Detall de l'orgue de la Catedral de Tarragona. | 'Orgues del Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre' editat per la Diputació.\nDescobrim curiositats i anècdotes d'aquest majestuós instrument. En tota la província s'en conserven gairebé un centenar, que amaguen històries i singularitats\nper Júlia Giribets 13/01/2019 06:00h | Actualitzat a 2019-01-13 19:19h\nSón els instruments per excel·lència de les esglésies i les catedrals. N’hi ha que són majestuosos i d’altres més senzills. Pels que desconeixem la tècnica per fer-lo sonar i som mers espectadors, és admirable veure la quantitat de mecanismes i parts que el componen i sembla que només un enginyer pugui fer música amb un instrument tan espectacular.\nEn tota la província de Tarragona hi ha quasi un centenar d'orgues repartits per tota la regió. Alguns d’ells amaguen inscripcions enigmàtiques, històries antigues o singularitats d’allò més curioses.\nMoltes d’aquestes anècdotes les van plasmar fa uns anys Fina Anglès i Jordi Vergés en el seu llibre ‘Orgues del Camp de Tarragona i les Terres de l’Ebre’, editat per la Diputació de Tarragona i que després ha servit de pretext per convertir-se en una exposició itinerant que en aquests moments es troba a Valls.\nParlant amb la Fina Anglès, explica que antigament, tenir un orgue en un municipi tenia una importància sociològica molt positiva. «Un orgue indicava que allà hi havia un organista i, per tant, un mestre de minyons, era molt important pels pobles», diu.\nRecopilem a continuació les dades més curioses de 10 orgues de la província amb les seves singularitats:\n1. L'orgue de la Catedral de Tarragona: la façana més antiga\nL'orgue de la Santa Església de la Catedral de Santa Maria de Tarragona és un instrument inspirat en l'escola de Flandes i de tipus neobarroc. La seva singularitat es troba en la façana, ja que és la més antiga que s'ha conservat dels orgues de les comarques de Tarragona. A més, disposa d'un mecanisme únic per obrir i tancar les seves portes que data del segle XVI i que encara funciona, obra del rellotger Lluís Grimells, però recentment restaurat pel rellotger d'El Vendrell, Xavier Mercadé.\n2. El Pla de Santa Maria: l'orgue arribat de Bèlgica\nDetall de l'orgue d'El Pla de Santa Maria. | 'Orgues del Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre' editat per la Diputació.\nL'orgue de l'Església romànica d'El Pla de Santa Maria va viatjar des de Bèlgica fins a l'Alt Camp el 1988. Per traslladar-lo, es va haver de desmuntar i van ser els vilatans que va ajudar en la descàrrega i la neteja de les peces. El primer concert que es va celebrar amb el nou orgue, l'any 1989 va ser a càrrec la intèrpret Marie-Françoise Poncelet, l'última organista de Basse-Wavre, lloc de Bèlgica on es trobava l'orgue abans de venir fins al Pla.\n3. L'orgue de Montblanc, el més antic de Catalunya\nDetall de l'orgue de Montblanc. | 'Orgues del Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre' editat per la Diputació.\nL'orgue de l'Església de Santa Maria la Major de Montblanc és d'estil barroc català. L'instrument original (orgue i cadireta) és el més antic de Catalunya. La cadireta és del segle XVII i l'orgue és del XVIII.\n4. Un xiprer fet orgue, a Tarragona\nDetall de l'orgue de Tarragona. | 'Orgues del Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre' editat per la Diputació.\nL'orgue de la Capella de la Mare de Déu del Claustre de la Catedral de Tarragona va ser un regal d'una família devota d'aquesta Mare de Déu. És d'estil barroc i d'autor desconegut. El que si se sap, és que en la seva construcció es va fer servir la fusta d'un xiprer que havien tallat al jardí del claustre. És dels pocs de la província que conserva els tubs originals anteriors al segle XIX.\n5. L'orgue que havia de tenir portes, a Torredembarra\nLa caixa major de l'orgue de l'Església Parroquial de Sant Pere Apòstol de Torredembarraestà preparada per tenir portes, però sembla que mai n'ha tingut. L'instrument té una pintura a la part de dalt que representa Santa Cecília tocant l'orgue, feta després de la Guerra Civil pel professor de pintura de l'Ateneu de Barcelona, Josep Buyreu. Es tracta d'una còpia de la que va pintar Carlo Dolci al segle XVII i que es troba a Dresde.\n6. L'enigmàtica frase de l'orgue de Torroja del Priorat\nDetall de l'orgue de Torroja del Priorat. | 'Orgues del Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre' editat per la Diputació.\nL'orgue de l'Església de Sant Miquel Arcàngel de Torroja del Priorat, d'estil barroc, guarda en el seu interior una frase escrita amb ploma. En una fusta que fa de suport de la mecànica de registració, es pot llegir 'Diga a la mare que la ploro molt'. Es diu que per com està posada, va ser escrita abans de construir l'instrument. L'enigma és que ningú ha desxifrat a què respon aquesta frase.\n7. L'orgue d'El Vendrell, un instrument de cohesió social\nDetall de l'orgue d'El Vendrell. | 'Orgues del Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre' editat per la Diputació.\nL'orgue de l'Església de Sant Salvador d'El Vendrell és d'estil barroc amb característiques d'escola francesa. La seva restauració va culminar l'any 2010, però els vendrellencs van participar de la recuperació de l'instrument amb diverses iniciatives de caràcter social: una bicicletada amb una carrossa que representava la façana de l'orgue, elaborant una mona de xocolata, cava, licor o menús específics en restaurants, entre altres accions.\n8. L'orgue del Monestir de Santes Creus, l'únic amb 'genolleres'\nDetall de l'orgue de Santes Creus. | 'Orgues del Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre' editat per la Diputació.\nL'orgue de l'Església del Reial Monestir de Santes Creus va ser construït per un monestir de Navarra l'any 1831, però l'any 1837 el va adquirir la parròquia de Santes Creus per a l'Església del Monestir. És l'únic de la província que té 'genolleres', és a dir, un dispositiu a l'alçada dels genolls ubicat sota el teclat manual, que serveix com a registre.\n9. L'Aleixar: l'orgue que 'piula'\nDetall de l'orgue de l'Aleixar | 'Orgues del Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre' editat per la Diputació.\nL'orgue de l'Església de Sant Martí Bisbe de l'Aleixar té entre els seus registres un de ben curiós. És l'anomenat 'moixons' que simula una mena de piulada. Aquest efecte s'aconsegueix a través d'uns tubets labials en posició vertical soldats a un conducte d'aire i submergits en aigua parcialment.\n10. L'orgue de Bràfim, pagat amb 'pa i aiguardent'\nDetall de l'orgue de Bràfim. | 'Orgues del Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre' editat per la Diputació.\nL'orgue barroc de l'Església de Sant Jaume Apòstol de Bràfimes va finançar al segle XVII amb el que es treia de la venda de pa, de l'aiguardent i de la caritat, segons els documents conservats. L'orgue data del 1792 i requereix una restauració i reconstrucció.\nUna exposició a Valls repassa les històries d’aquests i més orgues\nPrecisament, la capital de l’Alt Camp acull l’exposició ‘Orgues del Camp de Tarragona i les Terres de l’Ebre’ on es fa un repàs d’aquests instruments en la regió, on també cal destacar l'impressionant orgue del Monestir de Poblet. La mostra escau perfectament a Valls, ja que actualment s’està duent a terme la campanya d’apadrinament dels tubs de l’orgue de l’església de Sant Joan i, de fet, l’exposició dedica una part a aquest fet.\nEl Vendrell El Pla de Santa Maria Santes Creus Bràfim Monestir de Poblet Montblanc Diputació de Tarragona Església L'Aleixar Torredembarra Valls


Territori lingüístic català\nMunicipi de 44.000 habitants, ningú sap amb certesa quants catalanoparlants queden en l’anomenada ‘Barceloneta sarda’\n24 de de setembre del 2021. 14:52\nL’Alguer, ciutat de 44.000 habitants on ha sigut detingut l’expresident Carles Puigdemont, està considerada la petita Catalunya de Sardenya perquè és un dels territoris lingüístics del català. Des del 2009, la Generalitat de Catalunya hi té oberta una oficina.\nNo obstant, ningú sap amb certesa quants catalanoparlants queden a l’Alguer. D’acord amb els últims i parcials estudis que hi ha, la gran majoria de la població l’entén, menys de la meitat el parla i molt pocs el saben escriure. Els últims anys han sorgit diverses associacions que es dediquen a fer cursos per aprendre l’idioma, i que fins i tot organitzen visites turístiques i excursions naturistes en alguerès.\nA més, la població catalanoparlant de l’Alguer també compta en els últims temps amb un creixent nombre de mitjans que, molt enèrgicament, promouen l’idioma. A més de Catalan TV, també n’hi ha un de digital, cat.alguer.it, que busca fomentar «l’ús normal» de la llengua –segons es llegeix a la seva web– i una ràdio local ha començat a emetre un programa bilingüe (meitat en italià, meitat en catalanoalguerès).\nUn dels hàndicaps del català a la ciutat és que a les escoles no hi ha un veritable ensenyament de l’alguerès, denunciava Nicola Nieddu, un dels conductors del programa radiofònic Ona Stereo. La queixa de Nieddu remet que l’alguerès no figura en els currículums escolars de l’Alguer, ni com a idioma estranger, malgrat que existeixin lleis nacionals que no tanquen la porta a aquesta possibilitat. «Durant molt temps, el nostre idioma ha sigut desacreditat com la parla de la gent ignorant», es queixava Carla Valentino, de l’associació Òmnium Cultural de l’Alguer, remarcant que fins i tot amb prou feines hi ha cartells en els dos idiomes. A l’illa, l’alguerès competeix amb altres idiomes minoritaris –sard logudorès i el sard campidanès– i alguns dialectes –el gal·lurès i el sasserès–.\nQüestions lingüístiques al marge, l’Alguer està situada a la província de Sàsser, al nord-oest de Sardenya. En l’actualitat encara se la coneix com la Barceloneta sarda. Conquerida pels aragonesos i dominada pels espanyols durant quatre segles (1326-1718), l’Alguer té per bandera la senyera i els seus palaus i esglésies, així com els bastions defensius, responen a l’estil gòtic català. El nucli antic mostra molts trets urbanístics i arquitectònics comuns a les ciutats medievals dels territoris que van formar part de la Corona d’Aragó. Les muralles i torres, allà on s’han conservat, són molt característiques de la ciutat, així com el seu port esportiu, situat als peus del centre històric.\nCom a reclam turístic, el Trenino Catalano recorre els seus carrers i a la ciutat fins i tot han inventat una paella algueresa (que és com una espècie de fideuà) que fa furor entre els turistes.\nCarles Puigdemont Itàlia Independència de Catalunya Alguer


Homenatge universitari a mossèn Modest Prats | Catalunya Religió\nHomenatge universitari a mossèn Modest Prats\nPor Catalunya Religió. Mar, 20/07/2010\n(Víctor Gay/Catalunya Cristiana) El rectorat de la Universitat de Girona (UdG) i la Facultat d’Educació i Psicologia han ofert un acte d’homenatge acadèmic a la figura del qui fou impulsor de la UdG, professor de la mateixa Facultat i destacat investigador de la llengua i la literatura del país, Mn. Modest Prats i Domingo, fins fa uns mesos rector de Santa Susanna del Mercadal, de la ciutat, i actualment adscrit a la mateixa parròquia.\nL’acte va tenir lloc en un espai simbòlic, la sala de l’esmentada Facultat que es correspon a l’antic teatre (i també cinema) del Seminari Menor, que actualment integra aquest departament universitari i que fa pocs mesos acull alumnes i professors. En primer lloc es va presentar una biografia de Mn. Prats, que completa el Premi Mestres 68, que va rebre i que, precisament, inclou la biografia del guardonat. Aquest premi instituït per la promoció de la Normal del Magisteri d’aquell any carregat de simbolismes, reconeix la tasca educativa a tres nivells: personal, institucional i internacional.\nLa biografia de Mn. Prats l’han escrita a tres mans els professors Salomó Marquès i Josep Maria Nadal i per part del col·lectiu convocant del premi, Josep Callís. El professor Marquès, precisament, inclou l’aspecte de Mn. Prats com a seminarista i després prevere. L’exrector Nadal inclou l’etapa universitària, des del Col·legi que depenia de l’Autònoma barcelonina fins a la «independència» de la Universitat de Girona. Callís es refereix a la tasca pedagògica tan dilatada de Mn. Prats i al gran nombre de deixebles que s’han format a les seves classes i amb la docència de prevere lingüista.\nLa rectora de la Universitat de Girona, Anna Maria Geli, que va presentar l’acte, va destacar en la seva intervenció final que professors com l’homenatjat han determinat el prestigi de la UdG i l’alt nivell pedagògic i formatiu que s’hi imparteix. També es va felicitar de fer aquest homenatge en un espai que, en alguna mesura, resumia la trajectòria vital, humanística i vocacional de Mn. Prats.\nFinalment Mn. Modest, en una breu intervenció, va donar les gràcies per aquesta iniciativa que va definir com «una gran festa d’amistat», no sols per part dels autors de la biografia, també per la nodrida presència de companys i companyes de claustre, d’alumnes i exalumnes i de representants de totes les facultats universitàries.\nLes «Homilies de Medinyà»\nEn el decurs d’aquest acte, el professor Salomó Marquès va anunciar que en la propera tardor sortirà a la llum un nou llibre a l’entorn de la figura de Mn. Modest Prats i que es titularà Les homilies de Medinyà i que recollirà una selecció de les homilies fetes durant els llargs anys de servei en aquesta parròquia propera a Girona i que esdevindria una referència d’una Església compromesa i present en la realitat social i cristiana de casa nostra. En ser traslladat a la parròquia del Mercadal, Mn. Prats va ser nomenat fill adoptiu del municipi de Medinyà.\nFa uns anys es va publicar un altre llibre titulat Les homilies de Vista Alegre, que corresponen a algunes de les que Mn. Prats va adreçar als feligresos de la parròquia de Santa Maria de Vista Alegre, de recent creació aleshores, en aquest barri de la ciutat.\nA l’acte de la Universitat hi van ser presents el bisbe de Girona, Mons. Francesc Pardo, l’alcaldessa de la ciutat, Anna Pagans, i tot l’equip rector de la UdG.\nModest Prats, homenatge


Olla de llibres\nActualitzada 19/11/2018 a les 15:45\n© Olla de llibres\nTornant de la mili, la tardor del 1982 em vaig recloure uns mesos a Barcelona amb la lloable intenció de preparar unes oposicions, però en comptes d’empollar àrids protocols de Dret Administratiu em passava moltes hores llegint novel·les i escrivint unes poesies que anava desant en una carpeta que acabaria extraviada, per fortuna. En aquell pis d’estudiant on vivia sol no hi havia televisor, només un vell transistor a piles, que engegava cada migdia aprofitant l’aturada per fer-me el dinar i després menjar-me’l.\nHi tenia sintonitzada Ràdio 4, la primera emissora que emetia una programació regular en la nostra llengua d’ençà de la guerra (encara no existia Catalunya Ràdio). Mentre a l’olla bullien la verdura, els espaguetis o els cigrons, del petit aparell sorgia sovint la veu suggestiva, aplomada, convincent, de Robert Saladrigas parlant de llibres, que jo escoltava amb una atenció reverencial, com si es tractés d’un profeta. Robert Saladrigas moria el passat 22 d’octubre a l’edat de 78 anys. Al veure la notícia al diari em va retornar el record d’aquells dies ja remots.\nEn la faceta de crític, l’havia pogut seguir més tard a través sobretot de les seves ressenyes a La Vanguardia, dedicades en bona part a traduccions al català o al castellà d’obres de primera línia del panorama de les lletres d’arreu del món, a les quals dec la descoberta d’alguns autors que ell no es cansava de recomanar i que han arribat a ser importants per a mi, com Saul Bellow, Raymond Carver, John Cheever, Philip Roth, Richard Ford, James Salter, Doris Lessing, W.G. Sebald, Sándor Márai, Dorothy Parker o Alice Munro, entre molts d’altres. Quant a la seva producció personal, he gaudit de la lectura d’alguns títols que li han proporcionat una certa anomenada –tal vegada insuficient, però en aquest país tenim la cultura que tenim, sobretot l’expressada en l’idioma propi– d’escriptor sòlid i elegant, com les novel·les El sol de la tarda o Memorial de Claudi M. Broch, el recull de relats Boires o els textos de caire més testimonial La llibreta groga o Biografia.\nAra fa quinze o setze anys, amb motiu de la Setmana del Llibre en Català, vaig tenir l’ocasió de compartir-hi estovalles al restaurant Can Miquel, aquí a Lleida, i vaig confirmar la impressió intuïda d’un home discret, generós i savi, a qui es notava el bagatge de tanta literatura digerida amb profit i entusiasme encomanadís.


Centre de modelisme - Les Franqueses • Ver Tema - Rally - Copa MSC temporada 2014 -\n[ Fecha actual Mié Sep 22, 2021 7:28 am ]\nRally - Copa MSC temporada 2014 -\nAsunto: Re: Rally - Copa MSC temporada 2014 -\nPublicado: Dom Dic 29, 2013 1:06 am\nSe puede montar un segundo juego de poleas?\nSe pueden quitar las "faldillas" guardabarros?\nTal i com diu el punt:\n2-I Es permet la substitució de les politges de plàstic de sèrie únicament per les politges MSC vermelles amb referència MSC-2305\nNomés es poden subtituir les politges de sèrie del cotxe per les politges MSC-2305, per tant ha de portar el mateix número de politges que porta el cotxe de sèrie.\nPublicado: Dom Dic 29, 2013 1:10 am\nHola tengo otra duda.\n2-G Retallar la guia per la part inferior. Autoritzat muntar qualsevol de les dues guies comercialitzades amb marca Scaleauto: referència SC-1621 d’eix llarg amb molla y referència SC- 1620 d’eix curt sense molla.\nLa que lleva de serie es la "Sc-1621 d'eix llarg am molla" ¿ se puede usar esta misma guia sin muelle?\nEl reglament diu que els cotxes hauran de ser estrictament de sèrie amb les úniques modificacions permeses que diu el reglament. Dins d'aquestes modificacions no s'anomena la possibilitat d'eliminar la molla, per tant s'ha de portar la molla si es monta la guia SC-1621. Si no es vol montar molla hi ha l'opció de montar la guia SC-1620.\nPublicado: Dom Dic 29, 2013 1:19 am\nSlot Les Franqueses escribió:\nSi mientras sigo prepararando el coche me salen mas dudas ire comentando\nPublicado: Dom Dic 29, 2013 6:02 pm\nOk al numero de poleas, lo que no entiendo porque sólo las rojas y no las azules o doradas mientras sean del mismo diámetro delante y detrás, pero bueno, si sólo se puede esa referencia, ok.\nLas faldillas guardabarros son piezas independientes del chasis (delanteras) y de la carrocería (traseras). Supongo que hay que mantenerlas, aun siendo piezas independientes, ya que el reglamento no lo dice expresamente.\nPublicado: Dom Dic 29, 2013 9:09 pm\nLo de las poleas tiene sentido, pues son del mismo diametro o parecido a las de plastico que llevan estos coches de serie por tanto para los que se les rompa o pase de rosca las de plastico tienen una solucion y no tendran de "tirar" el coche entero.\nPublicado: Lun Dic 30, 2013 1:56 am\nEl per què de les politges vermelles és exactament pel que diu ibansg. S'ha buscat una politja del catàleg MSC que sigui de diàmetre similar a les politges de sèrie. Les politges vermelles són les més grans que hi ha, tot i això, encara són més petites que les que porta el cotxe de sèrie.\nSegurament en el 959 o RS200 no hi haurà problemes, però en el Metro, que és un cotxe força més curt d'eixos, si que seria perjudicial montar unes politges d'un diàmetre més petit, ja que la corretja tindria molt poca tensió i a banda de no tenir força a l'eix davanter hi hauria perill de que sortís la corretja en plena cursa.\nPer tant, i buscant la màxima simplicitat en el reglament i alhora el màxim rendiment d'aquests cotxes, DC ha decidit donar l'opció de montar les politges vermelles, sent l'opció més recomanada de totes.\nPublicado: Mar Dic 31, 2013 2:49 am\nEl proper dijous 2 de gener de 18h a 20:30h es farà entrega dels cotxes a tots aquells que encara no el tinguin.\nQue passeu un bon final d'any i una millor entrada al següent!!!\nPublicado: Jue Ene 02, 2014 4:33 pm\nBe, jo ja tinc els meus MSC a casa Desde fa uns dies i ja he pogut remenar una mica.\nBàsicament la feina important es rodar mooooooolt tot el conjunt, usar la tècnica d'escalfar corona i fer rodar mooooooolt l'eix devanter perquè vagi suelto.\nFicar un pinyo de 9d i un NC5 (en el meu cas) ara no es rapid a volta wpida que amb el thunder2 pero si es mes segur.\nPublicado: Vie Ene 03, 2014 2:29 am\nA continuació us presentem el que serà el reglament definitiu.\nDC Ralli estarà atent a qualsevol problema que pugui sorgir durant el transcurs de la competició per si cal afegir o treure qualsevol punt del reglament.\nREGLAMENT 2014 COPA MSC - SLOT LES FRANQUESES (Editat el 3/1/14)\n1. COTXES ADMESOS\n-Ford RS200 MSC\n-MG Metro 6R4 MSC\n-Porsche 959 MSC\nEls cotxes hauran de ser estrictament de sèrie amb les úniques modificacions permeses que exposem a continuació:\n2. ÚNIQUES MODIFICACIONS PERMESES\n2-A Pintura i decoració lliure conservant sempre els vidres transparents. És obligatori portar dos dorsals d’una alçada mínima de 5 mm i una placa de ral•li. Eliminar els retrovisors quan aquests siguin afegits a la carrosseria, les antenes i els neteja - parabrises.\n2-B Trenetes i cables lliures. Prohibits els additius a les trenetes.\n2-C Cargols de fixació del xassís a la carrosseria lliures entre els comercialitzats per marques d’slot; és obligatori portar tots els cargols, enrroscats total o parcialment. Els cargols de fixació de les diferents peces del xassís no es poden canviar i han d’estar totalment collats.\n2-D Pneumàtics lliures de goma negra i comercialitzats per marques d’slot. Es poden llimar, dibuixar, rebaixar i tallar; sempre que cobreixin totalment la llanta. Prohibits els pneumàtics amb claus i els que un cop muntats no tinguin la banda de rodadura plana. Prohibits els additius; els pneumàtics han d’estar secs en el moment de prendre contacte amb la pista. Les quatre rodes han de girar lliurement i tocar a la pista en un tram pla i amb el cotxe en posició de repòs.\n2-E Pinyó del motor de 9 ó 10 dents lliure entre els comercialitzats per marques d’slot.\n2-F Engrandir els forats dels cargols al xassís per millorar la basculació de la carrosseria. Els allotjaments dels caps dels cargols no es poden modificar.\n2-H Retallar l’etiqueta del motor per obrir les finestres de ventilació, però no es pot eliminar.\n2-J Autoritzat muntar qualsevol goma de transmissió entre les comercialitzades per marques d’slot.\n2-K Autoritzat muntar les llantes de la marca Scaleauto amb referència SC4048F, en substitució a les llantes de sèrie. En aquest cas serà obligatori portar “tapacubos” a les quatre llantes.\n2-L A banda de les llantes anomenades en el punt 2-K, es permet també muntar les llantes d’alumini amb “tapacubos de sèrie” que porta el Porsche 959 a la resta de cotxes.\n2-M Queda totalment prohibit córrer amb qualsevol tipus d’iman.\n2-N Es permeten eliminar els coixinets davanters per afavorir el joc vertical de l’eix davanter.\n2-O Es permet graduar l’alçada de l’eix davanter, mitjançant cargols allen.\n2-P Es permet eliminar o afegir separadors de qualsevol marca d’slot comercilitzada.\n2-Q Relació d’amplada d’eixos màxim amb neumàtic per a cada model:\nModel----------- Amplada eix davant ------- Amplada eix darrere\nFord RS 200------------61mm---------------------59,3mm\nMG Metro 6R4----------59,5mm--------------------61mm\nL’amplada d’eixos s’ha establert agafant l’ample dels passos de roda de cada cotxe i afegint una tolerància de +2mm del total. Tot cotxe que sobrepassi aquesta mida haurà de ser reparat abans d’entrar a parc tancat.\nÚnicament estan admesos els motors MSC Thunder-2, MSC Thunder-3, MSC Lightning i NINCO NC-5.\nEl valor màxim permès del camp magnètic dels imants, mesurat amb l’UMS de Kelvin Light i el motor girant alimentat amb 5 V serà:\n-Motor MSC Thunder-2: 7,5 g.\n-Motor MSC Thunder 3: 6,5 g\n-Motor MSC Lightning: 4g\n-Motor NINCO NC-5: 6 g.\nNOTA: Queda automàticament prohibida qualsevol altre modificació que no reflecteixi el reglament.\nQualsevol cotxe que no compleixi el reglament passarà automàticament a córrer a la categoria de Clàssics.\nPublicado: Vie Ene 03, 2014 2:34 am\nAquest dijous s'ha fet ja l'entrega de tots els cotxes que quedaven.\nAra ja només queda posar fil a l'agulla i començar a preparar les màquines per començar la temporada.\nPer això us hem preparat un aperitiu que de ben segur que anirà molt bé a tothom per a fer un primer test dels cotxes.\nPodeu veure l'anunci de la prova al foro "Competicions" o a través d'aquest link:\nPublicado: Vie Ene 03, 2014 11:42 am\nquereis decir esas anchuras de ejes las ruedas sobresaldran, viendo como vienen de serie me faltan 4,5m/m en el eje delantero.\nPublicado: Vie Ene 03, 2014 12:22 pm\nSerá Super Clàsics, en tal caso, no?\n-Regulación de altura de eje delantero, motores por encima de los 6 UMS, bandeja de "medio lexan" de serie...\nPublicado: Vie Ene 03, 2014 12:54 pm\n:shock: quereis decir esas anchuras de ejes las ruedas sobresaldran, viendo como vienen de serie me faltan 4,5m/m en el eje delantero.\n2-Q Relació d’amplada d’eixos màxim amb neumàtic per a cada model\nEn cap moment s'ha dit que l'amplada ha de ser obligatòriament la que diu el reglament. El reglament només especifica l'amplada màxima permesa, regint-se per la normativa que s'utilitza tant en grup N o SNR, per exemple, on es pot fer sobresortir la roda 1mm per cada costat.\nAixò no vol dir que el cotxe vagi millor anant a les mides màximes permeses. Aquí cadascú haurà de veure com haurà de preparar el seu cotxe per a que vagi bé. En aquests cotxes pot ser que interessi anar més tancat per evitar que les rodes toquin en el pas de roda, però això ja és cosa de cada pilot...\nPublicado: Vie Ene 03, 2014 12:55 pm\nCorrecte, Súper Clàssics.\nPublicado: Dom Abr 06, 2014 10:01 am\nPARA DC ME HAN COMUNICADO QUE IBB NO SIRVE LAS LLANTAS QUE PERMITE EL REGLAMENTO\n¿QUE LLANTAS PUEDO PONER?


Torra erigeix l'1-O com la data fundacional del camí "imparable" cap a una república\nPublicat 30/9/2019 22:35:13 +02:00CET\nMauri: "La sentència serà dura i injusta perquè l'Estat només busca venjança"\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha erigit aquest dilluns el dia del referèndum, l'1 d'Octubre de 2017, com la data fundacional del camí imparable cap a una república: "L'1-O va ser llum i llibertat".\nHo ha dit durant la seva intervenció en l'acte polític 'Llum i llibertat', abans d'encendre's 131 fanals en agulles de Montserrat, que simbolitzen a tots els presidents de la Generalitat.\nTorra ha sostingut que l'acte vol manifestar la història mil·lenària de Catalunya, que en la seva opinió va lligada a la llibertat: "És la cerca permanent de la llibertat".\nEl president ha definit a més l'11 de setembre de 1714 i l'1 d'octubre de 2017 com dues jornades de resistència i llibertat, i ha proposat que el nom de l'acte 'Llum i llibertat' sigui usat com a lema de cara als "dies que vindran".\nPer Torra, l'1-O assenyala el camí de la democràcia, de la defensa dels drets i del respecte col·lectiu, així com de fer les coses en positiu i de manera constructiva.\nHa recordat la nit abans del referèndum, en la qual moltes persones, segons ell, van passar a ser molt més que veïns, convertint-se en amics per sempre: "Als votants de l'1-O, votessin sí o no, ens uneix sempre una amistat molt especial".\nTorra ha recordat a diversos presidents de la Generalitat durant la seva intervenció, des del primer, Berenguer de Cruïlles (1359-1362), fins a a el seu antecessor, Carles Puigdemont, que ha recordat com el president "de l'1-O i l'exili".\nEl president de l'executiu català també ha destacat la figura dels presidents Alfons de Tous (11), Felip de Malla (17), Pau Claris (94) i Josep Tarradellas (125), així com la del primer president de la Mancomunitat de Catalunya, Enric Prat de la Riba.\n"En el Palau de la Generalitat és on ens hem governat, més de 600 segles, mentre que durant els mesos de 155 no ens vam governar", ha criticat Torra.\nEl president de la Generalitat també ha recordat a l'expresident Jordi Pujol, ha destacat l'expresident José Montilla, en el càrrec de 2006 a 2010, i ha reivindicat a Artur Mas per ser el president del 9N.\nEl vicepresident d'Òmnium Cultural, Marcel Mauri, ha sostingut que, davant la voluntat de fer creure que l'independentisme és un moviment violent, els únics que han de demanar perdó per la violència, la brutalitat policial i els empresonaments són "el Govern espanyol i l'Estat espanyol".\nHa alertat que intentaran dividir entre bons i mals catalans, i que la sentència serà dura i injusta perquè l'Estat només busca venjança amb ella, i no justícia: "Quan arribi ens necessitarem a tots més que mai".\nMauri ha recordat el referèndum de l'1-O i ha assenyalat que llavors, com ara, estaven convençuts que la democràcia no pot tenir límits, segons ell: "Ni la repressió, ni la brutalitat policial de fa dos anys, ni els empresonaments, ni els exilis; gens pot ser un límit".\nTambé ha insistit que Catalunya ja existia abans de la Constitució Espanyola i abans de la democràcia a Espanya: "Aquest país anirà fins a on tots nosaltres decidim".


Desobediència silenciosa (Carme Colomina)\nCARME COLOMINA 04/12/2011 00:00\n260x366 Funcionaris anglesos en una de les manifestacions d'aquesta setmana al Regne Unit. / BEN STANSALL / AFP Funcionaris anglesos en una de les manifestacions d'aquesta setmana al Regne Unit. / BEN STANSALL / AFP\nEls hongaresos recorren aquests dies a l'humor negre. Un professor de la Universitat de Budapest explicava aquesta setmana amb un somriure resignat que l'acudit més repetit últimament al país diu que els hongaresos més optimistes encara estan aprenent anglès, els més pessimistes han començat a aprendre el xinès i els realistes aprenen a disparar. Per treure-li dramatisme assegurava que a Hongria ja estan curats d'espants.\nFa només uns dies el govern va anunciar que reobria converses amb el Fons Monetari Internacional (FMI) per intentar negociar un nou crèdit. Hongria va ser el primer país de la UE que va necessitar la intervenció internacional quan va esclatar la crisi econòmica del 2008. Fa un any els hongaresos es van llançar als braços del populisme de Viktor Orbán, que aconseguia la majoria més important de la curta trajectòria democràtica del país i anunciava una "lluita d'alliberament" de l'FMI. Però la seva política ultraliberal no ha tret el país del pou, i el florí, la seva moneda, està en mínims històrics.\nA les urnes i al carrer\nA Eslovènia avui hi haurà el sisè canvi de govern de la zona euro des que va començar la crisi del deute: un altre dels últims governs socialistes supervivents a Europa que serà castigat a les urnes per una prima de risc disparada, un índex d'atur que s'ha multiplicat per dos en els últims tres anys i per la por de la majoria de la població a les reformes anunciades. A la plaça de la Borsa de Ljubljana, amb temperatures sota zero, fa setmanes que hi acampen els indignats eslovens, que es van apuntar a la revolta del 15 d'octubre dels Ocupa Wall Street.\nEl Regne Unit ha viscut aquesta setmana la manifestació de funcionaris més important des de les grans protestes contra Margaret Thatcher. I Grècia, que perd presència al carrer, opta per la desobediència civil. Menys xocs a la plaça Sintagma i més revolta silenciosa contra uns impostos que consideren injustos.\nFa tres mesos el govern grec, desesperat per la falta d'ingressos en un país amb un 30% d'economia submergida, va decidir imposar un nou impost sobre la propietat que es cobraria amb el rebut de la llum. Alcaldes, polítics, sindicalistes, advocats, petits propietaris i fins i tot corporacions públiques s'han negat a pagar aquesta taxa. Molts no volen. Molts altres diuen que senzillament no poden. El país està empobrit. Divendres, el nou primer ministre, Lukàs Papadimos, va dir al Parlament que l'impost es mantindrà i el govern amenaça amb talls de subministrament generalitzats.\nAquesta setmana els caps d'estat i de govern de la UE es tornaran a reunir a Brussel·les en una cimera que, segons la Comissió, és crucial per salvar l'euro. Tornaran a especular amb el futur de la UE i posaran per escrit que l'única sortida és més austeritat, reformes a fons, retallades de la despesa pública i injeccions per limitar al màxim els problemes del sistema bancari. Però mentre s'evita el trencament d'aquesta unió, una altra esquerda profunda s'ha obert fa temps entre els líders d'aquests vint-i-set estats i la seva ciutadania. La legitimitat de moltes decisions polítiques està en qüestió. En la cursa contrarellotge per salvar l'euro, es pot perdre pel camí la credibilitat de tot el projecte.


La ràdio en català esclata\nRAC1 es dispara fins als 961.000 oients i Catalunya Ràdio, amb 698.000, també bat el seu rècord\nBarcelonaEl consum de ràdio a Catalunya ha crescut exponencialment durant els últims mesos, marcats per l’alta intensitat política. Aquest increment ha beneficiat especialment la ràdio en català, que ja supera els 1,7 milions d’oients, i més concretament RAC1, que ha fet miques tots els rècords d’audiència anteriors i s’ha enfilat fins als 961.000 oients diaris, segons les dades de la tercera onada de l’Estudi General de Mitjans (EGM), que es van fer públiques ahir. El resultat de la ràdio del Grupo Godó és el millor que ha obtingut mai una emissora a Catalunya, i supera en 103.000 persones l’anterior màxim, assolit per la mateixa emissora a l’abril. Fa un any, RAC1 tenia 798.000 seguidors.\nAquest registre permet a la ràdio privada eixamplar una mica més la distància respecte a Catalunya Ràdio, que ara és de 263.000 oients. Malgrat tot, l’emissora pública obté també el seu rècord històric, gràcies a les 698.000 persones que l’escolten cada dia. Tot i que en xifres absolutes el seu creixement és inferior al de RAC1, percentualment la pública és l’emissora que més puja, amb un increment del 25% respecte als 557.000 oients que tenia fa un any. La SER completa el podi català amb 391.000 seguidors, 65.000 més que fa dotze mesos. En la mitjana anual, tant RAC1 com Catalunya Ràdio obtenen les millors dades de la història: 878.000 i 635.000 oients, respectivament.\nPel que fa als programes, El món a RAC1 es manté al capdavant amb un nou rècord absolut de 729.000 oients (és a dir, 149.000 més que a la tercera onada del 2016) i es distancia d’El matí de Catalunya Ràdio, que també creix, però menys: de 448.000 seguidors passa a 507.000.\nDe fet, el programa que presenta Mònica Terribas ha deixat de ser el més escoltat de l’emissora pública en benefici d’El suplement, que té 638.000 oients cada dissabte, després d’haver multiplicat per 2,3 l’audiència en un any. Aquest registre suposa el rècord històric per al magazín que presenta Ricard Ustrell i és, també, el més alt assolit mai per un programa de Catalunya Ràdio. Això permet a El suplement ser líder destacat del sisè dia de la setmana, malgrat que el Via lliure també ha obtingut la seva millor marca, amb 467.000 seguidors. En canvi, el diumenge la distància entre els dos programes és mínima: 367.000 oients per al de Catalunya Ràdio i 360.000 per al que presenta Xavi Bundó a RAC1.\nCatalunya Ràdio és l’emissora més escoltada el dissabte, però la resta de dies s’imposa la ràdio de Godó, que de dilluns a divendres lidera, hora a hora, des de les cinc del matí fins a les onze de la nit. De fet, molts dels seus programes aconsegueixen en aquesta onada rècords històrics. Entre aquests hi ha el Versió RAC1, que coincidint amb el seu vintè aniversari (comptant l’etapa de Catalunya Ràdio) ha arribat a un màxim de 306.000 oients. També han obtingut els seus millors registres La competència (267.000 seguidors), La segona hora (190.000) i el Tot és possible (96.000), i Agnès Marquès ha debutat al capdavant del No ho sé situant el nou sostre del programa en 129.000 seguidors. A la pública, destaca la pujada de l’Estat de Gràcia, que dobla la dada de fa un any i arriba als 144.000 oients.\nLa SER, 25 anys líder\nLa Cadena SER completa un quart de segle com a líder a Espanya i ho fa incrementant l’audiència fins a 4.336.000 oients. La segueixen la Cope (2.824.000), Onda Cero (1.950.000) i RNE (1.391.000).\nFlaixbac domina la música\nRàdio Flaixbac perd 20.000 oients però segueix líder de la ràdio musical a Catalunya, amb 293.000 seguidors. Supera Los 40, que puja a 283.000, i Europa FM, que en té 237.000. Flaix FM (220.000) és quarta i RAC105 (200.000) sisena.\nL’ARA té 115.000 lectors\nL’EGM atorga a l’ARA 115.000 lectors diaris, 20.000 més que fa un any i la xifra més alta des de la primera onada del 2016: 110.000 lectors corresponen a Catalunya, i els 5.000 restants a les Balears. Això situa aquest diari com el tercer més llegit al Principat (una posició que ja li havien atorgat l’OJD i el CEO), superant per primer cop en aquest estudi El Punt Avui, que té 102.000 lectors, 15.000 menys que fa un any. Per davant hi ha La Vanguardia, amb 561.000 lectors, i El Periódico, amb 404.000. El País ocupa el cinquè lloc amb 88.000.\nRàdio EGM Catalunya Ràdio rac1


El València Club de Judo femení, que compta amb el suport de la Diputació de València, s'ha proclamat aquest cap de setmana vencedor del Campionat d'Europa de Clubs que s'ha celebrat aquest cap de setmana a Belgrad, amb una medalla d'or que eleva al conjunt valencià a la màxima categoria.\nLes judokas Laura Gómez, Julia Figueroa, Isabel Puche, Elvismar Rodríguez i Rochele Nunes van ser les protagonistes de la gesta esportiva, que assenyala a l'equip com un dels millors del món i posa en el seu horitzó la Golden League.\nLa diputada d'Igualtat, Joventut i Esports de la Diputació de València, Isabel García, ha volgut “destacar el suport institucional de la Diputació a l'esport femení, que dóna els seus fruits en títols com aquest, i felicitar-les perquè és la primera vegada que guanyen aquest torneig”.\nPer la seua banda, la secretària del València Club de Judo, Gloria Ropiñón, ha expressat la il·lusió de l'equip per aconseguir la medalla d'or: “Guanyem tots els combats per la màxima diferència i en quedar campiones d'Europa hem superat les nostres expectatives”.\nL'ens provincial ha col·laborat enguany amb el laureado club, quatre dels membres del qual van competir aquest estiu en els Jocs Olímpics, amb una subvenció de club d'elit de 20.000 euros.\n“Els diners públics s'ha repartit amb objectivitat i transparència, i redunda en benefici de tots. A més, el club que guanya un títol europeu passeja el nom de València allà on va”, ha celebrat la diputada provincial.


8a edició (2019): E-estat i innovació: Estònia i Finlàndia | FemCAT\nEstònia té una economia de mercat moderna i un dels ingressos per càpita més alts del centre d’Europa i dels Països Bàltics. Els sectors electrònics i de telecomunicacions són forts, amb llaços comercials potents amb països veïns.\nDestaca pel seu pressupost equilibrat, el deute públic gairebé inexistent, el sistema tributari senzill i transparent i un mercat laboral flexible. S’hi persegueix eliminar obstacles burocràtics: Estònia és el primer país digital del món. Només es requereix la presència física per a 3 tràmits administratius (matrimoni, divorci i operacions immobiliàries).\nEl govern impulsa el creixement de la productivitat centrant-se en les innovacions que emfasitzen les noves empreses de tecnologia i el comerç electrònic. En aquest marc, es va començar a oferir la primera residència digital del món amb l’objectiu d’arribar a 10 milions d’habitants per al 2025.\nEl viatge, realitzat del 4 al 7 de novembre de 2019, es va centrar en:\nLa col·laboració pública-privada en la digitalització del país.\nL’eficiència de l’administració.\nEls sistemes educatiu i de salut.\nEs va aprofitar el desplaçament per a visitar Helsinki (Finlàndia) l’últim dia i aprendre de primera mà com va evolucionar el model d’Estat del Benestar i l’aposta per la recerca i la innovació com a estratègia de país des del viatge que s’hi va fer el 2007.\nLes conclusions del viatge a Estònia i Finlàndia es poden consultar en aquest lligam.


I segueixen passant passant els dies, i dic que posaré els altres autors que van participar al "Veus Paral·leles", i les altres coses que vaig anar fent l’any anterior, i estem a març, i jo em pensava que encara érem al gener, però el temps no s’atura, i vaig acumulant dies i dies, i no apareixen al blog els textos. Bé, ho intentarem solucionar. Ara presento el segon autor, Jakub Kornhauser. Ja n’he traduït alguns poemes al blog, però aquí en vaig fer una selecció més àmplia en català. En el cas de Kornhauser, a banda de la qualitat que té, em reconforta el fet que finalment ja ha tingut el ressò que es mereix. Recordo que en una de les primeres entrades al blog sobre ell vaig escriure que era un d’aquells autors que encara es trobaven al marge de tota la faramalla dels autors més coneguts, i molts cops aquests autors encara per descobrir, o que es troben allà amagats un no sap per què, són molt més interessants que aquells altres que reben totes les atencions dels mitjans, i dels seus col·legues d’escriptura.\nINSULA DULCAMARA (KLEE)\nQuan al matí plovia podíem estar segurs que al vespre vindrien els gossos. Al voltant no hi havia cap altra construcció. Al cap d’un temps ens van dir que vivíem en una illa. Fèiem les compres a la botiga de queviures estatal que hi havia al poble. Vam haver de tornar un formatge que pudia. Buscant gerds vam arribar a la riba, hi havia pescadors. Els gossos ens van reconèixer, però a pesar d’això no ens vam treure la tristesa del damunt. No teníem cap barca, i al mar hi havia massa límules. A la platja (més aviat era una espècie de passeig) s’agrupaven els pelicans que esperaven poder menjar. L’aigua semblava del tot verda, i les capçades dels arbres, blaves.\nQUADRAT VERMELL SOBRE FONS BLANC (MALÈVITX)\nLes darreres cases s’arrossegaven cap a la sortida, observava els seus amagatalls darrere de l’església. A la segona planta posaven una pel·lícula, cada dia la mateixa, encara que cada vegada tenia un final diferent. A la carbonera sotjaven unes estanteries de llibres. Un cop en vaig pispar d’amagat un, tenia les tapes negres i feia olor d’un càlid somni. Darrere la finestra hi havia tabernacles i una dona que es tallava les ungles dels peus i, a les estanteries, fileres de llibres idèntics. Aquell dia la pel·lícula va acabar força abans i vaig haver de vagarejar pels carrers abandonats. Mirava dins de qualsevol esquerda buscant portes fugitives, les baules cap a l’emigració.\nLa botiga es trobava unes cantonades més enllà, just al costat de l’estació de ferrocarril. S’hi podia comprar indiots i oques. Hi treballava una dona lletja, pàl·lida i amb ulleres. Parlava amb si mateixa i tornava malament el canvi. Era l’època quan al bosc lladrunyaven els guillots. Podia passar que entressin a la botiga i s’enduguessin les oques. Jo m’enduia caramels quan la dependenta posava els productes a les lleixes. En cada lleixa, hi havia molts pots i ampolles diversos. Aquells caramels tenien un gust estrany que després somiava a les nits. A casa va venir un càlid guillot i em va llepar la cara.


Publicat per blogger el dia d’agost 05, 2014\nEl trobareu boníssim, està fet amb ingredients sense gluten i ja veieu com ha quedat.\nper a 6 racions (motlle de 22cm.)\n220gr. de farina sense gluten, Mix Dolci\n1 quallada (iogurt)\n15gr. de llevat químic sense gluten\nmantega sense gluten per untar el motllo\nEscalfeu el forn a 180ºC., dalt i baix.\nEn un bol, bateu els ous amb el sucre, durant 5 minuts. Afegiu la quallada, bateu; ara l'oli i la pell de llimona rallada i bateu uns segons més.\nTamiseu la farina amb al llevat, afegiu a la pasta i bateu fins que estigui integrada.\nTraieu el pinyol de les cireres i barregeu-les amb la pasta. Aboqueu al motlle i coeu al forn de 35 a 40 minuts.\nRetireu del forn i desemmotlleu damunt d'una reixeta. Deixeu refredar.\nQuan estigui ben fred, empolseu el sucre glaç pel damunt.\nPer treure el pinyol a les cireres agafeu un palet de fusta i feu com veieu en la fotografia, el pinyol surt facilment\n0.40 € 0.60 € berenars celíacs forn masses


Farmàcia Gené | La Homeopatía\n10 jun 2015, by fgene in Farmàcia Gené\nAvui us volem parlar dels molts beneficis que te la homeopatia.\nEn primer lloc i molt important per als nens com tots sabem, destacar que es un medicament de gust agradable. A més , la seva reduïda mida i la seva eficàcia, fan que cada dia siguin més els pediatres que prescriuen, junt amb d’ altres medicaments, aquest tipus de solucions.\nSi per un moment ens parem a pensar com un nen, la homeopatia es una bona aliada. Acostumats al mal gust de la medicina tradicional, les boletes de sacarosa i lactosa o grànuls i glòbuls de petita mida i gust dolç son una vendició per a ells.\nA més , la seva tolerància, al ser apta per lactants com nadons i embarassades, i l’absència de reaccions adverses converteixen la homeopatia en un bon complement, en el cas de malalties cròniques i nens que prenen molta medicació.\nPer últim, us advertim de que es tracta igualment de medicaments, per lo que teniu que deixar-los fora de l’ abast dels nens i igualment fer un us responsable d’ells.\nEns acomiadem amb aquest vídeo que resumeix molt be com es fabriquen els medicaments homeopàtics del laboratori Boiron, que disposem a la nostra farmàcia.


Meritxell Benedí: "Incloure la perspectiva de gènere als serveis socials és el repte més important" - CIUTADANIA I BENESTAR\nMeritxell Benedí: "Incloure la perspectiva de gènere als serveis socials és el repte més important"\nDimecres, 16 de gener de 2019 | 18:15h\nLa directora general de Serveis Socials, Meritxell Benedí (Barcelona, 1977), té com a objectius incorporar la perspectiva de gènere als serveis socials, però també fer un viratge del model actual, basat en mesures pal·liatives, cap a accions més preventives. Benedí alerta que l'envelliment poblacional requerirà que els professionals socials intervinguin de manera diferent per atendre les necessitats ciutadans.\n- Què ha d'aportar la creació de la nova direcció general?\n- La feina que s’ha fet durant tot aquest temps en matèria de serveis socials ha estat des d’una perspectiva més aviat tècnica i no tècnico-política. Ara s’ha pres la decisió de crear aquesta figura per enfortir el sistema de serveis socials, perquè si estem en un moment en el qual hem creat un sistema que doni cobertura a tota la població de Catalunya, és necessari crear una unitat que sigui el cervell del sistema i s’encarregui d’ordenar, donar criteri i consensuar els models d’intervenció no només en l’àmbit tècnic, sinó també estructural.\n- I per què aquesta nova figura apareix ara?\n- Es pren la decisió de fer-ho així perquè en els últims anys s’ha detectat que la falta d’aquesta figura genera inequitats que es poden suplir amb la creació d’aquesta direcció general. Es tracta d'un òrgan que existeix no només en la majoria de comunitats autònomes de l’estat espanyol sinó en la majoria d’estats amb què ens volem homologar.\n- Proveïu serveis directament?\n- No, el que fem és acompanyar els ens locals en la provisió dels serveis socials bàsics i acompanyem els altres serveis socials especialitzats del Departament en aquesta programació, planificació i avaluació. Però nosaltres no proveïm serveis socials directament. I a més no és competència nostra, sinó de la Direcció General de Protecció Social, qui s’encarrega de les competències residencials, de la llei de dependència...\n- Què atén el sistema de serveis socials?\n- El sistema de serveis socials s’organitza en serveis socials bàsics i serveis socials especialitzats. Ens encarreguem de fer atenció i prospecció en relació a les noves necessitats socials amb accions específiques, com la pobresa energètica o el sensellarisme. Atenem aquelles necessitats socials que t’impedeixen desenvolupar-te plenament amb autonomia, proporciona les eines segons les teves necessitats.\n- Quines necessitats hi ha?\n- Tenim les que fan referència a la manca d’autonomia personal (discapacitat, dependència...), les necessitats relacionals (o bé disfuncionals o mancades: maltractaments o relacions familiars disfuncionals) i les necessitats materials (econòmiques, d’habitatge, inserció laboral, etc). El sistema és un únic sistema i fins ara no hi havia un organisme que s’encarregués d’ordenar-lo des d’una perspectiva global.\n- I quines competències té la Generalitat sobre els dos tipus de serveis, els bàsics i els especialitzats?\n- La conselleria té les competències en la provisió dels serveis socials bàsics i especialitzats, pel que fa als primers, fa la delegació de la competència als ens locals però conserva la capacitat d’ordenar el mateix sistema. Dels serveis especialitzats la Generalitat finança i proveeix el 100% d'ells (que són l'atenció a la infància, ajudes per a la gent gran, centres de dia, discapacitats, serveis de teràpia ocupacional...). Per altra banda, dels bàsics la Generalitat finança com a mínim un 64% i els ens locals com a màxim un 36%.\n- Fins ara no era així?\n- La capacitat d’organitzar i planificar el sistema fins ara es feia de manera segmentada, i ara amb la creació d’aquesta direcció general és situar un organisme que faci aquesta planificació. Nosaltres programem territorialment serveis socials i on s’han de crear.\n- En quin punt estan?\n- Comencem ara un procés de crear unitats o eines d’avaluació que siguin estables per tot el sistema perquè les professions socials tenen dificultats per ser avaluades. Amb l’avaluació entenem identificar el com, què oferim, quina és la inversió de l'usuari, quina cobertura tenim, i quina llista d'espera. Aquestes són algunes de les accions que comencem a encarar.\n- Per què tenen dificultats per a ser avaluades?\n- Per la naturalesa de les professions socials. Per exemple, si ho comparem amb Salut, existeix l'Organització Mundial de la Salut (OMS) que fixa a escala mundial la diagnosi, la pràctica i l’avaluació clínica, en canvi en l’àmbit social, no. Una diabetis és igual aquí que a qualsevol lloc, però la pobresa energètica no és el mateix aquí que a un altre país. No podem mesurar de la mateixa manera tota la intervenció social.\n- Què tenen identificat fins ara?\n- Hem començat a provar una eina de cribratge d’entrada als serveis socials bàsics. Si tornem a fer un paral·lelisme amb Salut, en aquest àmbit hi ha eines de cribratge estandarditzades, en l’àmbit de serveis socials no, tot i que n’hi ha algunes que tenen una fiabilitat i estan molt contrastades. Nosaltres vam seleccionar una eina, anomenada Self Sufficiency Matrix (SSM) que fa anys que s’està fent servir amb èxit als Països Baixos. Els treballs de prospecció de l’eina s’inicien el 2015 i des d’aleshores se n’ha fet la traducció, l’adaptació, les proves pilot i està previst que al llarg d’aquest 2019 se n’iniciï la implementació fins el 2021.\n- En què consisteix aquesta eina?\n- Permet que quan una persona arribi als serveis socials i manifesti una necessitat mitjançant una entrevista amb un professional, tinguem eines que puguin cribrar això. La idea és que tots els centres de serveis socials i professionals utilitzin la mateixa eina, perquè això permetrà posteriorment avaluar de manera més fiable i amb una cronologia més estable quines respostes estem donant.\n- Quins són, dins de les diferents atencions per les quals vetllen els serveis socials, els àmbits que més pes tenen i requereixen un esforç major?\n- Des de serveis socials el que sabem és que en deu o vint anys ens enfrontarem, tal com ja ho fem però no de forma tan intensa, a un envelliment poblacional que requerirà que els professionals socials intervinguem de manera diferent.\n- La intervenció social dels darrers anys s’ha dedicat a pal·liar situacions de crisi, la intervenció que es fa és bàsicament pal·liativa i no preventiva. El que hem de fer, i l’envelliment és una oportunitat per a fer-ho perquè encara tenim un marge de vint anys, és reorientar la intervenció social i abandonar aquesta funció pal·liativa i substituir-la per una de preventiva. La majoria de la gent que ara té 40 anys, quan en tingui 70 no voldrà estar en residències sinó rebre una atenció dins de l'entorn més immediat i domiciliari del que es fa ara.\n- S’acabaran les residències?\n- No, n’hi haurà d’haver també perquè es donaran casos, i sobretot cap al final de la vida, en què les persones hauran de deixar les llars i ser ateses en espais especialitzats. Però la majoria de persones que actualment estan en una residència no hi volen anar perquè saben que és el pas previ a morir, i a morir fora de casa seva.\n- Per tant, l’envelliment a casa i l’atenció domiciliària és un dels reptes que teniu?\n- Sí, però no l'únic. Un altre repte és situar la prevenció allà on toca: ampliar la cobertura a tota la població de manera que puguem estar prevenint situacions que ara podem detectar però que no estem intervenint per falta de recursos o perquè el nostre model d’intervenció encara posa molt de pes en la pal·liació, que s’ha de seguir fent, però el sistema necessita posar atenció en la prevenció.\n- La pobresa té un perfil molt clar: les dones són les que més pateixen la manca de recursos. Des de la direcció general contemplen introduir la perspectiva de gènere en les vostres actuacions?\n- I tant, de fet, aquesta introducció de la perspectiva de gènere és el repte més important que tenim i no només perquè les professions socials són absolutament feminitzades, de fet, la majoria de la població que es dirigeix als serveis socials és atesa per dones.\n- Quin paper poden jugar els serveis socials en combatre la feminització de la pobresa?\n- Sabem que els serveis socials poden ser eines d'acompanyament en la detecció de situacions de violència i vulnerabilitats que patim les dones, i la incorporació de la perspectiva de gènere en la planificació i provisió i avaluació de l’atenció social és una prioritat màxima d’aquesta conselleria.\n- La introducció de la perspectiva de gènere s'encara a través de la formació de professionals?\n- La introducció de la perspectiva de gènere segueix un cicle clàssic pel que fa a les polítiques públiques. No és només una qüestió de formació de professionals, que també és important, sinó una qüestió que passa perquè el lideratge de l’organització assumeixi això com una prioritat, alhora que els instruments de planificació, provisió i avaluació incorporin aquesta perspectiva i que es faci transversal de manera que no sigui només una qüestió d’una única unitat, sinó que sigui extensiu.\n- La població coneix els serveis socials i sap com dirigir-s'hi?\n- No, i crec que aquí cal fer un esforç d’explicar què és, que tothom hi pot accedir, i explicar quines són les tipologies de necessitats que ens plantegem. Tenim una imatge molt esbiaixada del que són els serveis socials: ens pensem que només les persones en una situació d’exclusió social o pobresa extrema són usuàries del sistema de serveis socials i això no és així.\n- Tornant a les dones: quin impacte té aquesta falta d'esforç per explicar què són els serveis socials?\n- Les violències físiques, econòmiques i estructurals que pateixen moltes dones a vegades fa que es dirigeixen als serveis socials, però també hi ha un gruix poblacional important que no ho fa ni ho farà mai, sigui perquè desconeix l'existència d'aquests serveis o perquè no s'identifica en aquesta situació de necessitat. És una tasca lenta però no pararem de fer-ho, perquè la feminització de la pobresa existeix. La nostra feina és arribar a tot el territori.\n- L'exemple més flagrant podria ser la violència masclista?\n- Exacte, malgrat que la provisió no li pertoqui a la meva direcció general. Sabem que hi ha moltes dones que viuen en aquesta situació i que mai expressaran una demanda. No només en l’àmbit judicial, sinó dirigint-se a un servei d’atenció a les dones o recorrent a un servei d’intervenció especialitzada. I a escala social passa el mateix: actualment sabem que hi ha molta gent que no expressarà una demanda ja sigui pel desconeixement, la falta de capil·laritat a vegades dels centres de serveis socials, per la inequitat en la provisió de determinades atencions... per tant tornem al d’abans: la feina que tenim és la d’estendre el sistema a tothom. Perquè si no, no donarem cobertura a tota la població.\n- Quines són les variables que s'han de tenir en compte a l'hora d'incorporar la perspectiva de gènere?\n- La feminitizació de la pobresa, la manca d’indicadors i dades quantitatives que tinguin en compte la variable sexe, fet que invisibilitza les dones a les dades oficials, la divisió del treball establerta pel sistema sexe-gènere, la iniquitat a l’àmbit laboral i l’esquerda salarial. També voldria mencionar els rols i jerarquies establertes pel patriarcat, ja que en molts casos les dones no són les titulars dels contractes de subministrament, malgrat que han de vetllar per l’equilibri entre el pagament de factures i l’habitabilitat de la llar.\n- Vostè comentava que tothom pot ser persona usuària d'aquest sistema de serveis socials. En quina forma apareixen les ajudes?\n- No només són ajudes de caràcter material. Podem estar en situacions de mancança material, d’emergència habitacional, o de pobresa energètica. Però també podem viure situacions de violència intrafamiliar, desemparaments... i les ajudes no seran, potser, materials. Tampoc tenen per què tenir relació amb la capacitat econòmica o nivell d'estudis. Són qüestions transversals que afecten a tota la població, no només a aquelles persones afectades per la pobresa i exclusió social.\n- Creu que existeix cert estigma del què vol dir "recórrer als serveis socials"?\n- Està estigmatitzat el sistema, per això cal que fem un esforç molt intens en explicar molt bé i repetidament què fem, què atenem i què no, què li pertoca atendre a altres sistemes, i com hi podem accedir. És l’única manera de fer que persones que tenen necessitats relacionals o d’autonomia s’hi puguin acostar, i puguem ampliar la cobertura a tota la població.\n- Preocupen els efectes de la pobresa energètica i el cas més recent és el de l'incendi a Badalona. Un dels exemples més recordats és el de l'àvia de 81 anys morta a Reus, l'any 2016, en un incendi causat per una espelma perquè li havien tallat la llum. Com ha evolucionat des d'aleshores l'abordatge d'aquest fenomen des dels serveis socials?\n- Nosaltres no detectem directament els nivells d’afectacions de les problemàtiques socials, però sí que el nombre de les ajudes socials de pobresa energètica ha augmentat en els últims anys. Tot i així, no tinc la sensació que hi hagi hagut un increment de la pobresa energètica, sinó un increment de la demanda. S’ha fet visible què és, a través de situacions desagradables i perquè s’han posat els mecanismes necessaris, com la llei 24/2015.\n- Pel que fa als pressupostos catalans, segons un document al qual ha tingut accés NacióDigital, la despesa de treball i afers socials augmentarà en 220,9 milions d'euros. Cap on anirà la inversió principalment?\n- Hi ha qüestions que s’estan fent i que es poden fer diferent i que això podria implicar reorientar els pressupostos cap a una altra banda o una altra, però abans de decidir on van els diners cal posar un model i organitzar, que és el que estem treballant. Els diners són limitats i els recursos no són infinits.\n- Quines són les qüestions que s’estan fent i que es podrien fer diferents?\n- El que volem és modificar el sistema actual per enfocar-lo cap a un sistema basat en actuacions preventives, en una ampliació de cobertura fins a arribar a tota Catalunya. La idea és fer virar el sistema actual de la pal·liació a la prevenció, i poder fer una atenció centrada i especialitzada en les persones. Volem que el sistema sigui el que s’adapti a la persona i no al revés. Això implica no només una inversió econòmica, sinó un canvi en com estem atenent les persones i com planifiquem els recursos.\n- Actualment, el 100% de les persones que sol·liciten ajudes als serveis socials reben una resposta?\n- No es pot contestar de manera categòrica perquè és una resposta que no sé ara, però que serà la nostra obligació tenir aquesta informació en un futur a mitjà termini. En qualsevol cas, totes les persones que s’adrecen als centres de serveis socials tenen algun tipus de resposta. A vegades és una resposta que no és satisfactòria, perquè cadascú té les seves expectatives i a vegades la resposta que et pot donar el sistema no es correspon, però això passa en altres àmbits també.\n- Com creu vostè que haurien de ser els serveis socials el 2030?\n- Els serveis socials haurien d’estar donant cobertura a tota la població en l’àmbit preventiu. El model d’atenció sanitària Kaiser permanente pot servir per il·lustrar aquesta idea en l'àmbit social: segons el model, que és representat en forma de piràmide, hi ha d’haver molts recursos destinats a la població que està en una situació greu d’exclusió social i de risc. Aquest gruix representa la punta de la piràmide i són els minoritaris en una societat. Al mig s'hi troba la població que està en una situació de risc i que requereix recursos de manera puntual però que després surt de la piràmide, i a la base hi ha la majoria de la població que és la que requereix unes mesures preventives.\n- És a dir: més recursos per qui més ho necessita, més recursos per qui en situacions concretes els pugui necessitar, i mesures de prevenció per a la majoria de la població?\n- Correcte. Tenir la capacitat de detectar, atendre i acompanyar puntualment i de derivar, si és necessari a altres sistemes o recursos. Això és el que espero que puguem estar fent el 2030 a tota Catalunya. Hauríem d’estar donant una cobertura a tota la població si més no en l’àmbit de la prevenció, hauríem d’estar donant una actuació més ajustada en l’àmbit de l’exclusió i risc social, i en aquella població amb caràcter més intensiu, doncs hauríem de poder estar donant una atenció més ajustada.\n- I com hauria de ser aquesta atenció?\n- Els centres de serveis socials haurien de ser coneguts per a tothom, que tothom tingués una professional de referència del sistema de serveis socials, de la mateixa manera que passa amb els metges de família. Els centres de serveis socials haurien de ser espais en els quals els mateixos professionals es trobessin per coordinar-se, i posteriorment, els mateixos haurien de sortir al carrer i fer o bé atenció comunitària o en l’entorn domiciliari a escala individual.\n- És a dir, crear un sistema que s'adaptés a les persones?\n- Sí, i fer qualsevol tramitació des d’un dispositiu mòbil, que a més els permetés registrar tota l’activitat i fer els informes de manera àgil, així com facilitar les tramitacions de prestacions o ajudes. Proporcionar una atenció a tothom de forma especialitzada i personalitzada però que actua de forma preventiva, perquè l’única manera que tenim d’assegurar que vivim en un país socialment just, equitatiu i igualitari és assegurant que tots tenim les mateixes oportunitats. I la construcció i consolidació d’un sistema que atengui aquestes necessitats socials és bàsic per a qualsevol societat.\n*Entrevista publicada el 13/1/2019 a Naciódigital per Laura Estrada


El Govern aprova el nou Plaseqta, coordinat al 112 de Reus | Diari La República Checa\nEl Govern aprova el nou Plaseqta, coordinat al 112 de Reus\nEl Govern ha aprovat el retorn del Plaseqta\nEl Govern de Catalunya ha aprovat el nou Pla d’emergència exterior del sector químic de Tarragona, el Plaseqta 2020, i d’aquesta manera, retorna al territori la gestió de les emergències químiques, tretze anys després que aquest pla s’integrés al Plaseqcat. D’altra banda el Plaseqta es revisarà cada sis mesos.\nEl pla preveu la resposta a una emergència química originada en qualsevol establiment industrial que manipula substàncies perilloses a les comarques de Tarragona, com va ser el cas de l’explosió a IQOXE de fa gairebé dos mesos. També contempla el confinament de la població davant els primers indicis d’accident greu a la petroquímica.\nEl Govern català també vol implantar el sistema Cell Broadcasting, que permet aviar la població d’una determinada zona mitjançant SMS, i que podria suposar una gran mesura pel territori, però abans cal que l’Estat transposi la directiva europea sobre aquesta matèria.\nEls ajuntaments tindran competències\nEl nou pla detalla que, en cas d’activació del Plaseqta els ajuntaments dels municipis afectats hauran d’activar el seu pla d’emergència municipal. A més, els consistoris tindran l’obligació de transmetre la informació relativa a les mesures que es puguin prendre als elements crítics com ara escoles i llars d’infants, centres cívics o residències.\nEl Plaseqta es coordinarà des del 112 de Reus\nEl nou pla situa l’edifici del 112 de Reus com el punt neuràlgic de la presa de decisions. La direcció del Plaseqta correspon al delegat del Govern a Tarragona, per delegació del conseller. Dins de les noves estructures de decisió i gestió es crea un Comitè Tècnic, presidit pel director dels serveis territorials d’Interior, que es constitueix sempre que s’activa el pla, amb un caràcter operatiu.\nEn paral·lel, hi ha el Consell Assessor, un òrgan directiu de coordinació presidit pel delegat del Govern i format per representants dels departaments que poden veure’s implicats en la gestió (Interior, Salut, Empresa i Ocupació, Territori i Sostenibilitat, Educació), i dels ajuntaments afectats. El Consell Assessor es reunirà sempre que s’activi la fase d’emergència i potestativament en cas d’activació en fase d’alerta.\nprevious👾 Confirmen quatre casos de coronavirus a Tarragona\nnextL’Arquebisbat de TGN demana prendre mesures pel coronavirus


Una trentena de balaguerins participaran als jocs que se celebraran a la Seu d’Urgell i Andorra\nterritoris.cat / Jordi Bonilla 11:58 12/09/18\nals club esportiu de el jocs\nAlguns dels participants del Club L'Estel als Special Olympics\nLa Seu d’Urgell i Andorra la Vella acolliran del 4 al 7 d’octubre els Jocs Special Olympics, als quals han confirmat la seva assistència els membres del Club Esportiu L’Estel de Balaguer. Un total de 24 esportistes i 6 entrenadors conformen l’expedició que participarà als jocs.\nEls membres del club balaguerí participaran en les disciplines de petanca, bàsquet, natació i gimnàstica rítmica. Tot i així, els Special Olympics compten amb 14 disciplines diferents amb esportistes d’arreu del món.\nEls Jocs Special Olympics són l’esdeveniment esportiu internacional més important per les persones amb discapacitat intel·lectual i se celebren cada quatre anys. Enguany, després de tres dècades, tindran lloc novament a la província de Lleida. La participació del Club Esportiu L’Estel és possible gràcies a la col·laboració de l’Ajuntament de Balaguer, que s’ha implicat en la causa dels jocs.\nMireia Sosa, del club Xafatolls, finisher al Campionat del Món de 100km\nLinyola commemora la primera dècada de la Cursa del Caragol


El centre igualadí, reconegut pel seu sistema d’aprenentatge de l’anglès\nDissabte, 13 gener 2018. 04:00. Redacció AnoiaDiari.\nL'aprenentatge de llengües estrangeres és una realitat a les Escolàpies des de fa anys. Ara, el centre en té el reconeixement amb la Certificació d'Escola Multilingüe que ha atorgat la Fundació Escola Cristiana de Catalunya.\nLa reben les escoles que demostren l'aplicació d'iniciatives multilingües diverses amb creativitat i eficàcia en el març d'un projecte lingüístic estructurat i coherent, garantia d'innovació i qualitat.\nL'anglès és la llengua estrangera principal a l'escola i s'inicia el seu aprenentatge a la Llar d'infants, on l'alumnat de 2 a 3 anys té una sessió setmanal en què mitjançant el joc, les cançons i les imatges es familiaritzen amb aquesta nova llengua. A partir de P3 s'inicia l'aprenentatge més sistemàtic.\nHi ha dos auxiliars de conversa nadius per facilitar que tant a Infantil com a Primària l'alumnat pugui gaudir de temps de conversa. Els auxiliars hi són també a l'hora de Plàstica per enriquir l'aprenentatge de la llengua anglesa i el nivell de vocabulari. Així mateix, els auxiliars de conversa participen en l'activitat extraescolar Englishparty de l'alumnat d'infantil i Cicle inicial.\nL'escola ofereix a aquest alumnat l'opció de presentar-se als exàmens YLE de Cambridge per obtenir una certificació oficial del seu nivell. De fet, el nivell d'assoliment de la competència en anglès en les proves de Competències Bàsiques del Departament d'Ensenyament cada curs és bastant superior a la mitjana de Catalunya.


Rocío Carrasco pren una decisió definitiva sobre la reconciliació amb la seua filla\ndijous, 7 de maig 2020 - 18:25h\nRocío Carrasco hauria pres la decisió definitiva sobre la possible reconciliació amb la seua filla | València Diari\nRocío Flores s'ha convertit en una de les concursants més populars d'esta edició de 'Supervivientes' tot i que en moltes ocasions és més protagonista pels seus problemes familiars i no pel concurs que està fent en l'illa. En diferents ocasions, la filla d'Antonio David Flores ha recordat a la sa mare amb qui no es parla des de fa 7 anys.\nTot i les numeroses mencions que Rocío a fet sobre sa mare, són moltes les fonts que assenyalen que Rocío Carrasco no està veent el 'reality' ni seguint el pas de la seua filla per l'illa perquè, segons va avançar la revista 'Lecturas', no pot suportar el dolor. A pesar d'això, la seua filla confia a poder mantindre una conversa amb ella quan torne a Espanya i, fins i tot, li va enviar una felicitació pel seu 43é aniversari, una cosa que feia molts anys que havia deixat de fer. En este sentit, Flores veu amb molts bons ulls arrimar-se a sa mare i tindre la conversa que tot el món espera però, si finalment es produïra, seria en privat, sense càmeres.\nTot pareixia afavorir esta possible reconciliació, però unes paraules de Rocío Flores ho han complicat tot. La concursant de 'Supervivientes' ha assegurat que no té la necessitat de disculpar-se amb sa mare. El presentador del 'reality', Jorge Javier Vázquez li va preguntar en directe si havia de demanar perdó i ella va respondre: «Crec que no». Unes paraules que no han agradat gens a aquells que són més pròxims a Rocío Carrasco i que podrien fer trontollar la futura reconciliació.\nDe fet, estes últimes paraules de Rocío han dolgut i, per tant, s'han dissipat les esperances que es produïsca este esperat retrobament entre mare i filla perquè allò que vol Rocío Carrasco és que, després de tants anys, la seua filla li demane perdó, segons han explicat fonts del seu entorn a la citada revista. En este sentit, l'arrimament entre les dos no es produirà fins que Flores es disculpe amb sa mare i tot pareix indicar que esta és la seua decisió definitiva.


Les afeccions psicològiques derivades de la Covid-19 van a l'alça\nLes afeccions psicològiques derivades de la Covid-19 van a l'alça i sovint, amb el pes de l'estigma\nA banda del virus, la pandèmia comporta afeccions psicològiques, com ara angoixa, ansietat, trastorns de comportament i, fins i tot, algun cas d'agorafòbia. Una quarantena de persones han entrat ja al programa d'atenció psicològica per la Covid.\nIncertesa, estat d'alerta constant, culpa i por. Alguns sentiments intrínsecament relacionats amb la pandèmia que en ocasions poden derivar en problemes de salut mental, com ara quadres d'angoixa, ansietat i depressió. En els infants, trastorns de l'aprenentatge i del comportament.\nPer atendre totes aquestes casuístiques, l'abril passat es va crear programa d'atenció psicològica en el marc de la Covid-19, que compta amb 18 professionals del Col·legi de Psicòlegs i que ha arribat a 40 adults i 4 menors.\nEls perfils són variats, des de persones que ja patien algun tipus de trastorn, a població que mai abans havia requerit aquest servei. Tot i haver-hi joves, el gros es troba en persones de 30 a 50 anys, en especial dones.\nUn dels usuaris vol donar el seu testimoni per reivindicar la importància d'expressar-se amb llibertat i sense estigmes. "Vaig patir moments d'angoixa i ansietat, per tota la incertesa", relata, tot remarcant que moltes vegades això ve acompanyat de la incomprensió.\nAssegura que hi ha molta gent que ha passat el mateix i explica que ell va decidir demanar ajuda "perquè se m'ha fet una mica insostenible".\nLa teràpia és personalitzada i segons els experts, el primer que cal és tenir una fotografia de la situació. La psicòloga clínica, Meritxell Camp, detalla que l'objectiu és que la persona entengui el què està passant i buscar eines per "resituar el panorama".\nCamp ha destacat que segurament augmentarà el nombre de persones amb problemes de salut mental relacionats amb la pandèmia, un escenari que és especialment preocupant en el cas del personal sanitari, que està esgotat.\nAlguns professionals han acudit al programa, però es considera que són molts els que pateixen i, per donar-los aire, caldria molts més recursos, sobretot humans.\nImatges: Ricard Tenza-Andreij Cristancho-Desirée Sala\nGrafisme: Alberto Rodríguez


Debat Municipal vol que s'executi el pressupost participatiu de Figueres - Empordà\nDebat Municipal vol que s'executi el pressupost participatiu de Figueres\nExigeix que la partida de 750.000 euros s'inveteixi aquest any\nEMPORDA.INFO 14.04.2017 | 06:59\nImatge del darrer plenari municipal de Figueres. JAUME PURCALLAS\nDebat Municipal, plataforma ciutadana de Figueres organitzadora de diversos actes de participació ciutadana com el Debat Electoral 2015 o el Debat sobre Pressupostos 2016, ha celebrat que "el pressupost municipal aprovat per aquest any 2017 inclogui una partida de 750.000 euros per pressupostos participatius". Tanmateix, l´entitat recorda que el pressupost de l´any passat ja incloïa 500.000 euros amb aquesta mateixa finalitat, però que no van arribar a ser utilitzats. "La participació ciutadana és qüestió de voluntat política", afirmen els impulsors de l´entitat.\n"Estarem pendents de l´execució d´aquests 750.000 euros per vetllar perquè Figueres no quedi enrere també en matèria de pressupostos participatius". En aquesta línia, la plataforma demana que el procés d´activació dels pressupostos participatius no quedi tancat a l´Ajuntament, i que s´obri a entitats i ciutadans amb experiència o interès en el tema.\nDebat Municipal també valora positivament l´acord a què han arribat diversos grups polítics per elaborar un Reglament de Pressupostos Participatius, però demana que l´absència d´aquest reglament no serveixi com a excusa per no posar-los en marxa. "Hi ha moltes vies per fer-ho possible. Alguns municipis han executat les partides per pressupostos participatius sense necessitat d´un reglament genèric: és per això que estem convençuts que poden ser una realitat aquest mateix any a Figueres".


manifesto – the liminal\nL’afinitat i el desig de treballar essencialment amb dones artistes i artistes queer, així com l’aposta per una línia editorial diversa i experimental vertebren THE LIMINAL com a galeria i productora d’art contemporani. Som tant un espai expositiu com un espai de producció artística en col·laboració amb les nostres artistes en cartera i amb altres agents del sector de la cultura. A més, conjuntament amb institucions amigues, hem creat un programa de residències que completarà la nostra oferta d’activitats i que esperem enriquisca i ens connecte amb el nostre entorn.\nCom a galeria i productora d’art ens sembla molt important mantindre viu l’espai, dinamitzant-lo i transformant-lo a través de tallers i xerrades per a l’acostament a la creativitat, explorant junts els efectes beneficiosos que aquesta té en el nostre dia a dia. Comptem amb una creixent col·lecció de llibres d’artista que dóna suport a les nostres pedagogies i que al mateix temps serveix de font heterogènia de consulta per al nostre públic.\nTHE LIMINAL aposta pel valor il·limitat de la subjectivitat, la llibertat d’expressió i l’aplicació de les bones pràctiques, sempre conscients, respectuoses i emancipades de qüestions morals o ideològiques. També creiem en una divisió justa dels ingressos derivats del mercat i ens sembla essencial una retribució i dedicació conseqüents amb les artistes i el seu treball.\nEn definitiva, THE LIMINAL no sols és un llindar sinó que també es configura com una meta, com una destinació a explorar.


El Govern parla d'un 'empat tècnic' entre l'aliança de Macri i Fernández de Kirchner a Buenos Aires\nEl Govern parla d’un ‘empat tècnic’ entre l’aliança de Macri i Fernández de Kirchner a Buenos Aires\nEl Govern d’Argentina ha considerat aquest dilluns que hi ha un ‘empat tècnic’ entre l’expresidenta Cristina Fernández de Kirchner i Cambiemos, l’aliança electoral del seu successor al càrrec, Mauricio Macri. Es disputen la simbòlica victòria a la província de Buenos Aires a les eleccions primàries que van tenir lloc aquest diumenge a tot el país per confeccionar les llistes de candidats als comicis parlamentaris del 22 d’octubre.\n‘Sobre el gairebé 96% de les meses escrutades, hi ha un empat tècnic entre Cambiemos i Unidad Ciudadana a la província’, ha dit el secretari d’Assumptes Polítics i Institucionals del Ministeri d’Interior, Adrián Pérez, a les primeres declaracions a la premsa que han fet des de la Casa Rosada d’ençà del tancament de la nit electoral.\nPérez ha indicat que les dades oficials concedeixen a Esteban Bullrich, l’aspirant de Cambiemos, un 34,19% dels vots, i a Fernández de Kirchner li atorguen un 34,11%. ‘Hi ha 6.000 vots de diferència en nou milions de sufragis. No hi ha diferència’, ha sostingut en una entrevista concedida a l’emissora argentina La Red. El portaveu governamental ha explicat que els resultats definitius, amb què s’esvairà la incògnita a la província de Buenos Aires, es coneixeran en deu o quinze dies quan conclogui l’escrutini que iniciarà aquest dimarts la Justícia electoral.\nD’altra banda, ha rebutjat les acusacions de Fernández de Kirchner sobre el comptatge de vots, esgrimint que a totes les eleccions hi ha un quatre per cent sense escrutar que queda pel (escrutini) definitiu’. En aquest cas, ha precisat, es tracta de 1.537 de les 35.589 meses electorals que hi ha a la província de Buenos Aires\nBullrich va començar la nit electoral com a clar guanyador a la província de Buenos Aires, fins al punt que Macri i la plana major de Cambiemos van sortir a celebrar la victòria en i en l’àmbit nacional, on la coalició governant ha obtingut el 35,90% dels vots, a gran distància del ‘kirchnerisme’, que ha quedat segon amb un 20,33% dels vots. ‘El canvi està més viu que mai’, va dir Macri.\nLes xifres van canviar a mesura que avançava l’escrutini, la qual cosa també va permetre a Fernández de Kirchner proclamar-se vencedora. ‘Hem guanyat’, va afirmar. ‘De cada tres ciutadans, dos li van dir ‘no’ a l’ajust. Demanarem al Govern que escolti el que les urnes han expressat, que canviï el rumb econòmic, que és necessari. La realitat sempre acaba aflorant’, va sentenciar. No obstant això, a l’inici de la nit electoral, quan les xifres situaven Bullrich amb un clar avantatge, va arribar a comparèixer per reconèixer la seva derrota.\nMalgrat l’interès de Cambiemos i Unidad Ciudadana per proclamar la seva victòria, no és la finalitat de les PASO. Només serveixen perquè els argentins configurin amb el seu vot les llistes de cada partit, per la qual cosa no hi ha un enfrontament entre les diferents formacions polítiques, encara que és cert que tradicionalment han servit per mesurar el suport popular de cara a la cita real amb les urnes.


La Plaça del Llibre continua hui a Gandia amb un munt d’activitats - Levante-EMV\nLa Plaça del Llibre continua hui a Gandia amb un munt d’activitats\n21·05·22 | 04:01\nLa Plaça del Llibre de Gandia, que se celebra durant este cap de setmana a la plaça Rei Jaume I continua hui amb la seua programació, la qual converteix Gandia per uns dies en la capital del llibre i de la literatura de la Comunitat Valenciana.\nFins a demà diumenge es duran a terme més de 40 activitats programades: presentacions de llibres, tertúlies literàries, signatures i espectacles infantils com contacontes. Com a novetat d’enguany també tindrà lloc un taller de grafiti, a càrrec de l’artista Galleta María, i l’emissió d’un podcast literari en directe. Presentat per Quim Ruiz, Lourdes Frasquet i Empar Puerto, en ‘Gent Ràndom’ es repasa l’actualitat literària i qüestions vitals amb un toc d’humor.\nLa segona edició de la Plaça del Llibre de Gandia ofereix una gran varietat d’activitats per a totes les edats i gustos. Participen enguany 18 editorials i 150 com a part del fons bibliotecari. Des de Gandia col·laboren les llibreries de la localitat Ambra Llibres, Llibreria Ferrer i Gavina Llibres. “Gandia, bressol dels clàssics del Segle d’Or de la literatura valenciana i territori nodrit de poetes i escriptors de reconegut prestigi celebra que aquesta plaça es convertisca per uns dies en punt de trobada ineludible d’autors, llibreters, editors i sobretot, lectors”, va expressar José Manuel Prieto.\nL’alcalde va fer referència també a la promoció de la lectura des de l’Institut Municipal d’Arxius i Biblioteques (IMAB): “Cal fer una tasca diària de conscienciació, generar el bon hàbit de la lectura des de les edats més primerenques, i això és el que fan, de manera impecable, les nostres bibliotecàries».\nLa pintora de Gandia Belén Venturo exposa a Mònaco


Hotel Prigipikon Loutra Ipatis Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLoutra Ipatis, Loutra Ipatis, Loutra Ipatis, Grècia, 35016 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Prigipikon\nConvenientment situat a Loutra Ipatis, Hotel Prigipikon és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Prigipikon és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, ascensor, bar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Loutra Ipatis, el Hotel Prigipikon és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


6 Passos per a crear una startup: Pas 2 Definir el mercat i la distribució\nEmprenedors, Idees de negoci i startups\nEscrit per Adrià Gusta 6 abril, 2017 No hi ha comentaris\nAvui t’explico el segon pas per crear la teva startup, definir el mercat i els canals de distribució.\nAquest és un moment clau per al desenvolupament inicial de la teva startup. Es divideix en dues parts per explicar-ho de la forma més organitzada i simple possible. És important analitzar cadascuna de les parts detingudament però sense obsessionar-nos: una altra clau que he après emprenent és que el teu producte o servei mai estarà del tot a punt (sota la teva pròpia impressió) perquè el llancis al mercat, però has de fer-ho en algun punt i millorar en el camí. Si no et llances, encara que et sembli que no estàs preparat, mai ho faràs. Quan emprenem som com nens aprenent alguna cosa nova: en algun moment cal treure les rodes de seguretat de la nostra bicicleta i començar a pedalar de veritat. Trontollar i fins i tot caure diverses vegades formen part del procés, i això no vol dir que al final no aprenguem a anar amb bicicleta. Per enllaçar-ho amb el primer pas on deia que cal triar allò que ens apassiona i somiar lliurement, el segon pas és un moment més realista (i complicat) perquè haurem de començar a veure com portar-lo al mercat i com monetitzar.\nLes dues parts en què es divideix aquest post són el mercat i els canals.\nEl mercat és on vendràs els teus productes o serveis. O, millor dit, on tu creus que els vendràs. Segurament un cop llancis els teus productes o serveis al mercat, el propi mercat et corregirà, i saber adonar-se d’això i ser flexible per adaptar-se és el que marcarà part del teu èxit. És important analitzar també aspectes com la mida global del mercat en el teu sector, on es concentra i qui són els principals agents que juguen un paper clau, a través de notícies i fonts fiables. La mida del mercat al qual s’adreça Feners (el mercat de sneakers) és de 55 Bilions de dòlars, el 40% concentrat als EUA (2013, Forbes), i això sense comptar la mida del calçat en general.\nUn altre aspecte important a analitzar (novament sense obsessionar-nos) és com estan cobertes les necessitats en el mercat i com creus que hi pots penetrar. Hi ha diverses possibilitats, des d’oferir un producte per a una nova necessitat (iPod), millorar un producte existent (Tesla Motors), oferir un producte existent a un preu menor (Mercadona), crear un servei nou (Airbnb), revolucionar el canal al qual venen els productes (Amazon), innovar en un model de negoci (Birchbox), replicar un model d’èxit existent en un altre mercat (The Fab Shoes replicant a Justfab, que va ser posteriorment adquirida per aquesta) o simplificar un producte o servei existent (Typeform).\nEn definitiva, el mercat és el teu target objectiu de clients i on es troben aquests. Has de fer-te preguntes genèriques, i acotar poc a poc: On es consumeix més el meu producte o servei? Quina edat i sexe tenen les persones que el consumeixen? Quin poder adquisitiu tenen? Quins hàbits de consum? Quin nivell d’estudis té el meu públic objectiu? Es tracta d’una innovació disruptiva, un producte “new-to-the-world“?\nUn cop tinguis clar quin és el teu mercat i on et posiciones, l’objectiu és formular una proposta que generi valor per als teus usuaris / clients. No va ser el meu cas, però he llegit diverses vegades que una bona manera d’emprendre i trobar un mercat és solucionant una necessitat personal.\nEls canals són els mitjans amb els que arribaràs al teu mercat. Alguns possibles canals per a un producte poden ser el canal en línia (ecommerce), offline (botiga), wholesale (majorista), retail (venda al detall), entre altres. Els serveis tenen altres canals, ja siguin serveis online, necessiten atenció física, una app, un web, una xarxa de franquícies, entre molts formats més. No obstant això, un cop sapiguem quin producte / servei i en quin mercat, cal definir com a mínim un canal en el qual ens focalitzarem. Després, podrem explorar més canals, però cal triar-ne un per començar i centrar-nos en el que triem.\nCada startup és un món, i els canals que he esmentat són molt genèrics. Quan més anem avançant més veurem les possibilitats que hi ha dins de cada canal i com volem executar la nostra proposta al canal que triem.\nPer exemple, dins del canal offline del món de la moda, hi ha moltes possibilitats d’execució com una flagship store (botiga pròpia on volem generar experiència d’usuari i branding), una shop-in-shop (implementar el nostre concepte dins d’una altra botiga), una botiga multimarca, una pop-up store (botiga que dura un temps determinat, habitualment curt), i moltes més.\nDins el canal en línia, podem vendre en una web pròpia, a través d’un marketplace (Amazon), en un web de moda multimarca (Net-a-porter, Zalando), o fins i tot combinar-ne diverses. Aquests exemples són una forma de dir que cada sector té els seus canals i cal explorar-los bé i saber com funcionen, fins i tot si la nostra empresa té com a objectiu innovar creant un nou canal.\nEl més important a l’inici és no voler estar en més d’un o dos canals alhora, i saber exactament quina implementació volem tenir en cada canal que escollim. Sempre es pot obrir un nou canal, es tracta de donar el pas de forma meditada i en el moment adequat, amb un objectiu clar de per què volem estar en aquest canal. Pot tenir un objectiu comercial, de posicionament, de màrqueting, de captació d’un nou públic, d’expansió, entre d’altres. En el proper pas veurem què és un producte mínim viable i les claus per buscar proveïdors.\nFundador de Feners en Feners\nFundador de Feners, startup del sector moda. Graduat en Negocis i Màrqueting Internacional a ESCI-UPF. Ha estudiat a Finlàndia i treballat a Nestlé UK. Li apassionen els productes, les marques i les empreses ètiques i feliços. Creu que la generació Millennial canviarà el món. Li encanta la bicicleta de muntanya i viatjar.\nÚltimes publicacions: Adrià Gusta (veure-les totes)\n6 Passos per a crear una startup: Pas 4 Comencem? - 20 juny, 2017\n6 Passos per a crear una startup: Pas 3 Els proveïdors i producte mínim viable - 11 maig, 2017\n6 Passos per a crear una startup: Pas 2 Definir el mercat i la distribució - 6 abril, 2017\nEtiquetas:crear una startup distribució Innovació mercat startups\nLa innovació oberta com a eina d’observació del client


La comunitat portuguesa, en peu de guerra - Política - AndorraDirecte\nDissabte, 20 d'octubre de 2018 06:31 h\nLa comunitat portuguesa, en peu de guerra\nMés de 200 persones es van concentrar davant l'ambaixada per reclamar que no es tanqui\nAndorra la Vella » Dimecres, 19.10.2011. 08:20 h\nEl conseller de les comunitats portugueses d'Andorra, José Manuel da Silva, diu que 'no pararan fins que aconsegueixin que el consolat no es tanqui', i alhora dóna per feta la desaparició de l'ambaixada.\nEl conseller de les comunitats portugueses d'Andorra, José Manuel da Silva als estudis d'Andorra1-Ràdio Flaixbac\nLa comunitat portuguesa d'Andorra està en peu de guerra contra la desició de tancament de l'ambaixada al Principat, concentracions, protestes, entrevistes als mitjans nacionals i als portuguesos, formen part de la mobilització que estan duent a terme aquests dies per intentar que almenys el consolat continuï la seva activitat.\nJosé Manuel da Silva, en declaracions a Andorra1-Ràdio Flaixbac explicaba que 'hi ha una sèrie de condicions contemplades al tractat bilateral entre Portugal i Andorra que el govern portugués no està contemplant, temes relacionats amb pensions, la presó,...'.\nAhir al vespre, hi va haver una concentració davant l'ambaixada, que tot i coincidir amb el partit de futbol entre el Reial Madrid i el Benfica va reunir més de 200 persones, va tenir participants no només portuguesos, sinó que diversos andorrans s'hi van atançar per a donar suport als membres de la comunitat.\nA més, fa tres dies que l'activitat reivindicativa es centra també a les xarxes socials, on el grup del facebook Nao ao fecho do consulado ja té gairebé 900 seguidors.\n8853 lectures 2 comentaris\n2 - Pep\n19 d'octubre de 2011\nCrec que aquesta gent té que fer-se sentir per recuperar l'embaixada. crec que tenen que fer-se sentir mes i no nomès 300....\n1 - Joan Carles\nCrec que la solució no es tancar la barraca...ja que hi ha molta gent que necesita d'aquest consulat. potser reduint despeses es podria aconseguir que els drets dels portuguesos segeuixin estan representats a Andorra.\namb 1959 lectures. 25.8.2018.\namb 1073 lectures. 29.8.2018.\namb 1050 lectures. 11.8.2018.\n18.10.2018 El dret constitucional a l’habitatge\n18.10.2018 El cercle viciós\n17.10.2018 SDP lamenta que Andorra no surti de la llista grisa de paradisos fiscals\n17.10.2018 SDP critica la inoperància del Govern per sortir de la llista grisa de la UE


Puja 12 punts el risc de rebrot a la regió sanitària de Lleida i se situa en 440 | UA1 Lleida 104.5 FM\nPuja 12 punts el risc de rebrot a la regió sanitària de Lleida i se situa en 440\n18/10/2020 - 19:51:00 redacció\nPuja 12 punts el risc de rebrot a la regió sanitària de Lleida i se situa en 440. Això indica que està per sobre del registrat la setmana anterior que era de 324.\nLa velocitat de propagació baixa fins a l'1,39, mentre que la setmana anterior era d'1,53. La taxa de confirmats per PCR està en 187,89 per cada 100.000 habitants. Hi ha 45 pacients ingressats (6 més que en les darreres hores), 10 dels quals a l'UCI (en aquest cas l’augment és de 3 persones més).\nA la regió sanitària de Lleida, hi ha acumulats 13.792 casos confirmats. Un total de 316 persones han mort per coronavirus des de l'inici de la pandèmia, les mateixes que en l'últim balanç.\nPel que fa a l’Alt Pirineu i Aran, el risc de rebrot puja més de 30 punts, situant-se en les darreres 24 hores fins a 289. L'Rt puja quatre centèsimes i està en l'1,03, mentre que la taxa de confirmats per PCR és de 162,50 casos per cada 100.000 habitants. A la regió hi ha 11 pacients ingressats (ídem), un a l'UCI.\nLa regió sanitària de l'Alt Pirineu i l'Aran registra 1.433 casos confirmats sumant totes les proves, això significa que se n’han comptabilitzat 5 de nous en les darreres hores. Un total de 36 persones han mort des de l'inici de la pandèmia, les mateixes que en l'anterior balanç.\nI pel que fa al conjunt del país, el risc de rebrot augmenta 15 punts i supera la barrera dels 400 (amb 406 exactament) mentre que l'Rt recula fins a l'1,30. S’han declarat 2.759 nous casos confirmats per PCR, 16 morts i hi ha 115 ingressats més als hospitals, assolint un total a Catalunya de 1.218 pacients.\n01/12/2020 - 12:42:34 Redacció\nEls Bombers treballen en un incendi a la cooperativa d'Ivars d'Urgell\n01/12/2020 - 12:28:46 Redacció