El CFJ Mollerussa jugarà contra un equip de Primera Divisió a la Copa del Rei – Mollerussa Televisió\nObté aquest premi en superar el Penya Independent (1-0) en un Camp Municipal d’Esports que ha presentat un ambient històric amb totes les entrades exhaurides\nNit històrica al Camp Municipal d’Esports de Mollerussa. Vint-i-nou anys després, el CFJ Mollerussa tornava a disputar la Copa del Rei i l’afició va omplir de gom a gom la grada de l’estadi per empènyer el seu equip cap a la victòria. Un ambient que va recordar l’època daurada del club als anys 80. Amb l’alè incondicional del seu públic, el conjunt mollerussenc va fer els deures davant del Penya Independent d’Eivissa, que va resistir fins al minut 79 de partit, quan Putxi, a assistència d’Adrià Fernández, va fer l’únic gol del matx i va desfermar l’eufòria al camp i a la grada.\nAmb el xiulet final, l’equip de la capital del Pla d’Urgell s’ha assegurat jugar la següent ronda de la Copa del Rei contra un equip de Primera Divisió. El rival el coneixerà aquest dijous en el sorteig que tindrà lloc a les 16.30 h. Al bombo hi seran equips com el València, el Betis, l’Espanyol, entre altres, però en canvi, no hi seran els que disputen la Supercopa d’Espanya (Barça, Real Madrid, Atlético de Madrid i Athletic Club), que entren més tard.\nEl rival que li toqui al Mollerussa visitarà previsiblement el proper dia 1 de desembre la capital del Pla d’Urgell.


Empreses Cambra | Cambra Oficial de Comerç, Indústria i Serveis de Valls\nÚltima actualització febr. 17, 2021\nManusa és una empresa líder en la creació, disseny i desenvolupament de tot tipus d’accés intel·ligent. Amb una plantilla total de 350 persones, produeixen més de 20.000 portes automàtiques a l'any. Manusa disposa d'un departament propi de R+D+i, on desenvolupa tecnologia pròpia per a portes…\nLa Fundació Ginac i la cambra es plantegen buscar recursos compartits per…\nLa Cambra de Comerç de Valls i la Fundació Ginac, entitat d’iniciativa social sense ànim de lucre, sumen sinergies a favor de la integració social i laboral de les persones amb discapacitat o trastorn mental de la comarca. Ambdues institucions consideren clau formar, orientar i afavorir la…\nAndreu Solar parla de casos reals d’instal·lació d’energia…\nDimarts 5 d’abril va tenir lloc a la sala d’actes de la Cambra de Comerç de Valls la ponència “Instal·lació d’energia fotovoltaica per a empreses: casos reals”, a càrrec de Jordi Andreu, director general d’Andreu Manteniment i Andreu Solar. Una jornada que s’emmarca dins el seminari “Coproduir…\nNutrion desenvolupa tecnologia pròpia per obtenir alimentació animal amb…\nNUTRION INTERNACIONAL S.L.U és una empresa familiar fundada fa més de dues dècades i amb gran experiència en el mercat de l'alimentació animal. La seva fàbrica principal està situada al Polígon Industrial de Ruanes de Puigpelat, a la província de Tarragona, un lloc estratègic per a la recepció de…\nLa Cambra de Comerç, Indústria i Serveis de Valls i l’empresa Grup Micros sumen sinèrgies per la formació empresarial i logística, i per la retenció del talent i la innovació al territori. GrupMicros és el patrocinador oficial de l’Escola de Logística de la Cambra de Valls. Són especialistes en…\nGrupMicros fa el salt a fabricant de maquinària\nFa poc més d'un any, GrupMicros, empresa familiar amb seu a Vilabella (Alt Camp) dedicada a la fabricació d'etiquetes autoadhesives i a la comercialització i la instal·lació de sistemes d'identificació automàtica (lectors de codis de barres, aplicadors automàtics d'etiquetes, programari). ..) va…\nURSA Ibérica Aislantes, S.A. és una de les empreses europees líders en la fabricació de materials aïllants d'alt rendiment pels edificis. Situada al Polígon Industrial del Pla de Santa Maria, és una de les empreses més importants de la demarcació de la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis de Valls.…\nSalses Fruits S&P patrocina el 30è Concurs de la Salsa de la Calçotada…\nSalses Fruits S&P patrocina un any més el Concurs de Salsa de la Calçotada que es duu a terme en el transcurs de la 40a edició de la Gran Festa de la Calçotada, que se celebra a Valls el diumenge 23 de gener. El concurs de Salsa de la Calçotada es realitzarà a la Plaça del Blat, a les 10:30…\nGrup Gomà-Camps entra a formar part de la Cambra de Comerç de Valls. La Cambra segueix així sumant sinèrgies amb les empreses de la demarcació per tal de potenciar el desenvolupament econòmic de l’Alt Camp i voltants. Amb una clara aposta pel territori, el talent i la creativitat L'empresa…\nFundició Artística Vilà creix de manera exponencial\nFundició Artística Vilà és una empresa dedicada íntegrament a l’art escultòric. Des de que l’any 1959 el seu fundador, Ramon Vilà Bofarull, va especialitzar-se en la fundició d’escultures en bronze, el creixement de l’empresa ha estat exponencial. Actualment, la Fundició Vilà compte amb una…\nTuvatextil, dels texans als productes tèxtils de jardí: “Estem…\nDe fabricar texans a productes d'interior i exterior per a la llar i l'hostaleria. Tuvatextil, fundada l'any 1997, va reorientar el seu negoci entre el 2005 i 2007 i l'empresa va començar a créixer quan els fundadors es van associar amb el grup Sauleda, que va aportar capital i solvència a la…\nLa Cambra de Comerç de Valls signa un conveni de col·laboració amb la Caixa…\nCaixa d’Enginyers i la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis de Valls han signat un conveni de col·laboració a través del qual les empreses de la demarcació de la Cambra podran sol·licitar finançament a la cooperativa de crèdit mitjançant els productes financers que comercialitza l’Entitat.…\nFrancesc Moix, nou president de l’Associació d’Empresaris del…\nEl passat 1 de desembre es va presentar la renovada junta de l’Associació d’empresaris del polígon Industrial de Valls (ASSEM) amb Francesc Moix Albaiges al capdavant. Jordi Andreu i Anna Pastor n’assumeixen la vicepresidència. Des de la Cambra de Comerç i Indústria de Valls es portarà la secretaria…\nHigitech, nova empresa de la Cambra de Comerç de Valls\nHIGITECH entra a formar part de les Empreses Cambra. La Cambra de Comerç de Valls segueix així sumant sinèrgies amb les empreses de la demarcació per tal de potenciar el desenvolupament econòmic de l’Alt Camp i voltants. L'empresa catalana, situada a l'edifici del Banc de Valls de la Font de la…\nPrat Internacional Brands es troba en ple creixement i expansió internacional. Any rere any està duplicant facturació, instal·lacions i equip. El passat mes de setembre l'empresa catalana va posar en marxa un nou magatzem al sud de França, a la ciutat de Narbona. La nova nau compta amb 4.200 m² de…\nGrupMicros instal·la un simulador de magatzem a la Cambra de Comerç de…\nGrupMicros ha instal·lat al laboratori de l’Escola de Logística de la Cambra de Comerç de Valls un Corner de Gestió de Magatzems e-Pack 2020 que permet simular totes les operatives d’un magatzem mitjançant el programa de gestió, especialment indicat per realitzar formacions. Aquest simulador està…\nHormipresa avança en economia circular i optimització de recursos amb una…\nEl sector de la construcció genera molts residus i és evident que cal reciclar-los per tal de minimitzar-ne l’impacte mediambiental. A Hormipresa són conscients d’aquesta necessitat i aposten per la reutilització donant una segona vida al formigó sobrant. Hormpiresa compta amb dos centres de…\nKellogg inverteix en innovació, digitalització i indústria 4.0 a la seva…\nLa planta de Kellogg a Valls produeix cereals per l'esmorzar per a més de 20 països d'Europa i Orient Mitjà i és bàsicament productora, convertint la matèria prima en producte acabat. Per la seva ubicació, Kellogg utilitza arròs produït al Delta de l'Ebre, com a matèria prima, per a l'elaboració…\nCastell d’Or, amb seu central a Vila-rodona, comercialitza un 90% del seu producte al mercat exterior, principalment a països de la Unió Europea, Estats Units, Japó, Canadà, Brasil, Mèxic i Rússia. Actualment estan desenvolupant una estratègia d’expansió al mercat nacional per tal de fer créixer la…\nLa Fundació Anespro, formada per la Cambra de Comerç i Indústria de Valls i l'Institut Jaume Huguet, lliurava el passat 3 de juliol, en el transcurs de la Nit de Premis De Valls el 27è Premi Escola-Empresa a Fundición Galera de Valls. El guardó l'ha lliurat pel director de l'Institut i vicepresident…\nFrigicoll SA de Valls va rebre el passat 3 de juliol, en el transcurs de la 38a Nit de Premis de Valls, el reconeixement a la implantació, ampliació i inversió industrial. El director general de l’empresa, Joan Sabrià, va rebre el premi de mans del vicepresident de la Cambra de Comerç de Valls,…\nJudit Giró Benet i el seu dispositiu The Blue Box: Premi a la Recerca,…\nJudit Giró Benet, CEO i cofundadora de The Blue Box, va rebre el passat 3 de juliol, en el transcurs de la 38a Nit de Premis de Valls, el Premi a la Recerca, Innovació i Creativitat. El seu pare Enric va recollir personalment el premi de la mà del president de la Cambra de Comerç de Valls, Josep…\nPrat Brands: Premi al Foment de l’Exportació 2020 per…\nPrat Internacional Brands va rebre el passat 3 de juliol, en el transcurs de la 38a Nit de Premis de Valls, el Premi al Foment de l’exportació 2020 per l’increment de les exportacions. El president de la Cambra de Comerç de Valls, Josep M.Rovira, va fer entrega del premi a la CEO de l'empresa, …\nAleados del Cobre SA, “Alecosa” Valls: Premi al Foment de l’exportació 2020…\nAlecosa va rebre el passat 3 de juliol, en el transcurs de la 38a Nit de Premis de Valls, el Premi al Foment de l’exportació 2020 per la labor d’exportació més antiga i duradora. El primer tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Valls, Jordi Cartanyà, va entregar el premi a Núria Figueras,…\nFrigicoll vol créixer logísticament amb una nova nau al Polígon Industrial…\nFrigicoll construirà una nova nau logística al costat de l'actual que permetrà ampliar i optimitzar la part logística, i com a conseqüència reforçar el servei nacional i potenciar l'exportació. Situats al Palau de Reig de Dalt del Polígon Industrial de Valls, actualment tenen unes 20 persones fixes…


Marta Pessarrodona: «Existeix una literatura femenina formada per fragments d'interiors»\n01 març 2021 20:44\nLa poetessa desgranà a la UIB l'actualitat de Caterina Albert\nLaura Moyà | 01 desembre 2005\nParlar amb Marta Pessarrodona implica parlar de Mercè Rodoreda, de Caterina Albert, de Clementina Arderiu o de Virginia Woolf. Suposa un repàs de les autores més rellevants de la literatura, els seus referents i les seves antecessores. Ahir, la poetessa parlà a la UIB sobre la vigència de Caterina Albert, en el marc del cicle dedicat a commemorar el centenari de Solitud, publicada per la seva autora amb el pseudònim de Víctor Català. I, com és lògic, Pessarrodona es referí a les seves heroïnes.\n-Què queda de Caterina Albert en la literatura actual?\n-Solitud és una obra clau de la literatura. Tanmateix, el centenari de la seva aparició ha passat desapercebut, cosa que és una mica inadmissible. Caterina Albert va ser una poetessa important i no se l'ha tinguda prou en compte. La seva poesia pot semblar antiquada, però és fruit de la seva època.\n-Per què antiquada?\n-Perquè la veiem des del present. La meva pròpia poesia es considerarà antiquada d'aquí a uns anys. Caterina Albert va ser una escriptora molt professional. Igual que Mercè Rodoreda, jugava a semblar innocent, com si els seus textos els escrigués una amateur, però la seva obra demostra la seva professionalitat. Tanmateix, va tenir mala sort històrica perquè va néixer en una mala època.\n-Heu comentat que Albert tenia punts en comú amb Rodoreda, una escriptora que també admirau i de qui acabau d'escriure una biografia molt personal...\n-He trigat dos anys a acabar Mercè Rodoreda i el seu temps perquè la meva implicació ha estat total. La vaig conèixer molt i, per mi, aquest llibre era una obligació.\n-Albert s'hagué d'amagar-se darrere el nom d'un home per escriure. Heu tingut cap problema pel fet de ser dona?\n-Sí. Fins i tot ara. Vist des de la distància, he descobert que el jo poètic dels meus primers tres llibres era masculí, una cosa que sorgia del subconscient. Quan vaig començar, tenia problemes seriosos per trobar llibres de Maria Antònia Salvà, Arderiu i Albert. Llavors, em va entrar pànic, vertigen: darrere d'elles, venia jo, una circumstància que suposava una responsabilitat enorme.\n-Existeix una literatura femenina?\n-Sí, es pot definir com fragments d'interiors, citant Carmen Martín Gaite. Se'ns ha acusat que en les nostres obres no hi apareixen esdeveniments rellevants, però és fals.\n-Heu afirmat que la poesia «és com un streaptease»...\n-Sempre ho és. Ets tu mateixa: estàs explicant el teu interior.


Yayoi Kusama | Els reporters de Bellvitge\n← Rosa Caramel\nPublicat el 6 juny 2019 per maribel\nEn els tallers de segon cicle ( 4rt, 5è i 6è ) d’aquest curs, ens hem aproximat a l’art de l’artista i escriptora japonesa Yayoi Kusama, que es caracteritza per la repetició de patrons infinits amb cercles multicolors, punts i pigues. L’autora descobreix i experimenta amb l’escultura, la fotografia, el vídeo, el collage, la performance…qualsevol mitjà és vàlid si li permet expressar-se.\nConectar amb l’art de la Yayoi ha estat relativament fàcil per part dels alumnes ja que les seves obres son colorides, amb formes abstractes i amb l’atractiu d’estar recobertes de punts. Tant la vida de l’artista i les seves vivències personals li donen un caràcter singular a les seves obres plàstiques que de seguida va interessar als alumnes.\nDesprés de planificar tot el procés de producció, recursos i materials, els alumnes van començar a realitzar els treballs plàstics recreant les obres de Yayoi Kusama. En aquest cas sels demanava tres obres artístiques especificades en la Programació Yayoi Kusama. Els alumnes van experimentar individualment amb fotografies, collages i diversos materials plàstics i van realitzar un mural cooperatiu amb els elements utilitzats en les obres de la Yayoi Kusama. En acabar el taller es demanava una autoavaluació per part de l’alumne i la valoració del taller.\nAlgunes de les obres plàstiques dels alumnes.\nAquest article s'ha publicat dins de Tallers i etiquetat amb Dona artista, Plástica, Tallers, Yayoi Kusama. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


GVA.ES: La Comunitat Valenciana registra 829 casos nous de coronavirus i 2.447 altes\nLa Comunitat Valenciana registra 829 casos nous de coronavirus i 2.447 altes\n- Sanitat ha administrat ja 275.663 dosis de la vacuna contra el coronavirus\n- Nous positius per províncies: 73 a Castelló, 347 a Alacant i 409 a la província de València\nLa Comunitat Valenciana ha administrat un total de 275.663 dosis de la vacuna contra el coronavirus. Per províncies, 34.584 a Castelló, 98.378 a Alacant i 142.701 a València. Han rebut les dues dosis de la vacuna 99.821 persones.\nD'altra banda, s'han registrat 829 casos nous de coronavirus confirmats per prova PCR o a través de test d'antígens des de l'última actualització, que situen la xifra total de positius en 376.052 persones. Per províncies, la distribució de nous positius és la següent: 73 a Castelló (38.514 en total), 347 a Alacant (141.408 en total) i 409 a la província de València (196.128). A més, el total de casos sense assignar en tota la Comunitat Valenciana se situa en 2.\nDes de l'última actualització s'han registrat 2.447 altes a pacients amb coronavirus. De manera que ja són 367.102 persones a la Comunitat Valenciana les que han superat la malaltia des que va començar la pandèmia. Per províncies, les altes es distribueixen de la manera següent: 37.612 a Castelló, 137.741 a Alacant i 191.693 a València, a més de 56 no assignades.\nEls hospitals valencians tenen, actualment, 1.472 persones ingressades: 141 a la província de Castelló, amb 20 pacients en UCI; 624 a la província d'Alacant, amb 139 pacients en UCI, i 707 a la província de València, amb 185 pacients en UCI.\nA més, s'han registrat 53 defuncions per coronavirus des de l'última actualització, per la qual cosa el total de defuncions des de l'inici de la pandèmia és de 6.490 persones: 744 a la província de Castelló, 2.438 a la d'Alacant i 3.308 a la de València.\nD'acord amb les dades registrades, en aquests moments hi ha 13.941 casos actius, la qual cosa suposa un 3,60 % del total de positius.\nDes de l'última actualització, hi ha casos positius en 104 residències de majors (9 a la província de Castelló, 34 a la província d'Alacant i 61 a la província de València), en 17 centres de diversitat funcional (2 a la província de Castelló, 3 a la província d'Alacant i 12 a la província de València) i en 3 centres de menors (1 a la província d'Alacant i 2 a la província de València).\n· Residents nous positius: 8\n· Treballadors i treballadores nous positius: 5\nActualment, hi ha sota vigilància activa de control sanitari 48 residències a la Comunitat Valenciana: 6 a la província de Castelló, 17 a la província d'Alacant i 25 a la província de València.\nS'han registrat 31 brots nous des de l'última actualització: 7 de la província d'Alacant, 4 de la província de Castelló i 20 de la província de València.\n· Alaquàs: 3 casos. Àmbit educatiu\n· Nules: 3 casos. Àmbit educatiu\n· Bigastro: 5 casos. Àmbit educatiu\n· Bigastro: 4 casos. Àmbit educatiu\n· Torrent: 8 casos. Àmbit educatiu


PIPA O POPA: de febrer 2010\nMentre feia el curs de preparació a la maternitat, una companya del curs ens va comentar l'existència d'una cançó relacionada amb el part molt maca.\nNo és que m'agradi especialment la Rosana, però amb aquesta cançó ha estat afortunada.\nSi has estat mare podràs sentir-te identificada amb aquesta cançó i si ho estàs a punt de ser o algun dia potser ho seràs crec que et pot agradar molt.\nUs n'adjunto la lletra:\nla bolsa parece parece papel celofan\nel mar que en tu vientre me hacia flotar\nno se si será esta vez la última o la primera\nsolo se que hay olor a primavera...\nrespiras y yo respiro por ti\nempujas,no se si deseo salir\nmás cerca,más ruido, más lejos de aquí\nno se si me voy de ti o eres tú quien me dejas\ntu nerviosa y frágil, yo desnudo y dando vueltas\nDespuès de salir, me dejan sobre ti\nme hacen llorar,te veo sonreir\ny se que esto es algo\nque nunca nunca jamás\nMe acerco a la luz..\nRESPIRAS Y YO (LUNAS ROTAS - DE CASA A LAS VENTAS)\nLi dedico a aquella companya.\nPosant els fonaments.\nQue quedi clar! Ni l'embaràs és pesat, ni parir és dolorós, ni criar és cansat.\nVivim en una societat en què, quan es parla de maternitat, sovint s'utilitza un llenguatge força negatiu. Evidentment també de positiu, però perquè n'hi hauria d'haver de negatiu???\nQuan estàs embarassada els comentaris tipus "els primers mesos potser tindràs marejos o vòmits", "al final de l'embaràs et farà mal l'esquena o les cames se't faran pesades", "vigila no caiguis que quan estàs embarassada és molt normal"... són moooooolt freqüents, tant que et poden arribar a fer creure que estar embarassada és pesat. Sort que la il·lusió d'un nou infant s'ho empassa tot, per uns i per altres.\nA l'hora de parir, la cosa comença a empitjorar, i més si ho vols fer a casa! "Ai nena, que valenta!", " Jo no podria, quin mal!", "I sense anestèsia?", "I si passa alguna cosa?", "Pensa que a la tal li va passar no sé què i sort que era a l'hospital...". El dolor només existeix si no el sabem dominar i el problema és que d'això no ens n'han ensenyat gaire en aquesta cultura que vivim!\nI finalment ens queda la criança. Qui no ha sentit "amb un nadó es passa molta son" o "us heu de buscar un moment com a parella tots sols" o "ui! dones el pit? jo no volia estar tan lligada, i així ho compartim amb el marit!"?\nEl que us deia, en aquestes etapes tan importants de la vida d'una dona ens hem acostumat a sentir un llenguatge que tristament ja el trobem normal i no! L'embaràs, el part i la criança són moments claus en la vida de tota dona i no ens podem permetre que ens els estrunquin tan alegrement ja sigui per pur desconeixement o per pura enveja!\nL'embaràs, el part i la criança són la nostra vida. No deixem que ningú ens la condicioni!


Ajuntament de Premià de Mar - Es posa en marxa una iniciativa perquè els comerços adherits puguin vendre a domicili\nPortada / Treball, Comerç, Consum i Ocupació / Comerç i Empreses / Serveis a les empreses / Notes de Premsa\nEs posa en marxa una iniciativa perquè els comerços adherits puguin vendre a domicili\nEls Comerços Associats de Premià de Mar (CAP) promocionen una proposta de venda a domicili que s'està posant en marxa i en la qual participen ara per ara associacions de comerços de 9 poblacions catalanes i de 3 barris barcelonins.\nA través del portal adomicili.slowshopping.cat els clients poden consultar quins comerços de cada localitat o barri s'han adherit ara per ara a la iniciativa. Fins al moment hi ha 11 comerços premianencs que ja han publicat les seves dades i la manera, mitjançant telèfon o correu electrònics, amb la qual els clients poden posar-se en contacte amb ells i fer les seves comandes. Entre els comerços premianencs que ja s'han unit al portal n'hi ha de tant diversos com una peixateria, un botiga de menjar per a animals o una de decoració i tèxtil per a la llar, entre d'altres. El sistema de lliurament dels productes comprats ja depèn de cada establiment.\nA banda de poder explicar de quin tipus de botiga es tracta i de les dades de contacte, el web ofereix la possibilitat de penjar fotografies, especificar si en l'actualitat la botiga es troba o no oberta al públic o el sistema de lliurament a domicili de les compres realitzades.\nQualsevol comerç que ho desitgi, tingui ara mateix les seves portes obertes no, i formin part o no dels CAP, poden adherir-se gratuïtament a la iniciativa posant-se en contacte amb aquesta entitat a través de l'adreça electrònica cappremia@yahoo.es


Patrocinis i col·laboracions - eurocatalana\nMillora ambiental 2018\neurocatalana dins del compromís amb la societat promou i patrocina diferents actes i activitats i col·labora amb diferents entitats socials.\nA continuació es relacionen les activitats patrocinades i les diferents col·laboracions.\n– Patrocini del Seminari i Exposició de documentació del Laboratori d’Urbanisme de Barcelona 50 anys: urbanisme i ciutats, en perspectiva.\n– Patrocini de l’adquisició en règim de renting d’una furgoneta per al CET de la Fundació Privada Iris.\n– Patrocini de l’Escola de Tennis Fairplay.\n– Patrocini del 28è sopar de la Delegació del Vallès Oriental del Col·legi d’Aparelladors, Arquitectes Tècnics i Enginyers de l’Edificació de Barcelona.\n– Copatrocini de les XLIè Jornades Internacionals sobre la Intervenció en el Patrimoni Arquitectònic Camins d’aigua: restauració i ús del patrimoni hidràulic, organitzades per l’Agrupació d’Arquitectes per a la Defensa i la Intervenció en el Patrimoni Arquitectònic (AADIPA) del Col·legi d’Arquitectes de Catalunya (COAC).\n– Patrocini dels equips de futbol femení del C. F. Corbera per la temporada 18-19.\neurocatalana obres i serveis, S.L. 2018 Copyright – Avís legal – Política de privacitat – Política de cookies – Canal de denúncies


...Transicions: de novembre 2020\nReiniciar el sistema polític\nHi ha una remor de fons que anuncia la tempesta de sorra que s’acosta destorbant la quietud de l’oasi. Aquesta remor que se sent no és de paraules ni de pensaments prohibits. Aquesta remor que se sent és el brunzit d’una munió d’insectes que enfosqueix el cel, i de cop es fa un silenci fals i tens... amb la respiració continguda a l’espera que quan escampi la pols descobrim amb estupor un paisatge remodelat, irreconeixible.\nL’ambient polític, contagiat de la bronca i el postureig d’insubordinació que sobrepassa la maleducada i naïf disputa de politiquets en pràctiques, està enrarit per incapacitat d’interpretar els mapes del temps que indiquen canvis profunds a la vista. En dona fe la tempesta que escombra el planeta amb successives crisis: econòmica, energètica, ecològica, sanitària... impulsades, a l’albor de la quarta revolució industrial, per la tecnologia digital i el canvi climàtic. No són paraules ni idees sinó la física del món industrial que està destruint els fonaments materials de l’edifici del consum i del creixement il·limitat que havia promès Adam Smith, i esfondra el model econòmic que l’ha ideat.\nDavant l’evidència d’algun senyal inesperat com l’estat d’alarma que trastoca convencions sobre la llibertat i els drets individuals i col·lectius, disrupcions com les zones de baixes emissions, mascaretes, drets sexuals, urbanisme tàctic... el clima social s’ha impregnat de confusió i incertesa. Hi ha dubtes respecte de la petjada definitiva del Coronavirus més enllà de l’ansiejada vacuna. Hi ha desconfiança i preocupació pel futur de les condicions de vida que depara als més joves la crisi mediambiental i de recursos. També hi ha incertesa sobre el futur del treball. En paraules de Zigmunt Bauman “El futur s’ha transformat i ha deixat de ser l’hàbitat natural de les esperances i de les més legítimes expectatives per convertir-se en un escenari de malson”. I és en la buidor aparent d’un “sistema” que s’ha quedat sense paraules, que resisteix i sobreviu en un món que s’esgota, que es manifesten els fantasmes -les pors- en figures de salvació inversemblants: trumpistes que neguen la major com si tot fos una gran mentida, Abascals incitant a l’odi i la violència aprofitant el malestar que no ha parat de créixer des de la caiguda de Leehman Brothers, i nacionalistes inflamant conflictes cantonals, que cerquen en la romàntica i excloent grandesa del poble un refugi emocional que dissimuli la seva petita i fràgil dimensió real. Entre tant, el món aliè a futileses ha emprès, de la ma de la presidenta de la Comissió Úrsula von der Leyen, el trànsit de l’industrialisme liberal i materialista cap a les democràcies digitals sostenibilistes encara per descobrir.\nUn recent informe del Deusche Bank qualifica aquest temps de Era del desordre, que comporta un reformateig de tot, la política i l’estil de vida inclosos. Els analistes del món financer saben que s’està iniciant un nou cicle perquè el capitalisme global ha entrat en crisi. El reinici que anhela i alhora tem el món del capital probablement no agradà. Hi ha estudis solvents que indiquen que en algun moment entre les dues properes dècades s’estancarà el creixement mundial. El nou model energètic renovable comportarà una dramàtica contenció en l’ús d’energia perquè, a més, disminuirà de forma generalitzada la taxa de retorn energètic (TRE) dels petrolis i altres combustibles fòssils encara necessaris. Aquests escenari de transició ensopegarà en aquests mateix horitzó temporal amb un coll d’ampolla en el subministrament de minerals i recursos naturals estratègics com el liti, el coure, el cobalt i altres metalls encara més escassos que la UE ha inventariat com a matèries primeres fonamentals, sense el proveïment de les quals no serà possible la societat digital. El sector del transport i la mobilitat serà el més afectat per l’austeritat energètica. El turisme internacional que viatja amb avió disminuirà necessàriament, deixant una part de la flota a terra. També el transport de mercaderies de llarga distància. L’increment exponencial de tràfic de dades a Internet es podria veure compromès pel seu enorme consum energètic. El paradigma de la sostenibilitat requereix un altre model de governança, amb unes altres aliances, amb la cooperació com a eix d’un ordre internacional on no hi ha lloc per a la maleducada i naïf disputa de politiquets en pràctiques que no cessa a casa nostra.\nLa confusió generada pel primer front tempestuós de la sèrie que va començar amb la crisi financera ha desestabilitzat l’escenari polític a Catalunya i a l’Estat fins incapacitar els governs per traçar sortides cooperatives abordant els canvis transcendentals. Catalunya, que tenia un índex d’atur per sota de la mitjana de la UE abans de la crisi, es va deixar arrauxar per l’insòlit procés dels tribunals i les forces reaccionàries de l’Estat contra l’Estatut. La resposta assenyada i responsable no era embrancar el país en un conflicte sense sortida sinó emprendre una transformació profunda del model productiu per encarar el futur que s’acosta no amb més recursos sinó amb progressivament menys, transformant el model productiu i l’estil de vida d’acord a un nou paradigma de progrés sostenible. La resposta catalana, abstreta de realisme, va ser el procés a la independència. Un embolic del que encara ningú sap com sortir-ne.\nCatalunya té molts deures pendents per culpa de la paràlisi política que arrosseguem. La transició digital i ecològica requereix transformar l’Administració Pública: fer de l’Institut Català d’Energia (ICAEN) una Agència d’Energia de Catalunya com preveu la Llei de Transició Energètica, sense la qual Catalunya continuarà sense desplegar el seu potencial de generació renovable; transformar l’Agència de Residus en Agència de recursos per desenvolupar l’estratègia d’una Catalunya Circular; Crear una agència per a la digitalització com a principal instrument públic per a la competitivitat de l’empresa. Si el país no aborda aquests deures pendents, les polítiques industrials no canviaran res i continuarem perdent posicions entre les regions d’Europa.\nEuropa és el projecte, no només pels europeus sinó també el tercer contrapoder mundial. El pla de recuperació per a Europa Next Generatión amb 750.000 milions d’euros que impulsa la presidenta Von der Leyen és el full de ruta que, amb la descarbonització i la digitalització de l’economia, impulsarà un nou progrés sense el qual l’Estat espanyol i Catalunya navegarien avui en plena pandèmia sense rumb i cap el desastre. Catalunya necessita un reinici polític per tornar a ser una regió amb pes industrial, i Barcelona una capital econòmica rellevant entre les ciutats europees. Cal centrar el projecte polític en la modernització del país recuperant pes industrial i fent de la política una eina de progrés i no de confrontació.


Sant Cugat Creix - Notícia El DSV Club Voleibol Sant Cugat guanya a la pista de l'Haro i entra en el play-off pel títol de la Superlliga Iberdrola\nPer primera vegada aquesta temporada, i quan tan sols li queden 2 partits per acabar la Superlliga Iberdrola, el primer equip femení del DSV CV Sant Cugat s'ha col.locat en zona de play-off pel títol de la màxima categoria del voleibol estatal. Després de superar en la darrera jornada, per un contundent 3 sets a 0 l'aleshores líder del campionat, el Sanaya Libby's La Laguna (CV Haris), aquest dissabte, 20 de febrer, a la tarda, les vermell-i-negres li han pres la 6a plaça i a la seva pista a l'Osacc Haro Rioja Vóley, el rival directe en la lluita per disputar el play-off pel títol. Les de Rafa Ruiz han guanyat 1 -3, amb parcials de 29-27, 24-26, 23-25 i 22-25, i li han guanyat l'average particular, ja que en el partit d'anada (8a jornada), que es va jugar el 14 de novembre, el DSV CV Sant Cugat va perdre per un ajustat 2 a 3. Ara, les santcugatenques són 6es a 4 punts del CV Kiele (38 punts) i les de la Rioja, 7es. Ambdós equips tenen 34 punts i 1 partit ajornat.\nOcupava la 7a plaça des de la 10a jornada de lliga\nDes de la 10a jornada del campionat que el DSV CV Sant Cugat ocupava la 7a posició, a només un lloc de classificar-se per disputar el play-off pel títol, que el jugaran els 6 primers equips un cop acabi la lliga regular.\n9 victòries dels últims 12 partits\nEls 2 partits que li queden per jugar al DSV CV Sant Cugat abans que acabi la Superlliga Iberdrola són els següents:\n-27 de febrer, a les 17 hores: DSV CV Sant Cugat (6è, amb 34 punts i 1 partit ajornat)-CV Sayre CC La Ballena (10è i antepenúltim, amb 16 punts i 3 partits ajornats). Partit ajornat del 16 de gener.\n-6 de març, a les 18 hores: DSV CV Sant Cugat (6è, amb 34 punts i 1 partit ajornat)-Cajasol Vóley Dos Hermanas (9è, amb 19 punts i 2 partits ajornat).\nEls 2 partits que li queden per jugar a l'Osaac Haro Rioja Vóley abans que acabi la Superlliga Iberdrola són els següents:\n-3 de març, a les 17.30 hores: Osaac Haro Rioja Vólley (7è, amb 34 punts i 1 partit ajornat)-FC Cartagena Algar Surmenor (12è i últim, amb 10 punts i 3 partits ajornats).\n-6 de març, a les 18 hores: Avarca de Menorca (3r, amb 44 punts)-Osaac Haro Rioja Vólley (7è, amb 34 punts i 1 partit ajornat).\n< El juvenil A, el cadet A i l'infantil A del DSV CV Sant Cugat tornen a la categoria més alta del voleibol català\nL'equip juvenil A del DSV Club Voleibol Sant Cugat torna a la lliga amb una victòria, mentre el cadet A i l'infantil A debuten aquesta jornada >


03/11/2010: El vals\nTenir un màster en Administració Política no és suficient per arribar a entendre el sistema electoral nord-americà i explicar el que va passar ahir dimarts, 2 de novembre. De ben segur, un ha de ser ciutadà (o haver estudiat als Estats Units) per arribar a comprendre a la perfecció el funcionament de les dues cambres: el Senat (que es renova cada sis anys i que consta de 100 senadors, 2 per cada estat) i la Cambra de Representants (que es renova cada dos anys i que consta de 435 representants; cada estat té més o menys diputats en funció de la seva població). I per si la cosa no era complicada, ahir els Estats Units van elegir 34 governadors (el que a Espanya serien els presidents autonòmics).\nDe ben segur que molta gent deu haver sentit dues paraules màgiques: “Tea Party”... I la veritat, per molt que intento buscar una explicació coherent i racional a aquest moviment polític , propulsat per l’ala més dretana del Partit Republicà, no la trobo. El Tea Party és, per mi, un moviment populista, fals, que només ven fum: al crit de menys impostos i amb la voluntat d’atemorir la societat americana, que encara està vivint les conseqüències de la crisi econòmica, sobre l’engrandiment de l’estat.\nHo diré clar i català: els del Tea Party, amb Rand Paul o Marco Rubio, no han donat cap idea de com retallaran el dèficit dels Estats Units sense apujar impostos o, més ben dit, volen continuar amb la rebaixada d’impostos als més rics que George Bush va dur a terme i que, segons sembla, costarà 5 bilions de dòlars a les arques americanes en els pròxims 10 anys. La veritat, un ha sentit vergonya aliena en sentir candidats del Tea Party com Christine O’Donell, de Delaware, o el mateix victoriós Rand Paul...\nEl tercer paràgraf el vull dedicar a Obama... Què ha passat amb Obama? S’ha acabat l’esperança? La derrota dels demòcrates d’ahir, en què bàsicament van perdre el control de la Cambra dels Diputats, s’ha d’entendre com una resposta a la crisi econòmica del carrer. Mentre Wall Street sembla haver-se recuperat de la recessió econòmica gràcies al rescat financer, el retorn a la normalitat no ha arribat a la classe treballadora, en què l’atur i el nombre de cases precintades han atemorit una societat que va voler votar l’esperança però que en només dos anys ha vist estampades totes les seves projeccions de futur talment com mosquits al vidre d’un cotxe. Si fa dos anys els EUA van votar amb HOPE (esperança), aquest cop ho han fet amb FEAR (por), propulsada per un trident infal·lible: l’economia, el Tea Party i la demagògia política i els mitjans de comunicació dretans (FOX News).\nTot i això Obama no és un home mort... Obama i el seu equip hauran d’aprendre a explicar-se millor (la reforma sanitària que tant ha desgastat el president no entrarà en vigor fins al 2014) mentre que hauran de saber navegar per la dreta (que amb el control de la Cambra de Representants voldran bloquejar qualsevol iniciativa demòcrata tot intentant destruir-ne el futur). Obama haurà d’entrar al joc de la precampanya més d’hora que en aquestes eleccions (ha reaccionat massa tard?) tot esperant que la recuperació econòmica arribi a totes les classes socials esborrant del camí la por que regna actualment.\nI el Tea Party? I els republicans? Ara serà el moment de fer realitat les seves promeses, de rebaixar els impostos i reduir el dèficit estatal. De crear llocs de treball mentre es rebaixa la dimensió de l’estat.\nTenim dos anys perquè la música del vals torni a sonar... Hem passat de l’esquerra a la dreta... però qui sap si en dos anys la música farà que els dos ballarins tornin cap a l’esquerra tot apartant del camí el fals fum del Tea Party.\nImatges de moments nord-americans (autor: Xavi Menós)\n26/07/2010: Us presento el meu fillol\nHi ha experiències que et canvien la vida, i si no la capgiren de cop, com a mínim et forcen a reflexionar sobre el món que ens envolta. Demà farà dues setmanes del meu retorn a Nova York després de passar 15 dies viatjant per Colòmbia tot gravant documentals per a la Fundació Peus Descalços, de la cantant Shakira.\nEm resulta impossible oblidar-me dels contrastos que vaig presenciar allí; dels barris rics de Bogotà a les barraques d'Altos de Cazucá; de la bellesa colonial de Cartagena de Indias a la pobresa del barri que envolta l'aeroport internacional d'aquesta ciutat. De conèixer una nena que mai havia vist unes escales mecàniques ni un avió i que mai havia menjat una hamburguesa, a veure com les classes més benestants de Bogotà es mengen un filet a la zona G de la capital mentre l'aeroport El Dorado s'omple de jets privats...\nEn 15 dies he descobert moltes coses, però segurament la més important és que la noblesa és una de les virtuts humanes més importants... Dit d'una altra manera: un pot ser pobre però honest. Un no pot tenir totes les comoditats de l'anomenat Primer Món però no s'oblida de somriure i de ser agraït. Una família no pot tenir accés a supermercats del Primer Món, ni una casa amb cadires de fusta però el primer que fan quan et reben és obrir la porta, preparar-te un cafè i fer-te un raconet on asseure't.\nA Colòmbia he vist com l'educació pot transformar vides i com els petits canvis poden generar uns grans beneficis a la comunitat. Per això he decidit apadrinar un nen de la fundació. Amb un sol dòlar al dia es pot donar l'oportunitat a un nen colombià de construir un futur pròsper ja que amb aquests diners, la Fundació Peus Descalços garanteix una educació de qualitat i una alimentació a un dels seus alumnes. Aquest és un dels múltiples avantatges d'apadrinar un nen...\nAvui us vull presentar el Manuel. Ell és el meu afillat. Viu a Chocó, una de les zones més oblidades i més pobres de Colòmbia. És un fill de desplaçats; el seu pare va ser assassinat per la guerrilla i la seva mare es va veure forçada a abandonar la seva llar i viatjar fins a Chocó, on vivia la seva mare.\nEn Manuel és un nen ple de vitalitat i és una persona molt intel·ligent. L'hauríeu de veure com utilitza el seu ordinador OLPC (one laptop per child) i com juga a futbol. També hauríeu de veure com ajuda la seva mare a cuidar de la seva germana petita i el bé que parla. Aquí els deixo amb una carta que m'ha escrit, la primera...\nCom en Manuel hi ha milers de nens a Colòmbia que tenen el dret a tenir les mateixes oportunitats que nosaltres. A les seves mans hi ha la possibilitat de fer realitat un canvi. Amb 70 cèntims al dia poden ajudar a trencar el cercle de la pobresa.\nApadrineu un nen, us ho recomano de tot cor.\n15/07/2010: Celebrar o no celebrar?\nCelebrar o no celebrar? Aquesta és la qüestió. Retrocedim el rellotge i ens situem al juliol del 2008. Mentre, al West Village la ressaca de la desfilada del Gay Pride encara es deixa sentir amb força. Set carrers més al nord, al carrer 14, entre les avingudes 7 i 8 (indret on van assentar-se els primers aventurats espanyols arribats a Manhattan), em trobo en un bar irlandès amb la meva amiga Elvira i el televisiu Boris Izaguirre. Tots estem pendents d’una pantalla gegant: Espanya i Alemanya estan disputant la final de l'Eurocopa. Som allí i no a la Nacional (un parell d’edificis més enllà) perquè el darrer establiment està ple a vessar.\nManifestar-se o no manifestar-se? El rellotge avança un parell d’anys i ens situa al 10 de juliol. Des de la feina (m’ha tocat treballar molts dies festius durant aquest Mundial) no paro de llegir els diaris i veure la retransmissió que el 3/24 fa sobre la manifestació de Barcelona. Em sorprèn la multitud de gent allí reunida, però em posa trist veure com Catalunya i Espanya estan jugant un joc molt perillós, tot apropant-nos a una crisi institucional de resultats imprevisibles i poc esperançadors.\nCridar o no cridar?... Amb una cervesa Guinness a la mà, vaig observant el desenvolupament del partit... Tots els meus amics (madrilenys, valencians, andalusos, veneçolans, catalans), ben animats, pendents del partit... A una falta contra Espanya, crits; a una avançada alemanya, nervis. Jo, en canvi, estic en silenci... descol·locat per primera vegada... sense saber què fer: cridar o no cridar?, aquesta és la qüestió.\nSer català o espanyol? Aviat farà quatre anys que vaig arribar a Nova York gràcies a una beca de La Caixa. Una de les coses que he après en aquests dies, allunyat de la meva terra, és que el conflicte nacionalista, l’anomenat "encaix entre Catalunya i Espanya", és més senzill del que sembla. A Nova York, musulmans, indis, llatins, grecs, africans, jueus, russos... conviuen en un mateix barri, en un mateix vagó, tot fent de la barreja ètnica un símbol d’orgull i no de conflicte. A escala nacional, cada estat disposa d’una autonomia donada pel govern federal (infinitament inferior a la de Catalunya vs. Espanya). I, tot posats a trobar-hi diferències, crec que un de Texas i un de Nova York tenen menys en comú que un andalús i un català. Tot i això, tots dos entenen les regles del joc, tot respectant la convivència institucional.\nEn canvi, a l’altre costat de l’Atlàntic, ens trobem amb uns polítics que estan disposats a trencar l’equilibri institucional a canvi d’uns beneficis polítics incerts. Sincerament, crec que a Espanya i a Catalunya ens falta que ens creguem el significat d’una única paraula: RESPONSABILITAT (un mot que als Estats Units forma part del credo ciutadà).\nCelebrar o no celebrar? Acaba el partit. Espanya es declara guanyadora de l’Eurocopa. Tothom es posa a cridar i jo, de cop, em poso a cridar: “Campions” (sí, en català), i em començo a abraçar als meus amics... Les celebracions pugen de to per moments i el “Que viva España” comença a ser cantat per tots els clients del bar irlandès... Miro al cel, i em poso a cantar... Torno a mirar al cel i, sí, cap núvol negre fa acte de presència... Cridava "Espanya" sense por, somrient, amb orgull. Sí, celebrava la victòria d’Espanya com un català resident a Nova York.\nL'11 de juliol Espanya es corona campiona del món. No paro de rebre missatges d’amics americans felicitant-me per la victòria. Entro al Twitter i llegeixo com un amic meu que viu a la ciutat diu: “Ja puc començar a preparar la frase per quan demà em felicitin i jo els digui que no sóc espanyol”. De cop, retrocedeixo molts anys, quan m’alegrava que Espanya perdés, i m’adono de com n'era, d’ingenu, de com els polítics ens renten el cervell, impedint-nos que celebrem una cosa tan innocent com la victòria d’una selecció nacional que representa el conjunt dels espanyols.\nQuatre anys: l’aprenentatge més gran d’aquests quatre anys ha estat arribar a entendre el significat de la paraula "responsabilitat" i en veure que no hi ha cap contradicció entre ser espanyol i català (tal com Puyol va fer quan va celebrar la victòria amb la senyera). Igualment, crec que tots ens hauríem de preguntar què ha passat en els últims 30 anys? Em comenten que durant la Transició, Madrid escoltava Raimon i que Espanya tenia una gran admiració cap a Catalunya... Què ha passat? Per què hem trencat els ponts del diàleg?\nBesar o no besar? I acabo el text amb la imatge d’Iker Casillas tot fent un petó a Sara Carbonero... El petó, la morrejada, és el que hauríem d’aplicar tots els catalans i espanyols. Sortir al carrer i fotre'ns un petó als llavis... De cop ens adonaríem que tots ens assemblem més del que sembla a primera vista i que la vida és més divertida si es pren amb més naturalitat. Naturalitat i responsabilitat, amb aquest binomi crec que tots seríem més feliços.\nPer segona vegada, puc dir que m'he alegrat de la victòria d'Espanya, que he cridat "Campions" i que m'he alegrat de rebre felicitacions de companys de feina, de les caixeres dels supermercats i dels meus amics americans... La veritat, no hi ha satisfacció més gran.\nVideo 1: Empire State amb els colors de la bandera espanyola\nVideo 2: El petó Carbonero-Casillas\n20/05/2010: Els Anys Perduts\nA Nova York la primavera ja ha arribat. A Central Park, els cirerers que envolten el llac més gran, l’anomenat Reservoir, ja han florit, tot tenyint de color rosa clar les tranquil·les aigües d’un dels meus indrets preferits de la ciutat.\nArriba la primavera i amb ella m’envaeix una certa tristor en llegir el que succeeix a la meva terra. Intento lluitar contra aquesta invasió melancòlica, dient que aquest estat encaixa més amb la tardor que amb l’explosió primaveral que la ciutat està vivint... Però no puc. Llegeixo els diaris i em poso trist.\nTant a Catalunya com a Espanya hem perdut 10 anys. I la culpa no és dels polítics sinó tota nostra. Com a ciutadans ens agrada donar la culpa als nostres representants institucionals, però sempre oblidem que nosaltres els hem elegit i que com a ciutadans tenim el deure de participar activament en les decisions polítiques.\nSi hi ha una cosa que he après en aquests quatre anys als Estats Units és el valor que donen a la responsabilitat cívica: els ciutadans participen activament en totes les eleccions, els periodistes i els polítics accepten el repte de les entrevistes dures i en profunditat. En resum, la ciutadania americana sap que la democràcia és un règim fràgil que s’ha de defensar en cada moment, amb un president que es dirigeix cada setmana a la ciutadania explicant la realitat amb una transparència que a un espanyol, acostumat a viure en un somni, li podria resultar desagradable.\nEn canvi, a Espanya i Catalunya hem entès la participació democràtica en uns referèndums sobre la independència de Catalunya que en lloc d’unir-nos en separen, amb una relació periodistes-polítics que fa fàstic (polaritzats, amb la falsa demagògia del “Tengo una pregunta para usted” en què la pregunta més dura és “Sap quin és el preu d’un cafè?”), amb periodistes i columnistes setciències que poden opinar tant de l’últim gol de Messi com de la situació econòmica mundial o la marea negra del golf de Mèxic.\nEm fa ràbia veure un país que dedica titulars a fets com que el president no sàpiga el preu d’un cafè. Jo no vull un president que sàpiga el preu del cafè. Jo vull un president que conegui la realitat econòmica, que tingui l’empenta necessària per dirigir-se a la nació en un discurs televisat i ens digui a la cara que hem perdut 10 anys: que hem volgut viure com els rics, que hem volgut ser un país nòrdic quan la xarxa econòmica i social no ens ho permetia. Que ens digui que hem de canviar el model productiu, que hem de ser més responsables, que com a ciutadans hem de demanar als polítics austeritat i que aquests posin fi a la política del malbaratament. De demanar als polítics que redueixin el nombre d’assessors i d’institucions públiques (ajuntaments, consells comarcals, diputacions, conselleries, generalitats, ministeris, televisions i ràdios públiques, ambaixades catalanes de pandereta, viatges oficials, etc.). Que ens digui als ciutadans quant ens costen els cotxes oficials de tots aquests càrrecs polítics, que ens diguin quants diners ens hem gastat amb “xecs nadó” i amb anuncis que ens diuen “Catalunya le sienta bien a tu pelo”. Que ens digui per què organitzem actes a Nova York, tot invitant periodistes a volar des de Barcelona a la ciutat dels gratacels perquè, tal com em va dir un dels responsables, "si sortim a 'La Vanguardia' i a Catalunya Ràdio ja estarem més que contents".\nNecessitem canviar. Des de la distància em poso trist en llegir aquestes notícies. I el que em fa més ràbia és que la persona que s’atreveixi a dir el que he escrit, serà considerada, de cop, un enemic de la pàtria. Abandonem la pàtria, les discussions nacionalistes, els viatges oficials multitudinaris i posem-nos a treballar. Siguem més responsables. Per desgràcia, tots sabem que els nostres fills no viuran millor que nosaltres (ens hem polit tots els recursos). Com a mínim, comencem a canviar perquè els nostres néts puguin viure en un país millor. La decisió no és difícil: és a les nostres mans.\nFoto 1. Vista de Nova York\nFoto 2. Vista aèria de Nova York


Liederabend - Entrades (El rei dels elfs) el seu comentari va ser:\nCançó de la setmana: Geistlisches Wiegenlied (J. Brahms) - C. Ludwig, G. Downes, G. Parsons\nJohannes Brahms era molt amic del violinista Joseph Joachim, que era qui l'havia presentat als Schumann, Robert i Clara. El 1864 Joachim i la seva dona Amalie va tenir el seu primer fill, Johannes, i Brahms els va regalar una cançó de bressol.\nAixí com Joseph Joachim era un prestigiós intèrpret, Amalie Schneeweiß havia estat de soltera una reconeguda cantant d'òpera (un cop casada es va dedicar al concert i l'oratori, activititats socialment més acceptades); no és estrany que Brahms els escrivís una exquisida cançó...\nCançó de la setmana: Stille Tränen (R. Schumann) - D. Fischer-Dieskau, H. Klust\nJustinus Kerner (1776-1862) era metge a més de poeta, o poeta a més de metge; va ser el primer en descriure el botulisme i les aplicacions terapèutiques de la toxina botulínica. A més defensava l'acció de la Natura per alleujar les malalties del cos i sobretot les de l'ànima, era un estudiós del sonambulisme i estava molt interessat en l'espiritisme i l'ocultisme. Tot plegat, un senyor ben interessant la poesia del qual no ha inspirat gaire els compositors de lieder; a excepció de Schumann, que va posar música a una vintena dels seus poemes, cap altre dels grans compositors n'ha fet servir més d'un parell o tres.\nLas canciones gallegas dedicadas a Antonio Fernández Cid\nPublicat el 06 Desembre 2012\nAntonio Fernández Cid ostentó un cargo militar pero fue sobre otros designios que actuó como un verdadero estratega. Crítico musical fino y exigente, musicógrafo prolijo y de ambiciones desmedidas en una era asistemática, pivote, en definitiva, del cerrado mundo musical de la posguerra española supo aprovechar su cercanía, otros pensarán que su influencia, a los compositores españoles para encargar un curioso proyecto: la composición de un corpus de canciones gallegas.\nCançó de la setmana: Das Paradies (W. Henze) - I. Bostridge, J. Drake\nUn prestigiós compositor fa setanta anys; en un dels homenatges que se li fan amb aquest motiu un jove tenor que tot just comença la seva carrera canta tres de les seves cançons. El compositor queda tan seduït per la seva veu que decideix compondre-li un cicle de cançons, que s'estrena tres anys després.


El govern manté l'aposta pel firal a la Devesa del Pla de Ripoll | NacióRipollès\nper Arnau Urgell, Ripoll, 1 d'abril de 2015 a les 14:23 |\nLes obres a la Devesa del Pla de Ripoll, en una imatge d'arxiu. Foto: Adrià Costa\nEl govern de CiU manté l'aposta per construir un firal en el marc de la transformació urbanística de la Devesa del Pla de Ripoll. Ho va explicitar en el ple d'aquest dimarts en el qual va rebutjar una moció del PSC que demanava deixar per després de les eleccions la decisió sobre el destí dels 1,75 milions del conveni amb la propietat de l'antiga Preparación Textil. Això sí, el regidor Xavier Cima va destacar que el text signat ja permet negociar quins equipaments s'hi volen incloure.\nEl futur de la Devesa del Pla serà, de ben segur, un dels temes protagonistes de la campanya de les municipals per tercera legislatura consecutiva. El PSC, que en general ha donat suport al procés de transformació urbanística d'aquest espai, qüestiona des de fa temps el destí d'un conveni que, en paraules de la regidora Anna Belén Avilés, “esdevindrà la major inversió dels darrers anys, encara que sigui amb fons privats”. En aquest sentit coincideixen amb ERC en oposar-se a la construcció d'un recinte firal que Jordi Munell va definir com a “aixopluc” per a activitats diverses. “No estem parlant de la Fira de Montjuïc”, va aclarir l'alcalde per evitar “interpretacions errònies”.\nLa decisió, després de les municipals\nEls socialistes van recordar que havien demanat fa un any un estudi de costos del firal i que apostaven, a banda d'equipaments, per altres actuacions com un accés de vianants des de la carretera de Barcelona i un vial des de Castelladrall. Per tot plegat van reclamar “deixar-ho sobre la taula” i que “es pugui obrir un procés de participació amb els grups municipals i els veïns de la zona” per tal de decidir on es destina el conveni.\nXavier Cima, en nom de l'equip de govern, va argumentar que el conveni ja “és prou obert per negociar quins equipaments es consideren necessaris”. En aquest sentit va assenyalar que l'anterior acord amb la propietat, signat per l'equip de govern d'ERC i PSC, només preveia un nou pont i era “molt més tancat”. Respecte el recinte final va assegurar que estaven treballant en el projecte per tal que fos “molt obert, diàfan i útil per a diverses activitats” mentre que ja es preveu un vial provisional a la zona del camp de futbol de Castelladrall ja que allà s'hi hauran d'instal·lar les atraccions de Festa Major. “Entri qui entri al govern, i esperem continuar nosaltres, podrà decidir quines actuacions es tiren endavant”, va argumentar per justificar el vot contrari a la moció.\nERC, per la seva banda, va insistir que a Ripoll “no li cal ni un recinte ni una pèrgola firal” i va recordar que ara hauria estat molt més útil un pont per “una qüestió d'accessibilitat”. Teresa Jordà, com havia fet abans el regidor d'Urbanisme, va emplaçar a “tornar-ne a parlar o no” en funció dels resultats del 24 de maig. Magda Perramon, regidora de Comerç, també es va sumar al debat i va recordar que molts firaires haguessin agraït la instal·lació després d'una Fira de les 40 Hores passada per aigua.\nEl conveni preveu que la propietat aporti 1,75 milions d'euros en equipaments públics. D'aquesta quantitat, independentment si es construeix o no el firal, una part es farà servir per finançar l'eliminació de les barreres arquitectòniques del pont de Calatrava mentre que també es pagaran altres conceptes com el Pla especial de rius.\nEl futur de la Devesa del Pla de Ripoll, Municipis, Xavier Cima, Devesa del Pla, PSC, ERC, CiU, Teresa Jordà, Anna Belén Avilés, Jordi Munell, Preparación Textil, Ajuntament de Ripoll\nPer Anònim el 9 d'abril de 2015 a les 00:38\nEls comenciants pensem que durant aquests 4 anys no ens han apujat els impostos, a diferéncia del que va fer el tripartit i posterior-ment el bipartit. Sobre lo de la Fira de les 40h no cal inventar-se coses, que de moment ni se sap. La regidora almenys té comerç i sap que és lluitar pel petit comerç, cosa que avans amb el tripartit i bipartit no passava. Que no nos enganyen que nos digan la verdad !!\nPer Anònim el 3 d'abril de 2015 a les 15:13\nAquells comerciants que feien la campanya a CiU i que en canten les exel·lències, què en pensen ara e que es vulguin endur la fira de les 40 hores del centre cap a la carretera Barcelona? La jugada d'una regidora és genial, s'emporta la fira a la pota del seu comerç. Sí, senyor!\nPer Anònim el 3 d'abril de 2015 a les 11:33\nTornem a ser poble, encara som a temps\nciu i clientelisme\nPer Anònim el 3 d'abril de 2015 a les 00:20\nMoltes persones amb les que parlo tenen la seguent opinió: La conducta clientelar del clan de CIU esta cantada. Cal continuar "fent obres amb els mateixos manobres" com se sol dir en llenguatge col·loquial. Mateixos Tècnics, mateixes empreses, mateixos proveidors...etc etc etc. Ah!!! i a fer les obres que no s'hi posi ningu que no sigui dels nostres. A mes farem un firal que estará ocupat 10 dies a l'any essent optimistes. Aixo si que es una eficiencia fantastica!!!Que en prenguin nota a les millors Escoles de negocis per explicar als seus alumnes com es fa rendible i eficient una empresa.\nMega malament 2\nPer Anònim el 3 d'abril de 2015 a les 00:03\nAra resulta que la CUP que no han cardant res en 4 anys, despareguts totalment, vindran i ho solucionarant tot. Quina presa de pèl.\nciu i programa\nPer Anònim el 1 d'abril de 2015 a les 23:33\nCrec que ciu està intentant complir les promeses que van fer a les pagines cèntims del seu programa electoral, el qual va obtenir majoria absoluta i per tant està més que refrendat. Que potser és va poder triar el Pla general que s'ajusten preveia fer 400 pisos? I la Lira es va votar? I la vianalització del centre de la vida? Erc ha governat 8 anys sense tenir ni un terç dels vots en unes eleccions i l'únic referendum que és va fer va ser justamemt el de l'Are del Pla que van perdre.\nMEGA MALAMENT fa 4 anys\nPer ARIX el 1 d'abril de 2015 a les 22:58\nJO LA CUP !, suposo que deixar 14.000.000 € de deute és genial, no ? sí, xaxi pirul·li. Invertint en obres gens pràctiques per donar feina als amics, com fa també CIU, però aquests com a mínim inverteixen perquè hi hagi més feina pels aturats que els ERCPSOE vàreu invertir en generar aturats...aturats com vosaltres.\nPer Anònim el 1 d'abril de 2015 a les 14:43\nEls de CiU ho han fet fatal.


Quatre ciclistes ferits en un accident amb una furgoneta a Callosa d'en Sarrià - Diari La Veu\nEscriba el número 356061\nUn dels ciclistes accidentats ha sigut traslladat a l\_'hospital de la Vila Joiosa.\nTres ciclistes de 20 i 27 anys han resultat ferits lleus i un quart ha patit ferides greus en un accident amb una furgoneta en una carretera autonòmica del terme municipal de Callosa d'en Sarrià (la Marina Baixa). Segons el Centre d'Informació i Coordinació d'Urgències (CICU) i la Guàrdia Civil de Trànsit, l'accident ha ocorregut al voltant de les 11.45 hores en el quilòmetre 40,7 de la CV-715, on circulaven sobre les seues bicicletes els quatre joves.\nEls quatre ferits, tres d'ells dirigits a l'hospital de la Vila Joiosa, són amics de nacionalitat britànica i fonts consultades per EFE han assenyalat que no formen part de cap equip ciclista professional ni aficionat. Pel que sembla, l'accident es va produir quan un dels ciclistes, el que està greu, va colpejar la part frontal-lateral de la furgoneta, que circulava correctament i no es va donar a la fugida, i en la seua caiguda va atropellar els altres tres companys. Segons la Guàrdia Civil un dels ciclistes pateix una luxació de muscle i fractura de clavícula; un altre d'ells, luxació de muscle i fractura de diversos dits, i un altre més, un traumatisme múltiple i commoció.\nEscriba el número 187563


Santuari de Collbàs | Mapes de Patrimoni Cultural\nSantuari de Collbàs Carme\nA la Serra de Collbàs, al límit nord-oest del terme municipal, prop del Coll de la Llentia.\nSi, IPA 5595\ndl., 03/05/2010 - 02:00\nEl santuari de Collbàs, o de la Mare de Déu de Collbàs, és un temple rural d'una sola nau, de planta rectangular i absis poligonal de tres cares. A cadascuna de les façanes laterals de la nau s'hi troben tres contraforts que s'alcen gairebé fins al nivell de la coberta. L'obra de l'edifici és feta a base de maçoneria, disposada en filades pseudo-regulars. Les cantonades estan reforçades per blocs treballats. La coberta, a dues vessants, és de teula aràbiga. L'absis, orientat al nord, té petites obertures rectangulars, mentre que les façanes laterals es presenten totalment tancades. El santuari té un campanar d'espadanya al frontal, amb dos ulls i dues campanes no molt grans; a la part superior hi figura la inscripció "Ave Maria", la data "1860", i el nom "Ramon Durban". Aquest meçenes del campanar era fill de Carme però residia a Sabadell. L'espadanya actual en substitueix una de més antiga, feta malbé per un llamp, i sembla que té també reparacions fetes al llarg del segle XX . La porta d'accés a l'edifici consisteix en un arc rebaixat i adovellat, i a sobre s'hi obre un rosetó. Damunt la dovella central de l'arc de la porta, hi ha un escut amb un motiu floral, el monograma IHS i la data inscrita "1793" o "1797" (la data sembla que fou corregida); per sobre s'hi observa un arc de descàrrega. A la façana principal s'hi ubica un rellotge de sol de fa pocs anys i un mosaic de dotze rajoles, molt malmés, amb una imatge de la Mare de Déu. L'interior presenta una volta d'arc rebaixat suportada per arcs torals. A l'extrem sud de la nau s'hi emplaça un cor o tribuna en molt mal estat, sustentada per tres arcs de mig punt. A aquesta tribuna s'hi accedeix mitjançant unes escales laterals. Les parets estan pintades de color crema i presenten importants taques d'humitat. L'altar consisteix en una taula recolzada sobre una soca. Darrera de l'altar, a l'absis de l'edifici, s'accedeix a un cambril mitjançant unes escales laterals; presenta un sostre de maons amb unes arestes que convergeixen en una clau de volta. En aquest cambril s'ubicava la Mare de Déu de Collbàs abans de ser traslladada a l'església parroquial. En concret, la imatge es col·locava sobre una soca molt més antiga, que encara es conserva. El cambril, ubicat sobre la sagristia, es comunica amb la nau mitjançant una petita obertura d'arc de mig punt parcialment tancada per un petita reixa; aquesta obertura permetia la comunicació visual dels fidels amb la Mare de Déu.\nA l'oest del santuari hi ha una construcció moderna annexada, i a l'est un petit cobert amb barbacoes. La construcció oest es troba abandonada i en molt mal estat i sembla que ocupa el lloc on hi havia hagut l'antiga casa dels ermitans, coneguda com Can Bas. Ja en època recent hauria estat reformada i utilitzada com a casa de colònies i tenia serveis: cuina, dutxes, etc., avui tot inutilitzat.\nEn aquest santuari s'hi venera a la Mare de Déu de Collbàs i, des de temps pretèrits, el dilluns de Pasqua s'hi celebrava el ball del càntir; avui dia s'hi celebra l'aplec de Collbàs. L'edifici es documenta ja al segle XIII, tot i que és anterior, i la seva aparença física i estructural s'ha anat transformant al llarg del temps.\nAquesta església estava situada en l'antic terme del Castell de Claramunt, sent sufragània, en inici, de la parròquia de Santa Maria de Claramunt. L'any 1766 les desavinences sobre els actes de culte entre l'ermita de Collbàs i la parròquia de Sant Martí de Carme provocaren que el bisbe Gavino de Valladares manés el tancament de l'ermita de Collbàs i el trasllat de la imatge de la Mare de Déu a l'església de Carme. L'any 1779, quan l'església de Sant Martí de Carme obtingué la independència de la parròquia de Claramunt, l'església de Santa Maria de Collbàs passà a dependre'n amb les mateixes condicions. Es documenta a partir de l'any 1205, quan en el seu testament, Ramon de Guàrdia deixà deu sous a Santa Maria de Collbàs ("Sancte Marie de Collebas"). El santuari fou refet en dues ocasions, al segle XVI i de nou al segle XVIII, i cada vegada anà predominant més la condició de santuari marià, que té el seu punt més important en l'aplec del dilluns de Pasqua Florida.\nL'any 1790, en resposta a l'estat de les esglésies de les poblacions plantejades als qüestionaris de Francisco de Zamora, Carme declara pel que fa al santuari de Collbàs: "hay también en este pueblo en una montaña a la parte de cierzo una hermita con su iglesia, en donde está N. S. de Collbas, muy hermosa y adornada de vestidos y presentallas por la grande devoción que hay en el vecindario. La otra iglesia que antes de hacer la otra teniamos, por ser tan vieja y caducas sus paredones se ha demollido". Cap els anys setanta del segle XX, l'ermita restava en molt mal estat i va ser objecte de diverses actuacions d'arranjament per part de voluntaris del poble. Actualment, el santuari depèn de la parròquia de Carme.\nEs té constància que durant els segles XVII i XVIII hi havia una família d'ermitans, de cognom Rey, que s'ocupava del manteniment i vigilància del santuari. Els seus membres foren enterrats al subsòl del mateix temple, segons consta a les partides obituàries dels registres parroquials de la Pobla de Claramunt (RIBA GABARRÓ, 2003: 193). El nom de Collbàs, però, prové de la família Bas de Montbui, propietària del bosc i del coll on s'emplaça l'ermita.\nBENET, Albert (1992): "Santa Maria de Collbàs", Catalunya Romànica, XIX: El Penedès, Anoia. Enciclopèdia Catalana, Barcelona, p. 341.\nRIBA GABARRÓ, Josep (1988): "Carme", Història de l'Anoia, vol. I, Parcir Edicions Selectes, Manresa, p. 321-335.\nRIBA GABARRÓ, Josep (2003): "La família Rey, ermitans de Collbàs", Les Fonts de Carme, 11, Associació El Forat dels Graus, p. 193.\nRIUS, Carme (1982): "Santuari de Collbàs", Carme (Anoia). Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.\nSABATÉ, Josep (2002a): “Collbàs. Història curta amb llargues trifulques”, Les Fonts de Carme, 8, Associació El Forat dels Graus, p. 132.\nSELLARÈS POCH, Jordi (2000a): "La Mare de Déu de Collbàs", Les Fonts de Carme, 2, Associació El Forat dels Graus, p. 4-5.


què plantar a la primavera i una recepta d’enciams ofegats - Menjar | Agost 2020\nNou autor: Ens entusiasma presentar Debra Maslowski, el nostre nou escriptor de personal. Debra és un mestre jardiner, un herbolari certificat, un instructor de vida natural i molt més. Debra aportarà un article a la setmana i la seva experiència aportarà una gran quantitat de temes nous a DIYNatural.com. Fes-la sentir benvinguda!\nCom l’hivern s’acaba, tots estem cansats de ser acollit a l'interior. Tenim uns dies càlids en què podem passejar pel pati i desitgem que poguéssim plantar alguna cosa, només per iniciar un salt a la primavera. Tot i que encara no podem plantar tomàquets i pebrots, ara es pot iniciar una quantitat sorprenent de coses.\ningredients de llet condensada\nPodeu començar les llavors per donar-los un punt de partida. Feu un mini hivernacle. Agafeu una tovallola de paper i mulleu-la molt bé. Llisqueu-lo dins d’una bossa tancada amb cremallera. Afegiu les llavors a la part superior de la tovallola de paper i segelleu la bossa. Assegureu-vos que hi hagi suficient aire per incloure la part superior. Vaig començar a pesar dilluns, i el divendres, les arrels eren de més de 6 polzades de llargada. Pèsols? Segur! Els encanta el clima fresc. Comenceu-los ara i quan comencin els dies més càlids de març, teniu vinyes llargues. De vegades necessiten dies més càlids per florir, però no passarà gaire. (Compreu llavors ecològiques i d’hereu per ajudar-vos a començar.)\ncom treure les taques d’oli\nQuè plantar a l’aire lliure\nA principis d’any, tan aviat com es pot treballar el terreny, vaig establir llavors de rave. Ara visc a les muntanyes de Carolina del Nord i els hiverns acostumen a ser suaus aquí. Però vinc d’alguns dels països més rugosos que hi ha per intentar plantar-Minnesota. Quan la neu es fon i el terra sigui prou tou, sortiu-hi. Podeu aconseguir que els raves passin i molt més. Què passa amb la col? Totes les brètoles (col, col, brots de brúixol, bròquil) poden començar ara. Els espinacs, els kohlrabi, les bledes i els enciams es poden començar ara.\nL’enciam sempre m’ha desconcertat. Sembla tan delicat, tot i que és capaç de fer gelades, de vegades moltes vegades. Ja fa més d'un mes que trac enciam del meu jardí. Utilitzo el mètode de tallar i tornar a venir. Tinc les fulles de fora deixant les més petites a dins per créixer. Si colliu d’aquesta manera en lloc de treure les arrels, els vostres enciams us donaran collita després de la collita. (Cerqueu eines, subministraments i consells per fer créixer el vostre jardí ecològic aquí.)\nAixí que, un cop comenceu a treure enciam, sovint és necessari trobar noves receptes. L’home (o la dona) no pot viure amb amanida sola! Aquí teniu una recepta favorita de la família antiga per a quan tingueu una gran quantitat d'enciams. Funciona bé amb bledes, espinacs i algunes mostetes també.\ncom rentar coixins amb bicarbonat\nRecepta de enciam desfeta\n6-7 tasses d’enciam, rentat bé i assecat\n½ tassa de vinagre\n½ tassa de sucre de canya pur\n½ lliura de cansalada\nEnciam trossejar o esquinçar. Deixar de banda. Barregeu el vinagre i el sucre i reserveu-los. Fregiu la cansalada i reserveu oli. Talleu la cansalada a trossos petits. Tireu l'enciam i la cansalada a l'oli calent i poseu-hi la barreja de vinagre / sucre per la part superior mentre remeneu. Serviu calent.\nEns encantàvem aquesta delícia. L'enciam s'aixafaria i es revestiria amb el sucre i l'oli. Va ser una combinació dolça i salada en un fresc dia de primavera.


Carme Forcadell surt per primer cop de la presó de Mas d'Enric en aplicació de l'article 100.2 - Empordà\nL'expresidenta del Parlament pot sortir tres dies entre setmana per fer voluntariat i tenir cura d'un familiar\nACN 17.02.2020 | 09:24\nCarme Forcadell, dins del vehicle amb el qual ha sortit de la presó de Mas d'Enric. ACN\nCarme Forcadell, dins del vehicle amb el qual ha sortit de la presó de Mas d'Enric.\nCarme Forcadell ha sortit per primer cop de la presó de Mas d'Enric aquest dilluns al matí en aplicació de l'article 100.2. Ho ha fet en un vehicle conduit pel seu marit.\nLa Junta de Tractament del centre va acordar la setmana passada que l'expresidenta del Parlament pogués sortir tres dies entre setmana per fer voluntariat i tenir cura d'un familiar d'edat avançada. Així ho havia demanat la pròpia Forcadell, classificada en segon grau. Podrà estar fora de la presó 9 hores al dia, inclòs el temps de desplaçament.\nJordi Cuixart ja va començar a fer ús d'aquest article la setmana passada. Altres presos també el podran utilitzar després que les juntes de les seves presons ho hagin autoritzat, com Jordi Sànchez, Joaquim Forn i Dolors Bassa.\nDolors Bassa surt de la presó de Figueres per cuidar un familiar d'edat avançada. Comarca


Carnet A2 a Bescanó - FOR VIA, Formació Viària\nCarnet A2 a Bescanó\nDescobreix que facil és treure't el Carnet A2 a Bescanó amb FOR VIA autoescoles. Disposem de diversos centres a les comarques Gironines. Amb FOR VIA, tot són avantatges: aula online, formació personalitzada i facilitats de pagament. La millor opció per obtenir el Carnet A2 a Bescanó\nTreballem una formació de qualitat i als nostres centres trobaràs un equip de professionals compromesos i dedicats al teu aprenentatge. Uns formadors amb experiència que sabran transmetre't les millors indicacions i donar-te tot el suport necessari per aconseguir el teu objectiu.Estas interessat en el Carnet A2 a Bescanó? FOR VIA Formació Viària és la teva autoescola de confiança.


Barcelona: Passejades Modernistes\nUna agradable i interessant visita al centre de Barcelona, al districte de l'Eixample, una zona excepcional que es va convertir en el pati d'esbarjo dels arquitectes modernistes. A finals del segle XIX i principis del segle XX, figures com Antoni Gaudí, Domènec i Muntaner i Puig i Cadafalch, entre d'altres, crearen un nou estil distintiu per a la ciutat. El Modernisme.\nA més de visitar els edificis més representatius al voltant del Passeig de Gràcia, us introduirem en la història de la seva construcció dins el context Català de la societat en aquell moment, i ens endinsarem en els detalls del "Pla Cerdà" per a l'expansió de la ciutat, més enllà de les antigues muralles.\nLa passejada inclou una visita concertada a l'interior de la "Casa Batlló", una de les obres mestres de Gaudí.\nBarcelona: descobrint el Barri Gòtic\nEl Barri Gòtic és la part més antiga de Barcelona; la seva existència data de molt abans de l'inici del disseny en quadricula de la resta de la ciutat.\nAquest barri va agafar forma durant l'època romana i es va continuar desenvolupant durant l'edat mitjana i els períodes romànic i gòtic, en un laberint de carrers estrets i sinuosos i petites i inesperades places, que esdevingueren en una densa concentració d'hotels, bars, cafeteries i restaurants.\nEl passeig comença a la Plaça Nova, davant de la Catedral, i després continua resseguint el costat nord-est de les muralles, on anirem veient les primeres empremtes del pla d'urbanització romà. Després d'això, us explicarem les diferents expansions de la ciutat més enllà de les muralles durant l'Edat Mitjana, i visitarem les parts més representatives.


La recuperació dels ictus millora amb rehabilitació d’alta intensitat - Diari de Girona\nLa recuperació dels ictus millora amb rehabilitació d’alta intensitat\nUn estudi suggereix que els protocols de tractament estàndard haurien de ser revisats\n09·09·21 | 06:30\nUn home fa rehabilitació després de patir un ictus. | DDG\nUna anàlisi retrospectiva feta per investigadors de l’Institut de Bioenginyeria de Catalunya (IBEC) i de l’University College London (UCL) ha conclòs que una teràpia d’alta intensitat dins dels 6 mesos posteriors a un ictus ofereix els millors resultats de rehabilitació. Segons els investigadors, aquests resultats suggereixen que els protocols de tractament estàndard aplicats per molts sistemes de salut per a pacients d’ictus haurien de ser revisats.\nL’ictus, o accident cerebrovascular, és una de les principals causes de mort i discapacitat en adults arreu del món, i la teràpia de rehabilitació és actualment una de les millors opcions que tenen els pacients per intentar recuperar la funció motora perduda.\nSi bé diversos estudis en les últimes dècades han assenyalat els beneficis de començar la teràpia de forma primerenca, dins dels 6 mesos posteriors a un accident cerebrovascular, existeix un debat entre la comunitat mèdica sobre com d’intensiu hauria de ser exactament.\nA més, les pautes sanitàries actuals a moltes parts del món encara dicten que la rehabilitació no ha de començar molt ràpid després d’un accident cerebrovascular (primeres 1-2 setmanes), que la durada de cada sessió individual ha de ser curta i que els pacients han de ser donats d’alta de seguida.\nNo obstant això, els resultats d’aquest estudi, que publica la revista Journal of Neurology, Neurosurgery and Psychiatry, demostren els «aclaparadors beneficis» de la rehabilitació d’alta intensitat -en oposició a la de baixa intensitat- i reafirmen els avantatges coneguts d’un inici primerenc de la rehabilitació després d’un ictus. L’estudi ha estat liderat pels investigadors Paul Verschure i Belén Rubio Ballester, del Grup de Sistemes Sintètics, Perceptius, Emotius i Cognitius (SPECS) de l’IBEC, en col·laboració amb Nick S. Ward, de la UCL.\nEls investigadors van comparar els resultats de dos estudis independents de rehabilitació en els quals van participar un total de 455 pacients d’accidents cerebrovasculars que havien perdut part de la funció motora dels braços.\nEn el primer estudi, fet per la UCL, van fer un programa de rehabilitació de 3 setmanes, amb 6 hores de teràpia per dia, aproximadament 90 hores en total. En el segon estudi, amb el Sistema de Jocs de Rehabilitació de l’IBEC, els pacients van seguir un programa de 3 a 12 setmanes en el qual van rebre solament de 20 a 30 minuts de teràpia per dia (de 7,5 a 30 hores en total). En aquest últim grup, els pacients van rebre teràpia convencional o rehabilitació basada en realitat virtual.\nMesurant la taxa de millora setmanal de cada pacient en relació al seu respectiu potencial de recuperació, van trobar que la recuperació d’aquells que van rebre 6 hores de teràpia per dia va ser significativament més gran de la que els que van fer solament de 20 a 30 minuts. També van veure que els avantatges de la rehabilitació disminueixen com més tard comença la teràpia.


Escacs... femenins? | Fosbury\nFosbury » Escacs » Escacs… femenins?\nReflexionem sobre les competicions de dones en un esport teòricament sense gènere\nAquesta setmana s’ha fet viral el vídeo de l’actriu Emma Watson en què ha rebut amb emoció el primer premi d’interpretació dels MTV Awards. “Aquest és el primer premi que celebra les interpretacions lliures de cap distinció per gènere. Avui celebrem les actuacions d’éssers humans, perquè l’única distinció que hauríem de fer quan es tracta de premis és entre increïbles actuacions”, va dir l’actriu en rebre’l. I com ens porta això a parlar d’escacs?\nRupert Grint i Emma Watson durant un rodatge de Harry Potter\nSegurament, com passa amb el tennis taula, pràcticament tothom ha jugat a la seva vida una partida d’escacs (fins i tot com veiem a la foto la mateixa Emma Watson). Això fa que moltes vegades, els que només els hem tastat de manera totalment ocasional i no com un esport, no en coneguem certs aspectes i pensem que per lògica hauria de ser un esport en el qual homes i dones competissin sempre d’igual a igual. Una lluita de cervells i no de cossos. Per això, des de la Fosbury ens preguntem amb tota la curiositat del món: Com és que existeixen els escacs femenins?\nUn esport dominat per homes\nPosant-nos en context, veiem que actualment no hi ha cap dona entre el Top-100 mundial, sent ara mateix la jove i brillant xinesa Yifan Hou (1994) la millor dona en el lloc 106. Per un eurodiputat polonès, a qui evitarem anomenar per respecte a l’espècie humana, això reflecteix que les dones són menys intel·ligents que els homes. Ho va dir amb aquestes paraules: “Saben quantes dones hi ha entre els primers cent jugadors d’escacs? Ja els ho dic ho: cap. Per descomptat que les dones han de guanyar menys que els homes, perquè són més dèbils, més petites i menys intel·ligents”.\nUna final Carlsen – Anand. Foto: Fide\nPerò a la Fosbury preferim preguntar-ho a gent que “la toca”, i en aquest cas ens adrecem a la Federació Catalana d’Escacs, que ens responen amb tota amabilitat i la màxima claredat. Ens expliquen que el motiu principal que no hi hagi cap dona ara mateix entre els 100 millors del món és el baix percentatge de noies que juguen als escacs: “A la FIDE (Federació Internacional d’Escacs), un 7% dels jugadors federats són dones, només una de cada catorze. A Catalunya en tenim unes més, arribem a un 7,8%!”. Les xifres són molt contundents, de les 7.800 llicències de la federació catalana només unes 600 són dones.\nHi ha motius per tan poca participació femenina?\nEl quid de la qüestió, per tant, seria saber perquè, sent un esport totalment “unisex”, hi juguen tan poques dones. Les teories són diverses, des del fet que és complicat que se sentin atretes per un món considerat d’homes, que elles acostumen a estar més preocupades per les relacions socials que per activitats competitives solitàries, o fins i tot hi ha qui apel·la a les diferències demostrades en els cervells masculins i femenins.\nDes de la Federació Catalana argumenten el principal motiu per la baixa presència de la dona: “Sí que hi ha diferències, entre el cervell d’homes i dones, però aquest no és un motiu suficient per justificar aquesta baixa participació de la dona en el món dels escacs. Creiem que el factor principal és educatiu i social. A la societat encara no s’ha assolit la igualtat entre homes i dones. Mentre persisteixi la idea que els escacs són per a homes, com passa en gran part del món, la progressió de les dones serà molt lenta. Hem de canviar la mentalitat”.\nCompetició femenina a Rússia. Foto: Wikimedia\nPer això des de l’ens federatiu català, tal com es fa també a nivell mundial, es consideren necessàries les competicions femenines. “Per fer el camí més fàcil a les poques jugadores que hi ha, sobretot en l’àmbit d’escacs base, s’utilitza la discriminació positiva com a mesura temporal fins a arribar a la igualtat d’oportunitats. Augmentar la participació de les dones en tots els àmbits dels escacs és l’objectiu primordial. Aquest és un dels motius pels quals en l’actualitat encara és important tenir un torneig únicament femení. En l’àmbit mundial, es juguen les categories femenina i mixta per separat per tal de fer més visible els escacs femenins i també perquè tinguin més oportunitats”.\nUn altre aspecte que s’està treballant des de la la Federació és en la socialització i els escacs, per exemple fent concentracions femenines on es passen sis hores rebent classes per Grans Mestres Internacionals, i a la vegada estableixen llaços entre elles: “En ser amigues és més fàcil que s’animin a fer més activitats juntes”. I és que ha quedat demostrat que aquelles jugadores que han començat de petites i per a elles els escacs ja eren importants abans de l’adolescència, segueixen jugant.\nPreciosa foto del txec Michael Hanke, premiada al World Press Photo 2017 : Link amb la galeria completa\nGràcies a la col·laboració amb les escoles, també s’estan introduint els escacs en horari lectiu, amb la missió de redreçar la tendència del baix percentatge de dones en aquest esport. “El principal objectiu és ensenyar el món real dels escacs a les nenes i que puguin fer que sigui important a la seva vida. Per aconseguir-ho, és vital fer més visibles les jugadores escaquistes per tal que tinguin un exemple a seguir”.\nL’equip d’escacs de la @UPFBarcelona, medalla de bronze al Campionat d’Espanya Universitari disputat a Madrid. Enhorabona!! pic.twitter.com/2RIEz3Ij3S\n— Esports UPF (@esportsupf) 7 de maig de 2017\nEl cas de les germanes Polgar\nHi ha un cas que desmunta part de les teories i no és altre que el cas de la família Polgar (explicat extensament a l’article “El experimento Polgar”). Tres germanes criades pels seus pares a casa amb l’objectiu de crear genis dels escacs, cosa que van aconseguir de manera evident. Les tres van ser bones i van anar millorant-ne la seva competitivitat, fins al punt que la més jove de les tres, Judith Polgar, va arribar a entrar al Top-10 mundial i fins i tot va guanyar a Gary Kasparov com podem veure en el següent vídeo.\nUn èxit que la jugadora hongaresa, va aconseguir amb molt de treball precoç (va ser la persona més jove en aconseguir el títol de “Gran Mestre”) i sense competir mai en les competicions femenines. Evidentment, aquest seria l’horitzó ideal expressat per la Federació Catalana. “Esperem arribar a un dia on totes aquestes mesures no siguin necessàries i tots juguin totalment barrejats, perquè aquell dia per fi haurem arribat a la igualtat”.\nFoto superior: Bela_Khotenashvili / Wikimedia\nARTICLE d’INTERÈS : “Por que sólo hay una mujer entre los 100 mejores del mundo”\nRetrobament Kasparov i Polgar: “Kasparov en el Festvial Aquafit-Polgar”\nDestacatDona i EsportEscacsGènereJudith Polgar


McQuarrie renuncia al rodatge consecutiu de les pròximes entregues de la saga Misión Imposible - Blog del Grau en Comunicació Audiovisual\nYOU ARE HERE:Home » Agenda » McQuarrie renuncia al rodatge consecutiu de les pròximes entregues de la saga Misión Imposible\nCristina Fabero — 16 febrer, 2021\nL’equip de Missión Imposible oblida la idea de rodar seguidament la setena y la vuitena pel·lícula.\nChristopher McQuarrie fou el director que va firmar per a la gravació aquestes dues seqüeles, tot i això, el coronavirus va frenar un d’aquests rodatges i, fins a finals d’estiu no va poder reprendre. Els protocols i les restriccions de la COVID-19 van dificultar la continuïtat de tal manera que no es van poder complir les dates estrena establerta.\nAixí doncs, el director assegura que la setena pel·lícula apunta al dos de juliol d’aquest pròxim any i la vuitena al 4 de novembre. Aquestes dues seqüeles són molt esperades per al públic més fanàtic, però la situació actual ha enrederit molt tot el procés i, ara, necessitaran la promoció com a punt fort.\nEl director va deixar clar en xarxes socials que des d’Abu Dhabi es dirigia a Londres per tal de posar fi al seu projecte de Misión Imposible. Va assegurar que aquestes no es gravarien consecutivament, però que ell seguiria a càrrec de la realització d’ambdues.


El Racó del Voluntari | Cercle de Voluntaris dels Parcs Naturals | Pàgina 2\nArxiu de la categoria: El Racó del Voluntari\n10 de Març de 2020 Darrera activitat, El Racó del Voluntari, General, NotíciesCercle de Voluntaris\nRecuperació del Pla de Cabridets al Parc del Foix.\nUna trentena de voluntaris s’apropen al Pla de Cabridets a recuperar i caracteritzar un tram de la històrica carrerada de la marina a la Serra de Bonaire.\nNomés arribar ens dóna la benvinguda la Sofia Paricio, tècnica d’ús públic, personal del Parc del Foix i del Parc del Garraf i en Carles Lluch, de Garraf Coopera, qui ens explica que, a conseqüència d’un incendi forestal produït durant el 2012, es descobreix la carrerada de la marina, datada del segle XIII. Aquesta forma part de la carrerada Reial de la Cerdanya i era molt utilitzada per fer la transhumància de ramats i cavalls.\nUn cop situats a l’entorn comencem a treballar de valent, sota el gran protagonista de la jornada, el sol i els amics de Garraf Coopera, qui ens acompanyen durant tot el dia.\nEs realitzen tres tasques diferents durant la jornada: es retira vegetació amb l’objectiu d’esbrinar la direccionalitat d’alguns dels murs de la carrerada, es caracteritzen algunes restes de pedra seca, es prenen mides, es senyalitza la zona i es prenen fotografies i per últim, es retiren algunes restes de pedra seca, per saber si són restes d’antigues mulasses, com anomenen a les barraques de pastor a la zona, i valorar la possibilitat o no de restaurar-les.\nCap al migdia donem per finalitzada la tasca, però abans de marxar, visitem el Turó del Sèu, espai municipal cedit en custòdia a Garraf Coopera, amb les explicacions de l’Enrique.\nPer acabar, es dina a la zona habilitada per l’associació, acompanyats del cant de les mallerengues carboneres.\n“ENTRE L’AEROPORT, L’AUTOPISTA I LES VIES DEL TREN” – El Delta del Llobregat.\n19 de Febrer de 2020 Darrera activitat, El Racó del Voluntari, GeneralCercle de Voluntaris\nUna seixantena de voluntaris i voluntàries gaudeixen de les dues edicions de la formació, realitzades el 25 de gener i el 15 de febrer, sobre el Delta del Llobregat; la seva formació i composició i la seva flora i fauna característica.\nEn arribar a l’alberg de Centre Esplai (seu de Fundesplai) fem una volta pels entorns per conèixer l’edifici. Un cop conegut l’espai fem una petita dinàmica de cooperació, entre riures i molta paciència, els voluntaris aconsegueixen assolir la prova.\nSeguidament, els voluntaris i voluntàries, entren a l’aula on els espera en Javier Oliver, ornitòleg, biòleg i gran coneixedor dels entorns del Delta del Llobregat, qui ens explica la seva formació, les diverses modificacions que ha patit al llarg dels anys i una pinzellada de l’avifauna més característica de zones humides com aquestes.\nPer tal d’agafar energies, fem un descans i esmorzem als espais enjardinats de Centre Esplai.\nEn acabar la Júlia Garcia, cap del departament d’educació ambiental de Fundesplai, ens fa unes pinzellades dels espais agrícoles periurbans, els valors de biodiversitat i la producció local.\nPer acabar ens apropem fins a Cal Tet, dins de l’Espai Natural del Delta del Llobregat on es realitza una passejada amb parades interpretatives i fem una parada a l’aguait del Sabogal, on podem veure ànec collverd, fotja, ànec cullerot, entre molta altra avifauna.\nEn acabar, dinem tots en els entorns de Cal Tet, aprofitant el sol que ens acompanya en l’última part del dia.\nEl Parc del Garraf us convida als actes de celebració 30 anys de seguiment de la migració al Garraf\n23 de Setembre de 2019 Demandes Voluntaris, El Racó del Voluntari, General, NotíciesCercle de Voluntaris\nEl Parc del Garraf celebra enguany “30 anys de seguiment de la migració al Garraf”. Per aquest motiu el parc ha organitzat diferents activitats divulgatives i xerrades de coneixement i divulgació d’aquest seguiment.\nEls actes tindran lloc el 28 de setembre, el 6 i 11 d’Octubre, són gratuïts i oberts al públic general.\nA continuació trobarà tota la informació sobre els esdeveniments.\nActuació Espai Natural de les Guilleries-Savassona\n10 de Setembre de 2019 Darrera activitat, El Racó del Voluntari, General, NotíciesCercle de Voluntaris\nMostreig i captura de cranc senyal (Pacifastacus leniusculus) a la Riera Major a l’Espai Natural de les Guilleries-Savassona\nUna trentena de voluntaris i voluntàries del cercle, aquest dissabte 13 de juny es mullen per combatre les espècies invasores del nostre entorn a l’Espai de les Guilleries-Savassona.\nEn arribar a la Riera Major, ens esperen l’Alba Ludevid, Tècnica d’ús públic i educació ambiental de l’Espai, en Joan Pareja i Txevi Buigas, guardes de l’Espai Natural i en Gregori Conill i en Guillem Mas, de l’associació Paisatges Vius. Ens expliquen en que consistirà el mostreig i captura del cranc senyal i com aquesta acció s’emmarca dins l’execució del “Pla de Gestió del cranc de riu” on la custòdia dels hàbitats d’interès a la Xarxa de Parcs Naturals és a través d’una col·laboració entre la Diputació de Barcelona, l’associació Paisatges Vius i el Consorci de l’Espai Natural de les Guilleries-Savassona. Continuen amb una explicació de l’impacte que provoquen les espècies invasores, aquelles que venen de fora i pressionen a les espècies autòctones, presentant-nos alguns exemples àmpliament coneguts per tots com la tortuga de Florida, la cotorra de Kramer, cargol poma…però sobretot fem una immersió en el cas del cranc senyal, originari d’Amèrica i portador d’un fong que transmet i provoca la mort al nostre cranc de riu.\nMengem una mica per agafar forces i ens aproximem a la riera on capturarem els crancs. Després de conèixer al crustaci, ens calcem unes bones botes d’aigua i ens aproximem a la riera. En primer lloc recollim els crancs que cauen a les nanses col·locades amb esquer durant la nit per en Txevi i en Joan. Seguidament amb l’ajuda de pinces o senzillament amb les mans anem fent captures per la zona. N’arribem a capturar fins a 121 exemplars, un èxit! Amb l’ajuda dels experts, sexem i mesurem cada un dels individus de la captura i els retirem de la riera.\nUn petit grup de voluntaris i voluntàries fan inspecció de la riera per determinar, amb l’ajuda d’uns petits invertebrats, quin és l’estat de salut de la Riera Major. Veiem animals com larves de libèl·lules, gripau comú i peixos, etc.\nEn resum, una jornada molt profitosa i molt necessària per una correcta gestió del cranc de riu autòcton (Austropotamobius pallipes), del seu hàbitat i de les seves problemàtiques al nostre entorn natural.\n9 de Maig de 2019 Demandes Voluntaris, El Racó del VoluntariCercle de Voluntaris\nJa tenim aquí la 6a edició del Let’s Clean Up!\nPels que encara no conegueu el Let’s Clean Up Europe, és una acció comuna a tot Europa per conscienciar sobre la quantitat de residus que llencem de forma incontrolada a la natura i promoure accions de sensibilització a través de la recollida d’aquests residus abocats il·legalment als boscos, platges, marges de rius, etc.\nLa pròxima edició de la campanya Let’s Clean Up Europe! se celebrarà del 10 a 12 de maig de 2019.\nSi esteu interesats en apuntar-vos a l’acció que més us agradi, aquí podreu consultar l’agenda.


Els demòcrates recuperen la Cambra de Representants i els republicans augmenten la majoria en el Senat\nWashington / Nueva York - Dimecres, 07/11/2018 - 10:17\nQuan es despertin avui els dos partits que monopolitzen la vida política nord-americana tots hauran guanyat. Les grans cadenes de televisió donen per fet que els demòcrates recuperaran la Cambra de Representants i els republicans augmentaran la majoria en el Senat. Quan encara no se sap el resultat definitiu, aquest desenllaç dibuixa un Congrés bloquejat, dos anys de paràlisi legislativa, d’acord amb l’escàs esperit pactista que impera al Capitoli. Però aquest resultat confirma també que l’onada blava que presagiaven els demòcrates només ha aconseguit esquerdar el mur de Donald Trump. Amb dos anys de fúria i caos no n’hi ha hagut prou per tallar les dues ales al president.\nEl tomb massiu al mapa polític haurà d’esperar. El resultat dona un país dividit en dues meitats, tal com anticipaven les enquestes, que perfilaven un camí franc per als demòcrates a la Cambra baixa, però moltes dificultats al Senat, on defensaven la majoria d’escons en joc, 10 dels quals en estats on Trump va guanyar còmodament el 2016. La repulsió que el president desperta en una part significativa del país, avergonyida dels seus rampells tuitaires i alarmada pel seu nacionalisme xenòfob, havia d’impulsar el canvi com aquell que va desposseir Bill Clinton el 1994 o va humiliar Barack Obama el 2010, quan el Tea Party va irrompre a Washington.\nPerò el tsunami demòcrata ha acabat sent un marejol, important, però insuficient per deixar sense mandat el president. Els suburbis i les grans metròpolis li han irat l'espatlla, però les zones rurals i els bastions republicans amb prou feines s’han mogut. Trump ha demostrat que manté la fidelitat d’una part important del país i que ha transformat el partit conservador. Amb algunes excepcions, els seus millors deixebles són els que han aguantat més bé el tipus. Així ha sigut en la carrera al Senat per Tennessee o en la baralla pel càrrec de governador a Florida, on el trumpista Ron DeSantis ha impedit a Andrew Gillum convertir-se en el primer governador negre de l’estat.\nCom s’esperava, els dos partits van cantar victòria abans que se sàpiga el recompte final a les dues cambres. “Èxit espectacular aquesta nit. Gràcies a tots”, va tuitejar el president. Des del bàndol demòcrata, el seu líder a la Cambra baixa, la qüestionada Nancy Pelosi, va anticipar una nova era per al país. “Demà serà un nou dia a Amèrica. Hem recuperat la Cambra de Representants per al poble”.\nEls somnis demòcrates d’arrabassar el Senat, una cambra clau per posar traves a la política exterior del president i frenar els seus nomenaments en el poder judicial, es van esvair a mesura que els seus candidats perdien a Indiana, Dakota del Nord, Texas o Tennessee, els estats cridats a decidir el color de la cambra. Beto O'Rourke, la gran estrella emergent del Partit Demòcrata, l’home que per primera vegada des del 1988 va posar Texas al seu abast, va vorejar la victòria, però va acabar perdent contra de Ted Cruz, potser el polític més odiós del país.\nAquest desenllaç anticipa dos anys encara més aspres a Washington. Acostumat a governar sense condicions, Trump perdrà el control del Congrés i la seva vida es complicarà substancialment. Els demòcrates podran impulsar projectes de llei, però sobretot podran obrir comissions d’investigació per escrutar les seves finances, els seus conflictes d’interès o els nexes del seu entorn amb la trama russa. Al seu abast quedarà també posar en marxa l’'impeachment’, un escenari que paralitzaria la vida política del país. Pelosi ha dit que, de moment, no entra en els plans del partit.\nTemes: Partit Republicà Donald Trump Eleccions als EUA Estats Units


Catalunya capta el 32% de la primera línia d’ajuts Next Generation destinada als clústers a l’Estat espanyol. ACCIÓ - Agència per la Competitivitat de l'Empresa\nCatalunya capta el 32% de la ...\nSegons càlculs d’ACCIÓ, els clústers catalans han obtingut 6,3 milions d’euros perquè les empreses que en formen part duguin a terme projectes conjunts d’innovació tecnològica.\nEn total se n’han beneficiat 16 clústers catalans que desenvoluparan projectes com la robotització del sector tèxtil, la digitalització del porcí, el ‘blockchain’ per prevenir fraus en el món vitivinícola o la IA per a tractaments de malalties mentals.\nEs tracta de la línia Agrupacions Empresarials Innovadores (AEI) convocada pel Ministeri d’Indústria, Comerç i Turisme i dotada amb fons Next Generation. En concret, els clústers catalans que hi han accedit són MODACC (del sector de la moda), Cenfim (equipament de la llar i contract), Catalan Water Partnership (aigua), Solartys (energia solar), el Clúster de Salut Mental, Innovi (vitivinícola), INDESCAT (esport), INNOVACC (carn i proteïna alternativa), CIAC (automoció), CEEC (energia eficient), Kid’s Cluster (infantil), Packaging Cluster, Clúster Digital, FEMAC (mitjans de producció agrícola), Smartech Cluster (tecnologies intel·ligents) i secpho (deep tech) .\nAmb aquests ajuts, les empreses membres dels clústers impulsaran projectes com la robotització del sector tèxtil, la digitalització del porcí, el desenvolupament de tecnologia blockchain per prevenir fraus en el món vitivinícola o l’aplicació de la intel·ligència artificial (IA) en el tractament de malalties mentals o per analitzar l’experiència en instal·lacions turístiques, entre altres. També treballaran per impulsar l’economia verda i circular en l’àmbit de les bateries de liti, millorar la prevenció d’accidents en la construcció gràcies a la visió 3D o desenvolupar solucions de machine learning en sectors diversos com la salut mental o l’aigua.\nL’oficina Next Generation avisa les pimes i companyies catalanes per mitjà d’un sistema d’alertes personalitzades sobre les convocatòries que s’adeqüen als seus projectes i identifica de manera proactiva les iniciatives d’empreses que s’hi puguin presentar. A més, experts d’ACCIÓ acompanyen de manera individualitzada les empreses en el seu procés de presentació a les convocatòries per aconseguir que tinguin el major èxit possible i es busquen socis per crear consorcis empresarials per a les convocatòries que requereixin la presentació agrupada dels projectes.\n14 dels 16 clústers que han obtingut finançament d’aquesta línia d’ajuts són part dels 25 clústers que formen part del programa Catalunya Clústers d’ACCIÓ