el bloc de francesc matas salla: Valors feministes que volen canviar l’ordre establert. Benvingudes al XV Fòrum contra les violències de gènere\nValors feministes que volen canviar l’ordre establert. Benvingudes al XV Fòrum contra les violències de gènere\nBenvinguda d’inici del Fòrum per part de Montserrat Vilà Planas. La intervenció complerta a http://www.violenciadegenere.org/\nBenvingudes... La Plataforma i el Fòrum existeixen, com tants altres organismes feministes, perquè vosaltres li doneu sentit i l’ompliu d’il·lusió. 15 anys de Fòrum es mereixen un bon aplaudiment per a totes nosaltres.\nHem fet 15 anys de Fòrum. Centenars d’anys són els que han permès que les dones s’hagin anat fent més conscients de la situació de sotmetiment i greuge en el sistema que denominem patriarcat. Les nostres predecessores formiguetes, les nostres heroïnes anònimes o les que anem rescatant de l’oblit dels temps, són la llum de milions d’estels que anuncien que hi ha les condicions econòmiques i socials, el diagnòstic i la consciència, el talent i la voluntat, perquè aquesta mitja humanitat que som posi fi a la ignomínia d’uns 4.500 anys de patriarcat.\nAquest segle pot veure la fi de la dominació de les dones per part dels homes. Anem a acabar amb les institucions, poders i moral patriarcal. Les dones serem i tindrem drets efectius com a persones. L’estima només és sana i real des de la igualtat i el respecte. S’ha d’acabar allò de ‘qui et vol bé et farà plorar’. L’amor l’hem de sentir des dels valors de les cures i de les persones lliures.\nNo ho dubteu. Les nenes, adolescents i joves, les dones d’avui en dia, agafen convençudes i disposades el testimoni de les seves àvies, mares i ancestres.\nEls carrers de ciutats i pobles eleven el clam “No és abús és violació”. “Sí és Sí”. La sentencia del Suprem en el cas de Pamplona va deixar clar que encara que la dona no pugui oferir resistència, al ser agredida sexualment, no és abús és violació. La sentencia serveix clarament de precedent. Els magistrats de la sentencia del cas de la noia adolescent de 14 anys violada per 6 homes a Manresa no ho han tingut en compte, ni tampoc que ha estat una agressió grupal, on la noia no podia ni estava en condicions de donar cap consentiment.\nFem atenció sobre el consentiment, només Sí és Sí, alhora sabem que en la supervivència, en els treballs i a les llars, el Si de consentiment de la immensa majoria de dones és obligat, forçat pel sistema econòmic social, de creences, de la família, tribu i la moral.\nDes d’aquest Fòrum els denunciem com a còmplices dels violadors, com a perpetuadors de la impunitat dels agressors sobre els cossos de les dones. No escolten a les dones agredides ni a les mobilitzades, ignoren les seves pròpies lleis com la Convenció europea contra la violència a les dones (Conveni Istambul).\nLes violacions i els assassinats són la cúspide de l’iceberg de tot l’entramat que sosté la violència masclista. L’amor universal pregonat per la moral patriarcal de la nostra civilització es materialitza en una xacra que amaga una realitat de greuge, humiliació i sang de les dones. Gairebé 80 dones assassinades fins avui aquest any, més de 1000 dones assassinades en 15 anys. Incomptables agressions i violacions. Sense distinció d’edat ni de cultura, siguin infants, nenes, adolescents, joves, dones grans i a la vellesa.\nLes urpes del mal s’estenen des de la impunitat i la complicitat a la vista de tothom, fins els racons més íntims de les famílies i les llars.\nLes manifestacions del 8 de març, les del 25 de novembre, evidencien els grans avenços en la consciència feminista col·lectiva com un factor de transformació revolucionaria contra el patriarcat. Les dones s’alcen contra la dominació dels homes sobre les dones. El feminisme promou una mirada de gènere respecte a tots els valors, drets i dominis de la humanitat, en el treball, la ciència, l’economia, l’educació, la família, la moral, la religió, les institucions. El moviment ho trastoca tot, posant a les dones i els valors de la vida i la cura al lloc que li pertoca en la societat.\nEn les conclusions d’aquests tres dies de Fòrum veurem com enfrontar-nos a aquests atacs contra la llibertat de les dones. A les propostes com el canvi del codi penal o la formació amb gènere als operadors jurídics, que hem anat reivindicant durant els últims anys, hem d’afegir el dret a poder denunciar a qui exerceix aquesta violència institucional sobre les dones. Hem de combatre la normalització dels abusos sexuals i posar en primer pla que la intenció dels agressors atempta contra els nostres drets i llibertat. S’ha d’acabar amb les justificacions i la impunitat cap els agressors que potencia la ideologia masclista dominant. Fora la impunitat i les complicitats, directes o indirectes, amb els agressors. Vinguin les cures i creure’s el testimoni de les agredides, les dones.\nEl moviment feminista, el moviment pels drets de les dones no s’atura. La resposta és global, és intergeneracional, és de totes les cultures, és un clam de llibertat.\nTemps de canvis convulsos. Les tempestes i un hivern que dura massa, uns milers d’anys, donarà pas a una primavera formosa i amorosa.\nLes últimes dècades passaran a la historia per les revoltes socials que estem vivint. Les marees a l’educació, la sanitat, els jubilats, per una justícia social. La defensa de les llibertats d’expressió i del dret a decidir. Les més grans manifestacions per la llibertat i els drets de les dones.\nEls diferents feminismes i moviments de dones defensem valors que volen canviar l’ordre establert des de la cura de la vida i posant al centre a les persones, valors universals que entronquen amb tots els moviments socials per les llibertats i un món solidari i sostenible.\nTota acció comporta una reacció. Ara que estem preparant en nombroses jornades la revisió dels 12 punts de la Plataforma d’Acció de Beijing, signada el 1995 per 189 països, ho hem de analitzar i treure’n conclusions.\nLa 4rt Conferència de dones a Beijing va establir el significat i concepció de la violència de gènere. Tot i els avenços del moviment en aquest 25 anys respecte els feminicidis, les violacions sexuals, les mesures polítiques conquerides, Beijing continua com a fita i bandera de referència.\nI que trobem? Que les institucions, els governs, l’estructura social no estan a l’alçada ni de Beijing ni de les mobilitzacions i el moviment pels drets de les dones.\nDesprés de 25 anys de lluites no s’han aconseguit a cap país els 12 reptes i, ben al contrari, estem vivint una reacció contra aquests drets amb molts llocs del món, a l’Estat espanyol i a Catalunya.\nAra que el moviment pren força, imponent, les cavernes patriarcals ataquen a tots els nivells.\nEn les últimes eleccions i en les que seran el diumenge es reagrupen la dreta conservadora amb la consigna d’arrabassar les mesures aconseguides fins ara. Exemple clar ho tenim amb la dreta a la Junta d’Andalusia.\nEn la involució democràtica que estem passant a l’Estat i a Catalunya, en les detencions en les darreres manifestacions contra la sentència del procés, les dones, adolescents i noies joves, han sofert vexacions, tocaments, humiliacions per part del membres de les forces de seguretat. És violència de gènere, una impunitat encoberta per la complicitat dels comandaments policials i els responsables polítics.\nVivim la contradicció de retrocessos a governs d’Europa, Amèrica del nord i del sud, hi ha regressió en el dret al propi cos, o amb la impunitat als agressors i a les llibertats en general.\nEn els països en conflicte armat com a Colòmbia, o ocupats com Palestina, estem veien com assassinen, detenen i torturen impunement a les defensores dels DDHH. A Uruguai, Panamà i Brasil es puneix i elimina a les líders mediambientals i dels drets de les minories. Argentina, Méxic...En els països en guerra del Pròxim Orient o d’Àfrica el cos de les dones és boti de guerra.\nA nivell social, a les tertúlies, associacions pro vida i pro custodia, a empreses, a sectors de l’art, es troben i donen les consignes contra les entitats i organismes i persones que defensem a les dones i nenes, amb amenaces, insults i desqualificacions.\nEnguany el lema del XV Fòrum és “la violència masclista en la infància i l’adolescència”.\nSegons Unicef, el 90% de dones adolescents que han estat forçades sexualment declaren que ha estat per algú proper o conegut per elles.\nÉs una de les violències amb menys dades i menys denunciades. Amagades, no detectades.\nSi anem als abusos a la infància encara estem davant de més impunitat i més aïllament de la criatura que la pateix.\nEstan indefenses per ser l’agressor algú que hauria d’estimar-les i tenir cura d’elles.\nEn el cas de nenes i nens de mares que pateixen violència masclista la seva recuperació, en el moment que la mare comença a sortir del cercle de violència, es troba en barreres socials, judicials de tot tipus. Custodia compartida amb agressors, necessitat de permís del agressor per rebre atenció psicològica, aplicació del Síndrome d’Alienació Parental (el polèmic SAP que no disposa de fonament científic ni jurídic) a la mare deixant indefenses a les criatures. Creença que pot ser un bon pare, malgrat sigui l’agressor. I un llarg etc.\nHan començat a sortir a la llum abusos dins l’església que tothom sabia i ningú denunciava, abusos de professors a alumnes, situacions de poder que els hi donen impunitat per continuar els maltractaments.\nResulta esfereïdor que centenars de milers de menors són obligades a casar-se, completament forçades, una part no petita d’elles de fet es fa com una venda. La jove és condemnada de per vida, des d’un consentiment formal, a fer les feines de la llar, la reproducció i la satisfacció sexual a complerta disposició de l’home.\nA les taules i reflexions del Fòrum traurem conclusions amb la intervenció de grans expertes en el tema. Volem fonamentar com passar a l’acció per tenir una societat lliure de violència cap a les nenes i dones.\n15 anys de Fòrum contra les violències de gènere! Les dones hem fet canviar moltes coses a favor de les dones. Si mirem enrere a l’any 2005 s’estava elaborant una llei per l’erradicació de la violència masclista que va ser aprovada el 2008 amb la participació de moltes entitats avui presents al Fòrum. S’ha desenvolupat la llei i hi ha més recursos però encara insuficients i massa sovint no s’aplica, per falta de coneixement o per resistència al canvi.\nSenyores i senyors de les institucions, Senyores i senyors de les empreses, la societat, heu d’escoltar d’una vegada les recomanacions i exigències des del moviment feminista. Som les dones que sortim el carrer contra les injustícies patriarcals, som les entitats i associacions que cada dia fem atenció o prevenció de la violència masclista, les que millor podem saber que convé. Som la veu que revoluciona i farem canviar l’estructura social que ens ha portat a un món ple de violències vers les dones i per extensió a tot el món. No som un col·lectiu més, som la meitat de la humanitat. Escolteu-nos, Actueu.\nPerquè es va tant lent? Perquè no s’acompleixen les mesures polítiques acordades? Perquè no ens escolten? Ens queden molts reptes per aconseguir i per avançar volem parlar d’aquets perquès al Fòrum.\nLes persones, l’imaginari col·lectiu, ha de deconstruir el què durant segles ens han ensenyat, ens han socialitzat en la submissió, per tant, mentre hi hagi aquest paradigma social, les mesures, les lleis, la prevenció, l’atenció, el desenvolupament dels recursos, estaran impregnats d’aquesta mirada misògina i patriarcal contra les dones.\nEl dissabte farem una trobada on analitzarem el què hem aconseguit en aquests 15 anys i sobretot que en falta. Ho farem analitzant 15 èxits aconseguits i 15 reptes que ens proposem, en un moment en que les coses poden canviar més ràpidament si anem totes a una.\nI que hem aprés aquest anys?\n“Si les dones en aturem, s’atura el món” en aquest espai podrem constatar les vivències, el avenços en la consciencia de les dones i de la societat en general i quins mètodes en dotem. Què juntes som més fortes. Que hem de fer pinya contra l’agressor comú.\nHem de posar en el centre els Drets de totes les dones a una vida lliure de violència.\nEn aquest Fòrum sortiran temes en que no totes les tendències dels feminismes estan d’acord, fins i tot qüestions ben polèmiques i confrontades. Quan discutim i assentem càtedra sobre la Trata, la prostitució, el treball sexual, l’estigma de les prostitutes, l’abolicionisme, el prohibicionisme, el regulacionisme, fem l’esforç de posar els drets de les dones en el centre. No fem de la discussió una divisió i molt menys una ruptura del moviment. La unitat ens fa fortes. Necessitem consensos no divisions.\nÉs lògic i sa que debatem, estudiem, dialoguem i oferim propostes adients als nostres temps. Fem l’esforç de dotant-se d’un marc conceptual que ens permeti experimentar i actuar segons les cures: 1/ els drets de les dones i els del propi cos, 2/ la lliure expressió i respecte, 3/ la unitat del moviment feminista, el seu enfortiment i de la mobilització.\nEns preguntem sobre les violències masclistes, una qüestió d’Estat? El ‘Pacto de Estado’ en quin punt estem? Després de dos anys només s’ha aplicat un 25% del que es va acordar.\nEl ‘Pacto de Estado’, Beijing, Istanbul, DDHH,... el moviment de les dones aspira a que les institucions facin complir les seves pròpies convencions aprovades, signades i ratificades. Aquesta aspiració xoca amb la realitat de que passen els anys i només tenim molletes.\nEl ‘Pacto de Estado’ queda nu i coix davant sentències com la de Manresa.\nSabem perquè. Aquests Estats i Institucions formen part de l’estructura patriarcal i només fan i faran els canvis i transformacions socials obligats i vigilats per la pressió de les dones i els seus moviments, aliades amb els homes que també defensin els nostres drets, els drets universals.\nEndavant doncs en aquest Fòrum; expliquem, compartim experiències, oferim eines a les generacions futures, passem el testimoni a les dones joves, tot això ens ajudarà en la gran tasca d’aconseguir un canvi estructural profund que transformi tots els valors, ètica, polítiques i estructures del poder econòmic, polític i religiós.\nBarcelona 7 de novembre de 2019\n“Les violacions i els assassinats són la cúspide d...\nVota per llibertat i sobiranies\nValors feministes que volen canviar l’ordre establ...\n“S’ha passat de la imatge del príncep blau a la de...\nXV Fòrum contra les Violències de Gènere, sobre vi...


Sant Miquel de Cruïlles | Consorci de les Gavarres\nSant Miquel de Cruïlles. (Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura)\nA Sant Miquel, hi destaquen els absis d’estil llombard, i a la part sud s’insinua l’antic claustre, que actualment forma part d’una finca particular. El 1592 les rendes del monestir van ser unides a les de Sant Pere de Galligants i al segle XVIII l’església de Sant Miquel ja només servia per als enterraments dels habitants de Cruïlles. Aquesta situació contrasta fortament amb el que passava als segles medievals. Als volts de 1035 els senyors de Cruïlles, i potser també els de Sant Sadurní, degueren fundar el monestir, que va passar a dependre d’un monestir italià, San Michele della Chiusa, prop de Torí. Amb les donacions patrimonials que va rebre al llarg dels segles XI, XII i XIII, va poder viure-hi una reduïda comunitat de monjos, entre cinc i set, sota les ordres d’un prior nomenat des d’Itàlia. Al voltant del priorat va néixer la vila de Sant Miquel, el segon nucli en importància al terme de Cruïlles. Actualment, tot i la seva importància arquitectònica i la seva vàlua quant a patrimoni cultural, el monestir presenta un estat de deixadesa.\nDes de la Bisbal s’agafa la carretera GI-664 de Santa Pellaia que porta cap a Cassà de la Selva. A pocs quilòmetres trobem el poble medieval de Cruïlles. Entrem al nucli, just després d’un revolt pronunciat, girem pel carrer que baixa, que ens porta al barri de Sant Miquel passant per sota de la carretera d’on veníem. Arribem al petit grup de cases que formen el nucli del veïnat i a mà esquerra hi ha el magnífic monestir romànic.


Publicat el Divendres, 01 Març 2019 07:59\nL’Ajuntament d’Eivissa treu a licitació les obres de rehabilitació de l’edifici entre carrer Alta i Retir per a la construcció d’11 habitatges i diversos equipaments al barri de sa Penya. Les empreses disposen fins al 18 de març per a la presentació d’ofertes.\nEl projecte de rehabilitació al barri de sa Penya de la coneguda com UA27, actual AE38, promogut pel Consorci Eivissa Patrimoni de la Humanitat, preveu la rehabilitació de l’immoble amb la construcció d’11 habitatges públics, la rehabilitació i urbanització dels carrers Alta i Retir, on es preveu el soterrament de les instal·lacions dels serveis, i l’habilitació a l’edifici d’un equipament municipal.\nLes empreses disposen fins al dia 18 de març per a presentar les seves ofertes. El pressupost de la licitació és de 2.284.805 milions d’euros. Hi ha que destacar que, per primera vegada, l’Ajuntament d’Eivissa ha inclòs criteris d’igualtat en el plec de condicions, puntuant la contractació de dones als llocs de direcció de l’obra.\nAl projecte executiu, elaborat pels tècnics municipals Ángela Rodríguez, Óscar del Rincón, Javier Pons i Manuel Navarro, s'han previst 11 habitatges de protecció oficial, en règim de lloguer, d'entre 45 i 75 metres quadrats en una superfície total de 940 metres quadrats distribuïts en tres nivells: planta soterrada i dos plantes.\nPer al regidor de Patrimoni de l’Ajuntament d’Eivissa, Pep Tur, ‘la sortida a licitació de les obres és el pas definitiu per a la posada en marxa d’un projecte en el que s’hi ha estat treballant en els darrers anys i que suposa la continuació en la recuperació d’un espai emblemàtic per a la ciutat. El fet que surtin a licitació les obres d’aquest edifici és una fita fonamental en aquest sentit. Durant molt de temps aquest indret ha estat separat de la ciutat i aquesta licitació és un esglaó més en el camí cap a la seva reintegració en el teixit social i urbà”.


Una avaria provoca retards de més d'una hora en línies de Renfe - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUna avaria provoca retards de més d'una hora en línies de Renfe\nTècnics d'Adif van reparar ahir a la tarda els desperfectes a la zona de vies de l'estació de Sants\nUsuaris de Renfe afectats per l'avaria esperant a l'estació de Sants ariadna coma/acn\nUsuaris de Renfe afectats per l'avaria esperant a l'estació de Sants\nTècnics d'Adif van reparar ahir a les 4 de la tarda l'avaria que des de primera hora de servei va afectar les instal·lacions de Sants de Barcelona a la zona de vies que comunica aquesta estació amb Passeig de Gràcia, segons va informar Renfe. La incidència va provocar retards superiors als 60 minuts a les línies R2 sud, R2 nord, R11, R13, R14, R15 i R16.\nD'altra banda, poc abans de 2/4 de 2 de la tarda va restablir-se la circulació al tram de l'Hospitalet de l'Infant (Baix Camp) i l'Ametlla de Mar (Baix Ebre), interromput des de 2/4 de 9 per una avaria que provocava una falta de subministrament elèctric en aquest trajecte. Les dues avaries van provocar retards en 250 trens i van afectar més de 100.000 viatgers.\nPel que fa a la incidència en el tram entre l'Hospitalet de l'Infant i l'Ametlla de Mar, va afectar trens R16 i trens de Llarga Distància del Corredor Mediterrani.\nPer garantir la mobilitat dels clients, Renfe va establir un servei alternatiu per carretera entre l'Ametlla i l'Hospitalet de l'Infant pels trens Regionals i entre l'Aldea i l'Hospitalet pels serveis de Llarga Distància.\nMalgrat els esforços del personal de Renfe, alguns dels usuaris afectats per l'avaria van explicar que no van rebre cap mena d'informació. Per exemple, és el cas del Marc i la Laura, dos viatgers que volien anar fins a Deltebre. «L'única explicació que ens han donat és que no saben res i que no estan informats d'això», van afirmar. «El nostre tren havia desaparegut de la pantalla però ara ha tornat a anunciar-se, encara que no sabem ni quan vindrà, ni si vindrà... aleshores esperarem fins que arribi», van explicar mentre esperen asseguts a l'andana de l'estació de Sants.\nD'altra banda, la Jane, una passatgera francesa que havia de viatjar fins a Tarragona amb un tren programat per a 2/4 de 10 que no va sortir puntual: «Ens han dit que podem agafar dos trens que en principi paren a Tarragona, però la informació no està massa clara». També va queixar-se la Begoña Pérez, una usuària que no sabia per què hi havia tanta demora en la sortida dels trens. «El pitjor és que no només m'afecta a mi, afecta també la gent que m'ha de venir a recollir al meu destí», va explicar.


ESO4. Currículum | un teatre per fer música\nFont: Instruccions d’inici de curs\nEn el quart curs tot l’alumnat ha de realitzar un projecte de recerca en equip. Aquest projecte ha d’estar constituït per un conjunt d’activitats de descoberta i recerca realitzades per l’alumnat entorn d’un tema escollit i acotat, en part, per l’alumnat mateix i sota el guiatge del professorat. Al llarg del projecte, l’alumne o alumna ha de de mostrar capacitat d’autonomia i iniciativa en l’organització del seu treball individual, i també de responsabilitat, cooperació i col·laboració en el desenvolupament de projectes en comú.\nEl projecte de recerca consta d’una sèrie de tasques que es poden construir a partir de situacions, problemes o preguntes inicials, sobre les quals l’alumnat, en grups reduïts, ha de plantejar una hipòtesi o objectiu, planificar el mètode de resolució, integrar informació procedent de diverses fonts i, finalment, arribar a unes conclusions argumentades per mitjà d’un informe escrit i una breu exposició oral. Aquestes situacions inicials proposades a l’alumnat poden tenir un caràcter transversal però també es poden emmarcar dins un àmbit de coneixement determinat.\nA diferència del treball de síntesi dels cursos de primer a tercer, que sol ser comú per a tot alumnat, en el cas del projecte de recerca de quart, es poden dissenyar diferents models o propostes segons la tipologia de l’alumnat i els seus interessos. No es tracta, com succeeix als tres primers cursos, de comprovar fins a quin punt l’alumnat ha assolit les capacitats formulades en els objectius generals establerts en les diferents matèries curriculars, sinó que el projecte de recerca es pot focalitzar en un àmbit concret del currículum. També ha de tenir un caràcter més obert, que permeti comprovar el grau d’autonomia de l’alumnat en la planificació de les accions a emprendre per assolir els objectius previstos i donar resposta als problemes plantejats, per mitjà del treball en equip.\nL’objectiu del projecte de recerca és contribuir al desenvolupament de les competències bàsiques de l’ESO i, especialment, de la competència d’aprendre a aprendre, i la competència d’autonomia i iniciativa personal. Pel que fa a la primera competència esmentada, el projecte de recerca suposa la posada en acció de les pròpies capacitats i potencialitats orientades a satisfer uns objectius, tot manejant de manera eficient recursos i tècniques del treball intel·lectual i demostrant capacitat per cooperar. Pel que fa a la segona competència, implica diverses actituds personals interrelacionades, com la responsabilitat, la perseverança, la creativitat, la capacitat de prendre decisions i de transformar les idees en accions per tal de tirar endavant projectes individuals i col·lectius.\nUn possible enfocament de les activitats o tasques que es proposin com a projectes de recerca consisteix a seleccionar preguntes o problemes socials rellevants, ja siguin de l’entorn proper o llunyà, relacionats amb alguna disciplina o bé interdisciplinaris; preguntes o problemes que posin l’alumnat en situació de fer-se noves preguntes, analitzar i valorar evidències, reflexionar críticament i avaluar les possibles solucions. A tall d’exemple, alguns temes possibles per construir les tasques, activitats o situacions són: la preservació del paisatge tradicional de la comarca, el canvi climàtic, el treball infantil, la democràcia electrònica, joc net a l’esport, músiques del món, la casa del futur, publicitat i valors, la història de la localitat, consum i estalvi d’aigua, els residus urbans, creació d’una empresa, la pervivència del món clàssic, etc.\nOrganització del projecte de recerca\nLa realització del projecte de recerca té una durada aproximada de 35 hores lectives i es pot distribuir temporalment de manera flexible al llarg del curs o bé concentrada en un període determinat.\nEl projecte de recerca es por realitzar a raó d’una hora setmanal al llarg de tot el curs, de dues hores en un quadrimestre o de tres hores en un trimestre. També es pot concentrar en sis dies (35 hores ).\nEn cas que s’opti per programar el projecte de recerca de manera extensiva al llarg del curs, es pot associar a alguna de les matèries optatives específiques, però també es pot vincular a altres matèries, àmbits o projectes del centre. Una possibilitat és assignar-lo a un dels professors o professores que facin en el mateix curs una altra matèria, que incrementaria l’horari en 1 hora setmanal i distribuiria els continguts en funció de la seva programació. En tot cas, ha de ser una matèria on es dugui a terme un treball específic de recerca.\nSi el projecte de recerca es concentra en un període de 6 dies, el centre pot decidir a quina altra matèria o matèries s’assigna l’hora setmanal que queda lliure, per tal de completar les 30 hores setmanals d’horari lectiu de l’alumnat.\nAvaluació del projecte de recerca\nCada centre ha de dissenyar els criteris d’avaluació en funció dels tipus de tasques i dels objectius de la recerca, tenint en compte que es valorarà principalment el procés global del treball realitzat i la perseverança en la consecució de les fites proposades, i no únicament els resultats obtinguts. La qualificació final, que és individual, caldrà que contempli la capacitat d’autonomia per gestionar la pròpia feina, així com l’actitud de cooperació i responsabilitat en el treball en grup.\nSigui quina sigui l’organització triada pel centre, s’assignarà una qualificació específica a la matèria projecte de recerca.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Magliaso Entrada:\nVilla Colibri...Habitacions per nit per només428 EUR Mimosa...Habitacions per nit per només Més zones a Lugano\nPopular ara mateix a Lugano Més venut Hotel Gabbani Piazza Cioccaro 1 Grans raons per reservar amb Agoda\nEssent una localització molt desitjada, Magliaso és el lloc on anar quan es va a Lugano. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Magliaso és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Pels millors allotjaments a la ciutat i els preus més baixos a comparar, no miri més enllà d'Agoda.com. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Trobi les més bones ofertes en hotels a Magliaso emplenant les dates d'estada a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Magliaso, Lugano\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Neggio, no busqui més enllà de Villa Colibri....\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Mimosa és una elecció d'allotjament...\nHotels a Magliaso: Mimosa


Montserrat Terrones - Blogs de l'indirecte!cat\nOpinió amb independència. Dilluns, 21 de gener de 2019 11:10 h\nDilluns, 23.2.2015. 09:00 h\nQualsevol dona embarassada sap que existeixen moltíssimes publicacions que li donaran tota mena de consells i advertències sobre el procés d'embaràs. És més, alguns d'aquests llibres li faran maleir l'hora en què va decidir de quedar-se embarassada, ja que semblen pensats per una ment sàdica que a base d'advertir de tots els perills que ha d'encarar el fetus, augmenta la necessitat de la mare de prendre ansiolítics just en un període de la vida en el qual gairebé no pot prendre ni paracetamol. Llegir-ne més\nDissabte, 22.6.2013. 09:00 h\nLlibres i rul·los\nSí, és veritat, no paren de tancar llibreries. No sé amb detall què està succeint en altres indrets, però a Barcelona, des de fa ja uns quants anys, és un no parar. En poc més de deu anys han tancat moltes de les llibreries que conformaven el paisatge sentimental dels lectors de la ciutat. La Llibreria Francesa (al Passeig de Gràcia), la Cinc d'Oros i l'Áncora y Delfín (ambdues a l'avinguda Diagonal), l'Ona (a la Gran Via de les Corts Catalanes) i aquest 2013 ha sonat l'alarma arran del tancament de la llibreria Proa, la llibreria Catalònia i el canvi d'ubicació de la llibreria Jaimes. Llegir-ne més\nDivendres, 7.6.2013. 11:01 h\nDolor i humor: I és així com la perds\nI és així com la perds és la traducció al català del darrer llibre de Junot Díaz, publicat per Edicions 62. Guanyador del Premi Pulitzer 2008 i el National Book Critics Circle Award per La maravillosa vida breve de Oscar Wao, la seva primera i fins ara única novel·la, Junot Díaz és un autor relativament jove amb una trajectòria que ja no és prometedora, sinó una realitat evident. Aquest conjunt de relats té com a protagonista a en Yunior, una mena d'alter ego de l'autor. Pot llegir-se com una novel·la, ja que els personatges són recurrents, tant en presència com en absència. Llegir-ne més\n2591 lectures Un comentari\t Enviar l'article\nDivendres, 4.1.2013. 21:07 h\n"La meva generació ho ha tingut tot, tot i que molt poc a esperar. Ha crescut amb més benestar i ofertes d’informació i mobilitat que totes les altres generacions que la van precedir. És una generació amb una joventut daurada, les perspectives de futur de la qual, a curt i llarg termini, són qualsevol cosa menys brillants." Aquesta és l’anàlisi encertada de la joventut actual, aquells nascuts a la dècada dels vuitanta, que realitza la jove Meredith Haaf a Dejad de lloriquear. Sobre una generación y sus problemas superfluos. Llegir-ne més\n3030 lectures 3 comentaris\t Enviar l'article\nDiumenge, 23.9.2012. 10:00 h\nQue la mort deixa fets pols als qui es queden, és a dir, que és més dura per al supervivent que per qui mor, és una veritat que sap qualsevol persona que hagi perdut un ésser estimat. Qui mor torna a la dimensió del no ésser, mentre que qui es queda en l'ésser, és qui té el problema justament per això, per ésser. Ara pensem que l'ésser estimat que ha desaparegut, és el teu germà, el teu amic o la teva exparella i que no sols tenia 31 anys, sinó que a més s'ha suïcidat. Com sobreviure a aquest sentiment de pèrdua viscut com una amputació? Com acceptar els fets? Com no turmentar-se amb múltiples i variades possibilitats de culpa? Com poder sobreviure assumint que mai no arribaràs a entendre per què? Aquest és el plantejament de Litus, de la dramaturga Marta Buchaca, que fins a finals de setembre s'estarà representant a l'Espai Lliure. Llegir-ne més


Cartes d'arreu del món\nInici > Cartes d'arreu del món\nEnviat per periodismemaragall el Dm, 26/03/2013 - 20:16\nJa podeu llegir i escoltar el conte que hem presentat al concurs de "CONTES DEL MÓN ". El conte de “Cartes d’arreu del món”, se’ns va òcorrer a tots plegats una tarda tot pensant de que el podriem fer, si inventat o versionar algun conte ja existent, la veritat és que d’un bon principi els nens i les nens van tenir clar que el volien fer ells. I dit i fet, ens vam posar a pensar de que podria anar la història i vam acabar creant aquest conte que va de dos amics que s’escriuren per correu postal, juntament amb d’altres nens i nenes d’arreu del món. Però un carter malvat que fa arribar totes les cartes del nens a l’estació cental on hi treballa un cuc gegant que les desvia a d’altres destins. Amb aquest conte volem tractar el tema de l’amistat i alhora parlem de la interculturalitat tot fent intervenir nens d’altres indrets del planeta com Àfrica, Pol Nord, etc… Esperem que us agradi.\nNens i nenes de periodisme de l'escola Joan Maragall.\nCARTES D’ARREU DEL MÓN\nHi havia una vegada fa molts anys quan no hi havien ni telefons mobils, ni internet, ni res de tot això…. un nen i una nena que es deien Aura i Marc, els hi agradava molt fer amics, per això escrivien i en enviaven moltes cartes arreu del món.\nPerò el que no sabien era que un carter dolent les desviava a un país molt llunya, a l’Àfrica on hi vivia un cuc gegant que impedia que les cartes de molts nens arribessin a les seves destinacions.\nL'Aura va conèixer un nen que es deia Marc a traves de les cartes i era del Pol Nord i l’Aura era de Xina, tenia un gatet que es deia “Xai”, li agradava molt pujar pels arbres. Quan es van voler coneixer el carter els va dir que enviessin les cartes a un lloc però les va desviar i van arribar a Arenys de Mar on uns nens i nenes de periodisme de l’escola del Joan Maragall les van recollir i quan les van llegir van veure que no eren per ells!! Per sort s’en van adonar i la van tornar a correus perquè li tornessin a la seva propietaria.\nUn dia l'Aura va escriure a un amic seu que vivia a l’Argentina, que es deia Aniol per preguntar-li si sabia alguna cosa d’aquest misteri. Aquest li va dir que la podia ajudar amb el seu problema, resulta que sabia que hi havia un carter que vivia al Pol Nord que tenia una especie de cuc gegant que s’encarregava de fer desapreixer les cartes dels nens i nenes….\nL'Aniol va explicar a l’Aura que l’única manera de que el carter deixes de fer de les seves era anar fins a l’Àfrica per fer alguna cosa amb aquell cuc que es menjava les cartes, per això necessitaria l’ajuda d’un amic seu que vivia a l’Àfrica perquè anés a parlar amb el cuc gegant perquè deixes de desviar les cartes de tots els nens.\nI així ho van fer, mentres en Marc distreia al carter que controlava l’estació central de correus mundial, en Moha va anar a veure el cuc gegant que estava a l’estació central d’Africa, per sort el cuc era bo i no li va fer res, aquest li va explicar que el carter li feia desviar totes les cartes a diferents destins perquè no volia més feina i tampoc que els nens i nenes d’arreu del món es seguisin escrivint.\nA partir de llavors i gràcies a la col·laboració de tothom el cuc va decidir fer el correcte i les cartes de tots els nens i nenes d’arreu del món arribessin a on tenien que arribar. Finalment l'Aura i en Marc van poder parlar a través de les cartes durant molt de temps, potser fins i tot algun dia es coneixerien de veritat….\nSofía, Aisha, Erik, Alexandra, Laia i Soufiane\nURL d'origen: http://arenyautes.cat/content/cartes-darreu-del-m%C3%B3n


El PS obre el procés d'inscripció al cens electoral per a les primàries - FÒRUM.ad\nEl PS obre el procés d’inscripció al cens electoral per a les primàries\nOn: 07/07/14 15:50\nLa comissió de primàries obertes del Partit Socialdemòcrata ha acordat l’obertura del procés d’inscripció al cens electoral d’aquelles persones que vulguin exercir el seu dret vot i que no siguin militants de la formació. Per tal de facilitar la participació a les eleccions primàries s’ha acordat allargar el termini d’inscripció fins al divendres 22 d’agost.\nDes d’avui, totes aquelles ciutadanes i ciutadans residents a Andorra que vulguin exercir el seu dret a vot a les eleccions primàries del PS i que no siguin militants de la formació, ja es poden inscriure al cens electoral. A tal efecte, poden recollir la butlleta d’inscripció a la seu del partit (c/Verge del Pilar 5, 3r-1a, Escala B, Andorra la Vella). Els horaris per a poder recollir la butlleta són els següents:\n-Fins al 8 d’agost del 2014\nDe dilluns a dijous de 9:00 a 12:45 i de 16:00 a 20:00\nDivendres de 9:00 a 12:45\n-De l’11 al 13 d’agost\n-Del 18 al 22 d’agost\nDe 13:30 a 16:30 i de 18:00 a 21:00\nJuntament amb la butlleta d’inscripció, les persones que vulguin votar a les eleccions primàries també hauran de signar una Declaració en la qual manifesten reconèixer els valors progressistes i/o d’esquerres i hauran d’abonar un euro per al finançament dels comicis.\nPrevious Post: La Policia deté set persones durant la darrera setmana\nNext Post: Vuit detinguts en una trama de blanqueig de diners que desviava capital a Andorra


HISTÒRIES I RECORDS AL POBLE NOU DE BENITATXELL: EL CONTE DEL LLOP I LA RABOSETA\nDes de l'escola hem demanat, en diverses ocasions, la participació dels iaios i iaies de l'alumnat per què ens conten aquelles històries que els seus majors ja els havien contat quan ells eren menuts. Sempre han participat molt gustosament i l'experiència ha estat positiva. Aquest conte del llop i la raboseta el va contar María Gilabert, mare de la nostra companya Vicenta, en una d'aquestes sessions durant el curs 2007-2008.\nAixò eren una volta un llop i una raboseta. El llop vivia passant el Tossal Gros, ja en terme de Gata, i la raboseta vivia a l'ombria, baix de les penyetes, on ara diuen els Calistros. El llop baixava per terra Soler i la raboseta venia per l'Assegador i els dos s'ajuntaven a una caseta que deien del ti Pep Merda Pura. Allí l'home tenia una bacorera que apreciava molt, perquè sempre donava bacores per Sant Joan, com deu ser. El llop i la raboseta, coneixedors d'aquest fet, no deixaven passar l'ocasió i quan s'apropava la festa s'ajuntaven a menjar bacores.\nUna nit es van trobar els dos a la bacorera i el llob va pujar dalt, mentre la rabosa, que estava més espavilada, esperava baix. De repent s'alça una tempesta de trons i llamps i la raboseta des de baix, quan llampava, li deia al llop:\n- Ara enllumena- i el llop aprofitava i collia les bacores que podia i li les donava a la raboseta.\nEl ti Pep, que va sentir veus per fora, ràpidament es va adonar que estaven furtant-li les bacores. Va agafar un bon garrot que guardava per a aquestes ocasions i va eixir corrent cap a la bacorera. La rabosa en veure'l es va amagar darrere unes brosses i el ti Pep la va malprendre a garrotades amb el llop. La raboseta, quan llampava, repetia:\n- No enllumenes tant, no enllumenes tant!-\nCada vegada que caia un llamp el ti Pep veia on estava el llop i garrotada que li soltava. La rabosa, que ja tenia les butxaques plenes de bacores, va fugir cap a l'ombria mentre que el llob se'n va anar esclafint-se els dits cap al Tossal Gros.\nVa passar el temps, s'apropaven les festes de Nadal i el llop li va dir a la rabosa:\n- Què mal estem raboseta! És quasi Nadal i a totes les cases fan bones olles, bunyols, de tot, i nosaltres no tenim res.\n- Però, si vols, ara quan vinga la festa anirem a Gata, a casa del ti Pepe l'Om, - diu la raboseta- jo entraré per la xemeneia i tu aniràs al campanar i tocaràs les campanes per donar l'avís d'un incendi.\nI així ho van fer. En arribar a Gata el llop es va dirigir al campanar i va començar a tocar a foc per què tots acudiren a sufocar-lo. Mentre la raboseta va entrar a casa del ti Pepe l'Om i va escarbar per la cuina, va obrir els calderos i va començar a menjar.\nEls homes van arribar a l'església i, en veure que no hi havia foc i que havia segut un engany, van pujar al campanar i en trobar-se el llop allí van començar a bastonades amb ell. El pobre llop no va tindre més remei que fugir corrent. Després tornaren a les seues cases i la rabosa, que estava ben espavilada, es va omplir les butxaques de pilotes dolces i salades i va fugir cap a l'ombria.\nEl llop, abatut i cansat, després de la pallissa que havia rebut va seguir el camí de la rabosa, però baldat com estava, a penes podia caminar i anava dient:\n"Raboseta altera, altera,\nfarta d'ous i caballera,\nles pilotes del ti Pepe l'Om,\na la llomera."\nPerquè li havien pegat prou i li feia mal el llom. Així va arribar el llop al poble sense haver provat les pilotes i repetint:\n“Raboseta altera, altera,\na la llomera.”\nI conte fora\nque vaja en bona hora,\ni conte dins\nque piquen els teuladins.\nPublicado por JOSEP ANTONI VALLÉS en 10:49\nEtiquetas: CONTE, POBLE NOU DE BENITATXELL, TRADICIÓ ORAL, XIQUETS


La mente en pañales | Visibilitzar la diversitat - Guia LGTBI\nExperiment psicològic sobre com tractam els nadons en funció de si el seu sexe és home o dona. El seu gènere vindrà determinat per l’educació rebuda. Es tracta les filletes com si fossin fràgils, dèbils, amb la bellesa com a estàndard i a les quals cal protegir. Als fillets se’ls tracta com a forts, vius, aventurers, exploradors i els fan jocs acrobàtics o de superherois. És aquest un model d’educació adequat?\nSKU: ID0096 Categoria: Curtmetratge Etiquetes: Curtmetratge, de 3 a 11, Nens\nSigueu els primers a opinar “La mente en pañales” Cancel·la les respostes


Comptable - feina estable | Oferta de treball Ref. LAco-154463\nEs requereix persona amb coneixements comptables i experiència de més de 5 anys en entrada d'assentaments comptables, preparació de documents per a la presentació d'impostos, amb un coneixement de la gestió de proveidors, o de l'arxiu de l'empresa.\nÉs necessari tenir coneixements d'Office (Excel i Word), ja que és una part important del sistema de dades de l'empresa.\nOferim una feina estable, que pot ser de mitja jornada o de jornada complerta en funció del perfil, en una empresa petita, humil, amb un molt bon ambient, amb persones molt treballadores, i amb ganes de fer equip.\nLa nostra empresa té més de 50 anys, i la gran majoria de treballadores fa més de 15/20 anys que hi treballen.\nEmpresa amb nau industrial pròpia, dedicada al disseny i fabricació de gènere de punt i d'altres textils, així com de productes de decoració i per a la llar. Actualment disposa d'unes 30 persones a l'equip, venent a més de 10 paisos diferents, amb un bon ambient, molt treballadors, i ganes de creixer i seguint aportant noves linies de producte.\nEntrada d'assentaments comptables\nPreparació de documents per la presentació d'impostos\nOffice (Excel i Word)\nÉs necesària experiència en comptabilitat, mínim 5 anys. No és imprescindible formació universitària\nJornada complerta o a temps parcial.\nJornada complerta: de 7,30 a 13 i de 15 a 17,30. Divendres de 7 a 14\nJornada parcial: Horari flexible matins\nJornada complerta: de 7,30 a 13 i de 15 a 17,30. Divendres de 7 a 14 - Jornada parcial: Horari flexible matins


La maternitat de la Samanta i el Show de Truman\nLa maternitat de la Samantha i el Show de Truman\nOstres és un no parar. A més del senyor Estivill, ara resulta que també tenim llibres com el de Samanta Villar que ens confessa que la maternitat tal com ens la venen és un engany. Que sembla ser que totes anem a la maternitat enganyades per totes les fotos boniques d'embarassos idíl·lics amb corones de flors en el cap en mig de la gespa i per les fotos de tendres nadons que només mengen i dormen. Per fotos de dones que semblen més madures i completes amb la maternitat. Aquests fills idíl·lics que un dia ens ompliran de satisfaccions acadèmiques i de triomfs personals i que ens donaran un amor incondicional sostenint la nostra mà el dia en què fem el trànsit cap al més enllà. Més enllà d'estar o no d'acord amb el que la publicitat i la polèmica suscita, posem que parlar d'ella, encara que sigui malament augmenta les vendes de l'Editorial Planeta. I això sempre va bé pel negoci. Els llibres han de ser rendibles i en un món on hi ha tants llibres amb consells per ser una bona mare, feia falta una moderna, algú que ens digués que ha descobert l'engany de la felicitat promesa amb el sant grial de la maternitat. Bàrbara filla meva, haurem d’escriure el llibre de “Una madre guionista de cine embarazada en Manhattan”\nEn la nova era YouTubers, Instagramers, on tots estan Snapxats al Facebook, en la qual vivim ensenyant la nostra vida a qualsevol moment i lloc, sembla que la periodista amb ànim d'investigar, es va ficar en un projecte del que una vegada viscuda l'experiència no es pot lliurar. Ostres quin pal, els nens són per sempre!\nNo se m'ocorre cap idea per la qual retransmetre en directe el meu part, més que estar totalment desconnectada del procés. Vivint-ho per ensenyar-ho als altres en comptes de viure’l per a tu, la teva parella i els teus fills.\nTenir una mare amb la síndrome de Truman -pobre Jim Carrey quan arriba al final de la pel·lícula i veu que tot és un decorat- ens planteja el dubte de la visió de Samanta sobre la maternitat, ens omple d'escepticisme i ens retorna a aquella al·legoria del mite de la caverna de Plató on l'oposició del món real amb el fictici està tan vigent avui dia. O ens fa pensar en l'escepticisme de Descartes qui ja va assenyalar la impossibilitat de conèixer alguna cosa amb absoluta certesa, davant l'existència del geni maligne o déu enganyat que controla i enganya tots els nostres raonaments, alguna cosa que trobem de forma similar en la pel·lícula Matrix.\nLa notorietat de la periodista serà alta. El llibre es vendrà molt perquè diu algunes veritats fora de context. Potser que ara només li faltarà a la Samanta plantar un arbre i ho veurem en directe. Potser un dia els seus fills regaran aquest arbre amb les seves pròpies llàgrimes. Per la tristesa de ser un projecte mediàtic des del principi, per no ser els fills que van omplir de felicitat a la seva mare, per ser fills que van arribar al món per la decisió que va prendre la seva mare enganyada. I ben segur que ens espera la segona part. Què patirem!\nNois, no ploreu. Hi ha gent que escrivim per ofici i uns altres volen ser famosos a qualsevol preu. Com deia el bo d'Oscar Wilde “que parlin de tu encara que sigui malament”. I què passa quan s'apaga la càmera…què passa quan “la comunitat virtual” que et sosté no està aquí per aixecar-se a la nit, per sofrir les cicatrius, per cordar-te el sostenidor maternal, per deixar de menjar-se fins a les fulles de les carxofes per recuperar la línia en dos mesos…què pensarà la Samantha quan vegi que ser mare és per sempre? Ara no pots abandonar el projecte perquè has vist que no t'agradava i passar-li a un altre col·lega de redacció.\nL'engany de la maternitat, com ella ho ven, es una invenció mediàtica en un moment on sembla que es millor la crua realitat i els titulars sense fons, que la felicitat. Perquè la felicitat sempre comporta sacrificis. I els sacrificis filmats per pujar-los a les xarxes socials avorreixen a una generació de consum insaciable.\nEm pregunto si el món en el qual s'ha criat aquesta periodista estava ple de decorats Trumanians, perquè les dones reals, les del carrer, les que obren els seus negocis cada dia, les dones anònimes com nosaltres, hem escoltat les històries d'altres dones reals com les nostres àvies, tietes, mares, cosines o amigues, i totes t'expliquen lo difícil que és ser mare i esposa, lo difícil que és conciliar en un món on els governs no ens respecten, en un món on els Estupendos són ben manats i ajuden. Ostres quina sort que tenim! I tu ¿on has viscut tot aquest temps Samanta?\nVivim en l'era digital però Plató i Sòcrates segueixen estant vigents. Potser és el que els falta als periodistes moderns: cultura general. Avorrir-se amb un diari a les mans per fer-se preguntes essencials, llegir llibres de la biblioteca i sortir al món a veure si troben respostes, tal i com vàrem fer la generació dels baby boomers.\nQuin petita victòria seria no estar pendent de la vida dels altres i viure de càmeres cap a dins. Què bonic que seria que la cançó de la Rosario fos la nana que li cantés als seus fills. Samanta, la vida no dura per sempre però el que escrivim sí.\nQuina petita victòria seria si al morir-nos els nostres fills llegeixen els nostres articles o els nostres llibres i fem que es sentin orgullosos i estimats i els hi estalviem gastar diners en teràpia, i per a tu, ¿quina seria la teva?\nA Santa Valentina, Gràcies.


El MNAC acollirà una gran retrospectiva sobre Oriol Maspons\nSolà i Nadal lideren les vendes en català abans del "Sant Jordi" d'estiu La Llança\n"Colossal!": Josep Pla sense màscara (ni mascareta) Joan Safont Plumed\nEl MNAC acollirà una gran retrospectiva sobre Oriol Maspons a partir de juliol\nBarcelona. Dimarts, 4 de juny de 2019. 20:33\nActualitzat Dimarts, 4 de juny de 2019. 20:33\nEl Museu Nacional d'Art de Catalunya acollirà del 5 de juliol al 12 de gener de 2020 una gran retrospectiva sobre el fotògraf Oriol Maspons que mostrarà la seva obra al llarg de més de quatre dècades. L'exposició arriba després que el MNAC hagi finalitzat els treballs d'inventari, conservació i digitalització de l'arxiu del fotògraf. 'Oriol Maspons, la fotografia útil' està comissariada per Cristina Zelich i inclourà la seva producció en els camps del reportatge, el retrat, la moda i la publicitat. Algunes de les fotografies són inèdites, com imatges de la primera època fetes a París, a Londres i a Eivissa els anys 1950, que reflecteixen la vida als carrers, la gent esperant el metro, l'ambient nocturn i també imatges de models a la platja.\nOriol Maspons (1928-2013) és conegut per immortalitzar els anys de la Gauche Divine i el Somorrostro de Barcelona, entre d'altres. Va fer treballs per revistes com 'Interview', 'L’Oeil' o 'Paris Match', i va il·lustrar llibres com 'Poeta en Nueva York', de Federico García Lorca, 'La caza de la perdiz', de Miguel Delibes, i 'Toreo de Salón', de Camilo José Cela.\nAbans de la segona fase de digitalització, el museu ja va digitalitzar un gruix important del fons el 2011, més de 3.000 imatges, i va adquirir 200 fotografies gràcies a la Fundació Nando i Elsa Peretti.\nEn la segona fase que el MNAC ha finalitzat ara, s'han tractar unes 2.300 fotografies en paper i se n'han descobert d'inèdites que es mostraran a l'exposició.\nL'arxiu Maspons que conserva el Museu Nacional conté l’obra sencera del fotògraf, un fons de més de 7.000 fotografies en paper, fetes entre els anys 1950 i finals dels anys 1980, a més de negatius i diferents materials fotogràfics.\nLa llum de Bermejo il·lumina el MNAC\n"Colossal!": Josep Pla sense màscara (ni mascareta)\nEl Govern posa les bases d’un nou Pla Nacional del Llibre i la Lectura


PENTINATS EMO PER A NOIS EL 2020 EUA - ARTICLE\nPrincipal Article 10 millors talls de cabell i pentinats Emo per a nois el 2020\nInspireu-vos en els pentinats emo per a nois amb aquests 10 looks diferents que són perfectes per al 2020. Compartim totes les tendències de retorn.\nNo és cap secret que els pentinats emo per a nois tendeixen a ser més dramàtics. Aquests aspectes inclouen colors atrevits i capes notables i, sens dubte, es poden classificar com a captadors d’atenció. Dit això, restringir les opcions de pentinats emo per a nois afalagadors i actuals pot ser una mica un repte.\nSi busqueu maneres rellevants i modernes de portar aquest aspecte, llegiu algunes de les nostres millors idees:\nPentinats Emo per a nois\n1. Subtils Bangs laterals\nMantingueu-lo subtil i una mica dolç.\nSi voleu relaxar-vos en la tendència emo i endinsar-vos abans de comprometre-us completament, voldreu tenir en compte aquest estil subtil. Els cops laterals escombrats laterals combinats amb una sensació de tall net donaran una ratlla emo a un estil convencional.\n2. Tot plegat\nPenseu en un estil que desafia la gravetat.\nDemaneu al vostre estilista aspectes vermells dispersos i combineu-los amb un aspecte punxegut que desafi la gravetat per obtenir un estil emo clàssic.\n3. Punts subtils\nOpteu per una interpretació subtil d’un pentinat emo. Crèdit fotogràfic: Indigitalimages.com\nAneu a fer un subtil homenatge als cabells punxeguts amb una mica de gel, com ara Capçal de llit per a home de TIGI Power Play Gel , per mantenir la mirada al seu lloc.\n4. Bangs escombrats laterals\nFeu créixer el fleuve per molt de temps.\nOpteu per un conjunt complet de fleixos grans i arrossegueu-los al costat per obtenir un aspecte emo misteriós i punk rock.\n5. Destacats vermells\nUn color que fa que qualsevol estil sigui més emo.\nEls reflexos vermells dispersos ofereixen un toc d’emo a qualsevol estil.\n6. Capes cobertes\nDeixeu-lo créixer i créixer. Crèdit fotogràfic: Indigitalimages.com\nDecidit a mantenir el cabell llarg? Feu créixer el cabell en capes llargues i picades per mantenir la longitud dels vostres cobejats fils.\n7. Llarg i en capes\nAneu per les capes llargues i picades. Crèdit fotogràfic: Indigitalimages.com\nDoneu al vostre estil llarg un avantatge emo espectacular afegint algunes capes entrecotades a la part inferior per obtenir una afirmació encara més gran.\npentinats de casament per a cabells llargs mig cap amunt cap avall\n8. Envaït per sobre\nAneu per l’aspecte cobert. Crèdit fotogràfic: Indigitalimages.com\nCreeu el clàssic estil emo envoltat de clàssic afegint un toc de Dove Men + Care Control Gel per donar-li una definició subtil i mantenir-la.\nUtilitzeu una quantitat de gel de la mida d’un centilitzat per pentinar el cabell en un fauxhawk. Aquest estil és i serà sempre un pentinat emo per a nois bàsics.\npentinats per a dona de 30 anys\n10. Pinta per sobre\nEscombra-ho tot a un costat.\nDóna la volta a tots els cabells cap a un costat i pentina l’estil al lloc per obtenir un estil emo per a adults. Obteniu un volum addicional amb una mica d’ajuda de Capçal de llit per a home de TIGI Press Up Body Building Foam .\nApreneu a pentinar els cabells amb l’esponja per als cabells\nimatges de cabells negres i vermells\nquè són les puntes dobles als cabells\ntalls de cabell molt curts per a cabells arrissats\ncabell arrissat negre amb reflexos vermells\nestils de trena fàcils per a cabells mitjans\n15 accessoris per al cabell del casament que necessiteu per millorar el vostre aspecte\nCaspa contra cuir cabellut sec: com es pot diferenciar?


La Girona de les Solucions: un programa innovador i social | Las Ciudades de las Soluciones\nLa Girona de les Solucions: un programa innovador i social\nIn Notícies by Editor 15 noviembre, 2016\nEl 25 de novembre aquesta jornada arriba a l’EspaiCaixa Girona amb un clar objectiu: conèixer propostes en positiu pel futur de Girona. La Girona de les Solucions reunirà sota el mateix escenari solucions innovadores i disruptives. Totes elles comparteixen un objectiu comú: generar un impacte positiu a la ciutat de Girona.\nInnovació i emprenedoria, construcció de teixit social i defensa d’una consciència cívica solidària són els valors que inspiren la jornada i donen forma programa. En concret, el programa es desenvolupa en quatre temàtiques:\nEmprenedoria i innovació: davant d’un repte, canvi o desafiament, l’emprenedoria i la innovació són dos ingredients fonamentals per obtenir una solució amb èxit. En aquesta taula rodona coneixerem alguns casos d’èxit d’emprenedors amb solucions innovadores.\nPeriodisme de solucions: avui en dia quan encenem la ràdio, la tele o llegim el diari sempre veiem el mateix: notícies negatives sobre conflictes, política o problemàtiques socials. El periodisme de solucions aposta per una filosofia completament diferent\nCultura, turisme i educació: tres pilars fonamentals a una ciutat com Girona que aposta per polítiques adreçades a millorar la qualitat general de l’educació a la ciutat, i que vol convertir-se en referent internacional en la matèria. En aquest bloc els assistents coneixeran propostes i realitats destacades en aquest terreny.\nGirona col·laborativa i social: Més d’un centenar d’entitats treballen en accions socials a Girona. El seu objectiu és cercar el benestar de la ciutadania i especialment dels col·lectius vulnerables. En aquesta taula redona coneixerem a promotors i responsables d’algunes de les iniciatives més destacables de Girona.\nAmb un format de jornada dinàmica, totes les taules rodones comptaran amb breus intervencions de ponents i periodistes. A més a més, la jornada també donarà veu als ciutadans a través de les preguntes del públic i comptarà amb una xerrada inspiracional d’El Celler de Can Roca. La clausura de l’acte anirà a càrrec de l’ONG Proactiva Open Arms ‘Astral’.\nInscriu-te aquí per assistir a La Girona de les Solucions.


Esquí de muntanya – previsió 31 de gener. Paquet de neu = fort perill d’allaus! | Meteo Pirineus Catalans\nEsquí de muntanya – previsió 31 de gener. Paquet de neu = fort perill d’allaus!\nEn el conjunt del Pirineu, el mantell es presenta gruixut. Al vessant nord i zones d’influència és fins i tot molt gruixut. La suma de les nevades dels darrers 10 dies ja acumulen més d’un metre de neu en la majoria dels casos, arribant en algunes zones més concretes a vora 2 metres. Al vessant sud aquesta xifra és notablement més baixa, però també abundant.\nAquestes nevades han anat acompanyades de vent que han pogut afavorir sobreacumulacions de neu en molts punts.\nD’aquesta manera, el risc d’allaus es manté al vessant nord i zones d’influència amb risc FORT(4/5). D’altra banda, el risc és Marcat (3/5) al vessant sud del Pirineu més oriental i MODERAT (2/5) al Prepirineu.\nEl temps canviant pot fer variar molt les condicions del terreny, ja que dijous 31 s’espera una pujada sobtada de les temperatures acompanyada d’aigua a cotes mitges i divendres un nou descens del termòmetre i nova nevada abundant fins dissabte.\nRisc FORT a la major part del Pirineu. Es recomana no esquiar fora pistes en totes aquestes zones on hi hagi aquest risc. Tanmateix si escollim àrees amb risc inferior, caldrà analitzar el terreny a esquiar i evitar zones exposades.\nContinuem amb situació de nevades i ja hem passat en poc menys de dos setmanes del terra sec, a gruixos molt destacables arreu del Pirineu!\nNo obstant les temperatures d’aquests dies són poc estables amb nevades que varien de cota 500 fins a 1800. Aquest fenomen pot propiciar els canvis de les condicions del mantell de neu. Les àrees esquiables amb esquí de muntanya són extenses gràcies al mantell de neu homogeni que presenta la serralada!\nAl Pirineu oriental i Prepirineu, el mantell és esquiable per damunt de 1500 m en orientacions N i 1800 m en orientacions Sud. Els gruixos d’aquesta banda van dels 30 als 100 cm (punts amb gruix superior a causa del vent).\nEl vessant nord del Pirineu i àrees d’influència és esquiable per damunt dels 1000 metres en orientacions nord i 1300 m en orientacions sud amb gruixos de 60 a 180 cm.\nA la resta del vessant sud del Pirineu el mantell és esquiable per damunt dels 1400 m en orientacions nord i 1500 m en orientacions sud amb gruixos de 40 a 140 cm.\nSegons les nostres previsions, tot ens fa pensar que la tendència de cara a divendres i el cap de setmana es mantinguin els riscos esmentats, o fins i tot es puguin incrementar! Les noves nevades abundants previstes i les fortes ventades de dissabte, poden fer variar completament les condicions del mantell!\nRealitzar sortides en zones segures, poc exposades i en zones amb inferior risc d’allaus Us recomanem una sortida en terreny força segur i amb neu contínua. Pic de Comabona. (Berguedà)


Bola de drac definitiva 20 - Librería Papelería Ibrahim\nBola de drac definitiva 20.\nEn el present volum d'aquest manga shonen la situació es complica. En Frízer està fora de control, més boig que mai, i vol informació. El Venerable Ancià de Namek és el creador de les boles de drac; si el liquidessin, aquestes també desapareixerien.\nTanmateix, en el cas de que els nostres herois no facin el que els mana en Frízer, veuran com pot ser de terrible un dels guerrers més forts de tot l'univers.


La funció social de la cultura (Xavier Marcé)\nLa funció social de la cultura\nXAVIER MARCÉ 23/04/2011 00:00\nL'àmbit de la cultura està acostumat a viure múltiples tensions. És un sector exigent que sovint bescanvia la seva capacitat de generar impacte mediàtic per una, gens menyspreable, influència en els entorns de la política. Els artistes són personatges molt desitjats en qualsevol campanya electoral fins al punt de convertir-se en un contingent social poderós capaç de crear imatges polítiques d'una notable fortalesa simbòlica. E n aquest tipus de relacions hi tenen un paper destacat els artistes més coneguts, al voltant dels quals es defineix un cert imaginari de l'art i la cultura que influeix el conjunt del sector. Les relacions entre cultura i poder polític no són gens neutres, són relacions bastant interessades: cadascuna de les parts en treu beneficis.\nContribueix a tot plegat l'extrema dependència que la cultura té de la política, sobretot de les decisions econòmiques que pren l'administració. Per a qui vulgui entendre-ho, podríem resumir-ho així: en termes macroeconòmics el principal client de la cultura és l'Estat, entès com el conjunt de les seves institucions. No és estrany, doncs, que les relacions econòmiques entre l'administració i la cultura determinin l'estructura del sector. Tampoc ens ha d'estranyar que el sector cultural tingui un funcionament tan rígid, amb escasses oportunitats per al talent emergent, amb un statu quo persistent i amb poquíssima renovació dels agents i operadors privats.\nEl monopoli de demanda o el lideratge del client hegemònic genera mecanismes molt clars per sobreviure. No són fàcils, però són evidents i afavoreixen el predomini d'una economia unidireccional que sovint té poc en compte l'èxit social, el mercat i fins i tot el prestigi popular (entès en una perspectiva sociocultural i no pas comercial).\nQue els artistes bons rebin ajudes, tinguin contractes i guanyin diners és necessari i ajuda a sanejar un sector que és inequívocament piramidal i competitiu. El problema és saber què cal fer amb tots aquells que, malgrat ser artistes i voler-ho ser, no han aconseguit situar-se dins el mercat cultural. És un problema perquè tots busquen idèntiques solucions en una mateix marc normatiu igualitari, neutre i sense instruments reals de discriminació.\nA l'administració pública de la cultura se li poden criticar moltes coses, però n'hi ha una d'especialment greu: no haver destinat iguals esforços a professionalitzar-la que a prestigiar el voluntariat, la sociocultura i el desenvolupament d'una economia social al voltant de l'art i la cultura. Als anys 80 van néixer tota mena d'equipaments culturals de proximitat: centres cívics, aules de cultura, casals de barri. Van modular els hàbits culturals d'una generació creant les bases de l'espectacular increment del consum cultural dels 90. La major part d'aquests equipaments ara malviuen externalitzats, amb minsos pressupostos i dedicats a la prestació de serveis especialitzats per franges d'edat.\nÉs un greu error. Primer, perquè són un viver d'educació cultural i un espai laboral per a artistes i gestors vocacionals o per a aquells que, tot i tenir una indiscutible qualitat, els mercats no han beneït amb l'èxit. I segon, perquè ajuden a donar sentit a una funció tan pròpia de la cultura com és la seva capacitat transformadora i generadora d'identitats col·lectives.\nViure professionalment de la cultura i l'art està indissociablement lligat a una determinada idea de rendibilitat, sigui econòmica o social. Reequilibrar-les ens ajudarà a mantenir la legitimitat de la política cultural.


Zumba time – Petits Retalls de Vida\nOn 11/06/2021 Per Petits Retalls de VidaIn dia a dia\nFeia dies que la peque volia venir amb mi a zumba.\nFer el pas que vingués m’ha costat, perquè mai sé com reaccionarà i jo sempre estic pendent d’ella.\nPer mi l’estona de zumba és desconnexió de tot, m’he de centrar tant en el ball que m’oblido de la resta. És el que té no tenir ritme al cos… necessito concentració màxima per no perdre’m del tot. 😂\nLa setmana passada (o fa dos 🤦♀), l’Aida es va oferir a acompanyar-nos, i va estar molt bé. La petita ballava quan volia i quan va voler desconnectar van anar a la zona de jocs amb l’Aida i el seu fill. Ho va gaudir molt. Gràcies, Aida 😘\nA mi em va servir per confiar que podria venir un altre dia.\nL’endemà, va voler tornar a venir, però va ser un desastre. Va arribar a mitja classe, cansada i se li va trencar una sabata. Va entrar en una mini crisi, fins que vaig aconseguir que marxéssim.\nAvui a la sessió amb el @fedevillena , venia l’ @arantxamorenoar i la Laia li té admiració!\nDurant el confinament la vam descobrir i hem anat seguint els seus directes de zumba i els vídeos de youtube. A la petita li encanta i sempre em demana zumba d’ella, de fet, li agrada molt el video del Nadal i mira sempre si als nous videos surt l’Alex (l’amic de l’Arantxa).\nQuan li he dit a la Laia que avui a classe venia, estava emocionada per veure-la.\nAixí que hem sopat abans d’anar i l’he avisat que si s’enfadava marxaríem i que si es cansava que m’ho digués.\nCrec que per les fotos i vídeo pots imaginar com ha anat. 🥳☺\nHem arribat a casa prop de les 22h i anava ballant pel carrer.\nFede i Arantxa ha estat una sessió molt divertida i ho hem gaudit molt!\nAquests moments per mi són or per desconnectar i reconnectar de nou amb energia renovada.\nI, tot i que a vegades dubto, mai deixaré de provar coses que sé que a ella li agraden. Ni quan hagi hagut un mal dia, seguiré insistint per veure-la feliç, com avui.\namordesenvolupamentdiversitat funcionalfamiliafillafortainclusióinstagrammalaltia minoritàriamarepetitsretallsdevidaReflexionssempre endavantsempre juntessocietat diversazumba


Clos, Portabella i Mayol destaquen la "cohesió" del govern municipal a l'equador del mandat\nL'alcalde de Barcelona, Joan Clos, acompanyat del segon i tercer tinents d'alcalde, Jordi Portabella i Imma Mayol, respectivament, han comparegut davant dels mitjans un dia abans de celebrar el ple de l'Ajuntament que marcarà l'equador del mandat. Els tres socis del govern han volgut comparèixer plegats per subratllar la imatge d'unió i de cohesió que han afirmat que té el govern municipal de Barcelona. Clos ha assegurat que "després del Fòrum i la crisi del Carmel" els projectes s'estan complint molt bé i ha agraït l'entesa amb el govern català i el central, que són "companys i aliats".\n26/05/2005 - 00.00 Actualitzat 27/05/2005 - 07.29\nL'Ajuntament de Barcelona farà aquest divendres un ple per passar revista a mitja legislatura. Un dia abans els tres socis de govern han volgut comparèixer plegats, en una escena que feia un any i dos mesos que no es veia. Joan Clos, Imma Mayol i Jordi Portabella han coincidit a dir que és un govern "cohesionat i unit", que vol aprofitar les bones relacions amb els governs català i central.\nClos ha afirmat que "després del Fòrum i de la crisi del Carmel" els projectes "s'estan complint molt bé". L'alcalde ha explicat que durant aquesta legislatura el govern municipal ja ha complert el 75% del "contracte amb els veïns" adquirit després de les eleccions. Clos ha explicat que a la meitat de la legislatura "no només no estem cansats", sinó que "volem fer el salt" aprofitant la bona relació amb els governs català i central, als quals ha qualificat de "companys i aliats".\nClos ha destacat que Barcelona "és un exemple de ciutat solidària" que ha conjugat els avenços institucionals amb la vida quotidiana. A més, ha explicat que ara sembla que el creixement del preu dels habitatges s'ha moderat, però que com que "no n'hi ha prou" treballaran per complir els plans urbanístics que preveuen que el 30% de l'habitatge sigui protegit.\nD'altra banda, Mayol ha admès que "la crisi del Carmel ha significat una sacsejada" que "ens ha posat a prova" i que ha qüestionat el sentit de la política. Mayol ha destacat millores en matèria de política social, com el servei de teleassistència, més places per als "sense sostre" i 23 nous equipaments per a la tercera edat.\nFinalment, Portabella ha remarcat l'èxit del turisme i les exportacions de Barcelona i ha afirmat que "Barcelona és una ciutat que va raonablement bé". Portabella ha explicat que a la ciutat s'han creat 29.999 llocs de treball en dos anys i que els ingressos derivats del turisme o les exportacions dupliquen els de Madrid, segons els seus càlculs. El segon tinent d'alcalde també ha coincidit amb Clos a destacar les "complicitats" amb la Generalitat.


El camí a la independència: d’agost 2013\nLa misèria de molts polítics catalans\nQuan els polítics no saben estar a l’alçada, la ciutadania els ha de fer veure que més val que se’n vagin cap a casa\nFa ja alguns dies, des de diferents àmbits polítics catalans s’està intentant sembrar el desconcert en la ciutadania sobre la finalitat de la cadena humana del dia 11 de setembre. Que si s’ha de canviar el lema per un que inclogui més voluntats com ara el dret a decidir, que si organitzar la cadena és una irresponsabilitat, que si la cadena humana és el símbol del sectarisme, que si donar suport a la cadena implicava que la gent s’ofegués a les platges (sic), etc. Comentaris de tot tipus per desacreditar un acte que la societat civil catalana ha decidit dur a terme, a través de l’Assemblea Nacional Catalana.\nAssaig de cadena humana a la Pica d'Estats\nEls comentaris crítics dels polítics han estat acompanyats també d’altre tipus de comentaris fets amb sornegueria també per alguns polítics com els que han fet des de Convergència demanant al líder d’UDC que assisteixi a la cadena el dia 11. El que és evident és que els polítics mediocres han intentat aprofitar un acte protagonitzat per la societat civil per intentar tenir ells un cert protagonisme, atès que amb les seves idees i plantejaments els és del tot impossible mostrar un cert nivell o adquirir notorietat. La mediocritat els porta a intentar apropiar-se d’allò que fan els altres en benefici propi i per fer-ho utilitzen la desqualificació i el menyspreu. I això que dic dels polítics és també vàlid per molts periodistes i tertulians de tot tipus, que han intentat, espero que inútilment desacreditar la cadena i sobretot desconcertar a la ciutadania per veure si així aconseguien que la cadena fos un fracàs.\nLa cadena humana a la Pica d'Estats uns metres abans\nd'arribar al coll de Sotllo\nÉs per això que la societat civil no ho ha de permetre. Són comptats el polítics que han respectat el dret de la ciutadania a organitzar-se lliurement tot i entendre que una vegada més en qüestions de transcendència la societat civil els ha passat al davant tal com ho va fer a l’any quan la gran manifestació d’aquell 11 de setembre de 1977 quan un milió de persones va reclamar “llibertat, amnistia i estatut d’autonomia” o com 35 anys més tard també ho va fer l’11 de setembre de 2012 quan més d’un milió i mig de persones vàrem reivindicar “Catalunya nou estat d’Europa”. Un any més tard, els catalans tornarem a sortir al carrer també un 11 de setembre, aquesta vegada per fer una cadena humana que unirà la Catalunya Nord amb el País Valencià, al llarg de més de 400 km. El lema de la cadena és també molt clar: “Via Catalana cap a la Independència”\nAssaig de la cadena humana a la Franja de Ponent\nCuriosament, 3 onzes de setembre hauran servit per mobilitzat la societat civil catalana i deixar en ridícul a uns polítics que està ben clar que en cap cas els interessen els objectius de la ciutadania i que l’únic que els mou, és el benefici personal o els interessos del partit. És per això que tota aquesta colla d’ineptes que omplen el Parlament, farien bé en anar-se’n a casa, abans que al ciutadania els hagi de xiular pel carrer, en una mena d’escarni públic que es tenen ben guanyat. Queda clar que no m’estic referint al 100% dels polítics, però si a una bona part d’ells ben coneguts de tothom i que no serveixen per a res. Ni tan sols per defensar-se en la “vida civil” de la que han fugit per intentar guanyar-se la vida des de la política sense “fotre ni brot”.\nEstem doncs davant d’un altre data que pot ser històrica per a Catalunya, com ho va ser per als països bàltics, que van organitzar la seva cadena i menys de 2 anys més tard aconseguien la seva independència. En efecte, la cadena es va realitzar el dia 23 d’agost de 1989 i va aconseguir la independència el dia 21 d'agost de 1991.\nCadena humana a Buenos Aires\nPer assegurar-ne l’èxit, l’Assemblea Nacional Catalana, ha organitzat diferents cadenes humanes que s’ha a nat fent aquests dies per tot el país. Fins i tot se’n han fet fora de Catalunya, en països llunyans on els catalans que hi resideixen s’han organitzat per anar-les fent. Vull pensar que si els catalans de fora ho han fet, els de dins tenim l’obligació de fer-la. No podem fallar.\nCatalans: som-hi !!! Tots a les terres de l’Ebre, que és on queden més trams per omplir.\nPublicat per Ricard Bosch a 19:40 Cap comentari:\nLa campana "LLIBERTAT"\nMolt bona iniciativa garrotxina\nLa gent de la Garrotxa ha tingut una bona idea. Es tracta de l’encàrrec de la construcció d’una campana anomenada Llibertat, que repicarà amb tota certesa el dia que Catalunya assoleixi la seva llibertat nacional.\nRecordem que la campana és un dels símbols de la resistència contra l’Espanya dels Borbons doncs va ser una campana (la campana de Sant Honorat de la catedral de Barcelona) la que alertava als defensors de la ciutat tocant a sometent per tal que els gremis que s’encarregaven de la defensa de la ciutat de les escomeses espanyoles al 1714, acudissin als seus respectius llocs per defensar el baluard de la ciutat. La campana, antiga eina de comucació, que servirà per comunicar-li al món que Catalunya ha esdevingut un nou Estat lliure\nÉs per tant una iniciativa plena de simbolisme la que ha emprès l’Assemblea Nacional Catalana de la Garrotxa. La campana Llibertat serà finançada a través del micro mecenatge, i per això s’ha obert una pàgina web per aquells que vulguin participar-hi, amb aportacions que es poden fer a partir dels 10 fins els 100€. L’objectiu és aconseguir els 6.500€ que costarà la campana dels quals a dia d’avui ja se’n han aconseguit 1.500. La campana pesarà uns 150 Kg., i tindrà un diàmetre de 60 cm.\nLa fosa de la campana s’iniciarà la última setmana del mes d’agost i està previst que sigui presentada públicament el dia 5 d’octubre, dia en que l’ANC de la Garrotxa està organitzant una gran festa: “quatre barres i una estrella”. Aquell dia la campana repicarà per primera vegada. A partir d’aquesta data la campana Llibertat anirà de poble en poble resseguint la comarca de la Garrotxa, fins el dia que Catalunya esdevingui lliure. Llavors es decidirà la seva ubicació definitiva. Els organitzadors han previst que els “mecenes” que participin en el finançament de la campana puguin veure recompensat el seu esforç de diferents maneres en funció de l’aportació feta. En qualsevol cas, la inscripció del nom del mecenes en el jou de la campana està garantida.\nA la història hi ha hagut altres campanes que han tingut el seu simbolisme com la que a l’any 1776 va repicar a la ciutat de Filadèlfia als USA, convocant als ciutadans per la lectura de la Declaració d’Independència.\nÉs amb iniciatives com aquesta quan es demostra que el sentiment nacionalista català, la independència, les ànsies de llibertat han calat fort en el sentiment de molts catalans. Aquestes iniciatives no es tiren endavant per que a algú se li hagi acudit la idea, sinó que cal a més que aquesta idea cali en l’esperit de molts ciutadans, i això és el que ha succeït a La Garrotxa.\nEns hem de felicitar doncs d’aquesta iniciativa, i ho hem de fer des d’una doble perspectiva. La primera pel fet en sí, el voler palesar l’amor al país mitjançant l’elaboració en aquest cas d’una campana, però la segona visió és encara més interessant atès que aquestes iniciatives cohesionen molt el sentiment independentista, i això fa que a altres comarques es facin altre tipus d’activitats que al seu torn cohesionen encara més tot els teixit social català, i amb el temps, es poden configurar majories suficients per arribar, si ens deixen, a poder decidir lliurement el nostre futur, i fer-ho amb majoria suficient per poder declarar la independència amb tota legitimitat.\nPublicat per Ricard Bosch a 22:44 Cap comentari:\nLa Via Catalana cap a la Independència\nLa cadena humana de l’11 de setembre necessita més catalans per assegurar que es pugui completar.\nTot i la crida feta pels acòlits de Duran Lleida, l’Assemblea Nacional Catalana ha decidit no canviar el lema de la cadena humana de l’11 de setembre que ha d’entrellaçar les mans dels catalans des de la frontera amb la Catalunya Nord, fins la del País Valencià. Són 400 km, al llarg dels quals es necessiten més de 500.000 persones per assegurar-ne l’èxit final.\nLa província de Tarragona és la que necessita més braços. A dia d’avui hi ha extenses zones de les comarques tarragonines, en els que la gent apuntada no permet ni de bon tros assegurar l’èxit de la cadena. En aquest gràfic superior, entre Sant Carles de la Ràpita i el límit amb el País Valencià, ens fan falta molts catalans per omplir els diferents trams.\nÉs bens sabut que l’independentisme està fortament arrelat en moltes de les comarques catalanes, però també és ben sabut que a les comarques de Tarragona és on l’independentisme topa amb més inconvenients. És per això que cal demanar a tots els catalans de cor, que es desplacin cap el Sud, per tal que la cadena humana es pugui materialitzar en aquella zona. En principi seria lògic pensar que fos la gent de Lleida els que s’ho desplacessin, però sembla que aquests estan un mica enfadats pel fet que la cadena no passa per les comarques de Ponent. Hem de demanar als lleidatans que en un ocasió com aquesta no es poden posar elements de discòrdia per justificar absències. Catalunya ens necessita a tots.\nEls trams entres les ciutats de Tarragona i Reus estan anormalment buits. Jo puc entendre que en aquesta zona hi visqui molta gent poc motivada per un fet tan transcendent com la independència de Catalunya, i fins i tot que estiguin a favor de continuar depenent d’Espanya. Però des del respecte a totes les posicions, cal demanar als catalans autèntics, als de cor, que entenguin que Catalunya els necessita i facin l’esforç de desplaçar-se cap aquests indrets en els que l’ocupació és tan baixa.\nEns trobem en una situació que era del tot previsible. Així ho ha entès l’ex President de la Generalitat Jordi Pujol, que sembla que estarà ubicat en algun tram a les rodalies d’El Perelló, que com altres trams de les comarques tarragonines necessita catalans per assegurar la cadena.\nDe fet queden 4 setmanes mal comptades per la Diada. Les inscripcions es varen obrir als voltants de Sant Joan, i en aquest temps s’han aconseguit unes 300.000 inscripcions. No se valorar si són moltes o poques; el que si se, és que aquesta xifra no té res a veure amb el milió i mig de catalans que vàrem reclamar la independència de Catalunya l’11 de setembre de l’any passat. Si l’any passat ens vàrem mobilitzar més d’un milió de persones, aquest any no podem arribar a mig milió? Molt difícil d’entendre, sobretot considerant que els catalans mai hem tingut la independència tan a prop com ara. La tenim tocar; només ens cal un petit esforç. Defallirem ara?\nLa zona entre Tamarit i les rodalies de Tarragona presenta també un nivell d’ocupació excessivament baix. Cal fer un esforç. Catalunya s’ho val!\nFinalment no vull deixar de banda les trampes de tot tipus que ens plantejaran determinats partits espanyolistes, pels quals l’èxit seria que la cadena humana fracassés. No ho podem permetre. Hem d’aconseguir que el mon ens vegi units com a poble i fermament disposats a guanyar la nostra llibertat. Som-hi!\nPublicat per Ricard Bosch a 21:15 Cap comentari:\nPlantant cara a Madrid\nMontoro consuma l’ofec econòmic a Catalunya


Coca-Cola reobre amb trampes a Fuenlabrada - El triangle\nCoca-Cola reobre amb trampes a Fuenlabrada\nEls sindicats denuncien que l'embotelladora incompleix la sentència del Suprem\nCoca-Cola Iberian Partners, la filial de la multinacional a la Península, obre aquest dilluns el seu principal centre a l’Estat, situat a Fuenlabrada, després de més d’un any tancat per la vaga dels seus treballadors. La companyia ha comunicat a 85 empleats la seva reincorporació per continuar amb les tasques que feien abans del tancament.\nLa resta de la plantilla afectada per l’Expedient de Regulació, 135 persones, s’haurien d’incorporar al centre desenvolupant noves tasques, després que la multinacional hagi convertit l’embotelladora en un centre logístic. Aquesta mesura contradiu la resolució del Suprem, que va ratificar la sentència de l’Audiència Nacional, conforme la qual Coca-Cola havia de reincorporar la plantilla en un termini de tres dies i de manera que realitzessin les mateixes tasques que feien abans de l’ERO.\nEls sindicats consideren que l’embotelladora incompleix la sentència que anul·lava l’ERO. “És una readmissió irregular que no s’ajusta a la sentència ni en temps ni en forma”, apunten.\nEls treballadors que no han acceptat les condicions de l’ERO de Coca-Cola hauran d’esperar que l’Audiència resolgui els recursos presentats. S’estima que podria ser durant aquestes primeres setmanes de setembre.


Cursos de Selectivitat a Barcelona - Acadèmia Guiu\nCurs d'Avaluació de Batxillerats Nacionals per a l'accés a la Universitat (EBAU)\nCurs dirigit a tots els alumnes que han realitzat el batxillerat dins del sistema educatiu a Espanya o que tinguin acabat un Cicle Formatiu de Grau Superior y vulguin presentar-se a les proves d'accés a la Universitat.\nSi vas acabar el batxillerat i no vas fer la selectivitat o no vas aconseguir superar-la, en aquest curs et prepararem per fer-ho obtenint els millors resultats. Et van faltar unes dècimes per triar la carrera dels teus somnis? Aquí et donarem la formació màxima que pots trobar per aconseguir la nota que necessites.\nSi has completat un CFGS tens dret a entrar a la universitat, però segurament la teva nota no és suficient. Aconsegueix fins a 4 punts extra preparant la fase específica amb nosaltres.\nPartint dels continguts mínims del batxillerat, repassarem tots els conceptes teòrics i pràctics dels temes que surten a les PAAU.\nTreballarem amb els exàmens de les convocatòries anteriors, donant les tècniques i estratègies, perquè les vostres respostes siguin valorades amb la màxima puntuació.\nDurant el curs, realitzem diferents proves (assaigs) de selectivitat, perquè coneguis els teus punts febles i puguis corregir els errors de forma efectiva.\nA Acadèmia Guiu, disposem de professors titulats, especialitzats en cada assignatura, i molt experimentats en formar tot tipus de persones que necessiten un suport acadèmic a qualsevol nivell. Ells t'ajudaran i estimularan contínuament perquè aconsegueixis els teus objectius.\nDes de les nostres oficines et facilitarem tots els tràmits necessaris per a inscriure't a les proves, consultar les qualificacions, fer la preinscripció universitària ...\nCreiem en el nostre mètode. A Acadèmia Guiu garantim l'èxit. Assistint regularment a les nostres classes i esforçant-te en seguir el nostre mètode, aconseguiràs les qualificacions que et proposis.\nInici LOE – Tarda:\n7 de juny de 2019. El divendres abans de l'exàmen\n12, 13 i 14 de juny de 2019\ninici curs estiu\nHORARI FASE GENERAL I ESPECÍFICA CALENDARI EBAU3 tarda\nL'objectiu de les EBAU (proves per a l'Accés a la Universitat per als alumnes que han estudiat a d'Espanya o dins del seu sistema educatiu) és valorar la maduresa acadèmica, els coneixements i les competències adquirides al batxillerat.\nEls continguts d'aquestes proves estan determinats pel currículum del segon curs de batxillerat espanyol.\nA les nostres classes es treballaran a fons aquests continguts, orientant l'aprenentatge a la perfecta realització dels exàmens.\nEls nostres professors, titulats universitaris, són especialistes en cadascuna de les assignatures i disposen de l'experiència i empatia necessàries per oferir una formació completa de gran qualitat.\nPer això garantim la superació d'aquestes proves a de tots els alumnes que es preparin amb nosaltres.\nEls exàmens de les EBAU es realitzen en un transcurs de tres dies consecutius.\nLa prova d'accés a la universitat (EBAU) 2018 s'estructura en dues fases:\n1. La Fase General, obligatòria per a tots els alumnes de batxillerat.\n2. Fase específica, de caràcter voluntari, per als alumnes que necessiten millorar les seves puntuacions.\n- Llengua castellana i literatura.\n- Història d'Espanya\n- I una matèria comuna d'opció a triar d'entre:\n• Matemàtiques aplicades a les ciències socials\n• Fonaments de les arts\nL'estudiant s'examina d'un màxim de 3 assignatures, les quals hauran d'estar relacionades amb el Grau universitari que desitgi realitzar. Els nostres especialistes t'informaran i orientaran sobre les matèries que més s'adeqüin a tu tenint en compte els estudis posteriors que vulguis realitzar. Per això ens ajudem amb la taula de ponderacions.\nVeure taula de ponderacions\nDes de l'any 2017, la matèria comuna de la fase general també la pots computar com una assignatura de la fase específica.\nNotes d'accés i admissió a la universitat.\nLa qualificació de la fase general (QFG) és la mitjana aritmètica dels cinc exercicis. Cadascun dels exercicis es puntua de 0 a 10.\nÉs imprescindible tenir una CFG igual o superior a 4 punts per obtenir una nota d'accés.\nLa nota d'accés, per als alumnes amb batxillerat, s'obté amb el 60% de la nota mitjana del batxillerat (NMB) i el 20% de la qualificació de la fase general, és a dir:\nNota d'accés = 0.6 * NCMB + 0.4 * CFG\nEs considera que un alumne ha superat la EBAU si aquesta nota és superior a 5 punts. Un cop obtinguda, aquesta nota té validesa indefinida, NO CADUCA.\nLa nota d'accés per als alumnes amb un Cicle Formatiu de Grau Superior és la nota mitjana obtinguda al cicle.\nLa nota d'admissió és el resultat d'afegir a la nota d'accés dels punts obtinguts mitjançant la realització de la Fase Específica.\nAquesta nota pot ser diferent segons el Grau Universitari a què vulguem accedir i les assignatures de la Fase Específica que haguem realitzat.\nLes qualificacions de les assignatures es multipliquen per un coeficient (0; 0.1 o 0.2) segons la relació que té aquesta assignatura amb els estudis que volem realitzar.\nPer a cada Grau Universitari, el càlcul de la nota d'admissió segueix la fórmula:\nNota d'Admissió = Nota d'Accés + a x E1 + b x E2\nE1-2 = Qualificació obtinguda en cadascuna de les assignatures de la fase específica, sempre que se n'obtingui almenys una qualificació de 5 sobre 10. a -b = valors de ponderacions 0 - 0,1 - 0,2, depenent de la carrera escollida.\nAquesta nota d'admissió està entre 5 i 14 punts, i és amb ella que "competiràs" amb la resta dels candidats per aconseguir la plaça universitària que desitges.\nLes qualificacions obtingudes a la fase específica tenen una validesa de dos anys.\nPreinscripció universitària i assignació de places.\nA Espanya el sistema d'assignació de places universitàries està basat en la llei de l'oferta i la demanda. Si per realitzar uns certs estudis hi ha més candidats que places universitàries, el sistema tria a aquells alumnes que tenen una millor nota d'admissió.\nDurant el mes de juny es realitza la PREINSCRIPCIÓ UNIVERSITÀRIA, tràmit pel qual els estudiants trien quin estudi / s i a quina universitat volen realitzar-los.\nA Catalunya, els aspirants poden optar per un màxim de 8 titulacions.\nDes de les nostres oficines t'assessorarem i acompanyarem en aquest procés de preinscripció universitària perquè, seguint el procediment, tinguis les màximes oportunitats d'aconseguir la plaça desitjada.\nAquestes sol·licituds es poden presentar en diferents comunitats autònomes. Si se t'assignen places en més d'una d'elles, tu decideixes a quina et matricules. Un cop tancat el termini de presentació de sol·licituds, el sistema, atenent exclusivament a les notes d'admissió, assignarà les places universitàries i es publicarà la nota de tall de cadascun dels estudis de Grau / universitat. Aquesta nota ens indica la mínima per a obtenir la plaça durant l'any en curs, a la convocatòria de juny, i pot variar cada any.\nA manera orientativa, aquí pots veure les notes a Catalunya a la convocatòria de juny d'anys anteriors.\nVeure notes de juny\nAssignació de places i matrícula universitària.\nUn cop t'han assignat una plaça universitària, si és del teu gust, només has de fer la matrícula a l'escola o facultat assignada.\nSi no t'assignen la teva primera opció, encara pots esperar a les diferents reassignacions i millorar la plaça assignada.\nA l'acadèmia et donarem tots els detalls i consells perquè aprofitis al màxim les teves opcions d'aconseguir la plaça que realment desitges. I et mantindrem informat dels terminis de matrícula i inici de les teves classes universitàries.\nET DESITGEM UNA BONA VIDA UNIVERSITÀRIA\nServeis que oferim als nostres alumnes.\n- Finançament del curs, sense interessos, perquè pugueu pagar còmodes quotes mensuals.\n- Assessorament personalitzat per part dels nostres professionals sobre els següents aspectes:\n• Informació i orientació sobre totes les universitats d'àmbit nacional.\n• Tramitació sense cost per a presentar-se a l'examen de selectivitat.\n• Ajuda amb la preinscripció a les universitats catalanes.\nAprova la selectivitat a l'Acadèmia Guiu.\nT'oferim diferents cursos de selectivitat a Barcelona.\nRealitza la inscripció online amb un 10% de descompte.\n* El pagament de la matrícula o reserva de plaça, en cap cas serà reemborsable.


Mòdul de Progressió i instalació en Espeleologia 2017 (Mòdul M3E)\nDies 1 i 2 d'abril 2017\nL’Escola Catalana d’Espeleologia proposa el Mòdul M3E per ampliar coneixements i com a temari fonamental per a un iniciador esportiu d’Espeleologia.\nAquest seminari està adreçat al federat que havent estat iniciat en l’espeleologia, vulgui adquirir nous coneixements que el portin a desenvolupar aquesta disciplina amb un millor nivell de seguretat, tot disposant de noves capacitats per a solucionar situacions més compromeses. Al conèixer millor els materials podrà actuar de forma completament independent.\nAquest mòdul no és un curs d’equipament, té com objectiu bàsic la instal•lació i la progressió. El mòdul es realitza a la zona del Garraf.\nDescarregar arxiu (en PDF)\nDescarregar full inscripció (en PDF)\nEl preu del seminari és de 60€ i inclou: documentació i material col•lectiu.\nCal estar en possessió de la llicencia de la Federació Catalana d’Espeleologia.\nEl curs es realitzarà amb un mínim de 8 participants\nPer a formalitzar la matrícula cal aportar a fce@espeleo.cat\nLes properes activitats de l’Escola Catalana d’Espeleologia son:\nMòdul (M2C) d’autosocors i evacuació en descens de canyons i engorjats. 25 i 26 de març.\nCurs d’assistència sanitària nivell II +DEA. Mes d’abril Semipresencial amb practiques el 6 i el 13 de maig.\nMòdul (M3E) de progressió i instal·lació en espeleologia el 1 i 2 d’abril a Garraf.\nMòdul (M4EC) d’Iniciador esportiu en Espeleologia i Descens de canyons.\no 8 i 9 d’abril, 22 i 23 d’abril, 6 i 7 de maig.\nJornades tècniques de l’Escola Catalana d’Espeleologia 14 de maig. Únicament membres de l’ECE\nCurs de perfeccionament tècnic en descens de canyons\no 20 i 21, 27 i 28 de maig . mòduls aigües Vives.\no Juny o setembre. Mòdul grans verticals.\nCurs de perfeccionament d’espeleologia\no (3 caps de setmana) Octubre i novembre\nMòdul científic (Cartografia, Topografia i hidrogeologia)\no Tardor a determinar.\n1a. Jornada BOCA BLOC\nDia 1 d'abril 2017\nLa 1a Jornada BocaBloc ja te data! L'1 d'abril (de 10.00 a 20.00 hores) omplirem la rambla del Carmel d'escalada, música, activitats* i molta diversió!\nGràcies als equipadors que vindran i a la immensa estructura de la FEEC, us garantim un open de primeríssima qualitat.\nEL CLUB EXCURSIONISTA MADTEAM HI SERÀ PRESENT!!\nMuntanyes de Qualitat - Prou ampliacions!!\nDia 26 març 2017\nEl proper diumenge 26 de març us engresquem a participar en una ascensió popular hivernal al Cap des Clòsos (2417m Val d'Aran, sortida del Plan de Beret a les 9'30h dur esquís o raquetes) per demanar unes muntanyes de qualitat, en el marc d'un país que aspira a la qualitat.\nLes estacions d'esquí existents ja disposen de centenars de quilòmetres esquiables i acompleixen unes funcions recreatives i de dinamisme econòmic que no qüestionem. No obstant, el ressorgiment de projectes d'urbanització d'espais d'alta muntanya basats en el consum de territori amb una política d'expansió sostinguda tot apostant per l'augment de la massificació turística no els considerem ni adients ni desitjables. Creiem que impliquen una amenaça a la qualitat de les muntanyes, inevitablement associada a la preservació dels seus valors. Els espais ben conservats són reclam fiable de visitants sense penyores associades. Mesura, equilibri i sentit comú.\nAquesta és la nostra opció.


Avenços en gestió clínica: La medicina de precisió no pot donar l'esquena a les emocions\nMontori remarca que les eines que utilitza en la presa de decisions, només serveixen com un suport, conscient que el factor emocional necessita ser guiat amb informació el menys abstracta possible. D'altra banda, la nostra comunicació verbal és portadora de més d'un missatge. L'explícit i el simbòlic. L'explícit deriva del significat literal, el que en anglès en diuen Verbatim, molt acotat i de definició exacta, inequívoca, no dóna lloc a errors de comprensió per si mateix. El simbòlic és aquell que deriva del context, de la interpretació i del valor de qui el comprèn a la seva manera, també en diuen Gist.\nEn el cas de l'oncologia, la presa de decisions sovint és tan complexa, fins i tot per al mateix metge, que es recorre als comitès de tumors, per unir coneixement racional i prendre la millor decisió per al pacient. Precisament per això, suposo que Jordi Varela va dedicar un post, el febrer de l'any passat, sobre les limitacions que poden sorgir de la presa de decisions en pacients oncològics, ja que el comitè d'experts no compta amb l'expert amb ell mateix, el pacient i les seves preferències.\nEns movem en un terreny de joc que va entre oferir-li al pacient el millor resultat i el que millor li resulta al pacient. Aquesta frase que he hagut de llegir dues vegades per assegurar-me que diu el que vull dir, es podria plantejar com a exemple del que passa amb les mastectomies profilàctiques contralaterals als Estats Units. La mastectomia contralateral té unes indicacions molt específiques, que es basen en dos factors, els antecedents familiars i ser portadora d'BRCA 1 i 2.\nSTATnews publicava aquest estiu l'article "Why a growing number of women with breast cancer are choosing double mastectomy?" (Per què un creixent nombre de dones trien la mastectomia doble?) partint d'un Annals of Surgery del 2016 que publicava les dades de seguiment de les Mastectomies Profilàctiques Contralaterals (MPC) en gairebé mig milió de dones als Estats Units. En el període estudiat, que va del 2002 al 2012 es van triplicar les MPC, passant d'un 3,9% de les intervencions al 12,7% sense que això suposés un benefici per a la supervivència global, independentment de l'edat o els receptors hormonals. És més, la realització d'una MPC és quatre vegades més probable als EUA que a Corea del Sud o Berlin.\nQuan s'analitzen les causes d'aquest increment, els investigadors avisen que no es pot atribuir aquesta creixent tendència a l'efecte Angelina Jolie, ja que ella va fer pública la seva intervenció el 2013. Entre els factors més determinants hi ha el model de presa de decisions, com altres publicacions confirmen, i la por o ansietat de les pacients a un segon tumor mamari.\nCom dèiem abans, ens movem entre la millor evidència i el que la pacient li resulta evident que li és millor. S'ha progressat molt en oferir les garanties de millors resultats individualitzant el risc i aquí van i topen amb un enorme iceberg al mig del Carib. Les pacients, en aquest cas concret, semblen triar cada vegada més agressivitat en un tractament que no té indicació. Segons els autors, les pacients que van triar MPC no complien criteris perquè aquesta fos recomanada. En estudis posteriors s'ha identificat una major preferència per dones blanques enfront de dones negres a sotmetre's a una MPC. Això finalment és atribuït a una menor percepció de risc d'un nou tumor a la mama contralateral per part de les pacients negres.\nEn relació al moment de presa de decisions, una altra autora, Shoshana M. Rosemberg del Dana-Farber Cancer Institute, ha publicat un estudi a l'Annals of Surgical Oncology on remarca que quant més pes té la pacient en la decisió hi ha més probabilitats que l'elecció sigui una MPC, fins a 3 vegades més que quan ho fan de manera compartida metge i pacient. Aquí hi ha factors lligats al propi cirurgià que per desconeixement, o perquè en segons quin estudi només entre un 5 i un 20% parlen de les opcions quirúrgiques, deixant que sigui la pacient qui esculli amb els seus prejudicis i les seves pors. La mateixa autora, en un altre editorial, resumeix els resultats de diversos grups de recerca que comparen dades de satisfacció, qualitat de vida, i ... Sorpresa! Hi ha només algunes petites diferències posteriors, depenent del tipus d'intervenció. Llavors ... Què és el millor? I per a qui?\nEs podria aprofundir en els matisos del tema, però arribats a aquest punt, el factor sobre el qual podem incidir i hem d'insistir és el paper dels professionals. Segur que en el cas de la MPC als EUA hi ha més factors que disparen aquestes xifres, vist que en altres països no es donen aquestes xifres i dubto que només es degui a la comunicació, però als EUA sí que han vist que el rol del metge aconsegueix modificar aquesta tendència clarament i per tant és una eina potent.\nQuan es parla de medicina de precisió, ens estem referint a la capacitat d'oferir la intervenció més adequada per obtenir el millor resultat en termes de supervivència, complicacions i cost-efectivitat per a cada perfil de pacient en funció de les seves característiques biomètriques. Està clar que "tirar-li les cartes" amb dades crues (verbatim) no és el que llegeix la persona que les mira des del seu propi constructe (gist). Perquè els pacients decideixin sobre la seva salut, necessitem la nostra capacitat d'empatitzar, discutir amb assertivitat i comprendre les preferències dels nostres pacients, la qual cosa ens portarà a calibrar encara millor aquesta medicina de precisió que ve del món de les dades i no de les emocions i evitar possibles sobretractaments.


L’Ajuntament d’Eivissa imparteix un curs de català bàsic per a dones en situació de vulnerabilitat\nPublicat el Dijous, 25 Març 2021 11:03\nLa regidoria d’Igualtat de l’Ajuntament d’Eivissa ha organitzat, amb la col·laboració de Metges del Món, un curs de català de nivell inicial destinat a dones en situació de vulnerabilitat. Es tracta d'un taller de 36 hores on es treballaran continguts d’un nivell A1-A2. El Consistori ja va realitzar un curs de català dirigit a aquest col·lectiu entre octubre i desembre de 2020.\nLa regidora d’Igualtat i Normalització lingüística, Clàudia Cotaina, ha explicat que ‘amb aquesta activitat es vol donar a aquestes dones l’oportunitat d’assolir les nocions bàsiques de la llengua catalana que els permetin comunicar-se en situacions quotidianes i les ajudin a fomentar la seva autonomia i accedir al mercat laboral afegint al seu currículum un coneixement fonamental com és el del català’.\nLes classes, amb dues sessions setmanals, varen començar ahir a la tarda al Casal d’Igualtat i s’estendran fins al mes de juny. Entre els continguts del curs està donar i demanar informació personal i sobre l’entorn, saludar i emprar fórmules de cortesia, moure’ns per la ciutat, anar a un bar o a comprar, parlar de la feina, del temps i de la família. Les unitats didàctiques treballaran de forma dinàmica i participativa tant les competències comunicatives orals com les escrites.\nL’activitat està finançada pel Govern de les Illes Balears, a través de l'Institut Balear de la Dona i del Ministeri d'Igualtat, Secretaria d'Estat d'Igualtat i Contra la Violència de Gènere.