots plegats van celebrar l’Eucaristia amb el bisbe Sergi Gordo, que presidia. En el moment de l’homilia, va recalcar com “nosaltres no fem exercicis per autocontemplar-nos, sinó per deixar que Jesús sigui el protagonista”. Segons va exposar el bisbe, un moment de pregària diari ens ajuda a descobrir que “som instruments en mans de Déu que irradia la llum de l’Evangeli a través de nosaltres”.


Capsaïcina mon amour - Revista Mètode\nEls rumbs de l’evolució són bellament inescrutables. Cada vegada que alegrem el gust amb un menjar picant el nostre organisme participa d’una particular carambola evolutiva. La «idea» inicial era aturar l’avanç de microorganismes. La capsaïcina és un alcaloide que funciona bé com a antifúngic i bactericida, raó per la qual algunes plantes del gènere Capsicum es van obstinar a acumular aquesta molècula –i altres capsaïcinoides– en els teixits dels seus fruits, sobretot els que eren visitats per pugons, insectes que faciliten la invasió per fongs.\nEn un univers evolutiu paral·lel, aliens a aquests problemes vegetals, molts animals –com ara rèptils, ocells i mamífers– procuraven posar les seues cèl·lules a recer d’àcids o de temperatures massa altes desenvolupant neurones sensorials proveïdes de molècules receptores que, en activar-se, generaven sensació de dolor i intensa picor (receptors TRPV1).\nEls fruits proveïts de capsaïcinoides formaven part de la dieta animal, de manera que les bestioles també es beneficiaven de les propietats medicinals antifúngiques. Les plantes, per la seua banda, tenien un interès especial en la relació: oferien fruits amb el secret propòsit que algú dispersara les seues llavors. Millor si aquest algú era un ocell, ja que engulen els fruits sense mastegar i per tant sense destruir les llavors. Els ocells defequen llavors llestes per a germinar. No així els mamífers, que les trituren i deixen inservibles.\n«A alguns mamífers, allò de sentir dolor però comprovant que en el fons no passava res els va agradar»\nI llavors va passar alguna cosa: dos processos evolutius que no tenien res a veure van convergir. Va succeir en el moment en què el receptor dels mamífers per a detectar àcids i calor intensa va patir una mutació que, ves per on, el va fer sensible a una molècula que ni és un àcid ni està calenta, la capsaïcina. A partir d’aquell moment, els mamífers portadors de la mutació experimentarien una intensa sensació de picor i coentor en menjar fruits amb la molècula antifúngica. Veritat que l’evolució és ben juganera de vegades?\nEls ocells, per la seua banda, van seguir el seu curs aliens a aquestes emocions sensorials, amb el seu receptor TRPV1 ancestral, insensible a la capsaïcina. I ací la història comença a posar-se –més– interessant: les plantes, que en principi sols estaven interessades en la capsaïcina per a espantar microorganismes, es van veure de sobte proveïdes d’un magnífic regal dels déus que els permetia usar aquesta mateixa substància per a espantar també mamífers picallavors. D’aquesta manera, l’esdevenir evolutiu va dictar que es produïra un notable augment de la concentració de capsaïcina en els fruits, sobretot en els teixits que envolten les llavors.\nNo va acabar ací la cosa, ni de bon tros. En condicions evolutives «normals» –si és que això existeix– els mamífers portadors de la mutació que mesclava sensacions tan dispars i que produïa una forma de dolor gratuït tindrien menys oportunitats de prosperar –en disminuir el seu accés a l’«aliment que crema»–, de manera que la mutació tendiria a desaparèixer. Però no va anar així la cosa. Ací l’evolució va vorejar la insensatesa: a alguns mamífers, allò de sentir dolor, però comprovant que en el fons no passava res, els va agradar. Estem davant la versió primigènia de les pel·lícules de terror, que proporcionen un estrany plaer sense riscos.\nD’aquesta manera, el receptor TRPV1 va progressar entre els mamífers amants de les sensacions fortes, que van trobar en els pebrots picants un parc d’atraccions gustatiu i també, paradoxalment, un efecte secundari analgèsic. Però és que encara n’hi ha més: en els mamífers el receptor s’ha tornat també sensible a l’anandamida, un cannabinoide endogen que és estructuralment similar a la capsaïcina i que està implicat en un bon nombre de processos fisiològics, la qual cosa pot haver contribuït a mantenir amb tan bona salut els receptors TRPV1 dels mamífers i la indústria dels pebrots de Padró.\nEls perquès de Mètode Llibres Monogràfic Opinió\nVida social: Una història natural de les societats


L’ESTIL DE MASIA VA SER LA TENDÈNCIA DE LA LLAR MÉS BUSCADA DEL 2019, DEMOSTRANT UNA VEGADA MÉS QUE S’HA QUEDAT - INICI\nPrincipal Inici L’estil de masia va ser la tendència de la llar més buscada del 2019, demostrant una vegada més que s’ha quedat\nL’estil de masia va ser la tendència de casa més buscada del 2019, demostrant que ja ha arribat per quedar-se. La moderna masia ha arrasat cap al sud. Als nostres lectors els encanta l’estil de la masia per les seves acollidores característiques com la fusta recuperada, els plànols oberts i els acollidors porxos.\nL’estil de masia ha arrasat cap al sud. Desplaceu-vos per Pinterest o Instagram i el vostre feed segurament està inundat de trets de salons rústics amb mobles de fusta recuperats, dormitoris principals amb portes de graner i cuines amb nau de baix a dalt. Segons el de Google Any in Search 2019 , l'estil de la masia va ser la tendència de la decoració de la llar més buscada de l'any, superant a altres principals candidats com Colonial, Cape Cod i l'espanyol. Estem disposats a apostar Fixer Upper’s Chip i Joanna Gaines van tenir un paper important en l 'ascens de masia estil. Tindrà problemes per trobar un sud que no vulgui un tros de les sitges a casa seva. Però a masia les característiques relaxades i acollidores són les que realment van consolidar el seu lloc com la màxima tendència decorativa del 2019.\nSouthern Living Vaig escoltar els lectors amb veu alta i clara: l’estil de la masia és aquí per quedar-se. El nostre pla de cases més estimat del 2019 i un dels nostres plans més populars sempre —Debutat l'any passat: el Masia baixa (SL-2000). Això ens va fer pensar: per què la decoració de les cases de pagès ressona amb la nostra regió? L’estil fomenta una manera de viure acollidora i relaxada. Els accents de fusta recuperats, com ara els terres de fusta, la taula de menjador o les bigues vistes, afegeixen una calor i una edat instantànies a un espai, cosa que fa que els interiors se sentin viscuts i estimats. Els plans de planta oberts fomenten la vida a la comunitat. Les línies de sostre altes a dues aigües donen una forta presència als exteriors de les cases de pagès i una nova capa de pintura blanca afegeix una dosi addicional d’atracció. A més, hi ha els porxos anteriors, típicament amples i llargs i folrats de balancines, tan amables i acollidors com els propietaris.\nUna de les millors coses de l’estil de la masia és la seva adaptabilitat. Les masies s’han expandit més enllà de les pastures rurals: han trobat noves comunitats a la costa, a les ciutats urbanes o als barris suburbans. Agafeu allò que us agrada de l’estil de masia i apliqueu-lo a la vostra manera de viure.\ncom obtenir una puntuació en calent o no\nsenyor guanys d’un món diferent\nquè és la presó mendeecees harris in\nKelly Smith-Trimble Strays a partir de mètodes de plantació tradicionals al seu jardí de Tennessee\nUn moment d’agraïment per a Madge Sinclair


Conxita Campoy no dóna per perdut el servei d’urgències del Cap de Malgrat | Ràdio Palafolls\nHome Comarcal Conxita Campoy no dóna per perdut el servei d’urgències del Cap de Malgrat\nMarc Ferri , octubre 26, 2011\t / 1187 0\nL’alcaldessa de Malgrat ha anunciat que continuarà insistint a les autoritats per reobrir el servei d’urgències nocturnes al cap de salut de Mlagrat. Des del passat dia 17, el cap obre cada dia de 8 del matí a 9 del vespre i tanca totes les nits. Les urgències nocturnes s’atenen o bé per telèfon o bé al Cap de Pineda o als hospitals de Calella o Blanes.\nCampoy assegura que mantindrà la demanda de mantenir el servei d’urgència al municipi, ja sigui amb recollida de signatures o amb una carta a la conselleria de sanitat. L’alcaldessa recorda que Malgrat està al mig dels dos hospitals, i seria un bon lloc per mantenir les urgències al cap.\nL’alcaldessa de Malgrat ha criticat les polítiques de retallades a la sanitat pública catalana i ha enumerat algunes mesures de contenció de la despesa que considera que es podrien fer abans de retallar en sanitat. Campoy advoca pel tancament del Senat, dels consells comarcals i les diputacions per estalviar diners públics i duplicitats. També considera que hi ha duplicitat de recursos en seguretat ciutadana .\nSegons Campoy, a Catalunya a més, existeix diferències entre els centres sanitaris gestionats directament per L’institut Català de la Salut i els que són gestionats per Corporacions o empreses privades, com és el cas dels cap de Malgrat o PLF i els hospitals de Calella i Blanes.


El Servei Comarcal de Català del Priorat obre les inscripcions als cursos de català amb una oferta molt variada | Consell Comarcal del Priorat\nEl Servei Comarcal de Català del Priorat obre les inscripcions als cursos de català amb una oferta molt variada\nEs farà un Inicial per a persones que desconeixen totalment el català, un taller per escriure correctament a les xarxes socials i un curs sobre els canvis de la nova Gramàtica catalana de l’IEC\nEl Servei Comarcal de Català (SCC) del Priorat comença les inscripcions per als cursos presencials de català el dia 17 fins al 25 de setembre. L’horari d’atenció és de 10 a 14 h i els dimarts i dijous també de 16 a 18.30 h.\nQuant als cursos generals, aquest setembre s’ofereix un nivell Inicial, pensat per a persones que desconeixen totalment el català. Tindrà lloc els dimarts i dijous de 15 a 17 h a l’Escola Antoni de Vilanova, durarà de setembre a desembre i el podran seguir mares i pares d’aquest centre i altres persones interessades ni que no estiguin vinculades amb l’Escola.\nTambé es matricularà, només fins al dia 18 de setembre, per a cursos de nivell Intermedi o de Suficiència en línia amb el Parla.cat i el suport d’un/a tutor/a. Es tracta d’uns nivells per a persones que ja parlin en català i és una bona opció per a persones que tenen dificultats a assistir a classe a Reus o a Cambrils per motius d’horari o de desplaçaments\nA més, el Centre de Normalització Lingüística (CNL), del qual forma part el SCC del Priorat, ofereix també cursos presencials a Reus, Cambrils i l’Hospitalet de l’Infant. El detall del calendari d’aquestes altres localitats es pot consultar a www.cpnl.cat/reus o demanar al 977 12 88 61 de 9 a 14 h.\nTornant a Falset, del 6 al 20 de novembre es durà a terme el curs Novetats i canvis de la gramàtica i l’ortografia de l’IEC, de 10 hores de durada. Les classes seran els dimarts i dijous de 8.30 a 10.30 h al Consell Comarcal i les matrícules es poden fer fins a finals d’octubre mentre quedin places disponibles.\nEl curs pretén fer conèixer d'una manera pràctica i amb l'ajut de les eines d'Internet i del mòbil les principals modificacions que va aprovar l'Institut d'Estudis Catalans amb la publicació, a finals de 2016, de la Gramàtica de la llengua catalana, i el 2017 amb l'Ortografia catalana.\nAquestes sessions poden ser molt útils al personal de l'administració que es vulgui actualitzar o al públic general sempre que tinguin els coneixements del nivell de suficiència (C1) o superior (C2) assolits.\nFinalment, i per primer cop al CNL de l’Àrea de Reus, s’ofereix a Falset el taller “Escriure a les xarxes”, de 6 hores de durada, que es farà del 20 al 27 de novembre els dimarts i dijous de 18 a 19.30 h al Consell Comarcal del Priorat.\nEn aquest taller pràctic es treballarà com cal expressar-se a les xarxes (Whats app, Facebook, Twitter, Instagram) i es resoldran els errors ortogràfics més habituals.\nFalset, setembre de 2018


Lloguer d'espais - Castellers de Vilafranca\nimobils2010-08-19T19:31:26+01:0019 Agost 2010|Notícies castelleres|0 Comments\nCal Figarot, la seu social dels Castellers de Vilafranca, disposa de diversos espais de diferents característiques i capacitats on s’hi poden organitzar actes de tot tipus, tant de caire públic com privat.\nAquests espais poden ser utilitzats per socis de la Colla, entitats de Vilafranca, per empreses i per particulars. Per a més informació contacteu a areainfraestructures@castellersdevilafranca.cat o al telèfon 626750162.\nAquestes són dos sales ubicades a la primera planta de l’edifici principal. Mantenen al sostre les pintures murals originals. Són les sales on s’exposen els trofeus de la colla i on es fan les recepcions d’autoritats. En aquest espai també s’hi poden ubicar conferències de petit format i reunions de treball.\nSala dels Cups\nAquesta sala està ubicada a la planta inferior de la casa de Cal Figarot i està batejada amb el nom del cap de colla Joan Bolet “El Garça”. Són un antics cups anteriors a l’edifici i reformats com a sala d’exposicions. Aquest també és un bon espai per realitzar recepcions i celebracions de petit format.\nAquesta sala polivalent de 130m² està equipada amb sistema de climatització i equip de projecció. És una sala que permet la celebració de qualsevol tipus d’esdeveniment: sopars, conferències, projeccions de vídeo, exposicions, etc.\nEl pati de Cal Figarot és un dels espais centrals de la casa. Amb una superfície de 800m², el pati és l’escenari, durant els mesos d’estiu, dels assaigs de la colla.\nEn aquest emplaçament també s’hi pot encabir tot tipus d’activitats a l’aire lliure.\nAquesta nau que formava part d’unes antigues caves, va ser adquirida per la colla l’any 1998. L’espai és, junt amb el pati, un dels llocs de referència de Cal Figarot i és on es fan els assaigs quan ho exigeixen les condicions meteorològiques. Per la seva grandària és un espai que permet celebrar-hi qualsevol tipus d’activitat, des de fires fins a sopars i concerts.


El PSC ha registrat una proposició no de llei per demanar que elGobierno atorgui la Medalla al Mèrit Militar, a títol pòstum, a Juli Busquets, impulsor de la Unió Militar Democràtica (UMD).\nEls socialistes catalans demanen aquest reconeixement "pels sacrificis personals i professionals assumits al arriscar la seva carrera i promoció professional, i fins i tot la seva llibertat personal i el seu desig de millorar les Forces Armades".\nLa iniciativa també demana que aquesta distinció s'atorgui a la resta de caps i oficials membres de la UMD processats per rebel·lió militar que no ostenten encara aquesta distinció concedida pel Ministeri de Defensa.\nJuli Busquets i Bragulat, catedràtic i diputat del PSC durant quatre legislatures, va participar en 1974 en la fundació de la UMD, amb l'objectiu d'unir als militars demòcrates i formar, dins de les Forces Armades, un petit nucli d'influència capaç de contrarestar la veu dels quals continuaven defensant un model d'exèrcit partidari del manteniment del règim franquista i la manca de llibertats.\nLa UMD, explica la iniciativa socialista "va ser un moviment que propugnava valors democràtics i de justícia social en el pla civil i militar, estant encara vigent la dictadura de Franco".\nPSC Juli Busquets


Home Blog de Categoría L’atur a Moncada torna a créixer al mes de novembre\nLunes, 19 de Diciembre de 2011 19:33\tadministrador\nSegons les dades estretes al Servef (Servei Valencià d’ocupació i Formació), en aquest gràfic es pot observar com el nombre de persones aturades a la població de Moncada al llarg del 2011 ha anat oscil·lant des dels 2.231 aturats al mes de gener, fins al la xifra màxima que es va produir al mes de setembre amb un sostre de 2.404 persones aturades, probablement produït per la finalització de la campanya estiuenca. Dades molt pròximes amb què ha finalitzat el mes de novembre que presenten un repunt respecte del mes d’octubre i s'acosten al sostre obtingut a setembre. Aquestes dades impliquen un 10% de la població total i un 25% de la població activa.\n4 persones aturades, probablement produït per la finalització de la campanya estiuenca. Dades molt pròximes amb què ha finalitzat el mes de novembre que presenten un repunt respecte del mes d’octubre i s'acosten al sostre obtingut a setembre. Aquestes dades impliquen un 10% de la població total i un 25% de la població activa.\nL’atur afecta més als homes en percentatges 55,6% front a les dones 44,4 %. La tabla mostra el nombre d’aturats per edats. Els més afectats son les persones entre els 30 i els 44 anys.\nEl nombre d’aturats de Moncada quasi s’ha triplicat al llarg dels últims cinc anys. Si en 2.007 la població aturada era de 850 persones, en 2008 la xifra ja se situava en 1.522. En 2009 continuà l’increment en prop de 500 persones arribant a un total de 2004 persones. En 2010 aquesta xifra continuà augmentant a 2.148 persones fins que finalment al 2011 el nombre d’aturats fa un total de 2.376 persones. Per tant, s’observa un increment progressiu, que cal relacionar directament amb la crisi econòmica dels darrers anys, que també està afectant durament aquest municipi.\nÚltima actualización el Martes, 20 de Diciembre de 2011 08:01\nVer contenido por hits : 422004


Casal Popular el Rostoll: Marxa de Torxes per la Independència a Tàrrega\nMarxa de Torxes per la Independència a Tàrrega\nPer cinquè any consecutiu, l’Esquerra Independentista de Tàrrega (primer com a col·lectiu Perquè vull! i ara com a Casal Popular el Rostoll) organitza diverses activitats per commemorar la Diada Nacional de l’Onze de Setembre. Aquest any els actes es duran a terme conjuntament amb Tàrrega per la Independència, o sigui, l’Assemblea Nacional Catalana.\nEls actes tindran lloc el dilluns 10 de setembre. La celebració començarà a les 21:30 h amb un sopar popular a l'aire lliure a la plaça dels Comediants.\nA les 22:30 h s’iniciarà la primera edició de la Marxa de Torxes per la Independència que recorrerà diversos carrers del municipi sota el lema “Independència, Països Catalans”. El recorregut començarà i acabarà a la plaça dels Comediants i hi tocaran els Grallers de la Barra.\nFinalment, la jornada es clourà amb el concert de Carles Belda i Marc Serrats (Xerramequ), que començarà a les 24 h, també a la plaça dels Comediants.\nEl preu de la torxa és de 3 € i el preu del sopar de 5, però si adquiriu el conjunt de sopar + torxa el preu serà de 7 €. Els tiquets ja es poden adquirir anticipadament al Casal Popular el Rostoll, a la paradeta de l’ANC (cruïlla de la plaça del Carme i carrer del Carme) cada divendres i dissabte a partir de les 19:00, durant la jornada laboral a la tenda de material elèctric Salvadó (Raval del Carme, 3) i a l’Ajuntament.\nPer acabar, us invitem i us esperem a tots a aquests actes per teixir una Tàrrega i una comarca viva i conscient de la seva cultura, llengua i nació. Per dir amb tota claredat que l’única política que volem és la Independència dels Països Catalans. Cal obrir un procés de ruptura democràtica, o sigui, un aprofundiment democràtic basat en el dret d’autodeterminació i la plena sobirania econòmica.\nPer la independència econòmica dels Països Catalans!\nPublicat per El Rostoll a 13:24


El llibre - La pasta per als catalans\nBenvolguts, els amics de Viena Edicions han deixat que comprés les últimes copies de La pasta per als catalans. S’està acabant la pasta! Ja heu fet regals i regalets? Amic …\nAquest divendres 28 de novembre a les 19.00 presentaré La pasta per als catalans a l’Ecomuseu-Farinera de Castelló d’Empúries. Hi haurà una petita degustació de timbals de pasta farcits amb …\nXerrada: Com cuinar la pasta\nAntonella 13 octubre, 2014 El llibre Deixa un comentari\nHola a tothom, aquest dimecres a la llibreria Pebre Negre farem una xerrada sobre Com cuinar la pasta i tastarem espaguetis a la Carbonara. Us animeu? Us espero a les 19.00!\nUna nova presentació a Barcelona! Aquesta vegada amb degustació! He conegut els propietaris de aquesta botiga de productes italians al Poble Nou. Melocomo es diu, al carrer Pujades 188. …\nCom va anar la presentació de La pasta per als catalans a Lleida\nAntonella 30 novembre, 2013 El llibre 1 Comment\nMolt bé la presentació a Lleida! A part que he arribat tard, encara no m’ho puc creure. M’he perdut! La pròxima vegada no dues hores i mig abans sortiré, no! …\nUs havia dit no que és període de presentacions? Després de Tarragona, La pasta per als catalans se’n va a Lleida a l’Institut d’Estudis Ilerdencs, dimecres 27 de novembre a …\nComença una nova temporada de presentacions del llibre! La primera serà al Corte Inglés de Tarragona el dijous 14 de novembre a les 19. Estic a la portada de la …\nPresentació del llibre La pasta per als catalans en el marc de la Setmana del llibre en català\nAntonella 10 setembre, 2013 El llibre 2 Comments\nUs volia avisar que aquest dissabte dia 14 a les 19.30 presentarem el llibre La pasta per als catalans al espai de la Setmana del llibre en català, Avinguda de …\nAquest dimecres 5 de Juny a les 19.30 sou tots convidats a la presentació del llibre La pasta per als catalans a la llibreria A peu de pàgina (Major …


La Longère Bruz França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLa Longère17 Rue De La Chaussairie, Bruz, Bruz, França, 35170 - Veure al mapaExcel·lent8,4Basada en72comentarisLa LongèreVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 25 fotosMolt bona ubicació 7,8Veure al mapa7,8Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Bruz, La Longère és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. La Longère ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix aparcament de cotxes per garantir el més gran comfort possible als seus clients. L'ambient de La Longère es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Bruz, faci de La Longère la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionscalefaccióescriptoriplat de dutxaempolles d'aigua de cortesiallits extrallargs (> 2 metres)televisió de pantalla planaIdiomes ParlatsPortuguès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el La Longère de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Editor i poeta barceloní.\nS'inicià en el món de la creació poètica influït per Rilke i Carles Riba, amb qui es relacionà personalment.\nPartint dels interrogants de la fe i de la vida i a través d'un llenguatge molt formalitzat i contingut, l'any 1937 publicà el seu primer recull, Primer desenllaç.\nAl segon poemari, De vida i somni (1948), explora la temàtica del paisatge i del record, però el primer recull que li reportà reconeixement -concretament, el premi Óssa Menor- fou Les hores retrobades (1951). Després vengueren El Callat, una antologia poètica autoprologada, i Realitats (1963) que es desplaça cap a un realisme volgudament eixut però carregat de simbolismes alhora.\nFou amb el poemari Tot és ara i res (1970) que li arribà el reconeixement generalitzat de la crítica de bon de veres i, a partir de llavors, començà a publicar amb més regularitat: Encara les paraules (1973), Ara que és tard (1975), Vent d'aram (1976), El griu (1978), Cercles (1980), A hores petites (1981), Cants d'Abelone (1982).\nCap al final de la seva vida, ja malalt, publicà Domini màgic i Passeig d'aniversari, ambdós l'any 1984, i rebé nombrosos premis com el de la Generalitat de Catalunya, el Ciutat de Barcelona i el Premio Nacional de Literatura.\nTraduí Rilke a Versions de Rilke (1984) i Noves versions de Rilke (1985).\nLa seva obra poètica completa es publicà l'any 2001, i l'any 2004 se celebrà el I Simposi Internacional Joan Vinyoli que contribuí notablement a la divulgació i al coneixement de l'autor. El 2014 fou homenatjat amb la celebració de l'Any Joan Vinyoli.\nContingut elaborat en col·laboració amb l'AELC (Joan Vinyoli) per Emili Gil, Heura Marçal i Carme Ros,\n''Quan de vegades entres on la vida no es mou, és bo desentranyar la soledat que limita amb l’obert.''\n''Canta canta rossinyol, que en el cel hi ha una estrella.''\n''La fatiga en tu, com el vespre en la blancor viva del mur.''\n''L’àngel i tu, la seva amiga, lentament us haveu confós, un per l’altre, fets de mirada.''\n''Però els homes, com fabuloses estàtues, sense lluita, sense força jeuen, com arbres abatuts pel vent i pel foc.''\n''Però mai el frec de la vida no descompon aquest miratge, la mudesa en crida constant. Com des d'una alba tu somrius, enllà del son i de la terra.''\n''Que sol i estrany aquest camíque es perd on queda, grisa i sola,la casa trista: cap destíno s'hi atura, tot l'isola.''\n''Quan és hivern, la posta promet els dies bells i en temps de primavera el cor alegre incita sovint a l'enyorança amb xiscle i vol d'ocells...''\n''Ja el dia es pon amb llangorós calfred, el pàl.lid cel té llunyanies mudes, la serra mostra una blavor de fred.''\n''Desisteixo de ser com un vent per l'espai, m'abat un fallimentde somnis, i una queixa muda i encara una pregunta pugen de mi davant del foc.''\n''Però no temo gens la nit: el son amaga una recança, punyent, avui ja no somnio; més aviat una alba decebuda de pensaments enfredorits i foscos miro en despertar-me.''\n''Noiesa meva, atarda’t, gira’t, contempla encara, més i més, muntanya, bosc i solitud, crepuscle, calma de la terra.''\n''No fugir del meu cor, no fugir cap enfora en la nit va girant! Potser el d'ella també canta així, i té el meu tan a prop, tan a prop!''\n''Tant que voldria el cercle tancar: de tu a mi, de mi a tu cloent-se la vida i res ja no es perdria d'aquest immens, insadollable anhel!''\n''...arremolina’t dintre meu, conjura contra el meu cor la teva força, arrenca ja l’escorça del fruit que no madura.''\n''Quan se sent fer-se l’harmonia de vida i somni, temps meravellós! Quan la bellesa és la resposta al preguntar angoixós...''\n''L'extrem d'una ala de l'aurora vermellejava en el cel gris, mentre el seu cos encara jeia mig enfonsat en el mar llis.''\n''El dia va extingint-se darrera les muntanyes, l'última llum alegra l'infinit; tot calla i lentament va recollint-se, però les aigües, riu avall, estranyes, mormolen ja paraules de la nit.''\n''Sols el misteri és nodriment del cor que viu i no reposa.''\n''Així que us penso l'ànima somnia, se sent enduta per estranys anhels, i com un núvol ple de llum fa via cap a vosaltres, mons de poesia, meravellosos, inefables cels.''\n''Visió daurada renoves el cor: ja tota la vida se’m torna record.''\n''Sovint, sovint, l’home s’oblida del més secret i del més gran. Com un infant juga a la vida i s’embriaga del seu cant. Els dies vénen i se’n van.''\n''...com a l'illa de Pròsper, encantada, sovint escolto la cançó d'Ariel.''\n''Altra vegada les primeres fulles virginalment es van obrint a l’aire: tàcites veus petites de la vida, màgic impuls que es dilueix en èxtasi.''\n''Com una font, a voltes, la paraula diu els secrets del món.''\n''Altres, però, la festa de la vida, només l’han pressentida des de lluny, com una olor feixuga de magnòlies obrint-se en un jardí...''\n''I què cercaves en la tesa nit primaveral, plena d'estels i lluna? Et senties pujar cap a confondre't perdut en el silenci constel.lat.''\n''Secretament anaven a trobar-se les mans, com si tinguessin vida per elles soles! Quin profund donar-se del tot, per elles, amb anhel sens mida!''\n''Fugiu, ombres!, el cor que en veritat estima no tem les ombres, emportat en el corrent inesgotable del seu lliurar-se a l’estimat.''\n''Viure, morir, perdent-se l'un en l'altre, sentint-se l'un per l'altre com salvat, fills de l'amor, haver ja començat talment el vol sense retorn possible cap a ser un.''\n''Quan la bellesa en un cor simple posa un sol instant només la seva flama, s’omple d’ocells la vagarosa fronda del sentiment i la cançó penetra fins al més íntim laberint de l’arbre.''\n''Sóc un humil conreu ple de saó, per fer-s'hi petits arbres. És bo, potser, car l'ombra de les serres bressola com la mare el cor cansat.''\n''Com crides, infantesa, en les profundes capes del cor, com, de genolls, et trobo, Déu meu, llavors, tornat pura lloança!''\n''Sigues fidel a les petites coses; no t’és donat volar sobre el callat abisme. Pel fràgil pont suspès del cant humil assaja l’incert, boirós camí d’aquesta a l’altra vora.''\n''Vell amic, atansa’m, oh!, l’alta copa dels somnis, que en silenci la buidaré fins caure en un vertigen, de boira embolcallat...''\n''Fes, doncs, lloant, el teu camí, des del matí fins a la posta. Davant l’enigma del destí, sigui el teu cant una resposta.''\n''He posseït els camps, la brasa de la tarda, mes ara sóc orella i pas insomnes.''\n''No hi ha cap alba en el futur ni cap estrella en el record, enmig del vent crepuscular; sóc en la terra del foc mort, cercant només el mar, el mar.''\n''...vés-te’n de nit, pel negre mar sense fons ni vores, cap al teu port d’origen: l’inconegut.''\n''Qui va deixar l’estèril port i ha fet del mar son element, no serà dut a contracor a la deriva, pel corrent.''\n''Nat a les ombres, he clamat en la mortal planura: sé el vertigen de les estrelles, l’orba soledat. Sóc riu encès, fluint des de l’origen.''\n''Tota averanys, aquí, la veu del bosc, amb no fullosa parla d'arrels, diu foscament l'arcà.''\n''He caminat fins a arribar al profund del bosc de la paraula, per on llisquen les aigües de silenci; m’he banyat en la secreta gorga, ressorgint transfigurat en la forest de símbols.''\n''No em val dreçar-me, sotjar el misteri de les bèsties, interrogar l'antic silenci profund del bosc.''\n''Que ja no sé la parla dels homes, car he pres un sol camí, el sempre inconegut vers l’indicible.''\n''I seguiré el camí que les paraules apareixent em fressen, cap a quines profunditats?''\n''Com la terra callo, duresa endins la veu se m’ha girat, arrela en el profund, beu de les aigües no parladores.''\n''Apagaré les flames de la posta, m’endinsaré per la boirosa nit, cauré, sement, ara que res no brosta.''\n''Fill del foc i les ombres, a recer de la nit, el vent de la paraula se m’ha tornat un arbre.''\n''Quan el vespre madura, que les boires aplega, ja, pensament, doblega, vençut, el cap, i les parpelles cloent, fes-te pastura de silenci d'estrelles.''\n''Dominaré somnis de vent, pors de la nit, ones de febre, amb aquest do: càntic vivent?''\n''Cap plany si, fugitiu, ja l’or és vent, oh cor perplex; no vulguis del tresor que brilla esquiu més que el reflex.''\n''Aturo la imatge pura de les coses en un bres de silenci que murmura, quan un déu passa a través.''\n''Convit a gust veritable de la terra, so de l’alba, guardaré totes les coses fins a l’últim crit foscant.''\n''Mira només, en el jardí, les roses, ofertes a la dea en vives flames, fins a la mort, encesa plenitud.''\n''Paraules són misteri.''\n''És ara quan afirmo, coses, que sou, mentre m’estic bevent aquestes aigües de silenci que brollen de vosaltres, i sóc un àmbit on el cant circula com una sang, on tot, a cada instant, és l’únic i perfet i perdurable.''\n''Ai, arbre del meu crit, que les arrels penetrin en la roca mentre creixo cap a la nit i em perdo; que la mort no pugui ja trobar-me com una herba, que em senti, roca, sempre, a les arrels.''\n''...jo veia l’escala de la llum, per on els cants davallen al solitari cor. ''\n''Selva muda, com els infants camino, lliure, lliure, sentitnt la quasi veu que del Callat arriba a mi, bevent el seu somriure.''\n''Després de molta lluita, sols després, pot la mirada omplir-se i retenir calladament. I el gra madura als camps.''\n''Aquest és el camí: pel recremat areny, he sentit el cruixir de la neu en el bosc; on jo queia ferit sota el pes de les ombres, m’he trobat de genolls entre el vent i la llum.''\n''De la terra sóc hoste inexpert, sempre en exili, dintre meu, mirant les aigües entre murs de la ciutat abandonada.''\n''Vares venir fins on jo dormia i em vas despertar, i em vas convidar a tenir set, una gran set per a la qual et vas fer copa on jo la pogués beure.''\n''Rera la casa no hi anessis mai, ni a ple dia, l'excessiva flaire d'aquestes herbes embruixades lleva seny i esperits, els escurçons vigilen, l'aranya fila mort. Allí fresseja l'arbre de la por.''\n''Tot es mor sostenint entre dits blaus una flor roja. Qui gosa encara dir: sóc?''\n''Camins de roca llisquen ferits de vespre, de tort, cap als avencs ominosos. Sóc al barranc, em tapen les falgueres, oloro crits.''\n''Beguem la copa dels somnis i morim a l'últim glop.''\n''...el cop d’una ala poderosa, remorejant, excel.leix a dir-me: dia blau, corba d’onada, roca encesa pel crit del sol. I cremo tot en cant.''\n'' He decidit escriure poesies concretes. Envelleixo, calen realitats, no fum. I tanmateix, un fum ara m’entela, s’interposa, fluix, entre la Cosa i jo, que totes les arestes afina: ja el món quasi no fa mal.''\n''És vell el temps i les marrades porten a llocs de mal estar. Jo, consirós, m'embec de temps, trafico amb el ressò de les campanes mortes, atresoro secretes veus o faig volar els coloms de la paraula...''\n''Vibració primera de tota fulla, de tot branc, de tota la terra entre tu i jo. Que ja l’abisme ni els rius profunds no poden separar-nos. Crit en el crit, cantem-nos a l’orella.''\n''En el consorci dels vells, demano que no em treguin d'on, a redós, curo sargir les malles de la xarxa del temps.''\n'' Jove, la nit s'esgarrifà del meu bram antiquíssim.''\n''Altra vegada sóc al lloc mateix on sempre arribo quan baixo lentament al soterrani de la petita casa de mi mateix.''\n''De cada volta a més ardor creixent, en càntic clar s'ordena el somni fosc. D'ara endavant no seré mai lament.''\n''Rosselló-Pòrcel ple de crit. Mal instal.lat en l'aspra nit, rica la boca de paraula...''\n''No vull confort, ni llit, ni dolç recer ni calma que no sigui la del mar, ni sostre que no sigui l’aire ver.''\n''He posseït el matinal atzur i la secreta vermellor de l’or, però quan venç el tenebrós conjur, sempre abocat als alts penya-segats, la por i el crit dels vents arremorats em fan clamar cap a l’Ocell més fort.''\n''Jo parlo baix amb mi, davant l’espessa cara que em torna el mirall. Què sóc?''\n''Tractem-la bé, mirem d'acostumar-nos a la fragilitat i no posar-la a prova.''\n''Visc a les fosques, avar d'imatges col.leccionades com munts de cartes i fotografies guardades en un moble que grinyola de nit, que la humitat reinfla i roseguen els corcs.''\n''De boca a boca no hi ha distància: justament convé. Respira en mi, beguem-nos tot el cos jaient a terra.''\n''Aprofitem les mans per a tocar, palpem-nos tot el cos, mesclem-nos, amortem el fred i prosseguim.''\n''...omplint-nos en l'abraçada, cada cop els braços troben més cos.''\n''És un àpat insòlit: ens mengem amb gana, l’un a l’altre, sense dir res o bé parlant del temps.''\n''“La primavera és com un nen que sap poesies” (Rilke). Un home sol a mig camí.''\n''Llegim-nos l'un a l'altre La Tempesta: sabrem alguna cosa de la vida, del somni i de la mort.''\n''Va pujant el temps. Escric a la pissarra transparent de l’aire signes. He cremat un ram de fulles grogues. He d’omplir de nou l’eixuta cisterna.''\n''Miro la nit amb ulls esbatanats, em preparo no sé per a quins actes, mormolant entre dents com un que sap un vell secret. Sóc en el fosc, entre adormits, el vigilant de l'obra.''\n''En veritat us dic que no es fa res en veritat sinó per la paraula creadora del silenci.''\n''És així com d’un femer el gira-sol o de la fosca el llevant puja. Baixo d’un tren llarguíssim aturat a ple camp a la nit: el món se’m torna gelatina freda.''\n''Si vols, quan ja no puguis suportar més la solitud, agafa el taxi que està immòbil també fora del temps.''\n''Temps, no te’n vagis massa de pressa, tot el que podem és en aquest espai de vida que se’ns dóna sense perquè: ja tot sentenciat pel jutge penitent.''\n''...fins a l’últim dia de tots aniré mal corrent, mal caient, no sabent o no tenint valor per acabar sense un crit ni una queixa.''\n''L'hara-kiri m'escauria potser, però fa molta por d'obrir-se el ventre, fa molta angúnia que ens vegin les entranyes.''\n''Tot són fantasmes, ombres.''\n''Nit fosca amb cossos abraçats. Matinades amb cossos abraçats. I l'absurd pensament de poder ser no ja dos sinó un -estatuït de semprei sempre fals.''\n'' Aboca’t a la nit. Escolta els ocells, mira el dia com neix. Torna a veure les coses en els ulls d’un infant. Torna a llegir en els llibres ara que és tard. Has de fer una altra vida.''\n''No hi ha temps per aturar-me a contemplar les formes que s’assemblen a la meva. Tot és irreversible: viure i morir.''\n''Vols ajudar-me a suportar aquest pes, a encendre un petit foc per escalfar-hi les mans tan buides de tots dos.''\n''Hem retallat un tros de vida petit, és veritat; penso, però, que és així com vivim: acarrerant-nos pels llocs petits i protegint-nos de tot. Estem a la intempèrie.''\n''...vull encendre el gran foc: que totes les guspires omplin la nit.''\n''Com que no menjo per la fam que tinc com que no calmo la gran set que tinc, com que no sé de canviar el meu crit en mena de vianda, pateixo de gana i de set i clamo retorçant-me.''\n''Camino per un bosc cremat, sense arbres, veig sorgir les rels. Tinc por.''\n''Temps perdut. Temps perdut. Temps perdut.Repetir unes mateixes paraules per majors profunditats, és potser despullar-se per trobar el camí de l’altra banda. Gorgs.''\n''No deixis mai de tocar en el passat ni ara. Crea el so.''\n''En arribar a l’indret dels roures i del cedres, la vellúria dels quals fa remuntar-nos als besavis, se m’han tornat molt insignificants totes les coses...''\n''Quan pugis, coraller, i t'hagis tret el feixuc escafandre, t'hauràs guanyat una mar llisa i el vol del gavià.''\n''Tot reprèn significat com més una gran boira bolca els sentits.''\n''He vist anar i he vist tornar, de lluny, aplecs de gent -estendards i cridòria- pels flancs de la muntanya. Berenaven, bevien, ballaven excitats.''\n''Menjar formatge, beure vi, sota una alzina, amb el celatge al fons -roig, gris, morat-, i no sentir cap veu, diré que és mitja vida. L'altra mitja, la mort va rosegant-la amb dents de llop.''\n''Se'm dóna sols mirartemporalment les coses.''\n''Del terrat estant mireu les illes, la roent estesa del mar, el matí transparent, la brusa d’una dona voleiant al vent.''\n''Ens despullem, nedem. Esgarrifor de carpes. Nas vermell de l'home que ens mira des del blau.''\n''No pas tots els matins, ni que sigui diumenge, podem obrir-nos a la vida, saber tot d’una que no és tan sols frustració, treball, sinó llis trampolí...''\n''La nit és tota per nosaltres. Encén el vi.''\n''...i quan el goig fou caçat fins a l'esglai convuls vaig sortir del teu cos i ens vam separar corrents, i més tard ens trobàrem i ens vam mirar com si fóssim uns altres, ja per sempre units.''\n''Jo sé que està molt amagat, fins quan et tinc entre els meus braços, i bec en els teus llavis, que a poc a poc acompleixen, i cada cop més de pressa, amb cega força els designis descoberts de primer en el simple somrís...''\n''... vam morir, mai no morint, com de cremades d'últim grau.''\n''Per molt que ens abracem i que ens omplim la boca de boca i que ens mesclem els cossos, mai no som un.''\n''Tot convergeix en una flor mirada i no collida.''\n''Torna'm a la furiosa passió que de mi va fer un altre. Ja no seré mai més el noi que feia jocs. I me n'alegro.''\n''...si fores pur en el pur, diré que vas donar la mesura d’un home.''\n''No tinc ara temps de cavalcar els encesos cavalls. Sento que tanquen el bar. Anem a la segura mort transitòria del son. I fem per començar noves formes de vida.''\n''Els matins se’t lliguen als cabells. Amb el teu gest vertebres els meus somnis.''\n''Però tu vares dir que no podies, que estaves compromesa amb els estels de prima nit i que amb ells volaries per la quieta conca fulgurant. Que eres un griu.''\n''A l'aigua ens abracem: té el pubis escarolat, la gropa sumptuosa, que en jo tocar-la es fa més plena encara. M'hi encavalco. Fuig. Entrecuixem.''\n''Hem travessat les nits plenes d’espai, obertes, hem mirat abismes, profunditats transparents. Hem penetrat en coves de cristall de roca.''\n''Abracem-nos, arrossegats pel vent que singla cap a la nit rocosa. Vastos paratges de silenci.''\n''Anem fins a l’umbracle a reposar, sense dir res, sentim-nos l’un molt prop de l’altre. No ens toquem. Evaporem-nos.''\n''Somnis. Tan avallque ja el riu subterrani salta fora: canvis de cel nocturn, remor vella del mar: tot recobrat en un ordre distint.''\n''No hi ha cap novetat. La crosta ja resseca de la vida, cal només arrencar-la, baldament faci mal: trobareu el que som: aiguavessants d'una mateixa soledat.''\n''Amb els teus ulls molt foscos i brillants has mirat els nens i has sentit “felicitat”.''\n''Està bé, però pensa que no serveix de res tirar una sola pedra, que has d’estar aquí des de la matinada fins a la posta, des que neix la nit...''\n'' Corren fantasmes per tot el pis. No apaguis el llum. Espera el dia nou, sense dormir si pots escoltant la tempesta.''\n''...he dit una cançó, baixa la veu, perquè es faci, de nit, ardent i gran entre el fullar dels arbres. He suplantat els somnis.''\n''Encercar els orígens costa molt car.''\n'' Llac de silenci. Qui és que neda?''\n''Sols a la taverna dels Oratges se senten les màquines de joc; encara allí, pots beure canya a glops petits.''\n''Fem per manera de pujar l’escala que inventarem, graó rera graó, fins a tocar el zenit del nostre somni; davallarem després i comprarem pastissos i vi de marca, sec. Gaudim sense metàfores.''\n''Entre tu i jo hi ha un invisible tel tan fi que una alenada el desfaria, un simple buf. Però nosaltres ens volem així, més de la nit, sense parlar, més de la nit.''\n''Qui gosa encara dir: "Sóc", "Vindré demà", "T'estimo", si estan glaçades les arrels? Abaixa la veu, abaixa-la, enfonsa el rostre en la terra fangosa.''\n''És encara de nit. Demà serà el nou dia, que és un dir. Ja tot és enterrat encara que fem veure que vivim. No vivim. Som uns pollets...''\n''No tornis, alba de la joventut. No tornis, vespre de la joventut. Deixeu-me estar com ara estic: sol amb l'amic que he anat fent de mi mateix.''\n''Del pujar i del baixar en dic sempre una mateixa cosa, i sempre repeteixo la mateixa cosa: En el botó de la roda no hi ha moviment.''\n''Fosc en la nit, tot sol, em mires i t'escrutes a tu mateix; han mort els qui estimares; podereges, amb tot, encara en el crepuscle de l'edat.''\n''Necis, calleu. Tots ara a casaa meditar. Tornem a la nit llargadels rius.''\n''Tot, sempre, té el seu equivalent: la nit una pissarra plena d’estels de guix, el dia un cavall blanc vora la mar, l’hivern un vell decrèpit i farfallós, la primavera un crit, l’estiu incendis...''\n''No tinc por de la rossola ni de la nit feredat. Qui és que aquí m'ha portat?''\n''Sortiu, ara, dels vells nius, bruixes, dimonis i grius, a la sabàtica festa, ompliu la volta celeste, que jo sóc, entenebrit, el magià de la nit.''\n''Sorres d’amor. Mar gluix. Palpo records. S’acosten de puntetes els meus morts.''\n''Tan sols la flama d’un ardor sense límits he posseït: encara em dicta foscos, a voltes perillosos cants.''\n''Apaga el foc, encén el llum, busca el teu lloc i mira el fum.''\n''Malfia’t sempre de la recurrència i no segueixis càlcul: fon-ho tot en el gresol incandescent del mot: única llei de la gaia ciència.''\n''Sol és qui no té ningú que l'habiti, però tu, ple de records de la vida, no te'n facis el dejú, que ets soledat compartida.''\n''Nu del tot en l'univers, ara res no m'és advers.''\n''Algú pujà de les valls i em portà nets enfilalls de mots: que en fes poesia. Però jo en faig encenalls que encenc quan clareja el dia.''\n''Calla, dolor: sóc ja de mi sols una resta, però encar és íntima festa sentir, al lluny, la veu del mar.''\n''Qui no té por i estima a la vegada la mar i el vent, es va fent gran així: nedant sempre en perill damunt la cresta de l’onada. Només d’un llamp en closa nit podrà morir.''\n''Sec dolor, descobrir que ets en terra caigut, sense crit, sense foc, tros inerme de roc, impotent i perdut.''\n''Sóc un conill de bosc escapolint-me per la brolla punxent. Vull sobreviure.''\n'' I tentinejo, palpo parets de fosca, no tocant ja mai el cos de préssec de cap dona, car ja no estic enamorat. Malaguanyat temps de la vida, aquest, tan sols per patollar-hi.''\n''Jo, què hi faig, aquí? Cabdello mots: quin fil més llarg, la vida!''\n''Fem-nos l’amor, oh infinit orgasme, i tot acabat.''\n''Posem paranys per enganyar la nit, siguem tan sols un vague somnieig de vida vulnerable: crit escrit.''\n''Ens el direm sens dir-lo, que no cal, que la mirada per això més val, i ens confondrem per sempre més amb tot.''\n''Estima sense voler ser correspost. Posa't a prova: calla i escolta l'indiscriminat so de la vida. Sol, cada batec es correspon potser amb alguna cosa.''\n''Per què, Llorenç, fill de la nit, amb fressa de camions, acuts ara, tot d’una, a esgratinyar el silenci ple de llum, i la figura dreta allà al balcó, fent-me adéus amb la mà...''\n''Poden llampecs obrir-nos un instant la closa fosca i descobrir-nos arbres, ponts i parets. Pot d’un profund silenci sorgir un so clar. Tocar una roca amb molsa consola.''\n''Tot el passat és com un dèbil crit fumós que va perdent-se en l’aire espès. Tot és fluent i tot és permanent. Les paraules em porten no sé on: en elles ara em quedo, i és un món.''\n''Quan sóc ran de l’abisme, què em reté? No cau mai daltabaix el vianant que sap que res no porta mai enlloc...''\n''La finitud és un vaixell varat, l’hortalissa que menjo no té cucs, el silenci m’impregna de clarors. La mort és purament un canvi més.''\n''Què se’m va perdre en aquest lloc ferest, que sempre hi torno i res no hi trobo mai? Se m’hi perdé la por de no trobar, i de cercar faig compte sempre més.''\n''El cant del gall és ric a mitjanit, la lluna plena em dobla la fortuna. No moriré de cap angoixa ardent si visc perdent-me, sempre enamorat.''\n''No tinc cap por de perdre'm en crepuscles. Clareja el dia, però no hi veig clar. Et correspon ser un focs ocell de l'alba. No perdis mai la teva dura força.''\n''Ser vell de veritat vol dir saber estar sol. Estalvia gemecs i fes més ample el mar.''\n''No goso fer res absolutament sinó, quiet, mirar el dedins secret del blau de la paraula.''\n''...el que eren els seus ulls són perles ara, ni una mica del que és en ell mortal no s'ha perdut...''\n''...tot ara es renova: plenitud de juny; de la vida en prova, tot l’espai retruny.''\n''Qui d’amor s’abriga puja l’esglaó que el deixa a l’artiga del saber major.''\n''M’he tornat una bola de billar de vori que rodola empesa sempre pel tac sinistre i dolorosament, topant contra les bandes del rectangle, és repel·lida amb seca violència, sense parar.''\n''Plou foc, el terra és un incendi groc.''\n''Ara, amics, anem a celebrar l'àpat companyonívol; de res no cal parlar, que la guspira de l'esperit es manifesta als ulls i som un tot sabent-nos solidaris.''\n''I, doncs, és falsa tota queixa que digui, tot gemec que faci, tot ploricó: que el que, però, perdura ho funden els poetes.''