L'àvia Clementina Bloc: Els beneficis de caminar cada dia\nEls beneficis de caminar cada dia\nCada cop més, tot està pensat per facilitar-nos la vida. Si volem, ens porten el menjar a casa. Ens podem desplaçar a tot arreu amb transports públics motoritzats. Podem passejar amb bicicletes elèctriques. Podem comprar un cotxe amb direcció assistida que aparca tot sol. Podem fer visites turístiques sobre dues rodes.\nTantes facilitats fan que el nostre cos se’n ressenteixi. La vida sedentària no ens ajuda a mantenir un bon estat de salut.\nHi ha, però, una activitat ben senzilla que podem fer cada dia i que ens ajudarà a assolir aquests nivells desitjables de salut: caminar\nAmb 30 minuts diaris, ja podem experimentar millores evidents. La constància i un bon ritme ens poden ajudar a mantenir-nos en forma. Obtindrem uns grans beneficis per al nostre cos i per a la nostra salut.\nCaminar cada dia ajuda al sistema circulatori, augmentant el ritme cardíac enfortint el cor i ajudant a prevenir malalties cardiovasculars. Redueix el colesterol dolent (LDL) y ajuda augmentar el colesterol bo (HDL). Millora la pressió arterial i, per tant, disminueix el risc d'hipertensió.\nCaminar ens oxigena, augmenta el flux d'oxigen en la sang i enforteix els pulmons. Ajuda a alleugerir alguns símptomes associats amb les malalties pulmonars.\nPassejar a bon ritme contribueix a millorar el metabolisme. Enforteix l’estomac i els budells. Ajuda a prevenir el càncer de colon.\nCaminar regularment ens ajuda a mantenir un bon nivell d’absorció de la glucosa, prevenint l’aparició de la diabetis tipus II.\nCaminar diàriament estimula i enforteix els ossos, augmentant-ne la densitat.\nL’exercici de caminar fa que augmenti la massa muscular i tonifica els músculs, molt especialment els de les cames i glutis, però també els abdominals i els de la resta del cos.\nAquesta pràctica diària ens ajuda a mantenir la salut de les articulacions, regulant l’aparició de rigidesa i inflamacions i ajudant a prevenir problemes com l'artritis.\nCaminar contribueix a millorar la circulació sanguínia de de la columna vertebral i afavoreix la postura i la mobilitat, ajuda a mantenir la columna vertebral en bon estat.\nCaminar cada dia ens ajuda a controlar el nostre pes corporal, cremant greixos i toxines i evitant l’obesitat. És també una bona manera d’evitar els dipòsits de greix que apareixen amb la cel·lulitis.\nL'activitat física estimula i protegeix el cervell, reduint el risc de demència. Millora els símptomes de la depressió i ens ajuda a trobar l'energia necessària en moments d’esgotament mental. Ens relaxa, buida la ment, disminueix l'estrès i combat l'insomni.\nLa salut en general\nQuan caminem, el nostre organisme s'activa, augmenta la circulació i el subministrament d'oxigen a cada cèl·lula del cos, això fa que augmentin els nivells d'energia. A més, caminar a plena llum, incrementa els nivells de vitamina D del cos, millorant la salut dels ossos i del sistema immunitari. Caminar és bo en general, hi ha estudis que demostren que ajuda a prevenir el càncer de mama. També ajuda a millorar les relacions sexuals i augmenta els nivells de felicitat.\nEtiquetes de comentaris: Natura, Salut, Social


Fanfic Hanasia, la Reina dels Saiyans - Part 2, Capítol 8 - DBMultiverse\n[ «« ] [ « ] Capítol 8/33 [ » ] [ »» ]\nPart 2, Capítol 8.\nEn Harik es va refer i tot anava força bé. La Hanasia i el seu pare menjaven un tros de carn de dinosaure.\nHavia estat plovent la major part del dia i s’havia de celebrar que els núvols negres s'havien esvaït. Tots els Guerrers de l'Espai havien estat caçant durant la tarda i van preparar la taula al centre de la plaça. Alguns vilatans, no gaire subtils per naturalesa, van llançar boles de foc a terra perquè el terra s’assequés més ràpid. Les taules s'enfonsaven en el fang.\nAlguns Guerrers de l'Espai duien algunes preses de la cacera de la tarda, i, fins i tot, també duien arbres sencers. Uns altres construïen una foguera i els restants estripaven la pell de les bèsties per al banquet. En Hartich i la seva filla comprovaven si la carn era bona.\nEl petit Harik estava corretejant pels voltants. Malgrat que tenia algunes dents trencades -tant li feia, ja tornarien a créixer-, somreia àmpliament, saltant tant alt amb l’esperança que potser aconseguiria volar. En un moment determinat, va saltar molt alt. El poble estava cada vegada més lluny i va mirar a l'horitzó. Al sud, els núvols estaven molt apartats. A l’oest, hi havia el turó darrere del qual hi havia el poble veí. Allà baix... el terra s'apropava a molta velocitat.\nTot d’una es va alentir, essent capturat per la Hanasia.\n—Primer de tot, no saltis tant alt si no saps a sobre de qui cauràs a sobre. En segon lloc, tracta de caure sobre els teus peus i no sobre el teu cap!\nEll li va contestar amb una riallada i després li digué:\n—He vist que algú emergia dels núvols.\n—Del sud? De la capital? Maleït sigui, si és en Nizouki. L’hauré d’estovar de valent.\nLa Hanasia va volar i va mirar entre els núvols negres. Seguia plovent en la llunyania. Va veure que un puntet es desplaçava. Algú que, òbviament, volava sota la pluja. Un tocat de l'ala!\nEn Hartich va volar i es va situar al seu costat. El punt, que havia desaparegut entre els núvols, volava més amunt.\n—Pare, per què vola per sobre dels núvols, aquell tocat de l'ala?\n—Crec que està seguint una ruta específica. De tan amunt perdria els seus punts de referència situats arran de terra.\nEl punt es va aturar i després es dirigí corrent al poble.\n—Ha notat la nostra presència. Estava buscant el poble.\n—Llavors deu ser...\n—Un conta contes, simplement. Aquests paios sempre apareixen quan hi ha un banquet!\nEls dos Guerrers de l'Espai van descendir fins a la frontera del poble. El foraster també estava arribant. Va aterrar d’una forma que a la Hanasia li va resultar estranyament elegant.\nEl Guerrer de l'Espai era força alt, prim, jove i vestia una gran capa per tal de resguardar-se de la pluja. Les gotes de pluja i les runes encara queien per allà. Lluïa una insígnia que el designava com a conta contes oficial. Només l’hauria pogut aconseguir a la capital, o bé robant-li a un conta contes oficial.\nDe fet, no era tan prim. En realitat, tenia força massa muscular, atorgant-li la impressió d'un gran poder. La majoria dels Guerrers de l'Espai mascles tenien enormes músculs perquè menjaven moltíssim. Però per a un conta contes el que realment importava era desplaçar-se amb rapidesa i eficàcia.\n—Bon dia —va dir amb accent de la capital, cosa que divertia a la Hanasia—. Sóc en Mahissu, el conta contes de la capital. I porto notícies de tot arreu.\n—Sigues benvingut al nostre poble —va respondre en Hartich—. Ets molt afortunat. Avui tenim un gran banquet.\nEl conta contes va respondre amb un somriure, sense admetre que, quan volava, havia triat aquell poble dels dos visibles a causa de la foguera a la plaça central, senyal que hi hauria una festa i un munt de menjar.\nA la nit, diverses bèsties ja estaven cuinades i en Hartich va arrencar una enorme pota de dinosaure per oferir-la-hi al conta contes. Aquest últim va començar a menjar desesperadament, ja que havia estat viatjant durant molt de temps.\n—Has estat volant amb aquesta tempesta tot el dia? —va preguntar un Guerrer de l'Espai que estava al seu costat—. No ets ni la meitat d’una tortuga de ferro, noi!”\n—Aquest és el prat del Sud —va dir un altre—, no hi ha punts de referència per quilòmetres. Ja en deus ser conscient, si habitualment surts de casa teva!\nEn Mahissu va acabar de rosegar l’os i després es va tornar cap a ells:\n—Quines noticies voleu saber primer?\n—De la capital! —van respondre alhora els dos Guerrers de l'Espai, fet que no va sorprendre a ningú, ja que tothom volia saber coses de la capital.\nEs va desplaçar al centre de la multitud i, amb una veu forta per algú amb el tors tan petit, va començar:\n—La meva missió és parlar amb tots els pobles —digué—, sobre el Guerrer Mil·lenari. En sabeu res?\n“Síiii! —respongueren tots els vilatans.\nLa Hanasia només va sospirar. A causa d’allò, en Nizouki havia embogit.\n—I creieu en ell? —va preguntar el conta contes com si fos un presentador.\nAlguns "Noooo” i alguns “Síiii” es van sentir entre el públic.\n—Bé, doncs hauríeu. Perquè sí que existeix! Existeix i deu tenir uns 15 anys d’edat d’acord amb el que sabem. Han passat 1.000 anys des del darrer. Potser és entre nosaltres. I, òbviament, serà el Guerrer de l'Espai més poderós de tots. Si algú es pensa que ho és, està convidat a la capital i desafiar el Rei!\n—Hanasia, hauries d’anar-hi! —va cridar un paio.\n—Justament, el Guerrer Mil·lenari s’enfrontarà a qualsevol desafiament —va dir en Mahissu—. El Rei està preparant un nou gran exèrcit. L’exèrcit més poderós de tots els Saiyans! El nostre guerrer, esdevingui o no Rei, començarà a matar tothom del seu voltant tal i com diu la llegenda, i, llavors, el nostre exèrcit el detindrà!\nUn enrenou es va sentir entre la multitud. El concepte d'exèrcit era difícil d’entendre per als Guerrers de l'Espai, ja que eren força individualistes.\n—Tots aquells que vulguin formar part de l'exèrcit estan convidats a la capital. Aprendran a volar i també dominaran les millors tècniques!\nAllò eren uns arguments amb fonaments.\nEn Mahissu va parlar seguidament dels diversos esdeveniments que van havien tingut lloc en el món, com ara la tempesta que havia destruït tot un poble lluny d’allà i totes les víctimes que hi havia hagut. Com era habitual, no hi havia noticies dels Tsufuls. També va explicar alguns detalls de l’exèrcit en el qual ja hi havia un centenar de membres allistats. Seguidament, va narrar que dos pobles de muntanya desconeguts estaven enfrontats entre si. Finalment, va parlar d'alguns desafiaments que el Rei que havia guanyat fàcilment.\n—En Hartich i la Hanasia haurien d’anar-hi, i donar-los-hi una bona lliçó —va dir algú.\n—No hi estic d’acord —va contestar en Hartich.\n—Ja coneixeu el Rei? — es dirigí en Mahissu a ells—. És veritablement fort. És tan gros com dos Guerrers de l'Espai, i, almenys, fa dos metres d'alçada. No nota res quan algú el colpeja. Però, quan ell colpeja, projecta el seu adversari molt lluny. Us aviso; no és casualitat que el Rei de tots els Guerrers de l'Espai sigui el Rei de tots els Saiyans -això era una dita popular de la capital-.\nLlavors, en Mahissu va representar la lluita del Rei contra un lluitador que l’havia desafiat i de la qual ell havia sigut testimoni. Reproduïa l'escena tot representant el paper dels protagonistes per torns. Canviava la seva veu, es desplaçava en totes direccions, llançava boles de foc...\nVa augmentar el seu propi poder a mesura que el relat de la lluita avançava, i els seus moviments eren encara més increïbles, tot i que no reflectien la lluita de debò. Un fort vent va fer tremolar tota la plaça quan el Rei donava el cop final, representant-se com una bola de foc molt potent i molt lenta que es dirigia a terra. A continuació es va desplaçar per representar el rol de l'adversari. Una llum va encegar la multitud i només pogueren veure el conta contes esclafat a terra en un cràter cridant “em venjaré”. De fet, l'adversari del Rei va sobreviure però es va rendir.\nUns aplaudiments ben forts felicitaven el comediant, qui es va aixecar, es va netejar les seves ferides i va tornar al banquet.\nLa Hanasia sentia admiració vers aquell conta contes tan dedicat. No era molt ben plantat. Les Guerreres de l'Espai preferien nois grosso i musculosos. Però agradava a l'única Guerrera de l'Espai sensible de tot el planeta.\nTothom va beure i menjar fins al matí. Prop de les primeres hores de la matinada, alguns van tornar a casa, mentre que uns altres dormien sobre el terra encara amb un os a la mà. En Hartich va marxar amb una noia al poble i la Hanasia no volia tornar a la casa comuna. S'enlairà sobre un sostre on va dormir fins que els raigs del sol la van despertar.\nEra tan aviat que els ocells no havien ni començat a cantar. No hi havia cap mena de soroll, excepte algú que en feia de tant en tant.\nLa Hanasia es va aixecar i, lentament, s'envolà cap a la plaça. En la distancia, va veure que en Mahissu s'escalfava. Havia estat menjant fins que el sol s’havia alçat i s’havia vestit amb la seva roba de viatge. Va volar cap a l'exterior del poble. La Hanasia va volar més ràpid que ell i el va atrapar. Li va posar una mà a l'espatllla:\nLa Hanasia, de sobte, el va agarrar amb violència. El seu braç esquerre envoltà un del seus braços i el seu tors. La seva mà dreta va agafar el seu coll. Va apropar la seva cara a la del seu presoner i va introduir la llengua a la seva boca. Tot provant la seva cavitat oral, fregava les seves cames contra les seves mentre levitaven. Una estona després, la Hanasia es va retirar i va deixar anar el seu coll. En Mahissu va respirar profundament.\n—...passa per aquí.\nHi va haver un silenci, durant el qual la Hanasia el va alliberar. En Mahissu, encara amb el seu rostre a pocs centímetres del d'ella, va empassar saliva i va respondre:\nLlavors marxà volant molt ràpid lluny del poble. La Hanasia el va mirar i després va tornar al llit.\nEn Mahissu volava, sorprès. Una reacció amorosa com aquella no era pas estranya en la societat dels Guerrers de l'Espai. Era bastant comuna. En realitat, estava bastant sorprès que ella no l’hagués violat en aquell moment. Tot i que aquell no era el seu camí, no només li suggeria que tornés, sinó que al mateix temps l'obligava a tornar a aquell indret! Era molt estrany, tot plegat! De totes maneres, ell estava realment captivat. De ben segur que tornaria.


Mireia Esteva i Sílvia López Valentín defensen el federalisme – Federalistes d’Esquerres\nLa vicepresidenta de ‘Federalistes d’Esquerres’, Mireia Esteva, i Sílvia López Valentín, han participat els darrers dies de setembre en sengles actes, on van defensar les posicions de Federalistes d’Esquerres\n(Per Siscu Baiges) Mireia Esteva va participar, el passat 29 de setembre, a l’auditori Calabria 66 de Barcelona, en l’acte “Pont a la paraula” organitzat per “Ràdio Rebelde Republicana” dins el seu programa “Federal 3R”. Hi van participar Antoni Barbarà, de Dempeus per la Salut Pública, Miguel Candel, professor d’Història de Filosofia de la Universitat de Barcelona, Ramon Franquesa, professor d’Economia Mundial de la Universitat de Barcelona, Ovidi Huertas, de ‘Sindicalistes i Federalistes’, Rosa Maria Ibarra, regidora de l’Ajuntament de Valls i diputada del PSC al Parlament de Catalunya, Lídia Santos, ex-diputada del PSC al Parlament de Catalunya i Felipe López Aranguren, de Barcelona en Comú. Va moderar el periodista Xavier Bernad.\nLa vicepresidenta de ‘Federalistes d’Esquerres’ va començar citant l’escriptor José Alvarez Junco, que considera que “la definició de sobirania és sentimental”. Per ella, “En una discussió no podem canviar els sentiments de pertinença d’una persona. Més val que no ens hi posem. Però a Catalunya hem tingut uns polítics que, en veure’s incapaços de resoldre els problemes de la gent, van decidir fer política amb els seus sentiments. Així ho va fer Artur Mas. I no s’ha resolt cap problema real de la gent mentre estem embrancats en aquest debat. A Catalunya hi ha una gran diversitat de sentiments de pertinença. Han dividit de forma irresponsable la societat. Jugar amb els sentiments causa molts problemes. Han fet política ficció”.\n“No sé a quina República em convoquen. Tot està molt indefinit. La frustració que teníem ja amb la crisi augmenta i també la indignació. Creen l’enemic interior: el botifler. Volen tornar 300 anys enrere i no parlar d’allò que està passant els darrers cinc anys”, va afegir.\nPer Mireia Esteva, “front al nacionalisme català hi ha el nacionalisme espanyol i la gent mirem com es barallen. La política entesa com a destrucció de l’adversari no ens du enlloc. Els grans problemes actuals reclamen aliances, no divisions de la classe treballadora i la societat. Junts, els demòcrates de tota Espanya, van aconseguir la República, junts la van defensar, junts vam aconseguir la que tenim ara i junts l’hem de perfeccionar”.\nConsidera que “no podem participar en una revolució dels somriures organitzada des de dalt i on la majoria dels que hi prenen part són persones que viuen bastant bé. Els dos bàndols ens volen fer creure que van guanyar l’1 d’octubre. Algú va dir que entre matar o morir lluitant hi ha l’opció de continuar vivint. No té sentit matar per les creences, els sentiments. Viure és construir. El procés de la independència no serà un problema per construir el sistema federal. Fracassarà i haurem de donar una sortida social a la frustració que es generi”. Finalment va acabar demanant unes eleccions al Parlament que ofereixin alternatives de govern al nacionalisme.\nAl seu torn, Sílvia López Valentín va representar ‘Federalistes d’Esquerres’ en el debat ‘Independència SÍ o NO’, organitzat per ‘Pirates per la Independència’ el 21 de setembre, al local d’Inceptum, al barri de Sants, a Barcelona. Van participar al debat, també, Francesc Matas, de ’Esquerra Unida i Alternativa’, Àngel Camacho, de ‘Cornellà en Comú-Crida per Cornellà’, Pau Font, de ‘Pirates per la Independència’, Laura Pérez Lacueva, de ‘Podem Catalunya’, Carlos González, de ‘Pirates de Catalunya’ i l’advocat Josep Jover (ERC). Va fer de moderador Enric Pineda, de ‘Pirates de Catalunya’.\nLa representant de ‘Federalistes d’Esquerres’ va començar dient que era contrària a la independència “perquè no és la solució que necessita Catalunya. El referèndum de l’1 d’octubre no s’ha convocat de forma adequada i amb les garanties suficients. Creiem que el diàleg, l’acord és l’eina per superar les barreres que tenim davant. Ens ho posen difícil, d’acord, però hem de seguit lluitant. Necessitem més sobirania i l’hem d’aconseguir en una taula de negociació, sense línies vermelles”.\nTambé va dir que “òbviament, la societat evoluciona. Les lleis van per darrere de la societat i cal canviar-les, però no es pot aprovar una llei de referèndum amb la meitat del Parlament fora de la sala. Les garanties d’aquest referèndum han estat insuficients i no compten amb la majoria social”.\n“Ens diuen que Espanya és irreformable. No hi estic d’acord. Es poden fer moltes coses i el nacionalisme l’encalla, per les dues bandes. S’ignora l’eix dreta-esquerre i no tenir-lo en compte és garantia de fracàs per les llibertats i els drets dels treballadors i els pobres. El referèndum hauria de ser el final d’un procés, refrendar un acord entre els polítics. I aquest no ha estat el cas”, va dir\nPer Sílvia López Valentín, “Catalunya ha de tenir sobirania però també cedir-ne a Europa en àmbits com el canvi climàtic, les migracions o les tendències econòmiques globals”. “El dret de l’autodeterminació és per les colònies i Catalunya no és una colònia d’Espanya. M’agradaria que el 2 d’octubre poguéssim seguir treballant amb les companyes de la resta d’Espanya per acabar amb el govern oligarca d’Espanya”, va afegir.\nVa afirmar que “tinc esperança en la comissió parlamentària que s’ha creat al Congrés dels Diputats per buscar una sortida. És evident que no canviarem Catalunya, Espanya i el món demà mateix però vull seguir treballant per aconseguir-ho” i va acabar recordant que “fora d’Europa fa molt de fred”.\nVideo debat ‘Independència SÍ o NO’ (Part 1)\nVideo debat ‘Independència SÍ o NO’ (Part 2)\nPreviousPrevious post:“Fem-ho bé: Federalisme i Democràcia”. Acte a Sant CugatNextNext post:Les presses del procés (per Albert Puig)


diumenge, 23 de juny 2019 - 13:20h\nDiversos mitjans de comunicació han informat que la monitora és Teresa Cardona, subdirectora del Col·legi Major femení Bonaigua de Barcelona. Ara per ara, les joves ferides que s’han vist implicades en l’accident, on un dels autobusos ha bolcat per causes desconegudes, estan sent ateses en un centre hospitalari pròxim a la zona del succés.\nSegons han explicat, el grup estava a Costa d'Ivori realitzant «una activitat de promoció social» que formava part de les seves vacances estivals. A més, totes les alumnes són estudiants universitàries. Josep Borrell, ministre d’Exteriors, ha lamentat aquest tràgic accident publicant un missatge a les xarxes socials i ha explicat que «la nostra ambaixada està treballant intensament en la seva assistència».


VilaWeb TV: La Matagalls- Montserrat des de dins | Atletisme Català\nInici General VilaWeb TV: La Matagalls- Montserrat des de dins\nVilaWeb TV: La Matagalls- Montserrat des de dins\nReportatge sobre la prova de resistència més concorreguda del país\nUns tres mil excursionistes han fet aquest cap de setmana la XXVIII travessa Matagalls Montserrat: vuitanta-tres quilòmetres a peu entre el Coll Formic, al Montseny, i el monestir de Montserrat. Tota aquesta caminada s\_’ha de fer en menys de vint-i-quatre hores. En aquest vídeo, VilaWeb TV ha seguit uns quants excursionistes durant tota la marxa i ha recollit impressions i sensacions dels moments més significatius. La Matagalls-Montserrat és organitzada, des del 1972, pel Centre Excursionista de Gràcia, en memòria de mossèn Jaume Oliveras, un dels pioners de l\_’escalada a Catalunya. Oliveras va fer, el 4 d\_’agost de 1904, aquest recorregut en un dia. Originàriament, se sortia del cim del Matagalls (1.699 m), però des de 1988 el punt de sortida és el Coll Formic (1.145 m), per a evitar la degradació del terreny, deguda al pas de milers de participants. Recull fotogràfic Membres del Grup Senderista Barberà han publicat una col·lecció de fotografies fetes durant la travessa d\_’enguany en aquesta adreça d\_’internet. L\_’àlbum de fotos és obert a tothom qui hi vulgui afegir-n\_’hi més.


Llepafils al Teatre Poliorama | Cuinetes\nHome Cròniques d'esdeveniments Llepafils al Teatre Poliorama\nLlepafils al Teatre Poliorama\nCròniques d'esdeveniments Cuinetes on tour! Els petits mindundis\nnuni , 13 desembre 2012\t / 2915 0\nEl post d’avui és una bona recepta per passar-ho bé en família! Anem al teatre!!!!!\nLa setmana passada ens van tocar unes entrades, a través d’un concurs de Mercats de Barcelona, per anar a veure l’obra Llepafils de la productora Teatre al detall, en la programació familiar “Viu el Teatre” del Teatre Poliorama de Barcelona.\nO sigui que ja em teniu diumenge al matí agafant els ferrocarrils amb dos dels meus petits Mindundis que cap a BCN falta gent! Les expectatives després de llegir la sinopsi de l’obra ja eren molt altes però després de veure-la i fer-nos un tip de riure amb els nens ja vaig tenir clar que us l’havia de recomanar a través del bloc!\nTots, qui més qui menys, hem batallat per fer menjar de tot als nostres fills (o nebots, o germans, …) però us heu plantejat què passaria si tinguéssiu un nen que només mengés patates fregides de bossa? Doncs és el que els hi passa a la Olívia i en Llòfia, dos cuiners que cuiden el Lluiset que és un nen dur de pelar… no hi ha manera de fer-lo menjar res de RES!\nI aquí comença l’aventura! Com fer menjar a un nen que no menja! Hauran d’investigar què fer i com fer-ho per descobrir-li el plaer pel menjar al Lluïset. Imaginació, joc, música, mil peripècies i sobretot molt d’humor és el que viureu durant l’espectacle, fresc, amb ritme i molt enginyós! A més a més té el component educatiu on ens ensenyen, com tantes vegades hem dit, que la millor manera d’aprendre és a través del joc! En aquest vídeo teniu un tastet de l’obra per acabar-vos de convèncer!\nUn gran indicador per recomanar-vos de manera tant general i per a tots els públics aquesta obra és que a la meva filla gran, de 13 anys (aquella edat… ja m’enteneu…), es va fer un fart de riure durant tota l’obra i en va sortir tant encantada que fins i tot es va voler fer una fotografia amb els protagonistes!\nEncara esteu a temps de veure-la! Jo hi tornaria i tot! Queden dues sessions els dies 16 i 23 de desembre a les 12:30 h i l’entrada té un cost de 13,50 € (21% d’iva inclòs…). Eps! Els nens amb Carnet del Súper 3 entren gratis!!! Es recomana per a nens a partir de 3 anys.\nUna bona manera de començar un diumenge! És dels millors espectacles per a públic familiar que he vist en els últims temps! I amb 3 petits a casa us asseguro que n’hem vist un bon tou! Aneu-hi, us encantarà!\nEtiquetes: Els petits mindundis, Llepafils, Mercats de Barcelona, Petits, Teatre familiar, Teatre Poliorama\nnuni, 27 gener 2013\nRestaurant l’Indià de l’Hotel & Spa Sant Pere del Bosc\nnuni, 6 desembre 2009\nFira del bosc i la terra de Vallgorguina!


Drets fonamentals | Catalunya Religió\nPer Lluís Serra. Sab, 08/05/2021\n«Aquells que arrisquen la vida lluitant pels drets fonamentals en dictadures, en règims autoritaris i, fins i tot, en democràcies en crisi» han estat objecte de les intencions del Papa confiades a la seva xarxa mundial de pregària per a aquest mes d’abril passat. Lluitar pels drets fonamentals implica, en aquests tres escenaris plantejats, arriscar la vida. Tres observacions.\nPrimera, els principis i normes que donen contingut als drets fonamentals han d’estar ben definits. Tant les institucions com les persones poden parlar de drets de forma trivial i sense cap base. Una contribució pèssima, que condueix a l’engany. Dos exemples: (a) Una campanya de divulgació de drets, basats en el seu argot publicitari, recollia com a obvietat 05: «Tens dret a no tenir límits.» (b) Abel Azcona, artista conceptual, afirmava en una entrevista: «Reivindico el dret a no haver nascut.» Un dret requereix un reconeixement públic, saber qui n’és el dipositari, qui té el deure de respectar-lo i qui és el responsable de garantir-lo. Els drets adquireixen consistència quan s’emparellen amb els deures.\nSegona, els que exerceixen el poder, ja sigui de manera subtil com despòtica, sovint entenen els drets dels altres com a limitacions a l’exercici de la governança. Quan es busca amb gran interès aconseguir un objectiu, el dret es pot viure com un obstacle. Les persones senzilles, desprotegides... poden ser amenaçades i atropellades per la trituradora del poder. Les relacions comunitàries s’han de regir pel respecte a la dignitat de cada persona, el sentit de solidaritat i la recerca del bé comú.\nTercera, les dictadures, els règims autoritaris i les democràcies en crisi neguen fàcilment els drets dels seus ciutadans. Fins i tot els països més democràtics experimenten la temptació d’aprofitar situacions problemàtiques per retallar drets. Assistim a un retorn al passat. L’eficiència i l’economia s’uneixen, en casos determinats, a la negació de drets, com en el model xinès. Cal que estiguem atents.\ndrets, Educació, Acció Social, Pensament, Teologia, Tradicions, Societat, Política, Comunicació, Papa Francesc, Maristes


Obituari de Josep Bombardó i Navinés, pel Gremi de Fabricants de Sabadell - Diari de Sabadell\nObituari de Josep Bombardó i Navinés, pel Gremi de Fabricants de Sabadell\n[Escrit del Gremi de Fabricants de Sabadell]\nDesprés d’una llarga malaltia, ens ha deixat en Josep Bombardó i Navinés, E.P.D., persona estretament vinculada al Gremi de Fabricants, del qual va formar part de diverses juntes directives i en va ser president. La seva personalitat li va permetre definir i assolir importants reptes, sempre a través del seu especial tarannà en què conjugava el seu coneixement i l’habilitat per arribar a acords.\nDes que va agafar el timó de la institució va destacar per una gran capacitat executiva i negociadora, promovent importants projectes lligats amb el coneixement i amb la indústria, i més en concret la indústria tèxtil. La creació d’ocupació i el respecte al medi ambient van ser dos eixos vertebradors dels seus programes d’acció. Ha estat un sabadellenc implicat en diverses causes socials. Va donar sempre valor a la formació i per aquest motiu des del Gremi va impulsar l’Escola de Disseny Tèxtil.\nVa tenir sempre present la contribució a la ciutat i el seu sentit institucional l’han fet mereixedor del reconeixement de moltes persones i institucions, i és per això que el Gremi de Fabricants celebrarà un acte d’homenatge quan les condicions actuals ho permetin.\nÉs i serà un ciutadà del qual podem prendre exemple. En Josep Bombardó formarà part de la història del Gremi de Fabricants i de la nostra ciutat.


Creixement: Lleu desacceleració | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nL'efecte de la crisi global sobre Espanya aconsella canvis fiscals i laborals\nLa evolució de l'economia espanyola no podia quedar al marge de les vicissituds globals. La desacceleració de l'economia xinesa, les dificultats de creixement global dels mercats europeus i la tendència a la depressió als països emergents facilitada per l'enfonsament del preu del petroli i de les matèries primeres havia de transmetre's tard o d'hora, en major o menor mesura, a la trajectòria exterior espanyola. Com els efectes favorables per al consum de l'abaratiment dels combustibles comencen a esgotar-se i el mateix s'ha de dir dels baixos tipus d'interès aplicats pel BCE, sembla lògic que la taxa de creixement trimestral s'estigui desaccelerant. El PIB va créixer el 0,8% en taxa trimestral durant el tercer trimestre de l'any, dues dècimes menys que en el segon i una dècima menys que en el primer.\nSembla que es confirmen les previsions de diverses institucions privades i públiques que auguren una (de moment) lleu desacceleració del creixement el 2016. Però no es tracta d'una evolució preocupant ni hi ha raons per predir un empitjorament acusat en els propers trimestres. El més probable és que la taxa trimestral de creixement s'estabilitzi entorn del 0,6%-0,7%, compatible amb taxes de creixement anual per sota del 3%. El que sí que podria produir aquesta desacceleració lleu és una caiguda en el ritme de creació d'ocupació, en un moment crucial, quan es comprova que la millora del mercat laboral es fonamenta en la contractació precària i els més optimistes projectaven una major qualitat de l'ocupació a partir de l'últim trimestre de 2015.\nUn pla per créixer (23/10/2015)\nEncara que el Govern s'obstini a magnificar la millora de l'economia —innegable, d'altra banda—, la veritat és que el descens de la taxa d'atur s'està aconseguint sobretot com a efecte de la caiguda de la població activa, i que la creació d'ocupació no està produint la millora de rendes esperada en els treballadors i en les famílies. Per acceptar el terme recuperació en termes recognoscibles la clau precisament està en les rendes.\nEl més probable és que el Govern que surti de les eleccions hagi d'enfrontar-se a diversos problemes simultanis, davant els quals no funcionarà la tàctica de mirar cap a una altra banda. El mercat laboral demana a crits una mica més que una reforma orientada sobretot a baixar les rendes i abaratir l'acomiadament; l'augment del consum no podrà mantenir-se (i no diguem augmentar) amb contractes per dies o per hores; la recaptació fiscal patirà les conseqüències no només de la desacceleració, sinó també per l'efecte d'anticipar un canvi fiscal (per què el cost inicial benvolgut era de 9.000 milions i ara és de 7.400?) amb la finalitat de recollir vots al desembre, de manera que apareixeran problemes seriosos en l'estabilitat financera pública (com ja ha advertit Brussel·les); i cal renegociar amb la Comissió Europea les condicions d'estabilitat.\nUna de les frontisses sobre les quals ha de girar la política econòmica dels propers quatre anys és una reforma fiscal. Si no s'entén aquesta senzilla conclusió, es corre el risc que l'economia entri en una fase perllongada de creixement insuficient.


FLORENTINO TRACTA DE MENTIROSOS ALS CIUTADANS DEL SENIA | Fracking Vinaròs\n← Falta de transparència Ajuntament de Vinaròs amb el Projecte Castor\nL’Institut Geogràfic conclou que els terratrèmols van ser causats pel Castor →\nFLORENTINO TRACTA DE MENTIROSOS ALS CIUTADANS DEL SENIA\nUn informe de l’Institut Geogràfic espanyol certifica la relació directa entre les operacions d’injeccions de gas del projecte Castor i els tremolors que es van registrar a la zona i que molts veïns van denunciar. Les conclusions de l’informe desmenteixen les declaracions que va fer el mes de març passat el president d’ACS, Florentino Pérez, un dels màxims interessats en el projecte. En una entrevista a La Sexta, va dir: ‘Es va crear una alarma que no es corresponia amb la realitat. Si jo us dic que no va passar res, oi que és difícil d’entendre? La gent es va espantar per no res. No hi va haver cap tremolor a cap casa.’\nHeus ací el vídeo d’aquelles paraules, que van causar indignació en els municipis afectats pels tremolors causats pel projecte Castor:


Hamilton confirma a França el seu domini incontestable - Regió7\nHamilton confirma a França el seu domini incontestable\nEl pilot britànic s'imposa sense oposició al circuit Paul Ricard i assoleix la sisena victòria en els vuits grans premis mundialistes disputats aquest curs\nTriomf còmode i demostració aclaparadora de superioritat sobre el seu company d'equip, el finlandès Valtteri Bottas, segon classificat al GP de França i a la classificació general, a qui el pentacampió va avantatjar en més de 18 segons a la meta a Le Castellet.\nLewis Hamilton (Mercedes) no només va conquerir ahir el sisè dels vuit grans premis disputats aquesta temporada. A més, el pilot britànic va eliminar qualsevol dubte sobre les possibilitats de Bottas de competir amb ell pel campionat del món de pilots. El finlandès, amb un monoplaça d'idèntiques prestacions, va rebre una lliçó de pilotatge i d'optimització del potencial del vehicle del pentacampió i va patir per retenir la segona posició davant el francès Charles Leclerc (Ferrari).\nLa sortida del GP de França no va alterar l'ordre de la graella de sortida. A la segona volta, els Mercedes de Lewis Hamilton i Valtteri Bottas es mantenien en primera i segona posició, el preludi d'una llarga sèrie de voltes ràpides que s'anirien acumulant durant el desenvolupament de la prova. Alhora, Leclerc ja ocupava la tercera posició amb un avantatge significatiu sobre el quart, Max Verstappen (Red Bull).\nSisè lloc i protagonisme de Sainz\nEl madrileny Carlos Sainz va protagonitzar un magnífic inici de cursa, que li va permetre arrabassar la cinquena posició al seu company d'equip, el britànic Lando Norris. Sainz, ambiciós, va prémer l'accelerador i va pressionar el quart, el belga Verstappen, però aquest va millorar de forma progressiva el ritme i va esvair la possibilitat de cedir la quarta plaça al madrileny.\nDarrere de Verstappen i Sainz, l'alemany Sebastian Vettel havia cedit posicions fins a ocupar el setè lloc. Llavors, va iniciar la seva particular remuntada.\nAmb les quatre primeres posicions molt definides, l'atractiu de la prova es va centrar en la lluita entre diversos monoplaces per a les posicions que van de la cinquena a la novena. A falta de vuit voltes per a la conclusió, Sebastian Vettel s'havia apropiat de la cinquena posició i Carlos Sainz de la sisena. El seu company d'equip, Lando Norris, setè classificat aleshores, patia problemes de caràcter hidràulic al cotxe i tot feia preveure que seria molt difícil que pogués mantenir la plaça.\nLa lluita entre Bottas i Leclerc per assolir el segon i el tercer lloc, i de Norris i Ricciardo pel setè, van ser els grans al·licients de l'última fase del GP de França, conjuntament amb l'aparició d'un piló al bell mig de la pista que va forçar un safety car virtual. Finalment, Norris va cedir fins a l'onzè lloc.\nDesprés d'aquesta prova, Lewis Hamilton lidera el Mundial de pilots amb 36 punts d'avantatge sobre Valtteri Bottas.


Ott i Greve | Max Aue\nOtt i Greve\nMarç 30, 2008 in Assaig I Divulgacio, Llibres, Max Aue, Opinio I Filosofada, Reflexió | Tags: maxaue\nUna de les qüestions que ens planteja Max Aue tot al llarg de la narració, és que el seu comportament va ser “humà”. Que tots, en la seva situació, haguéssim fet el mateix. I que, per tant, la col.laboració en la ingent màquina de matar que va ser el Tercer Reich és una trivialitat. De fet és el que Hannah Arendt, anys més tard va qualificar de banalització del mal.\nNo obstant, això no és cert. I el propi Aue ens dona pistes de gent que va rebel.lar-se contra l’absurd de la mort perquè si. Una de les més boniques (i al mateix temps més violenta) ens la narra quan està a Ucraïna (pàgines 162-164).\nEn Max ha sortit de patrulla amb un sergent i un escamot de soldats a la recerca de partisans contraris a l’ocupació. Arriben a un petit grup de cases. La pluja és intensa a la plana ucraïnesa; la visibilitat, minsa; el temor dels soldats, alt. Entre la grisor del paisatge apareix una figura; ningú la pot reconèixer; però sorgeix un tret. La figura cau: és una camperola embarassada. Greve, el soldat infermer, i d’altres, la traslladen a una casa. La dona és morta, però Greve salva el nadó. Un altre soldat, Ott, entra a la casa en sentir els plors del nou nat. Li crida a Greve que és boig i, agafant el nadó per les cames, li esclafa el cap contra l’estufa. Greve, fora de les seves caselles, li engega un tret al mig del cap a Ott. La situació és tensa: Greve segueix apuntant Max Aue amb el seu fusell; el sergent i els altres soldats apunten Greve. El sergent és qui trenca el tens equilibri: li dona a Greve cinc minuts d’avantatge abans de començar a perseguir-lo. Un cop recollit el cadàver d’Ott, tornen els soldats que han sortit a perseguir Greve. No l’han trobat. O no l’han volgut trobar, no ho sé. El sergent ordena el replegament i la tornada. Li diu a Max Aue: “De totes formes, els partisans acabaran amb aquest cabró”.\nRebel.lia davant la irracionalitat. Això ens ensenya el comportament de Greve; rebel.lia fins l’extrem de posar en perill la pròpia vida. En Max Aue ens vol convèncer de que sense Ott’s no seria possible la barbàrie, però, a mi, del que m’ha convençut, és de que, si hi han els suficients Greve’s, la barbàrie és impossible. I no solament això: estic convençut de que en Greve se’n va sortir prou bé de la guerra; que, un cop acabada, es va casar i que els seus fills van ser els universitaris de maig del 68.\nPerquè la vida sempre continua. Perquè, segurament no estem en el millor dels mons; però mentre hi hagi Greve’s que intentin millorar-lo, tindrem esperança.\nMarç 30, 2008 a 9:10 pm\nEii Veurás que ja he publicat el consultori sexual però la teva pregunta no hi figura! Lily i Debby m’han dit que no han entés en absolut a on volies anar a parar, però que si et poden ajudar en res els ho facis saber!\nMarç 31, 2008 a 7:17 am\nJajajaja. No volia anar a parar enlloc en concret. Només en volia una interpretació d’expert. Pot ser agradable una experiència com la que ens relaten? És simple masoquisme? Va més enllà?\nQuines fixacions subconscients (o conscients) hi han al darrera d’una obssessió d’aquesta mena?\nAbril 28, 2008 a 5:59 am\n« Una ironia difícil


Inici > Programes>Aprenentatge>Ajedrez para todos 1\nPrimeraentrega del curs d'escacs del MI Fernando Braga que després de molts anys d'experiència com a escaquista i entrenador, ha desenvolupat un sistema d'ensenyament basat en les diferents etapes de la comprensió, més estructurat.\nEscacs per a tothom (I). Aquesta és la primera entrega del curs d'escacs del Mestre Internacional Fernando Braga que, en col·laboració amb el també MI Claudio Mínzer, després de molts anys d'experiència com a escaquista i entrenador d'escacs, ha desenvolupat un un sistema d'ensenyament basat en les diferents etapes de la comprensió, més estructurat. Comença amb l'explicació de tot el relacionat amb la tàctica bàsica, per després anar a poc a poc abordant la tàctica més avançada. Són fonamentals aquests primers passos per poder anar cimentant les idees estratègiques, que en futurs DVDs d'aquesta sèrie s'explicaran també de forma fàcilment assimilable. Inclou versió per a Pocket Fritz 3. En aquest primer DVD es comença amb el més simple, pressuposant el coneixement del moviment de les peces, i durant 5 hores i 38 minuts es desgranen els següents temes ...\n6. Els principis de l'obertura. Una diagonal perillosa\n7.Ataques sobre el punt f2-f7. El mat del passadís\n8. El sacrifici: material contra temps\n9. Els mats bàsics\n10.Finales bàsics (I): La regla del quadrat. El peó allunyat. Casillas crítiques.\n11.Finales bàsics (II): Finals amb avantatge material que són taules. Finals de torre.\nFernando Braga va obtenir el títol de Mestre Internacional de la FIDE el 1983, va ser dues vegades Campió Absolut d'Itàlia i representant olímpic amb els equips d'Argentina i Itàlia en vuit ocasions. Ha escrit articles per a diferents diaris i revistes de diferents parts del món: New in Chess (Països Baixos), Deutche Schachzeitung (Alemanya), Schachwoche (Suïssa), Torre i Cavall (Itàlia), Escac i Vuit per vuit (Espanya). És autor de diversos llibres, entre ells: Manual d'Escacs de la CC.AA de Madrid, i el llibre de Bobby Fischer, juntament amb el Mestre Internacional Claudio Minzer, de pròxima aparició. Està dedicat a l'ensenyament i formació de talents d'escacs des de fa més de 25 anys. És Coordinador dels Campionats Escolars de la Comunitat de Madrid des de fa 5 anys.\nClaudio Mínzer és Mestre Internacional de la FIDE des de 1995. Ha desenvolupat la seva carrera com a professor i entrenador entre Argentina i Espanya, des de 1992. Coautor del CD "El Drac Accelerat" publicat per ChessBase l'any 2000. Conferenciant al Festival de Benidorm durant les edicions de 2004 i 2005. Col·laborador de la Revista Jaque. Columnista a les pàgina d'Internet especialitzada Inforchess i entrenador en Playchess.com


El Terrassa, el millor equip de la fase d'ascens - Diari de Terrassa\nEl Terrassa, el millor equip de la fase d’ascens\nDesprés de finalitzar la primera fase en la cinquena posició del grup d’ascens i a cinc punts del segon lloc, el Terrassa ha remuntat posicions amb el millor balanç del grup\nUna acció d'Àlex Fernández en el partit del dimecres contra el Girona "B" / Alberto Tallón\nEl Terrassa FC vol confirmar aquest diumenge al camp del Girona “B” una magnífica trajectòria a la fase d’ascens. La primera fase del campionat de lliga va finalitzar amb un Terrassa dubitatiu i a cinc punts de la zona d’ascens directe. Després de caure al camp del Manresa en el darrer partit del primer tram de la competició, el futur del conjunt de Juanjo García semblava molt compromès. Però la reacció en aquesta fase ha estat espectacular, situant els egarencs a les portes de l’ascens a Segona Divisió RFEF. Els números del Terrassa en aquest tram de la temporada són els millors de la fase, superant, fins i tot, els d’un Europa que va lligar l’ascens i el títol abans de temps.\nDe fet, l’equip de Juanjo García és l’únic del grup que no ha sofert cap derrota en aquesta segona fase de la temporada. El seu balanç és de quatre victòries i un empat en els cinc partits que ha disputat. Els 13 punts que ha sumat superen els 12 de l’Europa. Per sota dels dos dominadors del torneig se situen Vilafranca i Girona “B”, ambdós amb 7 punts, Granollers amb 3 i Cerdanyola, amb només un punt.\nEl Terrassa FC no només domina quant a punts sumats en les cinc jornades disputades. També és el millor en la resta d’apartats estadístics. D’aquesta forma, s’ha convertit en el màxim golejador amb un total d’11 gols, un més que l’Europa. Més lluny es troben Girona “B” i Cerdanyola, amb 6 gols. També quan a gols encaixats, el Terrassa destaca com el millor equip de la segona fase. Jose Ortega ha rebut 4 gols en 5 partits, un menys que el Girona “B”, que és el segon equip més efectiu en aquesta parcel·la. El campió, l’Europa, ha encaixat dos gols més fins al moment.\nAmb aquesta solidesa futbolística, el Terrassa FC ha anat remuntant posicions a la taula classificatòria fins a arribar a la darrera jornada en una posició privilegiada que li permet dependre d’ell mateix per assolir l’ascens. Quan va concloure la primera fase de la lliga, el Terrassa FC estava classificat en la cinquena posició del grup d’ascens. I la distància que el separava del segon lloc era de cinc punts. Semblava un escenari quasi decisiu, però els de Juanjo García han anat recuperant terreny de forma progressiva. I ara tenen la possibilitat de sentenciar la lliga si obtenen els tres punts en el camp del filial del Girona.\nSi és així, el Terrassa abandonarà la Tercera Divisió després d’una estada d’onze temporades, disputant quatre fases d’ascens. A la temporada 13-14, va caure a la primera ronda amb el Linares; a la 16-17, també a la primera eliminatòria amb l’Ontinyent; a la 17-18 ho va fer a la segona amb el Compostela; i a la 19-20 a la final contra l’Hospitalet.\nTemes:Fase d'ascens, futbol, Tercera Divisió, Terrassa FC\nLa continuïtat d’Ortega, en perill\nEl CTT Els Amics necessita deu mil euros per pujar\nÓscar Sierra seguirà una temporada més al San Cristóbal


Dia Internacional de la Hipertensió Arterial | Consumer\nDia Internacional de la Hipertensió Arterial\nA propòsit de la jornada, a Espanya es pretén difondre l'automedida de la pressió arterial a casa, un mètode molt eficaç\nPer Clara Bassi 17 de maig de 2013\nImagen: Karen Barefoot\nLa hipertensió s’està fent més visible que mai. El passat 7 d’abril, el Dia Mundial de la Salut va estar dedicat a aquesta malaltia silenciosa. I avui, 17 de maig, de nou cobra protagonisme amb la celebració del Dia Internacional de la Hipertensió Arterial. En aquesta ocasió, el lema escollit per la Societat Internacional d’Hipertensió (IHS) és “Ritme del Cor Saludable – Pressió Arterial Saludable”. En aquest article es descriu quin és la situació de la hipertensió a Espanya i quins són les claus per mantenir-la baix control.\nLa condició d’hipertenso acompanya a més d’1.500 milions de persones a tot el món. La hipertensió provoca la mort de 9,4 milions d’afectats a l’any, per la qual cosa aquest “assassí silenciós” constitueix una autèntica epidèmia global. A més, les defuncions relacionades es deuen al fet que aquesta malaltia és un factor de risc cardiovascular.\nPer això, la Lliga Mundial d’Hipertensió (World Hypertension League) adverteix que un ritme cardíac més ràpid del normal excedeix les 100 pulsacions per minut i, fins i tot de vegades, les 150 pulsacions i que el ritme irregular pugues no donar símptomes. Per això, convida als pacients hipertensos a prendre’s el ritme cardíac en la consulta mèdica, per descobrir si pateixen també un tipus d’arrítmia, cada vegada més freqüent i associada la hipertensió, denominada fibril·lació auricular.\nHipertensió a Espanya\nA Espanya, aquesta dolència afecta a 14 milions de persones, és a dir, al 40% de la població. No obstant això, el 14% ho ignora, segons dades de la Societat Espanyola d’Hipertensió – Lliga Espanyola per a la Lluita contra la Hipertensió Arterial (SEH-LELHA).\nUna de les claus per aconseguir controlar bé aquesta malaltia crònica és prendre’s les xifres de pressió arterial\nUn agreujant d’aquesta situació epidemiològica és que cada vegada sorgeix a edats més joves, a causa de l’augment del sobrepès i l’obesitat entre la població, així com a les alteracions de la glucosa (diabetis), que són condicions molt relacionades.\nA més, solament el 40% dels pacients hipertensos està ben controlat, un percentatge alguna cosa major que el de fa dos o tres anys, quan era del 30%. Aquesta millora percentual en el seu control denota que les campanyes referents a aquest problema de salut van calant, encara que encara són insuficients.\nUna de les claus per aconseguir controlar bé aquesta malaltia crònica és prendre’s les xifres de pressió arterial, per conèixer fins a quin punt estan elevades o descontroladas. Fins fa poc, la comunitat mèdica havia considerat que aquestes xifres no havien de superar els 140 mm Hg per a la pressió sistólica (màxima) ni els 90 mm Hg per la diastólica (mínima). Però s’han començat a difondre recomanacions i consignes cada vegada més estrictes, sobretot per a les persones amb major risc cardiovascular. Així, la pròpia Lliga Mundial d’Hipertensió recomana, amb motiu d’aquest Dia Internacional de la Hipertensió, mantenir la pressió sistólica per sota dels 135 mm Hg i la diastólica per sota dels 85 mm Hg.\nAutomedida de la pressió a casa\nEn l’àmbit nacional, s’ha volgut aprofitar tant l’efemèride del Dia Mundial de la Salut com la del Dia Internacional de la Hipertensió, per promoure la realització de l’automedida de la pressió arterial (AMPA) entre els hipertensos, segons ha destacat Nieves Martell, presidenta de la SEH-LELHA. La situació idònia seria que tots els pacients es prenguin la pressió amb l’AMPA, però la realitat és que solament el 24% ho fan.\n“Aquest mètode és molt útil, ja que proporciona informació de quin és la situació del pacient. Perquè pot ocórrer que tingui certa reacció a la bata blanca quan li prenen la pressió arterial en la consulta i que, en realitat, les seves xifres de pressió reals siguin inferiors. A més, l’automedida contribueix al fet que el pacient s’impliqui en la seva pròpia malaltia”, destaca Martell.\nEl propòsit amb la promoció de l’AMPA és que aquest mètode de mesurament sigui complementari als ja existents, com el mesurament de la pressió arterial clínica (en la consulta) o la MAPA (Monitoratge Ambulatori de la Pressió Arterial). Aquesta última consisteix a col·locar-li al pacient un maniguet, igual que els de mesura habitual, connectat mitjançant un cable a un equip (Holter) que es lliga al cinturó durant 24 hores, i que registra mesuraments durant tot un dia, mentre la persona realitza les seves activitats i quan dorm.\nMesurar la pressió arterial després dels excessos\nSi un pacient s’ha allunyat d’un estil de vida saludable i ha guanyat pes, ha deixat de practicar exercici i es relaxat amb l’ús del saler en els menjars, pot comprovar la seva pressió arterial. I si observa que les xifres de pressió arterial han pujat, pot acudir al metge abans de la data per la qual tenia programada la visita, amb la finalitat de que li ajusti la medicació.\n“La hipertensió és una malaltia crònica. El pacient necessita un control mèdic, però les cites es dilaten i es donen para al cap de sis mesos. Per això, si una persona engreixa a l’estiu o realitza una transgressió dietètica, qui pot fer el millor control és ell mateix, que pot prendre’s la pressió arterial i posar-li remei si s’ha descontrolado, i acudir al metge perquè li ajusti al tractament. Cal tenir en compte que una dieta triga temps a fer efecte i el pacient hipertenso ha d’estar descontrolado el menor temps possible“, explica Nieves Martell. No cal prendre’s la pressió de forma contínua, tots els dies, sinó que n’hi ha prou que ho faci un parell de dies o tres al mes consecutius.\nTambé és molt important mesurar-la-hi després d’unes vacances o festes en què el pacient pugui haver menjat més, amb més sal i haver realitzat menys activitat física, insisteix Martell.\nEls aparells per mesurar-se la pressió arterial al domicili no estan finançats per la Seguretat Social, però són accessibles. Costen entre 50 i 100 euros. A la pàgina del Club de l’Hipertenso es poden consultar els models i marques que estan validats, així com consells per prendre’s la pressió a casa.\nantihipertensivos presión arterial-ca tensiòmetres\nEnrique Galve, president de la secció de Risc Vascular i Rehabilitació Cardíaca de la Societat Espanyola de Cardiologia (SEC)\nJosé Antonio López Blat, president de la Societat Espanyola de Geriatria i Gerontologia (SEGG)


Cursos / Dive Pro / Dive Control Specialist Instructor\nLa formació de nous SSI Assistant Instructors és la funció d’aquest nivell que també et capacita per auxiliar al SSI Instructor Trainer en la formació de nous Instructors durant el SSI Instructor Training Course.\nAccedeix al seminari de SSI Assistant Instructor Trainer després d’haver tramitat 45 certificacions d’Open Water Diver i especialitats. També el pots assolir coensenyant el programa amb un SSI Instructor Trainer.\nInscriu-te en aquest programa adreçat al SSI Divemaster Instructor.\nI podràs accedir al nivell Master Instructor


Shanghai Masters - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Masters de Xangai)\nEl Masters de Xangai, conegut oficialment com a Rolex Shanghai Masters o Shanghai ATP Masters 1000, és un torneig de tennis professional que es disputa anualment sobre pista dura al Qizhong Forest Sports City Arena de Xangai, Xina. Pertany a les sèries Masters 1000 del circuit ATP masculí. La primera edició del torneig es va celebrar l'any 2009.\nesdeveniment esportiu recurrent i torneig de tennis\nXangai , Xangai\nEl complex Qizhong Forest Sports City Arena es va inaugurar l'any 2004 per organitzar la Copa Masters masculina durant els anys 2005-2007. Amb la reorganització del circuit masculí de tennis professional, la Xina va apostar per organitzar un gran torneig de tennis mentre a l'ATP li interessava estendre el tennis al continent asiàtic. El nou esdeveniment va adquirir les dates del màsters Mutua Madrileña Madrid Open mentre aquest es desplaçava a la primavera i substituint la superfície dura a terra batuda.\nAlexander Zverev 6−4, 6−1\nBorna Ćorić 6−3, 6−4\nRafael Nadal 6−4, 6−3\nRoberto Bautista Agut 7−6(1), 6−1\nJo-Wilfried Tsonga 6−2, 6−4\nGilles Simon 7−6(6), 7−6(2)\nJuan Martín del Potro 6−1, 3−6, 7−6(3)\nAndy Murray 5−7, 7−6(11), 6−3\nDavid Ferrer 7−5, 6−4\nRoger Federer 6−3, 6−2\nRafael Nadal 7−6(3), 6−3\nFabio Fognini 6−3, 6−3\nÉdouard Roger-Vasselin 6−3, 7−6(3)\nFernando Verdasco 7−6(2), 6−7(6), [10−2]\nRohan Bopanna 6−7(7), 6−3, [10−5]\nNenad Zimonjić 3−6, 6−1, [12−10]\nMarcin Matkowski 7−5, 4−6, [10−5]\nMarcin Matkowski 6−2, 6−4\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Shanghai Masters\nCoord.: 31° 02′ 28″ N, 121° 21′ 18″ E / 31.041°N,121.355°E / 31.041; 121.355\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Shanghai_Masters&oldid=24233035»\nDarrera modificació: 24 jul 2020 a les 13:13\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 jul 2020 a les 13:13.


Arxius de Kao - TriemRestaurant Arxius de Kao - TriemRestaurant\nShanghai – sense dubte el millor xinès de Barcelona\nCelebracions, Creativa, Cuina de Mercat, Cuina del món, Romàntics DeTriem Restaurant 11 desembre, 2014 Etiquetes:ànec Pequín, Bonanova, Kao, Shanghai, Xinès Cap comentari\nÉs un dels millors restaurants de Barcelona, un dels que sempre es diu que “hauria de tenir una estrella Michelin” i el seu ànec Pequín no té competència en molts kilòmetres de distància; perquè el Shanghai és un restaurant xinès. Josep Maria Kao és la segona generació al cap davant d’aquest restaurant, que va obrir el seu pare que va néixer a la regió de Shandong i va immigrar a Catalunya als anys 50.\nTrobarem una cuina d’arrels xineses, en el fons i en la forma però amb un contingut de producte d’aquí. Això dona lloc a plats deliciosos com els fideus vegetals amb verdures, rossinyols, ou poché i tòfona (ratllada al moment) (25€).\nEl tractament de les verdures és excel·lent, conservant tot el color, el gust i la textura, els espinacs saltejats són un clàssic imprescindible i també són molt recomanables els tirabecs amb gambes (32€). Com a aperitiu els wonton, rotllets de primavera o els nems vietnamites (7€) són una bona introducció a aquesta cuina de contrastos agredolços. I per acabar l’inevitable ànec Pequín (inevitable perquè la resta de la carta és molt recomanable però sempre s’acaba caient en tornar a degustar). Tractat com si fos un confit, molt desgreixat, tallat i desossat al moment, acompanyat d’oblees que preparen ells mateixos i de la ceba, el cogombre i la salsa hoisin; tot llest perquè cadascú es faci el seu rotllet al seu gust (1/4 d’ànec 31€). Postres clàssics d’aquí i d’allà, com el rotllet de xocolata i plàtan (6€).\nCom a la cuina, el local és una mescla d’un ambient clàssic d’aquí amb tocs orientals, alguns detalls que et fan situar-te ràpidament a les arrels dels seus orígens. El tracte és professional, just i agradable, deixeu-vos recomanar tant en el menjar com en els vins, el sommelier, Luís Kao, segur que us sabrà guiar per les més de 800 referències de la seva carta.\nExcel·lent per una celebració exòtica i pels amants de l’ànec Pequín. Gens recomanable per aquells assidus a “La Gran Muralla” o “El Dragón Feliz” ja que trobaran a faltar el “pollo con almendras” i, a més, al·lucinaran amb els preus.\nCarrer del Bisbe Sivilla, 48\nTelf 932 11 87 91 (obert de dimarts a diumenge al migdia)\nKao Dim Sum – La taverna del Shanghai\nCuina del món, _de 30€ a 45€ DeTriem Restaurant 8 juliol, 2014 Etiquetes:Dim Sum, Dumplings, Kao, Shanghai, Xinès Cap comentari\nSi el mític restaurant Shanghai decideix obrir un apèndix en forma de taverna a preus mes assequibles, la visita es imprescindible per els amants del menjar xinès de qualitat.\nEl Kao Dim Sum és d’un disseny senzill, elegant i sobri. Amb un cert aire de taverna, però més pròxima i fresca gracies a l’elecció dels colors clars i la il·luminació càlida. Disseny agradable i sense corre cap risc.\nLa carta en canvi ens ofereix algun plat més sorprenent com un biquini d’ànec pequin (8,5€). Mitja carta l’ocupen els dim sum, variats en tipus de farcit i en de cocció però tots d’una qualitat excel·lent. En destacariem els nems vietnamites (amb permís de la cuina xinesa 9€) i els sao mai de gambes, de gamba vermella (10€), els primers són dues unitats i els segons tres, com la resta de dim sum. A l’altra mitja hi trobem una varietat ben escollida per completar l’oferta: els espinacs saltejats són els mateixos que els del Shangai, impresionants (8€); hi trobem també fideus, arrossos i algun platet de carn.\nAl peu del canó de sala Meilan Kao, filla de Josep Maria Kao que regenta el Shanghai. Ella ens guiarà per la carta, es nota que s’ha mogut pel mon del màrqueting i sap vendre molt bé el seu producte, així que atens si no volem que ens faci la tria. El seu germà Luis s’encarrega dels vins amb col·laboració d’Uvas Felices, el vi a copes ens el serveixen amb ampolles format màgnum.\nWe love Dim Sum és el seu eslògan, així que per tots els enamorats dels dumplings amb la cartera plena, perquè atipar-se costa uns diners.\nTelf. 93417 30 64


Els Mossos d’Esquadra tallaran l’AP-2 entre les Borges i Soses quan hi hagi boira molt densa\ngarrigues.cat 19:59 19/11/15\nEls Mossos d’Esquadra i l’empresa Acesa, concessionària de l’autopista AP-2, han establert un nou protocol d’actuació per tallar el trànsit a la via, al tram comprés entre les Borges Blanques i el municipi de Soses, al Segrià, quan la boira redueixi la visibilitat de la via a menys de 75 metres.\nmolt mossos esquadra quan borges soses\nEls Bombers actuant a l'accident a l'AP-2 a l'alçada de Castelldans del 14-01-2015.\nSegons el responsable de trànsit dels Mossos d’Esquadra a la regió policial de Ponent, Jordi Batista, en els darrers anys s’ha detectat que quan la boira és espessa hi ha una concentració important d’accidents en cadena a l’AP-2 a l’alçada del municipi de Castelldans.\nBatista explica que, a més de les mesures lluminoses que ha implementat Acesa a la via, després de detectar que en aquest tram existeix un microclima que fa que la boira sigui més espessa, han decidit conjuntament posar en marxa un procediment d’actuació especial per aquest tram.\nLa concessionària i els Mossos han establert quatre nivells d’alerta: amb visibilitat de 300 metres (que inclouen avisos a través dels plafons informatius), amb visibilitat d’entre 150 i 300 metres (amb plafons informant de boira intensa); amb visibilitat d’entre 150 i 75 metres (alerta de boira molt intensa) i finalment si la visibilitat és inferior a 75 metres, que és quan es tancarà l’autopista entre les Borges i Soses.\nBatista ha especificat que els talls seran molt puntuals i només durant les hores en que la boira sigui especialment densa. Aquest procediment és nou, encara que la mesura ja s’ha provat en una autopista de Galícia, i per tant s’anirà també ajustant en funció de les necessitats, afirma el cap de trànsit dels Mossos d’Esquadra.\nAcesa va confirmar que s’ha posat en marxa aquest procediment que busca evitar accidents en aquest tram. L’empresa mesura el grau de visibilitat a temps real amb el que anomenen un visibilímetre i amb aquestes dades a temps real aniran informant a la policia catalana per que actuï quan sigui necessari. De fet, en aquest sector hi ha llums reflectors cada 16 metres mentre que a la resta de la via n’hi ha cada 32.\nUn tram considerat un “punt negre”\nEl gener d’aquest mateix any hi va haver dos accidents en aquest tram de l'AP-2 que passa per Castelldans, i dos dies seguits en els que hi va haver una boira molt espessa. El primer va ser el 14 de gener i va implicar a cinc camions i es va saldar amb tres ferits. El segon va ser el dia següent, on un camió i un turisme van topar. No hi va haver ferits.\nL’accident més greu, però, es va registrar el gener del 2013. Un total de 18 vehicles es van veure implicats en un xoc en cadena en aquest punt de l’AP-2 a causa de l’espessa boira. En aquella ocasió, l’accident es va saldar amb una víctima mortal i 12 ferits.


Jan Pijnenburg - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n15 de febrer de 1906\n2 desembre 1979 (73 anys)\nLa bola de canó, Jan, Kanonbal, De Pijn\n1937. Magneet - OK Cycles\n(1935, 1936, 1938)\nPlata Amsterdam 1928 Persecució per equips\nAbans de passar al professionalisme va prendre part als Jocs Olímpics d'Amsterdam de 1928, en què guanyà una medalla de plata en la prova de persecució per equips, fent equip amb Johannes Maas, Piet van der Horst i Janus Braspennincx.\nCom a professional va destacar en les curses de sis dies. També guanyà cinc campionats nacionals de pista professionals i un d'amateur. Durant la seva carrera esportiva aconseguí més de 300 victòries.\nEn retirar-se va obrir un hotel-restaurant a la seva ciutat anomenat 'Old Dutch'.\nMedalla de plata als Jocs Olímpics d'Amsterdam en persecució per equips\n1r als Sis dies de Dortmund (amb Adolf Schön)\n1r als Sis dies de Berlín (amb Adolf Schön)\n1r als Sis dies d'Amsterdam (amb Piet Van Kempen)\n1r als Sis dies de París (amb Piet Van Kempen)\n1r als Sis dies de Dortmund (amb Piet Van Kempen)\n1r als Sis dies de Chicago (amb Adolphe Van Nevele)\n1r als Sis dies de Brussel·les (amb Janus Braspennincx)\n1r als Sis dies d'Amsterdam (amb Cor Wals)\n1r als Sis dies de Brussel·les (amb Adolf Schön)\n1r als Sis dies de Frankfurt (amb Viktor Rausch)\n1r als Sis dies de Stuttgart (amb Emil Richli)\n1r als Sis dies d'Anvers (amb Cor Wals)\n1r als Sis dies de Brussel·les (amb Cor Wals)\n1r als Sis dies de París (amb Cor Wals)\n1r als Sis dies de Rotterdam (amb Cor Wals)\n1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Frans Slaats)\n1r als Sis dies d'Anvers (amb Frans Slaats)\nPàgina de Jan Pijnenburg a Instituut voor Nederlandse Geschiedenis (neerlandès)\nFitxa de Jan Pijnenburg a sitiodeciclismo.net\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Jan_Pijnenburg&oldid=26426868»\nDarrera modificació: 21 feb 2021 a les 16:40


Reus inicia la campanya “Reus, recicla bé!” per a millorar la recollida selectiva | Ajuntament de Reus\nInici › Reus inicia la campanya “Reus, recicla bé!” per a millorar la recollida selectiva\nReus inicia la campanya “Reus, recicla bé!” per a millorar la recollida selectiva\nSota el lema “Reus, recicla bé!”, l’Ajuntament de Reus, a través de la Regidoria de Medi Ambient amb la col·laboració de l’Agència de Residus de Catalunya, Ecoembes i Ecovidrio inicia una campanya informativa per a millorar la recollida selectiva a la ciutat. La campanya preveu la instal·lació d’una carpa informativa itinerant que recorrerà els barris de la ciutat amb un equip d’educadors ambientals. També es posarà a la disposició de la ciutadania un servei amb cita prèvia que permetrà que un educador o educadora ambiental visiti les llars de les persones que ho desitgin per donar assessorament personalitzat sobre com s’ha de reciclar.\nLa campanya vindrà acompanyada d’accions publicitàries a diferents suports que tindran com a leitmotiv la cançó “Reus, recicla bé!”. Una adaptació de la popular cançó, Help Ayúdame de Tony Ronald, que protagonitza la parella d’actors de Bràvium Teatre Jordi Carré i Nerea Lorente per convidar a reciclar més i millor amb la rima de la lletra i una dosi de bon humor.\nTanmateix, la campanya arrenca tot just s’ha completat el desplegament de la nova contracta de la brossa i la renovació de tots els contenidors de la ciutat. Cal destacar que aquesta renovació ha incorporat l’augment del nombre de contenidors fins als 2.100 i de noves ubicacions per a la recollida selectiva de residus. S’han incrementat en 182 les àrees completes de recollida selectiva amb les cinc fraccions, passant de 238 a 420 àrees completes.\nPer tal d’apropar la campanya als barris, la carpa informativa itinerant, amb un equip de dos educadors ambientals, s’anirà translladant pels barris del 9 de maig al 15 de juliol i del 12 de setembre al 10 d’octubre.\nS’informarà de l’arribada als barris amb bustiades i a través de les xarxes socials i el web de l’Ajuntament. Des de la carpa es resoldran tota mena de dubtes vinculats al reciclatge i recollida selectiva i es revisaran com funcionen les noves ubicacions. També es detectaran incidències per evitar conductes incíviques i es derivarà al servei de visita a domicili a les persones que no es detecti que no reciclen correctament. L’horari d’atenció al públic serà de 9-13h i de 17-20h.\nEl calendari d’estada als diferents barris s’ha programat adaptat al nombre d’habitants. Les persones que s’acostin rebran tres bosses de reciclatge i embuts per a facilitar la recollida d’oli (un kit per unitat familiar).\nLa programació inclou els següents barris: Gaudí, Mineta, Ample, Niloga, Poetes, Escorxador, Mare Molas, Immaculada, Blancafort, Ferrer, Lledoners, Juroca, Pastoreta, Sardana, Carrilet, Casc Antic, Mercat Central, Niloga, Bellisens, Mas Iglesias, Mas Abelló, Mas Carpa, Horts de Miró, Jardins de Reus, Mas Pellicer, Muralla, El Pinar, Mas Vilanova.\nOrganització del reciclatge a casa\nEls veïns i veïnes que tenen dubtes o no saben com organitzar el reciclatge podran demanar cita prèvia amb un educador/a ambiental que visiti les seves llars per a donar-los assessorament. Aquest servei es podrà sol·licitar a través del portal de cita prèvia de l’Ajuntament a partir del 9 de maig: https://seu.reus.cat/seu/carpetaCiutadana/tramit/49258\nEn aquest cas se’ls hi facilitarà un contenidor d’orgànica de 10 litres, 3 bosses de colors de recollida selectiva i un magnètic explicatiu sobre el reciclatge.\nDades de recollida selectiva a Reus\nL’evolució de les dades de recollida a Reus té una tendència ascendent marcada en els darrers tres anys. L’any 2021 s’estima, segons les dades de l’Ajuntament, que la dada arribarà al 36% (l’Agència de Residus de Catalunya publica la dada oficialment a finals de maig).\nEvolució del % de recollida selectiva\nAny 2015 23,06%\nAny 2016 27,04%\nAny 2017 29,17%\nAny 2018 29,86%\nAny 2019 32,40%\nAny 2020 34,92 %\nAny 2021 36% (estimada)\nEl Pacte Verd Europeu planteja com a fita per a l'any 2030 l'assoliment d'un 65% del reciclatge dels residus municipal i un reciclat del 75% dels residus d'envasos. El grau d’assoliment pel conjunt de Catalunya de l’objectiu de la UE pel 2030 és reciclar com a mínim el 50% dels residus municipals i una reducció de l'eliminació en dipòsit controlat a un màxim del 10%.\nD’altra banda, des que s’han implantat els nous contenidors s’ha percebut una millora important en les dades d’envasos i paper i cartró. Una tendència que s’espera consolidar en els propers mesos fruit de la major disponibilitat i accessibilitat dels contenidors a la ciutadania.\nEnvasos: dades de març 2022:\nIncrement respecte passat mes de febrer = 29.25%\nIncrement respecte mateix mes any 2021 = 10.48%\nPaper i cartró: dades de març 2022:\nIncrement respecte passat mes de febrer = 23.90%\nIncrement respecte mateix mes any 2021 = 37.01%\nEcovidrio i Ecoembes\nEl cost total d'aquesta campanya, 60.000 euros, ha estat assumit per Ecovidrio i Ecoembes. Els sistemes integrats de gestió (SIG), Ecoembes i Ecovidrio destinen recursos econòmics als ens locals de Catalunya per finançar les campanyes que fomentin la prevenció, la recollida selectiva i la correcta gestió dels residus. En aquest sentit, l’aportació per part d'Ecoembes i Ecovidrio és de 0,0951 i 0,04 euros per habitant i any, respectivament.\nEspot campanya Reus, recicla bé!\nDemanar cita prèvia per a l'organització a la llar del reciclatge\nCalendari carpa Recicla Bé als barris 109.5 KB\nRP REUS RECICLA BE 260.4 KB\nImatge Reus, recicla bé! 1006.5 KB\nREUS RECICLA BE 2 205.8 KB\nREUS RECICLA BE 3 231 KB


TarragonaDiari.cat | Salou es prepara per a la XXII edició de la Festa del rei Jaume I\nSalou es prepara per a la XXII edició de la Festa del rei Jaume I\nUna de les novetats serà la dansa aèria, que recordarà les veles dels vaixells durant la conquesta de Mallorca\nper Redacció 24/08/2017\nImatge de la passada edició de la Festa del rei Jaume I | Arxiu\nLa capital de la Costa Daurada tornarà a rememorar l'edat medieval amb la XXII edició de la Festa del rei Jaume I. Per aquest motiu Salou està organitzant tot un seguit d’activitats socials i culturals per a tots els públics. L’alcalde del municipi, Pere Granados, ha destacat «la gran oferta d’oci i cultura que proposa Salou aquests dies amb una setmana on els carrers s’omplen d’activitats que recorden una data històrica pel municipi».\nA més, aquest any es torna a organitzar el mercat medieval, que aquest any compta amb 110 parades tutelades per artesans com el saboner, l’orfebre, l’espardenyer, entre d’altres. El mercat s’iniciarà el 31 d’agost i finalitzarà el 2 de setembre, i les portes s’obriran a les 10.30 hores, a les 17.30 hores i tancaran a les 00.00 hores. També es faran nou espectacles diaris d’animació, més de trenta actes diaris, jocs i espectacles. Una de les novetats d’aquest any serà el Campament Medieval, a la plaça Onze de setembre, que consistirà en un espai amb botigues militars i vida castrense on es podran veure exposicions d’armes, roba de l’època, lluites i combats.\nD’altra banda, es durà a terme un concurs fotogràfic a Instagram, que consistirà a fer-se una foto durant el Mercat Medieval, etiquetar @lafraguadevulca i utilitzar el hashtag #saloumedieval. La imatge que aconsegueixi més ‘m’agrada’ guanyarà 100 euros. Tanmateix, la regidoria de Cultura ha preparat tot un seguit d’actes al voltant de la XXII edició de la festa, que centrarà les activitats al 2 de setembre, amb la sortida del rei Jaume I i el seu seguici, on participaran més de 300 persones que es vestiran amb roba de l’època. Un grup de soldats, monjos, nobles, cavallers, el rei Jaume I i la seva esposa recorreran Salou fins a arribar a la platja de Llevant, on es farà una actuació de tots els grups d’animació i un espectacle eqüestre.\nCal destacar que una de les novetats serà un espectacle de dansa aèria, que simbolitza les veles dels vaixells que van anar cap a la conquesta de Mallorca. A més, l’Associació de Jubilats Esplai Salou acollirà l’exposició de vestuari medieval del 30 d’agost a l’1 de setembre. Per altre costat el 3 de setembre tindrà lloc el primer torneig de Horseball Jaume I a les 19.00 hores a la platja de Llevant. La festa també compta amb una narració d’una història de pirates que va succeir en aquestes costes. La Biblioteca Municipal de Salou farà una sortida dirigida per l’historiador Pedro Otiña a les cales de Cap Salou, on van desembarcar els pirates, corsaris, galeres i esclaus. Finalment, el Club Nàutic de Salou es prepara per a la XXXI Regata Rei en Jaume, del 7 al 10 de setembre.\n#FESTA REI JAUME I #SALOU


Teixit DITTE blau (403.436.14) - comentaris, preu, on comprar\nnombre d'article 403.436.14\nEn els nostres productes només s’utilitza cotó procedent de fonts més respectuoses amb el medi ambient. Es tracta de cotó o cotó reciclat que es cultiva amb menys fertilitzants, pesticides i aigua. Al mateix temps, el benestar dels agricultors augmenta. El material a partir del qual està fabricat aquest producte és reciclat. Familiaritzeu-vos amb les regles de reciclatge al vostre país i esbrineu si hi ha instal·lacions de reciclatge a la vostra zona. Material renovable (cotó).\nDITTE, blau, teles, Teles i Accessoris, drap\nRagna Cloth - Blau\nteixit estret amb serrells; Es pot utilitzar com una taula de corredors, tovallons, o cortina estreta.\nDesfà la teva creativitat! Excel·lent qualitat i colors diferents us permetran utilitzar aquest teixit per a diversos propòsits. Trieu un color que us agradi o creeu una solució multicolor.


Carrer Major – Perafita\nPerafita > Perafita > Carrer Major\nEl carrer Major de Perafita és el carrer més llarg de la població, sense comptar la carretera BP-4653, anomenada passeig de Sant Agustí al seu pas pel nucli, recorrent el nucli des del seu extrem sud fins a la plaça Major.\nEs tracta d’un carrer llarg, pràcticament recte i amb una orientació de nord a sud. Conté cases a banda i banda, la majoria de les quals bastides amb murs de maçoneria de pedra amb carreus treballats delimitant les cantonades i coronades amb teulades de doble vessant amb aigües a les façanes principals, al carrer, i posteriors.\nCa l’Espanyol és una casa situada en el carrer Major de Perafita, prop de l’extrem sud del nucli urbà i just davant d’una petita placeta.\nEs tracta d’una casa de grans dimensions formada per un volum de planta rectangular i de planta baixa, primer pis i golfes bastit amb murs de maçoneria de pedra amb carreus treballats delimitant les cantonades. La teulada, com a la resta de cases del carrer Major, és de doble vessant amb aigües a les façanes principal i posterior.\nA tocar de la plaça Major, en el número 1 del carrer major , trobem cal Carnisser, actualment Carnisseria Llorens.\nLa casa conserva dos portals d’arc rebaixat emmarcats amb pedra treballada a la planta baixa, dos balcons emmarcats amb pedra bisellada al primer pis, un dels quals amb la data de 1814 i el monograma d’Ave Maria a la llinda, i dos balcons emmarcats amb maó a les golfes, a més d’una finestra molt treballada al primer pis.\nAl costat de la plaça Major, en el número 2, trobem el Cafè del Mig, antic café del poble, conegut per les seves tapes, actualment també restaurant i local amb Wifi.\nLa casa conserva un portal emmarcat amb pedra bisellada amb la inscripció “RAFEL IHS IVANDO 1732” junt amb una creu intercalada a la llinda.\nEn el número 5 del carrer Major es troba el restaurant Cal Pensiró, antiga fonda, amb més de 100 anys d’història, (1894), amb una Cuina Tradicional, Catalana, Casolana i també la botiga de queviures del mateix nom.\nLa casa conserva un portal emmarcat amb pedra bisellada i llinda de fusta també bisellada a la planta baixa, tres balcons emmarcats amb pedra bisellada al primer pis, el central dels quals amb la inscripció “AVE MARIA SIN PECADO CONSEBIDA”, entre balcons, hi ha una capelleta de quart d’esfera.\nEn el número 9 del carrer Major hi ha el Forn Cal Cabalé, on hi podem trobar gran quantitat de productes de producció propia. En Ramon Vilaseca segueix la tradició familiar, tres generacions d’ofici.\nEnlace permanente a este artículo: http://pereroger.eu/perafita-2/carrer-major/


Teatre en valencià: Espectacle de màgia “L’espill”, del 26 al 29 de setembre: Servicio de Promoción y Normalización Lingüística: UPV\nTeatre en valencià: Espectacle de màgia “L’espill”, del 26 al 29 de setembre\nL’espill, espectacle de màgia del mag Rubén Aparisi\nQuantes hores passa un mag davant l’espill? Bo, dels dos espills, el literal i el figurat. Quines pors ha de superar abans de pujar a un escenari? I quins recursos hi ha hagut d’aprendre?\nA aquestes qüestions i altres relacionades respon el mag Rubén Aparisi a l’obra L’espill, un espectacle de màgia molt sincer, en el qual el mag valencià exposa els seus defectes, errors i superacions que acaben reflectint-se a l’espill del públic en viu. A més, es desmarca de la tendència a situar-se per damunt de l’espectador pel fet de saber alguna cosa que aquest no sap (el truc) i renuncia a l’altivesa.\nFuncions: del 26 al 29 de setembre. Dijous i divendres a les 20 h, dissabte i diumenge a les 19 h.\ndel 3 al 6 d’octubre: #Pepitaimariua, amb Maria Juan i Pepa Cases


Apartment Sopta Porec Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Sopta\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment Sopta és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Porec. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Sopta també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Porec. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, àrea de fumadors.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització, ventilador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Sopta no troba competidors en cap categoria.


Escaldes-Engordany reforça la seguretat dels parcs infantils amb un servei de vigilància privada\njueves, 24 septiembre 2020 1:35\nDes de fa poc més d'una setmana, alguns indrets d'Escaldes-Engordany compten amb un servei de seguretat privada, especialment els parcs infantils del centre de la parròquia. El comú va convocar un concurs públic, a mitjans del mes passat, per tal de reforçar la vigilància en algunes instal·lacions arrel d'alguns actes incívics, com destrosses del mobiliari urbà o consum d'alcohol i drogues entre joves en espais públics.\nS'ha contractat una empresa de seguretat externa per tal de cobrir la vigilància de les zones del Clot d'Emprivat (Prat del Roure), la plaça dels Dos Valires i la pista polivalent de l'avinguda Sant Jaume. La cònsol major del comú d'Escaldes-Engordany, Trini Marín, va explicar a la roda de premsa posterior a l'últim consell que, de moment, hi ha una persona contractada. Es tracta d'un reforç a la tasca dels agents de circulació en zones on hi ha molts nens. Ara bé, Marín va remarcar que la policia seguiria actuant en els casos més greus.\nLa consellera del Partit Socialdemòcrata, Cèlia Vendrell, veu positiva aquesta contractació, ja que el fet que l'avinguda Carlemany sigui de vianants ha suposat que una part dels efectius de circulació s'ocupin d'aquesta zona, la qual cosa “ha debilitat una mica el cos”, diu Vendrell, que també ha apuntat la importància que aquest agent de seguretat privada pugui alertar la policia quan sigui necessari.\nEl comú escaldenc ha contractat aquest servei de seguretat privada pel període d'un any, per tal de poder valorar el resultat amb garanties.\nArtículo anteriorLa Fundació Crèdit Andorrà lliura la beca a cinc nous becaris i ja arriba a 197 en 30 anys\nArtículo siguienteInés Arrimadas (C's): “Esperaba que el bipartidismo tuviera un par de escaños más”


L’escàndol dels desemparats | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nL’escàndol dels desemparats\nEl documental persegueix il·luminar un drama privat que ha de sortir a la televisió perquè es tracta d’una obscenitat administrativa\n9 JUN 2018 - 11:55\tCEST\nAlguns dels afectats pels errors denunciats pel reportatge 'Desemparats'. TV3\nDesemparats és un documental de dos capítols sobre casos de rapte administratiu de fills que són separats dels seus pares amb motivacions errònies i enviats a cases o famílies d’acollida. Els autors —Montse Armengou, Ricard Belis i Albert Elfa— ja al primer capítol precisen que les retirades errònies per part de l’administració, en aquest cas l’autonòmica, són minoria. Però la dimensió d’aquests errors és tan colossal que fa irrellevant si n’hi ha hagut una o cent mil. La primera conclusió que es treu del documental, vist al Sense ficció de TV3, és que les administracions (la DGAIA en el cas català) han de revisar amb urgència els protocols d’intervenció. La segona conclusió és que la derivació dels casos cap a serveis privats amb un escandalós ànim de lucre (al document es parla d’una fundació que paga a la seva pròpia immobiliària lloguers desorbitats, fora de mercat, per les cases d’acollida) no pot mantenir-se així i cal investigar-ho.\nDesemparats presenta dues grans víctimes: els pares i mares que són privats dels fills sense raons objectives (perquè l’administració confon un divorci problemàtic amb una incapacitat per exercir la paternitat, per exemple) i els mateixos nens, que sense haver comès cap delicte són enviats, en determinats casos, a centres d’acollida on el maltractament és la pedagogia imperant. Són presoners sense sentència ni culpa amb una hora de visita setmanal del pare o la mare. I fins i tot surt una tercera víctima: algunes famílies d’acollida temporal que pateixen la incompareixença de l’administració quan hi ha un problema greu amb el nen o la nena. Ho va explicar el pare d’una d’aquestes generoses famílies, que s’ha esborrat de la llista perquè no es va sentir acompanyat per l’administració a l’hora d’intentar resoldre conflictes de conducta que fins i tot van posar en perill la seva pròpia llar.\nDesemparats ens descobreix a molts un problema ignorat. Hi ha altres periodistes treballant, per exemple a València, sobre casos semblants. I Desemparats en fa l’entrevista perquè no persegueix un scoop cridaner, en solitari. Persegueix il·luminar un drama privat que ha de sortir a la televisió perquè es tracta d’una obscenitat administrativa, pública. La màxima raó de ser d’una televisió és donar visibilitat a qui la necessita justificadament —i no aquesta fauna sense suc ni bruc que l’habita, amb més o menys intensitat segons les capçaleres—. Els testimonis-víctimes d’aquest documental la necessiten i convé que la tinguin. Per exemple, a una mare que li treuen el segon fill mentre l’alletava a la clínica on va parir perquè ja tenia el primer retirat, amb un automatisme administratiu estúpid i feridor. O l’esgarrifós cas, que aquest diari havia publicat, d’una mare arrelada a Catalunya que, després d’una visita familiar al Senegal, l’envien a la presó i li treuen les dues filles perquè l’assistència social i la pediatra l’acusen d’haver permès l’ablació de les nenes. Una falsedat que ha de desmuntar ella amb informes mèdics solvents sobre la integritat física de les seves filles que els funcionaris, incomprensiblement, no van advertir i es van confondre en un exercici inexplicable d’incompetència.\nUn dels pares que viu aquest patiment, infringit per la burocràcia inepta, i que és dels organitzats en una associació per defensar els seus casos, explica que la seva filla li va demanar que no es trenqués. “I no em trencaré perquè m’ho va demanar ella”. Davant d’aquestes situacions, l’administració amb prou feines articula excuses de mal pagador. Aquest Desemparats té un tercer capítol tan necessari com els dos primers. D’aquí un temps hem de saber: ha reaccionat l’administració? Encara hi ha butxaques massa plenes fent business d’una tragèdia? Armengou, Belis i Elfa, si us plau, no ho deixeu.


Capítols - Programa sindical UGT - TV3\nPrograma sindical UGT\nLa crisi té gènere\nA Catalunya, l'atur femení s'ha multiplicat per 4 des del 2006. Les dones guanyen un 26% menys que els homes, la direcció de les empreses i de l'admin\nistració pública és masculina en un 67% i femenina en un 33%. A partir dels 35 anys, els sous de les dones continuen invariables i els dels homes s'incrementen considerablement... La crisi... també té gènere.\nA Catalunya, l'atur femení s'ha multiplicat per 4 des del 2006. Les dones guanyen un 26% menys que els homes, la direcció de les empreses i de l'administració pública és masculina en un 67% i femenina en un 33%. A partir dels 35 anys, els sous de les dones continuen invariables i els dels homes s'incrementen considerablement... La crisi... també té gènere.\nLa sanitat que ens espera\nPel 2011, el govern de la Generalitat ha decidit que el sistema sanitari català disposarà d'un 10% menys de recursos que l'any anterior. Això suposa u\nna reducció de despesa de més de 1.000 milions d'euros en tan sols un any. Què suposa pel que fa al servei...?\nPel 2011, el govern de la Generalitat ha decidit que el sistema sanitari català disposarà d'un 10% menys de recursos que l'any anterior. Això suposa una reducció de despesa de més de 1.000 milions d'euros en tan sols un any. Què suposa pel que fa al servei...?\nSegons la UGT, la reforma laboral imposada el 2010 està demostrant que és injusta i inútil per combatre l'atur, per donar ocupació als joves i per red\nuir els contractes temporals. La UGT de Catalunya inicia una campanya de recollida de signatures per promoure una ILP per a l'ocupació estable i amb drets.\nSegons la UGT, la reforma laboral imposada el 2010 està demostrant que és injusta i inútil per combatre l'atur, per donar ocupació als joves i per reduir els contractes temporals. La UGT de Catalunya inicia una campanya de recollida de signatures per promoure una ILP per a l'ocupació estable i amb drets.\nLa situació al Magreb és altament conflictiva. Les revoltes a Tuníssia, Egipte i Líbia han posat de relleu que les coses, a la ribera sud de la Medite\nrrània, ja no tornaran a ser mai més com fins ara. Els sindicalistes d'aquests països hi han jugat, i hi juguen, un paper fonamental.\nLa situació al Magreb és altament conflictiva. Les revoltes a Tuníssia, Egipte i Líbia han posat de relleu que les coses, a la ribera sud de la Mediterrània, ja no tornaran a ser mai més com fins ara. Els sindicalistes d'aquests països hi han jugat, i hi juguen, un paper fonamental.\nEls agricultors i els ramaders viuen temps d'incertesa, però també d'i·lusió davant les expectatives que s'obren amb el debat sobre el futur de la Política Agrària Comuna (PAC).\nDemandes al nou govern\nLa UGT exposa les seves principals demandes al nou govern de la Generalitat de Catalunya, relacionades majoritàriament amb la situació de crisi econòmica.\nDes de la UGT de Catalunya s'inicia una campanya per fer arribar al Departament d'Educació la urgència de les reivindicacions dels professors de les escoles concertades.\nMiguel Àngel Escobar, secretari de comunicació d'UGT, parla de les execucions hipotecàries, l'endeutament familiar per l'habitatge.\nPrograma sindical UGT - 168\nResponsables del sindicat UGT expliquen els motius de la vaga general convocada per al 29 de setembre, contra la reforma laboral i les retallades socials del govern central.\nRespecte i mossos d'esquadra\nParlem amb Valentín Anadón, secretari general de SAP-UGT, el sindicat majoritari dels Mossos d'Esquadra, que es troben en plena campanya sindical per demanar respecte per a tot el col·lectiu de mossos i mosses.\nParlem amb Montse Romero de la Coordinació Acció Sindical, que denuncia que arran de la crisi econòmica hi ha un creixent atac als serveis públics i a\nls empleats públics. A més, veiem com la funció pública té una mala imatge i uns tòpics negatius.\nParlem amb Montse Romero de la Coordinació Acció Sindical, que denuncia que arran de la crisi econòmica hi ha un creixent atac als serveis públics i als empleats públics. A més, veiem com la funció pública té una mala imatge i uns tòpics negatius.\nLa fi de les escoles taller\nNeus Munté, secretària de Política Institucional, ens parla de les escoles taller i la voluntat del Departament de Treball de tancar el programa i aba\nndonar els 8.000 estudiants inscrits anualment en aquestes escoles, la meitat dels quals són joves procedents del fracàs escolar.\nNeus Munté, secretària de Política Institucional, ens parla de les escoles taller i la voluntat del Departament de Treball de tancar el programa i abandonar els 8.000 estudiants inscrits anualment en aquestes escoles, la meitat dels quals són joves procedents del fracàs escolar.\n"Les 10 mentides de la crisi"\nLa UGT proposa a cinc dibuixants de la revista "El Jueves" que col·laborin per crear "Les 10 mentides de la crisi": il·lustracions que desemmascaren l\nes mentides que s'expliquen sobre la cris. Ens ho explica Miguel Ángel Escobar, portaveu de la UGT.\nLa UGT proposa a cinc dibuixants de la revista "El Jueves" que col·laborin per crear "Les 10 mentides de la crisi": il·lustracions que desemmascaren les mentides que s'expliquen sobre la cris. Ens ho explica Miguel Ángel Escobar, portaveu de la UGT.\nCampanya "Posa't a 1.000 ja!"\nCamil Ros, secretari de Política Sindical d'UGT, ens mostra la campanya promoguda pel sindicat "Posa't a 1.000 ja!", iniciada el 2007 i que consisteix\nque UGT Catalunya no signarà cap conveni col·lectiu que el salari mínim no sigui 1.000 euros.\nCamil Ros, secretari de Política Sindical d'UGT, ens mostra la campanya promoguda pel sindicat "Posa't a 1.000 ja!", iniciada el 2007 i que consisteix que UGT Catalunya no signarà cap conveni col·lectiu que el salari mínim no sigui 1.000 euros.\nUGT, amb l'aigua al coll\nConeixem la campanya "Amb l'aigua al coll" promoguda per Avalot de la mà del seu portaveu nacional Chakir El Homrani, una campanya que denuncia totes\nles dificultats que pateixen els joves catalans, les principals víctimes d'aquesta crisi i, a la vegada, els grans oblidats.\nConeixem la campanya "Amb l'aigua al coll" promoguda per Avalot de la mà del seu portaveu nacional Chakir El Homrani, una campanya que denuncia totes les dificultats que pateixen els joves catalans, les principals víctimes d'aquesta crisi i, a la vegada, els grans oblidats.


Arranquen hui les obres de reurbanització de la plaça Ciutat de Bruges de València | Valencia Extra\nLes obres de reurbanització de l’entorn de la plaça de la Ciutat de Bruges, la Llotja de la Seda, el Mercat Central i l’Església de Sant Joan del Mercat han començat hui a l’esmentada plaça, amb un equip format majoritàriament per dones al capdavant de la direcció. La intervenció urbanística per regenerar aquesta zona, amb un pressupost de prop de 6 milions d’euros, és finançada per la Unió Europea i es divideix en quatre fases per garantir l’accés al Mercat i als comerços de la zona. Es desenvolupa al voltant de tres Béns d’Interés Cultural (BIC) i recupera 20.000 m² de sòl urbà per a la ciutadania.\nLa vicealcaldessa i regidora de Desenvolupament i Renovació Urbana, Sandra Gómez, ha anunciat aquest matí el començament d’aquestes obres i ha remarcat que “es tracta d’un dels projectes més importants de la ciutat València, ja que preveu la regeneració urbana d’un àmbit que es desenvolupa al voltant de tres Béns d’Interés Cultural (BIC), com són la Llotja de la Seda, el Mercat Central i Església del Sant Joan del Mercat”. “Este projecte transformarà l’entorn en un espai de conjunt unitari i el convertirà en un àmbit per als vianants”, ha destacat, ja que suposarà “la recuperació de 20.000 m² de sòl urbà per a la ciutadania”.\nAixí mateix, ha posat en valor que es tracta d’un projecte en el qual “s’ha treballat quasi 6 anys amb la Conselleria d’Obres i Infraestructures”. Ha recordat que compta amb un pressupost de prop de 6 milions d’euros que és finançat al 50 per cent per la Unió Europea per ser un projecte que ajuda a crear un entorn amable i a lluitar contra el canvi climàtic. “A més, recupera l’espai urbà per a dotar-lo d’activitat, integrant la perspectiva de gènere i respectant la diversitat social i cultural de la zona”.\nSandra Gómez ha explicat que l’actuació s’executarà en quatre fases que es desenvoluparan en 12 mesos, amb el que està previst que finalitzen l’abril del 2022. La primera fase que comença hui afectarà la plaça Ciutat de Bruges i adjacents (Carrer Vell de la Palla, plaça de la Comunió de Sant Joan, i part del carrer Boatella (tram entre Bruges i Valeriola)\n“El dilluns es tallarà l’avinguda de l’Oest i la previsió -segons ha explicat- és que les obres estiguen acabades abans de la campanya de Nadal per a no afectar el Mercat Central”. Sobre aquest punt, Sandra Gómez ha recordat que les obres no afectes el funcionament de la zona comercial que se situa en aquest entorn i ha fet una crida a la ciutadania perquè continuen realitzant les seues compres en aquests establiments.\nLa segona fase arrancarà el mes que ve, amb un àmbit d’actuació en la zona Nord de la plaça del Mercat, des de Bolseria fins al mercat Central, mentre que la Fase 3 començarà a l’agost sobre la zona sud de la plaça del Mercat i la 4 al novembre per a acabar l’actuació als carrers Maria Cristina i Carabasses.\nLa proposta Confluència, presentada per la UTE Quintana-Peñín, de l’equip d’arquitectes Elisabet Quintana i Blanca Peñín, va ser la guanyadora del concurs d’idees “amb un projecte que aspira a unir l’entorn patrimonial més important de la ciutat, dotant-lo de connexió inspirant-se en l’aigua, la millora de la percepció i la integració dels monuments existents en l’espai urbà que es regenerarà”. A més, este projecte recull les iniciatives plantejades per entitats i veïns, incorporant criteris com a perspectiva de gènere per a generar espais accessibles.\n107 municipis sumen casos positius aquesta setmana


Abu-Mussa Issa ibn aix-Xaykh ibn as-Salil ad-Dhulí aix-Xaybaní (àrab: أبو موسى عيسى بن الشيخ بن السليل الذهلي الشيباني, Abū Mūsā ʿĪsā b. ax-Xayẖ b. as-Salīl aḏ-Ḏulī ax-Xaybānī), més conegut simplement com a Issa ibn aix-Xaykh, fou un governador àrab que va exercir les seves funcions a Palestina, Diyar Bakr i Armènia. Era membre i cap de la tribu Banu Xayban de la Jazira del grup Rabia dels Bakr.\nAllí va posar al front a un lloctinent de nom Muhàmmad ibn Abd al-Wahib al-Tamimi al-Yamami (Yamaniq o Ememiq dels armenis). Quan va tornar a Armènia va veure que el poder real l'exercien els bagratuní i els Artsruní i llavors el seu lloctinent a l'Azerbaidjan, Muhàmmad al-Yemení, es va revoltar a Bardaa. Durant un any Isa va tractar d'expulsar-lo de Bardaa sense èxit. Isa va obtenir el suport del rei d'Armènia però no fou suficient. Com que va passar el temps i Isa no aconseguia imposar-se (877-878) els feudals armenis van anar a la cort califal a demanar un altre governador i en concret van demanar a Muhàmmad ibn Khàlid que havia estat governador del 858 al 862. El Califa ho va concedir (878). Isa va haver de marxar cap al Diyar Bakr (Amida) sense poder recuperar l'Azerbaidjan. Nominalment fou governador d'Armènia fins a la seva mort el 882/883, però després del 878 només dominava el Diyar Bakr i el califa va nomenar un nou governador (i després un altre, ja sense cap poder a la regió).\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Issa_ibn_Xaykh_aix-Xaybaní&oldid=28339329»\nDarrera modificació: 30 set 2021 a les 06:23\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 set 2021 a les 06:23.


Fiódor Dostoievski. El jugador. – llibres i amics\nFiódor Dostoievski. El jugador.\nPublicació 3 i 4\nGènere. Els clàssics\nLes meves lectures solen alternar entre novetats, no tan novetats i clàssics. És el que té llegir per plaer, En el meu cas m’agrada tant el plaer de la descoberta com el no menys plaer d’anar omplint buits en una tasca quasi infinita i impossible de completar en una vida.\nEl departament d’autors russos és d’aquells als que fa ganes tornar de tant en tant. És realment molt peculiar, amb trets molt particulars, com de fet totes les literatures, ja ho sé, però hi trob un atractiu especial que fa que hi torni una i altra vegada. Aquest cop l’excusa ha estat un club de lectura on es va proposar aquesta obra.\nEl jugador pot ser una introducció a aquest món. És una novel.la breu, no arriba a les dues-centes pàgines, de lectura fàcil, amb elements crítics i d’altres quasi humorístics que Dostoievski va escriure en quatre setmanes perquè havia promès una novel.la al seu editor i hagués perdut els drets d’autor si no l’hagués lliurada.\nS’hi tracten dos temes que van marcar la vida del mateix autor: el joc i la passió amorosa. Pel que fa al primer heu de saber que Dostoievski va viure precàriament tota la seva vida en part perquè es va jugar més d’una vegada tot el que tenia. Després de llegir la novel.la i donat com descriu aquesta addicció, hom pot pensar que li hagués servit de teràpia i que va modificar la seva conducta. Doncs no, sorprenentment va continuar jugant. Pel que fa a la seva vida amorosa, diguem que va ser complexa.\nPodreu trobar el llibre en diverses edicions, jo el tenia en castellà d’Alianza Editorial, en català l’ha publicat l’editorial 3 i 4.\nÉs una narració en primera persona d’Alexei Ivanovitx, empleat com a preceptor d’un general arruinat que espera des d’un balneari alemany la mort d’una tia anciana per a heretar i sortir dels problemes econòmics. El nostre protagonista està enamorat incondicionalment de Polina Alexandrovna, que el manipula com vol i es manté alhora sempre distant.\nEl general envia cartes continuament a Sant Petesburg per saber si aquesta tia seva es moria ja d’una vegada fins que en l’episodi més divertit de la novel.la apareix aquesta senyora en un aparent excel.lent estat de salut.\nAltres personatges destacats sóm la senyoreta Blanche, qui aspira casar-se amb el general un cop hagi heretat i el britànic senyor Astley.\nMés endavant, tant el preceptor com la tia acaben caient en el joc de la ruleta i hi perden una fortuna considerable.\nQuè és El jugador\nUna novel.la que, com explicava més amunt tracta dos temes que van afectar de prop la vida del seu autor. Així que ens serveix doblement com a introducció a la seva obra, d’una banda es tracta d’una novel.la curta senzilla de llegir, i d’altra banda ens pot empènyer a saber més coses del seu autor.\nS’ha dit que El jugador és un vodevil i certament en té elements. Durant la lectura vaig tenir la sensació que estava veient personatges que eren caricatures, tipus estereotipats: el general fatxenda, l’anciana aristòcrata per damunt del bé i el mal, l’amant del general l’ambició de la qual és casar-s’hi i posicionar-se o la mateixa fillastra, conscient de la seva situació no gaire sòlida.\nEls personatges sovint fan el ridícul i arriben a caure molt baix, com el nostre protagonista declarant-se esclau incondicional de la dama i la frivolitat d’ella usant-lo per als seus interessos en el que avui definiríem com una relació tòxica, o l’acurada anàlisi de l’addicció al joc on els protagonistes sòn incapaços d’aturar-se tot i que saben que ho perdran tot.\nI el que és un aperitiu també de l’obra dostoievskiana és la descripció d’aquest món aristocràtic del segle XIX i les seves trobades als balnearis europeus de tanta tradició literària, on prendre les aigües no era tan important com la vida social que s’hi feia o els casinos que hi estaven associats. Tot i que a Dostoievski a partir d’un cert moment se’l considera un conservador, no hi ha pràcticament cap d’aquests personatges que se salvi, potser el que en surt menys malparat és el britànic senyor Astley.\nFixau-vos també en els comentaris que s’hi expressen de les diverses nacionalitats europees i de les diverses classes socials, veureu com n’hi ha molt per subratllar, tot i que sovint et demanes en què es deu basar l’autor en boca del personatge per a fer segons quines afirmacions.\nFiódor Dostoievski (1821-1881) és un dels grans escriptors de la literatura universal. Va crear obres imprescindibles dins el cànon com Crim i càstig, l’Idiota, Els germans Karamàzov o els Apunts del subsòl. Va explicar les seves vivències a l’exili siberià als Apunts de la casa morta.\nÈs considerat un realista amb un gran interés per les motivacions psicològiques dels personatges. La seva obra és un antecedent de la novel.la psicològica del segle XX. També hi tracta diversos problemes d’índole moral o religiosa.\n7 Octubre 2021 15 Octubre 2021\nMaggie O’Farrell. Hamnet.\nNatàlia Romaní. La història de la nostàlgia.