f i l o b l o C: Com saber que una informació és verdadera?\nPublicat per el pensador a 9:57 p. m.\nEn relació als titulars de les notícies prèviament esmentades, dubto de totes. Fins que no siguin desmentides o al·legades per mitjà d'enquestes o referències gràfiques, poden ser una farsa total per guanyar compradors o impactar visualment al comprador del periòdic. Igualment, tot i que ens ensenyesin les enquestes realitzades, com sabrien que son reals?\nLa conclusió a la que puc arribar és que la certesa en la veritat en aquest ámbit com és el periodístic depèn dels medis i de la seva credibilitat. Per experiència podem dir que casi sempre, els titulars no van desencaminats i publiquen notícies verdaderes, però cal objectivitzar el poder que tenen els mitjans de comunicació per controlar les postures de la gent com a ells ho vegin necessari, a base de ridiculitzar o difamar el que els convingui.\ndiumenge, 22 de gener de 2017 a les 17:50:00 CET\nEs veu bastant ràpid que no podem aplicar la regla de l'evidència de Descartes en aquests titulars ja que són clars en el que volen dir, però no parlen de coses evidents. La nostra ment no percep aquestes informacions com coneixements sobre els quals tenim certesa.\nCada titular parla d'una realitat en un context, que potser no compartim per on vivim, la nostra cultura o senzillament el nostre interès. A més, els titulars contenen subjectivitat, són realment la transmissió de criteris d'altres persones, però no es una realitatabsolut, no es tracta de coses evidents i naturals que siguin per si soles, necessiten el raonament i el criteri de persones, per tant no podem estar segurs de que siguin vertaders.\ndivendres, 27 de gener de 2017 a les 15:50:00 CET\nAlbert, com podem considerar que un medi periodístic sigui creible? I, si el considerem creible, no és un criteri subjectiu i personal de cada persona?\nDe totes maneres comparteixo gaire la teva opinió, només he trobat al teu comentari que la credibilitat es un concepte basat en el nostre criteri i per tant no ens pot proporcionar un coneixement evident i distint.\ndivendres, 27 de gener de 2017 a les 15:54:00 CET\nCom diu la Linda, és molt fàcil observar que no es pot aplicar la regla de l'evidència de Descartes, ja que cada diari té el seu punt de vista, i per tant, són afirmacion subjectives, cap diari té la raó absoluta.\nAixò es pot veure ràpidament, quan en dos diaris parlen del mateix tema, pero el que diuen cada un és totalment oposat.\nPer tant, en els articles periodístics no es pot aplicar la regla de l'evidència, ja que depenent del diari diran una cosa o una altra, parlant del mateix tema. És a dir, que com són tot opinions, són afirmacion subjectives, i per tant, no són clares i distintes, i cap d'aquests té la raó absoluta, ja que tot són opinions.\ndiumenge, 29 de gener de 2017 a les 10:59:00 CET\nTambé estic d'acord amb l'Albert, amb un comentari que fa sobre el negoci del periodisme. I és que, ja ha passat moltes vegades, que alguns diaris treuen un rumor totalment falç, però que els hi provoca un augment de les vendes o intenten desestabilitzar els seus contraris mitjançant informacions totalment falces, però amb l'objectiu de perjudicar al rival.\nPer tant, seria una altra raó per no aplicar la regla de l'evidència de Descartes.\ndiumenge, 29 de gener de 2017 a les 11:03:00 CET\nJo crec que aquests titulars no es poden considerar com a 100% vertaderes ja que no es tracta de temes que són evidents. Moltes de les coses que diuen són teories i no fets, i per tant es tracta de informació subjectiva. Per exemple, el titular que parla del titanic diu que és impossible que hi hagués un incendi, però això no es pot comprobar ni es pot saber. Considero per tant que no es pot aplicar la regla de l'evidència de Descartes.\ndiumenge, 29 de gener de 2017 a les 19:12:00 CET\nCrec que una notícia en un períodic o en qualsevol medi sempre té la seva part certa, ja que és la seva funció, però sempre depèn del tipus de medi en el que llegeixis la notícia, per exemple hi han diaris clarament de dretes, i aquests sempre diran la notícia tal i com els interesaa a ells i el meteix passa amb els diaris esportius, molts d'ells es posicionen i ofereixen les seves notícies com a ells els interessa, jo que en un futur voldría ser periodista, si entro en una redacció i hem demanen que redacti una notícia, sempre ho faré amb objectivitat, però qui diu què no hi hagin periodistes que modifiquin la seva notícia per agradar més al lector del diari? O que el seu cap no els hi obligui a dir la notícia d'una manera determinada?\ndimarts, 31 de gener de 2017 a les 18:15:00 CET\nDes del meu punt de vista, les idees només poden ser 100% vertaderes si aquestes són enunciades des d'un punt de vista completament objectiu. Per altra banda, jo també consideraria una idea subjectiva com a certa si la visió subjectiva la fa un mateix. En el cas dels titulars dels diaris, es veu clarament en algun d'ells una part de visió subjectiva reflexada, com en el titular de "Dir que el Titanic va ser enfonsat per un incendi és una innocentada, és com dir que el va maleir un faraó", entre d'altres.\nPer tant, en la meva opinió cap dels titulars dels diaris pot ofereix una idea 100% vertadera,ja que aquests no només enuncien informació objectiva sinó que aquesta també té un punt de vista subjectiu.\ndimecres, 1 de febrer de 2017 a les 20:59:00 CET\nDes del meu punt de vista no veig que cap dels titulars es mostri com a informaciò 100% fiable, alguns són opinions propies dels redactors que, tot i que tenen dret a opinar el que vulguin, aquesta opinió no ha de ser compartida per tothom ni tampoc la més acertada a la realitat. Tambè trobem un parell d'articles com que el mobil i la tele ens afecten en les hores de descans o que les noves generacions cada vegada valoren menys la democràcia, que són des del meu punt de vista més fiables o podrien arribar a ser-ho ja que són fets demostrables si es fessin enquestes, pero no ho seien del tot ja que els resultats els estariem generalitzant per a tothom el que seria una falàcia. Aixi que no crec que cap dels titulars ens reveli informació 100% fiable però si que es cert que en alguns hi veig reflexada més fiabilitat que en altres.\ndimecres, 1 de febrer de 2017 a les 21:42:00 CET\nHi ha alguna d'aquestes informacions que sigui evident, que sigui vertadera 100%? Per què?\nNo, i menys de diaris que la majoria tenen el seu punt de vista i no son gaire objectius.Jo no trobo que cap noticia sigui 100% vertadera ja que sempre hi ha alguna exageració o mentida. A la majoria de gent els hi costa ser objectius i per això no trobo la seva informació evident.\ndissabte, 4 de febrer de 2017 a les 19:49:00 CET\nPer començar, quan algú, en aquest cas els diaris, ens transmet informació, ens la transmet mitjançant la idea principal acompanyada de una sèrie d'arguments que recolzen la idea mostrada. Respectant això, no podríem saber si els titulars són vertaders perquè ningú no ens ha explicat perquè ha passat, el context que hi havia el darrere o simplement si es totalment vertadera.\nEl periodisme, en principi, intenta informar de manera objectiva a tots els lectors i la seva labor és la de transmetre la informació als ciutadans, encara que això no es així perquè els humans som essers subjectius per tant no podem escriure textos 100% objectius. Per exemple, una mateixa noticia en diferents medis de comunicació pot tenir diverses connotacions o diverses opinions al respecte.\nA més a més, la grandíssima competència actual dels medis de comunicació a creat unes tendències d'especulació en els titulars simplement per diferenciar-se de la resta i poder vendre més exemplars.\nPer tant, jo solament amb els titulars no podria arribar a determinar si aquella informació es vertadera i necessitaria conèixer el context i sobretot verificar la informació que ens dona en diversos mitjans per tenir una visió més global.\ndissabte, 4 de febrer de 2017 a les 20:20:00 CET\nDe totes maneres (¿no?) comparteixo gaire la teva opinió, només he trobat al teu comentari que la credibilitat es un concepte basat en el nostre criteri i per tant no ens pot proporcionar un coneixement evident i distint.\nLinduska yo he respondido la pregunta a mi criterio y la he relacionado con los fines que tienen esos medios. Para mi cualquier información, estímulo o percepción que sea ajena a ti mism@ és questionable, y por tanto, ni es evidente ni distinta, mi conclusión no va más allá de eso.\ndissabte, 4 de febrer de 2017 a les 22:11:00 CET\nEls diaris estan sempre d'un bàndol polític o econòmic i per tant, la informació que ens proporciona, sempre pot ser enganyosa. Un estudi científic, per exemple, pot semblar una informació 100% verdadera, però depenent de qui financia l'estudi, el resultat serà un o un altre. Per tant, jo crec que no hi ha quasi notícies certes.\nEstic totalment d'acord amb el que ha dit el meu company Daniel-Otto. Es cert que molts diaris estan financiats per una empresa o bàndol polític i, per tant, faran que el diari es posicioni més a favor de les idees dels que els financiï. Però també és cert que moltes vegades el diaris posen el que els interesa més per poder vendre més, per tant, menteixen. A més a més, molts diaris esportius sempre s'estan inventant notícies que són mentida per poder omplir pàgines cada dia.\ndiumenge, 5 de febrer de 2017 a les 20:48:00 CET\nJo també crec que els mitjans, més que d'informació, molts d'ells són de desinformació. Com han comentat els meus companys Oriol i Otto, molts diaris, i sobretot en aquest país, darrere tenen un seguit d'intencions que fa que el que ens transmeten no sigui 100% veritat. Amb això no vull dir que tot el que diuen és mentida, però és pràcticament impossible saber si una notícia és real si no la veiem amb els nostres propis ulls.\nPer tan està bé llegir la premsa (no tota), però a l'hora de llegir una notícia sempre l'hem d'agafar amb pinces perquè és molt complicat saber si no ens estan mentint.\ndiumenge, 5 de febrer de 2017 a les 20:55:00 CET\nUna cosa és la veritat i una altra és la realitat. Tots aquests mitjans diuen la seva veritat i la que ells es creuen o volen fer creure però no és real. Només són reals en la mesura que la gent ens les volem creure, és a dir, són relats i transmeten una visió i opinió amb uns interessos darrere.\nI parlant de la realitat, considero que és una invenció humana usada per tal d'entendre el que percebem i per tant no existeix.\ndiumenge, 5 de febrer de 2017 a les 21:05:00 CET\nTambé vull dir que coincideixo amb el que ha dit en Fabian. En els exemples de la notícia, són titulars que no es poden considerar com a 100% certs ja que és informació totalment subjectiva i que no es pot demostrar del tot.\nCap afirmació de ningú i de cap diari ni telenoticia són vertaders, en la meva opinió. Crec que tot depèn del que cada persona pensi i dels seus criteris. Cadascú té una visió distinta de tot, del món en general.\nTambé em sumo al que ha dit el meu company, Guillem Gonzalez, que cada mitjà de comunicació i/o cada persona diuen la seva realitat, per tant, la seva visió del món.\ndiumenge, 5 de febrer de 2017 a les 23:19:00 CET\nQualsevol mitjà de comunació enfoca les notícies cap a una opinió, no són 100% objectives. Per tant, en aquest procés es perd molt coneixement vertader, ja que es destorsiona d'alguna forma la informació. Deixa dubtes de que aquella información sigui clara i evident.\ndiumenge, 5 de febrer de 2017 a les 23:50:00 CET\nPabo Ferrer ha dit...\nEls articles periodístics no reflecteixen la realitat sino que són una interpretació de la realitat feta pel que els escriu. La objectivitat dels mitjans de comunicació és gairebé inexistent; per tant no poden ser considerats coneixements vertaders.\ndilluns, 6 de febrer de 2017 a les 17:11:00 CET\nNo tots aquests titulars són evidents. Tots els mitjans de comunicació transmeten les notícies amb opinió i a més de la manera que els hi vagui bé. Moltes vegades intenten posar coses que impressionin per provocar més vendes i generar dubte en la societat, ja que pots ser que hi hagi diferents mitjans que parlin del mateix tema però des de diferents punts de vista.\ndilluns, 6 de febrer de 2017 a les 17:15:00 CET\nJo crec que les notícies periodistiques en cualsevol mitja de comunicació és subjectiva totalment, és a dir, cada diari exposa la notícia de la manera en que ells pensen o de la manera que ells volen transmitir-la. Per aixó crec que no podem saber que aquestes afirmacions siguin 100% certes perqué no tenim proves de siguin veritables. Per expemple, a la notícia del Titanic mai no podrem saber si es vertadera o no perqué no ho hem viscut i només ens guiem de les coses que ens han anant explicant durant els anys i nosaltres ens ho creiem però no té perqué ser veritat, per això penso que tot és subjectivitat.\ndilluns, 6 de febrer de 2017 a les 20:00:00 CET\nEn la meva opinió ninguna d'aquestes informacions són completament vertaderes ja que aquestes notícies les fan diferents diaris que tenen la seva opinió sobre els fets i l'expressen als lectors. També, en moltes ocasions aquests diaris intenten manipular als lectors ja que alguns tenen alguna ideologia ja sigui social o política i volen aconseguir que tinguis la mateixa.\ndilluns, 6 de febrer de 2017 a les 20:03:00 CET\nDes del meu punt de vista cap d'aquests titulars ens proporciona una informació 100% subjectiva ja que el sector dels mitjans de comunicació no és res més que un negoci que genera una quantitat elevadísima de diners i per tant, com tots el negocis, es basen en treure profit econòmic cada vegada que fan alguna publicació o retrasmissió. Així doncs, cada empresa buscarà els titulars que puguin generar una major atracció i, per conseqüència, majors ingressos econòmics. Aixó implica que els titulas no siguin completament objectius o que la informació que contenen els articles hagi pogut patir certes trasformacions per adaptar-se o facilitar-ne la venta.\ndissabte, 11 de febrer de 2017 a les 16:03:00 CET\nTal i com diu en Bruno, molts diaris tenen la seva pròpia ideologia política i per aquesta raó en certes ocasions manipulen la informació que publiquen. Aquesta afirmació reafirma el meu pensament sobre la base dels mitjans de comunicació, que són un negoci per treure profit econòmic. També cal tenir en compte que la ideologia del periodista qui publica l'article pot tenir influència sobre el contingut de l'article.\nTot i que el periodista tingui el seu propi punt de vista haurà de ser prudent en seguir la ideologia política dels caps del diari.\ndissabte, 11 de febrer de 2017 a les 16:07:00 CET\nPer saber si una informació és verdadera al cent per cent , segons descartes i el seu métode no s'accepta com a vertadera cap idea que no sigui evident, és a dir, que no sigui clara i distinta. En el cas d'aquests titulars de periódic no mostren la idea evident ja que si que es clara pero no distinta, perque es pot barrejar amb altres. I per tant seguint aquest métode podem saber amb certesa que no es verdader.\nSegons el meu punt de vista, la informació i els titulars que publiquen els periodics van enfocats als diferents tipus de públic. Per axixó hi han tants diaris que diuen coses totalment contraries, perque cada persona agafi aquella que li agradi més i estigui d'acord amb el seu criteri i per tant les publicacions dels diaris encara que tinguin part de veritat, l'altre part és molt sublectiva i variant.\ndissabte, 11 de febrer de 2017 a les 20:20:00 CET\ndissabte, 11 de febrer de 2017 a les 20:23:00 CET\nEn mi opinión la mayoría de los medios de comunicación, como seria en este caso el periódico no dicen realmente la verdad ya que son medios de comunicación donde los redactores tienen la posibilidad de opinar de manera subjetiva teniendo en cuenta la mentalidad de cada persona, se podría poner como ejemplo que no es lo mismo un periódico de derechas que de izquierdas... por lo tanto no se podría considerar una fuente fiable al 100%\ndissabte, 11 de febrer de 2017 a les 20:24:00 CET\nUna petita correcció al Pol és que en comptes de dir que no és 100% subjectiva, penso que volia dir que no era 100% objectiva. En tot lo que diu estic d'acord, perque avui en dia tot es basa en els diners i en fer el negoci més gran possible, només pensant en els ingressos económics. I en base a aixó penso igual que ell i que, per tant, cap de les infrormacions dels diaris será completament objectiva ja que sempre hi ha una part subjectiva i diferent segons el diari que llegeixis.\ndissabte, 11 de febrer de 2017 a les 20:28:00 CET\nNaturalment no tenim forma de saber si es veritat el que diu el diari, ja que no podem garantir al 100% que posa la veritat. Es molt facil falsificar una noticia, distorsionarla, i es el que fan moltes empreses nomes per vendre mes.\ndissabte, 11 de febrer de 2017 a les 22:12:00 CET\nCap d'aquests titulars ens proporciona la seguretat de que el que diuen es 100% veritat. Basant-nos en Descartes, tal i com ha dit la Nuria Piñol, aquests titulars no poden ser del tot vertaders perquè no compleixen la regla de l'evidència. Aquesta consisteix en distingir una idea vertadera com una idea clara i distinta. Per tant, tenint en compte que no la compleixen, ja que són clars però no distints, sabem que els titulars no són del tot certs.\nD'altra banda, estic d'acord amb el Pol i amb el Bruno sobre el que han dit que cada diari té la seva ideologia i que sempre hi ha un punt de subjectivitat a l'hora d'explicar les noticies per tal d'aconseguir manipular als lectors perquè aquests es decantin per algun partit polític o alguna idea.\ndiumenge, 12 de febrer de 2017 a les 11:14:00 CET\nCap diari et proporciona la realitat i la certesa al 100%, ja que és una persona qualsevol que ho escribí desde el seu punt de vista i no et proporciona en la majoria dels casos que sigui totalment cert. Com han dit uns quants companys, cada diari té la seva idea i cada cop més intenten manipular-nos per decantar-nos per una banda o una altre.\ndiumenge, 12 de febrer de 2017 a les 11:36:00 CET\nCom en comentaris amb els que estic d'acord en els que es reflexa que els redactors dels diaris no són robots sense sentiments ni ideologies, sino que hi han redactors els quals tenen una ideologia, aleshores, quan llegim un titular hem de pensar que ha estat escrit per algú i que aquest algú està intentant que la gent simpatitzi amb la seva ideologia i atraure a més lectors per treure un profit econòmic, en definitiva el que vull dir es que els mitjan de comunicació tenen molt de poder sobre nosaltres i ens poden fer creure coses que no ho són.\ndiumenge, 12 de febrer de 2017 a les 13:17:00 CET\nCrec que de totes les notícies que ens arriben cada dia, només ens podem creure com a veritables les que has viscut tu. és a dir, si em diuen que avui a les 20.00 ha plogut, se que és real i que aquest fet ha existit, ja que ho he pogut comprovar jo mateixa abans que sigui publicada la notícia. Ara bé, també conidero que el fet que tots els receptors no poguem presenciar els fets de la notícia com (moltes vegades) els periodistes poden, és profitós per a les redacions de manera que poden encaminar la notícia cap a un punt de vista que els sigui de conveniència a ells o a les seves ideologies. Per tant no totes les noctícies són reals, i d'aquestes les que hem d'estars segur que si ho són, son les que presenciem.\ndiumenge, 12 de febrer de 2017 a les 14:28:00 CET\nSegons Descartes, perquè una cosa sigui vertadera, hem d'aplicar la regla de l'evidència, de manera que si veiem alguna cosa CLARA i DISTINTA, podem afirmar que és vertader, però en el cas de les notícies la informació que rebem és sempre de segona mà, algú ens explica uns fets com en la notícia "Trump intensifica el seu atac als serveis d'intel·ligència". Nosaltres podem buscar aquesta notícia a través de diferents webs o diaris, i moltes vegades es contradiran, per tant, no podem saber la veritat, a no ser que nosaltres presenciem de primera mà el fet, o absolutament tots els mitjans de comunicació estiguin d'acord en el mateix.\ndiumenge, 12 de febrer de 2017 a les 17:27:00 CET\nAllò clar i evident són les que no poden posar-se en dubte de si existeixen o no, de si són com ens ho pensem. Llavors segons aquesta definició, les notícies esmentades no són clares i evidents. S'hi pot interpetar de moltes maneres la realitat i, en els diaris la realitat es sol distorsionar, de menor a major mesura, però es distorsiona. D'aquí s'extreu que no es fàcil saber, discernir si quelcom és com ens ho imaginem en la nostra ment.\ndiumenge, 12 de febrer de 2017 a les 20:52:00 CET\nEstic segura de que no hi ha quasi cap noticia que sigui 100% real i que no ens podem refiar de tot el que es publica, ja que hi ha molts punts de vista a tenir en compte i a més a més, hem de pensar que els diaris, les revistes o qualsevol altre medi de divulgació que publiqui noticies o xafarderies, el que intenten és fer diners. Descartes, com molt bé han dit els meus companys, aplica les regles del mètode i la seva primera regla consisteix a descartar totes les coses que no són clares ni distintes, de manera que en aquest primer cas ja hauriem de descartar les notícies, perque nosaltres no sabem si són reals o no i, per tant, no són coses clares ni distintes.\ndiumenge, 12 de febrer de 2017 a les 21:16:00 CET\nLa filosofia de Descartes ens faria pensar que tot allò que fos clar i distint hauria de ser cert, però pel que fa als mitjans de comunicació mai podem estar del tot segurs de quan una notícia es vertadera. Els diaris i els mitjans de comunicació en general tenen trets característics que fan que alhora de donar un titular mai pot haver la certessa de que ho siguin al 100%.\ndiumenge, 12 de febrer de 2017 a les 21:17:00 CET\nPenso que els diaris son subjectius i mai ens diran la noticia 100% tal i com ha passat ja que en els diaris sempre tiran cap a un lloc politic i aquell article voldra tirar cap els seus interessos per tant penso que els diaris mai seran una font fiable.\ndiumenge, 12 de febrer de 2017 a les 22:22:00 CET\nMai ens podem fiar al 100% d'un medi de comunicació ja que cada caràcter esta pensat per vendre i atraure la vista del lector o possible client.\nCada diari te una ideologia i una forma d'escriure aixi que fiar-se de solament un no es tenir una opinió ferme.\nTens que fixar-te en diferents diaris per això poder crear una vertadera opinió sobre el tema en qüestió.\ndiumenge, 12 de febrer de 2017 a les 22:34:00 CET\nOpino igual que el Fali, els diaris i mitjans de comunicació tenen certes caracteristiques que fan que no sigui 100% fiable.\nCada opinió i cada ideologia independent de cada diari es tan diferent que mai et pots fiar tant en un mitjà de comunicació.\ndiumenge, 12 de febrer de 2017 a les 22:37:00 CET\nRealmente, yo no creo que los artículos de diarios y revistas nunca nos duran la verdad al 100%, ya que todo lo que se escribe se hace subjetivamente para gustar al lector, es decir, nos enseñan lo que queremos ver y lo que no queremos ver nos lo adornan. Gracias a esa táctica, hacen que nos puedan gustar mas unos periódicos que otros y lo mismo con las revistan. Nos manipulan en su beneficio.\ndiumenge, 12 de febrer de 2017 a les 23:02:00 CET\nTal i com diu el filòsof Descartes, una cosa evident ha de ser clara i distinta. Moltes d'aquestes notícies segurament són totalment reals, però la intenció dels periodistes és la de dramatitzar els títols dels seus articles per atraure als lectors. Així que aquests títols no són reals segons segons la regla aplicada per Descartes.\ndilluns, 13 de febrer de 2017 a les 11:08:00 CET


L'Ibex es dispara un 1,17% per les retallades de Rajoy i la prima es relaxa en 531 punts\nL'Ibex 35 ha celebrat amb una pujada de l'1,17% les noves retallades anunciades per Rajoy per complir les exigències de Brussel·les, que també han servit de bàlsam per a la prima de risc d'Espanya, que s'ha estabilitzat en els 531 punts.\nRedacció 11/07/2012 - 18.03 Actualitzat 11/07/2012 - 18.23\nImatge d'arxiu de la Borsa de Madrid\nL'Ibex-35 ha celebrat amb una pujada de l'1,17% les noves retallades anunciades per Rajoy per complir les exigències de Brussel·les, que també han servit de bàlsam per a la prima de risc d'Espanya, que s'ha estabilitzat en els 531 punts.\nLes compres s'han imposat en el selectiu madrileny, li han permès reconquerir la cota dels 6.800 punts i desmarcar-se de la resta de principals places europees.\nEls valors financers han copat els primers llocs de rànquing de guanys de l'Ibex, amb el BBVA i Bankinter al capdavant, tots dos amb pujades del 2,34%, i el Santander amb un repunt de l'1,73%.\nEn el pol oposat, Bankia s'ha coronat "fanalet vermell", amb un daltabaix del 7,77%, ben lluny del segon pitjor valor de la jornada, Mediaset (-3,95%).


“Fa dos anys me va cridar en Miquel ‘Monara’ per si volíem venir a Sineu a fer un poc de gresca i de renou, i d’allà sorgí tot” explicà Mas a Díngola (Revista del poble de Sineu). Mas diu que va anar replegant amics seus, bàsicament provinents del conservatori de música, o dels grups musicals Eixut i Taverners i que tingueren una actuació estel·lar en la IX Mucada (2012) sense gairebé assajar. L’any de després ja s’ho prepararen un poc més, canviaren el repertori de cançons i s’endiumenjaren correctament per a l’ocasió. Aquest segon any, doncs, es trobaren unes setmanes abans del 14 d’agost i assajaren una dotzena de cançons festives i ballables, com requeria la X Mucada. Es pot dir que aquest dia la improvisada banda va actuar per a unes quatre o cinc mil persones, les que assistiren a la festa més esperada de l’estiu en el Pla de Mallorca.\nEls inicis de la xaranga amb el germans Lluc i Adrià Bimbo, els germans Tomeu i Joan Garcies, Julian Abad i Pau i Càndid. IX Mucada, 2012.\nLa formació de la Mucada del 2017 amb els germans Bimbo, els germans Garcies, Josep Oliver, Ferran, Samuel Martínez, Josep Castell i Miquel Àngel Rigo.


Club de Futbol Bellvís: Festa del 80è aniversari\nFesta del 80è aniversari\ntext extret del Blog d'en Bepmaster i imatges extretes de www.bellvis.cat\nL'esdeveniment fou un èxit, i goso a dir, un orgull per tots nosaltres i per al nostre poble. La diada va començar amb una exposició, organitzada pel club, de tots els trofeus, imatges, samarretes, i objectes diversos relacionats amb el Bellvís que entre tots vam ésser capaços de recollir. Val a dir, que en vam reunir una bona colla, i moltíssimes persones es van acostar al Pavelló a recordar la història del Club.\nL'acte més emotiu, va ser però, el Partit de la Plantilla actual contra un combinat de jugadors veterans de la història del club. El resultat fou de 6-3, però això és el de menys. L'ambient, les abraçades, el bon rotllo, i el retrobament entre diverses generacions de futbolistes i afeccionats del poble fou el més destacat del partit. La imatge, parla per si mateixa:\nA continuació, l'alcalde de la vila, Sr. Francesc Fabregat, el president del Club, Sr. Josep García, el delegat Territorial de la Federació Catalana a Lleida, senyor Andreu Subíes, i el sots-delegat, Sr. Jordi Terés, varen descobrir una placa commemorativa en motiu dels 80 anys d'Història del Club, i com a recordatori i agraïment a les moltes persones que al llarg de la seva història han col·laborat amb l'equip de casa nostra. Cal dir que el delegat es va sorprendre pel caliu de la festa i l'afluència de públi, així com també del bon estat de les instal·lacions del club, i va encoratjar l'equip a ascendir a 2a territorial, com més aviat millor.\nDesprés del parit, tothom va disposar d'una estona per visitar l'exposició i deleïtar-se amb la gran quantitat d'objectes i fotografies que es podien veure.\nJa per finalitzar la festa, un sopar popular amenitzat amb sorteigs, fou la clausura ideal a una diada tant especial. L'assistència de més de 200 persones demostra la popularitat de l'acte, i la gran acollida que aquest tingué entre la gent de la vila.\nDesprés del sopar, de moltes converses futbolístiques i de records, fou el torn dels parlaments.\nTots ells, d'agraïment als col·laboradors i assistents a l'acte, i de suport a la tasca que es va realitzant en el club. Esperem doncs, fer honor a la nostra història, i aconseguir ben aviat un ascens de categoria que és somiat per tota l'afecció del Bellvís ja des de fa temps.\nParticularment, vull agraïr a tot el poble l'assistència als actes; a les persones que de forma desinteressada van col·laborar en el muntatge de la festa, del servei de bar, etc.; al nostre president i la seva esposa, per la seva tasca farònica al capdavant de l'equip, i en especial, al nostre batlle, per la seva implicació en el club.\nPublicat per jm a 2:31\nRamon d'Anglesola ha dit...\nDes d'Anglesola rebeu la nostra més sincera felicitació per la cel·lebració del 80é aniversari del C.F. Bellvís. Ens unim a la vostra joia i us desitjem que al arribar als 100, ja en fes 19 que jugueu a cotegories superiors.\nDe moment l'any vinent, ens tornarem a trobar amb l'amistat i cordialitat que des de aquestes ratlles us oferim. L'esport es per a unir els pobles.\nEn nom de tots els que formen l'Angulària "FELICITATS".\nA reveure i endavant.\nP/D. Agrairia fessiu arribar la nostra salutació, tambè, als nostres amics bitllaires de Bellvís: Puigfel, Adrià, Solé, Monrabà, etc. als quí molt recordem i apreciem.\ns'agraeix moltíssim la vostra felicitació, i no dubtis que intentarem fer-la arribar als companys de les bitlles del poble, que bé coneixem.\nde forma ben sincera, gràcies\npd.: tant de bo, arribem als 100 en alguna categoria superior.\n16 de juny de 2008 a les 11:38\nLletra de l'himne del Club\nComentaris a l'enquesta: Creieu que el C.F. Bellví...\nClassificació final temporada 07-08\nEl nostre Míster, en la festa dels 80 anys


▷ Pa de Ronyó 【Forn de Pa Fusté - Les Borges Blanques】\nPa com el d'abans. Recomanable la coca d'arengada.\nEl pa de ronyó molt bo.\nJosep Ramon Sementé Vallés\nFa el pa molt bo.\nPaquita Miret Roca\nEl millor pa de ronyó del món.\nSamuel Gómez Fusté\nEl millor pa.\nRosa Guillem Benet\nContactar Forn de Pa Fusté\n973 14 01 70\n667 50 21 38\nDilluns 8:00 - 13:30\nDimarts 8:00 - 13:30\nDimecres 8:00 - 13:30\nDijous 8:00 - 13:30\nDivendres 8:00 - 13:30\nDissabte 8:00 - 13:30


Serrallonga 1640: SERRALLONGA , BANDERA NEGRA : NOU CÒMIC\nEl mes d'abril publico la segona part de Serrallonga 1640.\nEs tracta de "Serrallonga, bandera negra", un nou còmic que vol donar continuïtat al primer volum que vaig publicar l'any passat.\nCom vaig explicar en una entrada anterior del bloc, feia molts anys que no dibuixava i a finals de 2008 vaig tornar a emprendre aquesta faceta. El fet és que, quan l'Onze de setembre de 2008 vaig acabar Serrallonga 1640 em van quedar moltes ganes de seguir dibuixant i tenia al cap la continuació de la història.\nTambé em va inspirar al novel·la de Víctor Balaguer "La bandera de la muerte", així que ,com a homenatge a aquesta he triat el títol "Serrallonga, bandera negra".\nAixí que no m'ho vaig pensar gaire i vaig començar el guió i el dibuix del segon volum, que vaig tenir enllestit el 15 d'agost. L'acabo de portar a impremta i he previst la seva aparició pels voltants de Sant Jordi d'enguany.\nAniré explicant coses sobre el nou còmic.\nPublicat per serrallonga1640 a 8:43


L’analista de Big Data i Business Intelligence és la professió més ben valorada i pagada del Màrqueting Digital - Sant Cugat Informa!\nInici » Notícies » Notícies Generals » Ensenyament » L’analista de Big Data i Business Intelligence és la professió més ben valorada i pagada del Màrqueting Digital\n1 Agost 2017 a 10:00\nLa revolució d’internet ha donat lloc a professions i especialitzacions molt buscades per les empreses. És per això que el Màrqueting digital s’ha convertit en una disciplina especialment preuada per tots aquells sectors empresarials que busquen a la xarxa una millora del seu rendiment i del seu accés a la informació. L’analista de Big Data i Business Intelligence és la professió més demandada per les empreses i poden arribar a cobrar un sou mitjà anual de 37.000 euros. Aquest professional, capaç de transformar les dades en informació i la informació en coneixement útil per al negoci, és el més ben valorat i la seva forquilla salarial varia entre els 28.000€ que cobren els professionals del Big Data i els 41.000€ que cobren les persones expertes en Business Intelligence.\nAixò és el que recull l’estudi fet per les responsables del Màster on-line en Màrqueting Digital de la Universitat de Vic – Universitat Central de Catalunya, que analitza les principals ofertes de treball relacionades amb les diferents especialitats del Màrqueting digital publicades pel portal Infojobs a Espanya. L’objectiu de l’estudi ha estat conèixer la demanda generada per les empreses i els rangs salarials corresponents a cada especialització. Per tal de portar a terme aquest estudi s’han analitzat les ofertes d’Infojobs publicades durant tot el 2017 fins al 15 de juliol. Per calcular els sous anuals bruts s’han tingut en compte un mínim de 10 ofertes de cada tipus, que han permès obtenir un sou mínim, un sou màxim i un sou mig, que pot variar en funció de cada oferta i dels requisits sol·licitats als candidats. L’estudi l’ha portat a terme la directora del Máster Online en Marketing Digital y Redes Sociales de la UVic, Montserrat Peñarroya i la Data Analiyst, Georgina Balaguer.\nUn rànquing amb vuit perfils més demanats i més ben pagats\nA banda de l’analista/consultor de Big Data i Business Intelligence, l’estudi estableix un rànquing amb els vuit perfils més demanats i més ben pagats en l’àmbit del màrqueting digital. En primer lloc, és l’analista/consultor de Big Data i Business Intelligence, en segon lloc, es demanen experts en Usabilitat (User Experience o UX) i en Interfícies d’usuari (User Interface o UI) que treballen per incrementar la conversió d’un lloc web o una aplicació a través de la investigació per millorar l’experiència dels usuaris i així millorar la facturació de l’empresa. El sou que poden arribar a cobrar va de 28.000€ a 38.000€ anuals.\nLa tercera professió digital més sol·licitada és la de director de Màrqueting Digital o responsable d’e-Commerce en empreses mitjanes o petites de manera que la seva funció no és gestionar un gran equip, sinó desenvolupar un perfil múltiple. Se’ls paguen entre 21.000€ i 40.000€ anuals. En quart lloc hi ha el desenvolupador web i el dissenyador web, dues feina que les empreses busquen cobrir amb un sol professional per a les dues tasques. Poden cobrar entre 17.000€ i 24.000€ anuals.\nEl cinquè professional més demanat és l’especialista en SEO (per Search Engine Optimization) que té coneixements en desenvolupament web, capaç d’interpretar correctament Google Analytics i amb empatia per ser un bon professional del màrqueting. El seu sou va dels 16.000€ als 22.000€. En sisè lloc es valoren els especialistes en SEM i PPC. SEM són les sigles de (Search Engine Marketing) i és un especialista de creació de campanyes a Google Adwords tot i que ara també se’ls demana que ho sàpiguen fer a la resta d’eines publicitàries de les principals xarxes socials. Una tasca que ja passa a dir-se especialista en PPC (Pay per Click) que domini la publicitat a internet, tingui coneixements de creació d’anuncis i el control del ROI que (Return on Investment). Els salaris van des de 16.000€ a 20.000€.\nEl penúltim lloc de treball més demanat és el de Content Manager i especialista en Content Marketing, que s’ocupa de crear els continguts i que tinguin coherència amb la marca, els seus valors i amb els productes que vol vendre. És un perfil de lletres, però amb coneixements de gestió de xarxes socials i de WordPress. El seu sou pot anar de 14.700€ a 18.000€. Finalment, el perfil de Community Manager, especialista en Xarxes Social o Social media Strategist és el vuitè professional més sol·licitat però el que rep el sou més baix, que va d’entre 14.000€ a 17.000€.\n#Big Data #màrqueting online #UVic


Diana Krall obre el Festival de Jazz de Barcelona (Xavier Cervantes)\nLa programació de la 49a edició inclou un centenar de concerts fins al 15 de desembre\nXAVIER CERVANTES Barcelona 17/10/2017 00:00\n651x366 La cantant i pianista canadenca Diana Krall actua avui a l’Auditori del Fòrum, en el concert inaugural del 49è Festival de Jazz de Barcelona. Trombone Shorty, una de les estrelles del Festival de Jazz de Barcelona. / THE PROJECT THE PROJECT La cantant i pianista canadenca Diana Krall actua avui a l’Auditori del Fòrum, en el concert inaugural del 49è Festival de Jazz de Barcelona. Trombone Shorty, una de les estrelles del Festival de Jazz de Barcelona. / THE PROJECT THE PROJECT\nEl Voll-Damm Festival de Jazz de Barcelona està creant una sèrie de tradicions, com ara la presència de Chucho Valdés, donar carta blanca a algun músic o, més recentment, incloure l’antic festival DeCajón! dins de la programació. En aquest sentit, també es pot considerar una tradició que Diana Krall inauguri el festival. La pianista i cantant canadenca va obrir oficialment l’edició del 2015, i avui hi torna per fer el mateix, i al mateix lloc: l’Auditori del Fòrum, i amb entrades que van dels 40 als 100 euros.\nFa dos anys Krall estava immersa en la gira del disc Wallflower, un recull de peces de Bob Dylan, Eagles i Elton John, entre d’altres, adaptades al jazz de formes amables que ha caracteritzat la seva carrera. Tanmateix, en aquell concert va passar de puntetes pel repertori del disc. Ara Krall té un nou treball, Turn up the quiet (2017), que aplega interpretacions d’algunes de les pàgines més glorioses del cançoner nord-americà, com ara Night and day de Cole Porter, Dream de Johnny Mercer i Blue skies d’Irving Berlin. És a dir, material que Krall domina perfectament i que en aquest cas sí que sovinteja en els concerts que està fent últimament. Per exemple, en l’actuació de diumenge passat a Ginebra va incloure cinc cançons de Turn up the quiet, a mésd’altres peces habituals de la seva carrera com les versions d’ A case of you (Joni Mitchell), Temptation (Tom Waits) o l’estàndard Fly me to the moon.\nTot i que la 49a edició del Festival de Jazz de Barcelona va tenir una preinauguració el 24 de juliol amb l’actuació del fabulós saxofonista Kamasi Washington, és Diana Krall qui obre una programació que s’allargarà fins al 15 de desembre i que inclou un centenar de concerts escampats per diferents espais: l’Auditori del Fòrum, el Palau de la Música, L’Auditori, el Conservatori del Liceu, el Harlem Jazz Club, el restaurant Monvínic, l’Hotel Palace, el Gran Hotel Havana, el Casino de Barcelona, les sala Barts, Apolo, Razzmatazz i Luz de Gas i el Teatre-Auditori de Sant Cugat. Tot plegat amb un pressupost que s’acosta al milió d’euros.\nDe Nova Orleans a Cuba\nSegons el director artístic del festival, Joan Anton Cararach, la programació, que “obre la porta a moltes aventures”, és “pantagruèlica, amb ofertes de tota mena, des dels clubs més petits fins als grans auditoris”, i amb propostes “exquisides”. Ja fa anys que el festival barceloní aixopluga estils no adscrits al jazz, tot i que són les aromes jazzístiques les que dominen el cartell. En aquest sentit, destaquen clàssics moderns com Trombone Shorty, Chucho Valdés, Chick Corea, Maceo Parker, The Bad Plus i Avishai Cohen, i representants de generacions més joves com la vocalista cubana Daymé Arocena, el bateria nord-americà Chris Dave, el teclista novaiorquès Cory Henry i el pianista israelià Shai Maestro.\nTrombone Shorty passarà el 9 de desembre per la Sala Razzmatazz per oficiar una cerimònia d’homenatge a Nova Orleans a propòsit del disc Parking lot symphony (2017), un treball que combina la sofisticació amb l’energia de la música cuinada als carrers. Chick Corea, que ha tocat en tota mena de formats al festival, aquesta vegada es presenta amb una banda en què comparteix lideratge amb Steve Gadd, bateria de Return To Forever a mitjans dels 70. El seu concert serà el 9 de novembre al Palau de la Música. Un altre habitual dels escenaris barcelonins és el saxofonista Maceo Parker, que el 2 de desembre a la sala Barts impartirà una de les seves lliçons de funk i jazz.\nUn al·licient extra té el concert de The Bad Plus. El trio nord-americà, un dels grans renovadors del jazz dels últims quinze anys, farà el 28 de novembre al Conservatori del Liceu una de les últimes actuacions amb la formació original, perquè a partir del 2018 el pianista Ethan Iverson serà substituït per Orrin Evans. També entra en la categoria de concerts especials el de dues llegendes cubanes, Chucho Valdés i Gonzalo Rubalcaba, dos pianistes que el 19 de novembre compartiran l’escenari del Teatre-Auditori de Sant Cugat per homenatjar Thelonious Monk en el centenari del seu naixement.\nLa part menys estrictament jazzística del festival, i a banda del flamenc que articula el cicle DeCajón! -amb noms com Duquende, Estrella Morente, Diego el Cigala i Rocío Márquez i Tomatito amb José Mercé-, inclou artistes tan diversos com la mexicana Lila Downs, la nord-americana Julia Holter, el grup espanyol León Benavente i els britànics James Rhodes (omnipresent en els festivals catalans) i The Waterboys. Però sens dubte una de les sortides de guió més atractives és l’homenatge a David Bowie que protagonitzaran dos dels seus col·laboradors: el productor Tony Visconti, que va acompanyar Bowie al llarg de tota la seva carerra, i Mick Woody Woodmansey, bateria dels Spiders from Mars. Visconti i Woodmansey estaran al capdavant de Holy Holy, una banda creada precisament per interpretar cançons del Duc Blanc, i que el 3 de novembre, a la sala Barts, tindrà com a vocalista Glenn Gregory, el cantant de Heaven 17.\nTres noms especials de la programació\nEl pianista menorquí Marco Mezquida protagonitza el retrat d’artista del Festival de Jazz de Barcelona. Farà cinc concerts: un acompanyant Albert Cirera; un altre amb MAP, el projecte que comparteix amb Ernesto Aurignac i Ramon Prats; un tercer amb Chicuelo; un rellegint Ravel amb Martín Meléndez i Aleix Tobías, i l’últim, un recital de piano sol.\nEn el cicle DeCajón!, integrat en el Festival de Jazz, destaca la presència de la cantaora de Huelva Rocío Marquéz, que passarà per la sala Barts per presentar el seu últim projecte, Firmamento. Es tracta d’una atrevida i ambiciosa aventura de flamenc amb el pianista Daniel Borrego Marente, el saxofonista Juan Jiménez i el percussionista Antonio Moreno.\nLa soprano nord-americana torna al festival amb The road to freedom, el programa de gòspel, blues i espirituals negres que va presentar l’any passat a Sant Cugat. Acompanyada del pianista Matthias Algotsson i del guitarrista Ulf Englund, Barbara Hendricks posarà veu a un repertori que és una crida a la lluita pels drets civils, tan necessària avui.\nDiana Krall, quan els matisos són la diferència


La CUP presentarà una moció a Molins de Rei “de rebuig al feixisme i la impunitat de VOX que cercava la crispació de la vila” - Llobregat Digital\nLa CUP presentarà una moció a Molins de Rei “de rebuig al feixisme i la impunitat de VOX que cercava la crispació de la vila”\nDivendres, 22 de gener de 2021 a les 15:00h\nLa CUP està indignada amb el tracte dels Mossos i la actitud del partit d’ extrema dreta.\nEls motius per presentar-la són, “els fets que el passat diumenge 17 de gener els drets de les ciutadanes de Molins van viure un episodi negre, i que va llençar un trist missatge cap a tota la població d'impunitat del feixisme i de suport de la nostra policia cap a aquests col•lectius nostàlgics de les èpoques més fosques del franquisme.”\nSegons narren en primera persona, “una vintena de persones del partit espanyolista, racista, misogin i feixista VOX, amb assistència, segons els seus propis twitters, de Sant Joan Despí, Sant Feliu de Llobregat i Badalona van organitzar una paradeta a Molins de Rei, a la plaça de l'ajuntament, en plena pandèmia i buscant la crispació a la nostra vila.”\nVan repartir la seva propaganda “discriminatòria i ultranacionalista, van fer un lamentable desplegament de banderes espanyoles i van passar-se el matí insultant amb tota mena de càntics com "guarros" o "Viva España" a molinencs i molinenques.”\nAlerten que a més, “es va fer en ple context de tercera onada de la pandèmia de la COVID-19, amb restriccions totals a la mobilita. La policia, molt present a la plaça de la Vila i coneixedora del poble d'origen d'aquestes persones, no va realitzar cap identificació per comprovar que disposaven dels permisos per a poder-se desplaçar.”\nSegons creuen “el desplegament de Mossos d'Esquadra va ser també totalment desproporcionat, amb més de 7 dotacions, furgonetes, i una cinquantena d'agents amb tot l'equipament antidisturbis, alterant també la tranquil•litat de la nostra vila, amb l'estètica militar, i donant una molt mala imatge totalment innecessària.”\nPer elles aquesta actitud “només s'adiu a la voluntat de criminalitzar tota possible protesta que les molinenques fessin a la presència dels feixistes, així com facilitar a aquests campar impunement propagant la seva ideologia excloent i discriminadora.”\nAsseguren que moltes molinenques “van haver de passar la vergonya d'haver d'ensenyar el seu DNI per creuar la plaça de l'ajuntament per anar a comprar el pa i diversos comerços van veure greument afectada la seva activitat en ser bloquejats tots els accessos a la plaça pels antidisturbis o haver d'aguantar la presència dels feixistes a pocs metres del seu establiment, amb la consegüent pèrdua de clients.”\nTot i això, diversos col•lectius, entitats, moviments socials i persones del poble, “en pro d'una societat més justa i sense discriminacions i odi, es van agrupar per rebutjar la presència feixista i van protestar pel desplegament policial desproporcionat.”


Òmnium avisa que la sentència del judici de el 1-O serà "dura" i que no acceptaran indults\nPublicat 28/6/2019 21:01:52CET\nCuixart diu que la tornada dels presos a Catalunya reflecteix "la regressió democràtica de l'Estat"\nEl vicepresident d'Òmnium, Marcel Mauri, ha avisat aquest divendres que la sentència del judici de l'1-O al Tribunal Suprem serà "dura" i ha assegurat que no acceptaran cap indult.\n"No acceptarem cap indult, només ens val l'absolució", ha afirmat en la seva intervenció durant l'Assemblea General de l'entitat que s'ha celebrat a les Cotxeres de Sants de Barcelona.\nMauri ha sostingut que el Govern del PSOE no pot fer cas omís al dictamen del grup de treball de detencions arbitràries de l'ONU, que demana l'alliberament dels presos sobiranistes, i li ha recriminat que "prefereixen seguir al costat de les tesis de Vox" abans que alliberar als dirigents independendistas empresonats.\nAixí mateix, ha tornat a cridar el soberanisme a aconseguir un "consens estratègic imprescindible davant la repressió de l'Estat", ja que creu que una sentència condemnatòria seria un atac sense precedents a la democràcia.\nEn una carta dirigida als socis de l'entitat, el president d'Òmnium, Jordi Cuixart, ha criticat que l'acostament dels presos sobiranistes a presons catalans "no és més que un reflex de la regressió democràtica de l'Estat".\nHa apel·lat a la unitat i a la generositat del soberanisme per avançar cap a la independència: "Si no renunciem a compartir-ho tot, si ens sabem units i actuem de manera generosa i empàtica, ho aconseguirem. Però ho hem de fer desde la coherència i la determinació, amb la cultura com a principal element de cohesió social i la democràcia sense cap límit".\n"El nostre únic enemic és la por. La ppr de viure. Que mai ningú més us digui que podeu o no podeu pensar. Sortim al carrer i expliquem a tothom que ho tornarem a fer", ha insistit.\nSobre aquest lema de 'Ho tornarem a fer', ha defensat que és una crida a totes les persones que són "conscients que el greu problema de la societat és l'obediència a un Estat que ha renunciat a defensar els drets i els interessos del conjunt de la ciutadania".\nA més, ha reclamat que el moviment independentista no és divideixi, sobretot davant la sentència del Suprem: "No patiu pels que estem a la presó, ens sabem forts si esteu units. Prepareu-vos, perquè la reacció a les sentències no és una resposta resignada, sinó un pas més en aquest camí cap a la llibertat".


malgratcomunicacio.cat - Portal multimèdia de l'Ajuntament de Malgrat de Mar - Instal·len un radar preventiu a l'avinguda de la Costa Brava\n09-12-2014 / 11:08:39\n09-12-2014 / 11:11:56\nL'inspector en cap de la Policia Local, Joaquim Martínez, ha explicat que es tracta d'un radar informatiu que s'ha instal·lat per prevenir infraccions i per evitar accidents de trànsit. La idea és conscienciar als conductors de la velocitat a la que circulen i en cas que superin el límit permès, la redueixin. Joaquim Martínez ha detallat que el radar s'ha instal·lat a l'avinguda de la Costa Brava, perquè és una de les vies que té més trànsit de vehicles i de vianants, i alhora és un dels punts on s'ha produït més accidents i atropellaments.\nEl radar que s'ha instal·lat, que ha estat comprat per l'Ajuntament, s'ha col·locat en sentit Barcelona. La Policia Local té previst anar canviant el radar d'ubicació. Properament, la Diputació de Barcelona instal·larà un altre radar a l'avinguda Costa Brava, en sentit Blanes.\nL'inspector de la Policia Local ha manifestat que amb aquesta acció Malgrat de Mar ha entrat en una prova pilot que la Diputació de Barcelona portarà a terme a diferents municipis.\nEl radar s'ha instal·lat a l'avinguda de la Costa Brava. Foto: Policia Local Malgrat.\nradar informatiu Policia Local de Malgrat avinguda de la Costa Brava


Laura Aviñó: «Molts homes no demanen ni el permís de paternitat»\nA aquesta jove estudiant de la primera promoció del Grau de Bioinformàtica d'ESCI-UPF li agradaria arribar a dirigir una investigació\nDimecres, 07/03/2018 | Actualitzada 28/06/2018 - 14:15\nAvui, 8 de març és un dels dies favorits de Laura Aviñó (Badalona, 1998). De nena, quan li preguntava a la seva mare per què aquell dia es quedava a casa, li explicava que era el dia de la dona treballadora, «avui no anirem a treballar, i ens ho mereixem», li deia. Poder estar amb ella, que es llevava a les 4.30 hores per anar a treballar a la cuina d’un institut, feia que aquell dia fos molt especial. A les aules universitàries i laboratoris on la Laura prepara el seu futur professional sobre Bioinformàtica, hi ha tantes noies com nois. Però, ¿en qui recaurà la doble jornada laboral? ¿I els càrrecs de responsabilitat? ¿Qui pensarà a conciliar?\n–¿La genètica o l’anatomia poden influir a fer que les dones tinguin més predisposició a criar fills i cuidar pares, avis, germans? ¿Naixem de veritat més preparades físicament i mentalment per cuidar?\n–Si fos possible aïllar tota una generació de qualsevol tipus de prejudici, es podria respondre aquesta pregunta. Qui sap si els nens i nenes que ara tenen 3 anys, si creixen sense televisió, sense masclisme... Però avui els prejudicis tenen encara moltíssim pes en les nostres vides.\n–En una empresa, un home demana una setmana de vacances per anar a córrer una marató a Nova York, i queda superguai. En canvi, molts homes el permís de paternitat ni el demanen. No està ben vist.\n–¿Com es pot trencar aquest patró?\n–L’home ha de donar l’empenta a la història, i decidir treballar també a casa. Cuidar els seus fills no és ajudar la dona o ajudar a casa, és cuidar dels seus fills com ella. Molts diuen que no són masclistes, però no n’hi ha prou de creure’s diferents, s’ha de demostrar i lluitar contra el masclisme.\n–Als seus 19 anys, classes íntegrament en anglès, pràctiques l’any que ve a Cambridge, ¿s’imagina el seu futur professional lliure de discriminació per gènere?\n–Jo no crec que ningú discrimini els meus avenços científics per ser dona, però no tinc tan clar si, el dia que vulgui dirigir un grup de recerca, m’escaparé de la pregunta de si vull tenir fills. Encara falten dones dirigint perquè aquesta pregunta deixi de ser el gran hàndicap.\n–¿Renunciaria a ser mare en benefici de la seva carrera professional?\n–[Silenci] Ara diria que sí, però si estigués en el moment de triar, no ho sé.\n–¿Li importa realment la paritat de gènere en la seva carrera de ciències?\n–Creia que no. Però quan m’inscrivia, vaig sentir que la noia que tenia al davant preguntava si hi havia més noies i vaig pensar: «¿això li importa?». Després em vaig alegrar que fóssim tantes. Vaig pensar que si ens tocava un professor que discriminés les dones, quedaria més en evidència. És com quan tornes de festa en metro, de nit, et sents més segura si hi ha més dones al vagó.\n–¿Quin és el seu retrat de la dona científica i de l’estudiant de ciències?\n–N’hi ha més de les que es creu, fins i tot més doctorades, però no arriben a dirigir. Han de demostrar sempre més, són les històries més tristes i dures de la ciència. Einstein és un geni com si li hagués vingut donat, una dona si sobresurt ha sigut a costa de treballar molt i lluitar contra totes les adversitats. Per això, si necessito ajuda, tendeixo a demanar-la més a una professora perquè ella m’ensenyarà el camí.\n–¿Què és la bioinformàtica?\n–Segons qui ho defineixi. Per mi és usar els ordinadors per entendre la biologia.\n–Imagini’s que ja dirigeix el seu equip. Amb científiques que volguessin ser mares...\n–Les preferiria dos anys amb mi, però felices per haver aconseguit el que volien, més que quatre dubtant sobre això. Amb o sense fills, com més feliç siguis, més donaràs.\nTemes: Permís de paternitat Feminisme Gent corrent


El Sarrià aspira a l'ascens en el TOP 4 de Primera Catalana Sènior Femenina d'Handbol que es disputa aquest cap de setmana a Banyoles > Ràdio Sarrià 87.6 F.M.\nEl Sarrià femení aspira a l'ascens de categoria aquest cap de setmana en el TOP 4 de Primera Catalana Sènior Femenina d'handbol, que es disputa al Pavelló de La Draga de Banyoles amb els equips classificats: l'OAR Gràcia Sabadell B, l'EH Sant Vicenç B "Bar Mi Casa" i el conjunt local de l'Handbol Banyoles. L'equip guanyador es proclamarà el campió de la categoria mentre que els tres primers classificats assoliran l'ascens a la Lliga Catalana Sènior Femenina.\nPel tècnic de la UE Sarrià, Martí Bofill <<la primera volta de la lliga es va complicar per aconseguir els punts que necesitaven però la segona va ser gairebé perfecte i han aconseguit classificar-se>>. Segons Bofill afronten el TOP 4 <<amb molta il·lusió i sense pressió, amb ganes de fer-ho bé, de competir i aconseguir el somni de la classificació per lliga catalana i donar un impuls més a la línia femenina del club que està treballant molt bé i en auge>>.\nLa primera semifinal del TOP 4 es disputarà dissabte a les 17,45 h entre el Banyoles i el Sant Vicens, dues hores després a les 19,45 s'enfrontaran l'Oar Gràcia i l'ues i diumenge a les 18 h, tindrà lloc la gran final.


La Fageda va créixer un 18% el 2013 – elgarrotxi.cat\n30 Juny, 2014 Redacció ACTUALITAT 0\nEls propers 5 anys destinarà 10 M€ a un pla d’inversions per renovar les seves instal·lacions productives. Santa Pau, 30 de juny 2014 .- La Fageda va facturar 14,4M€ el 2013. La xifra representa un 18% d’increment respecte l’exercici anterior. Per seccions, la divisió de iogurts i postres representa un 88% de la facturació, creixent un 19,4%. La resta de la facturació prové principalment d’altres activitats com la jardineria i la producció de gelats i melmelades.\nEls resultats econòmics es van aprovar a l’assemblea que va tenir lloc el passat 27 de juny a Santa Pau. Els socis de la cooperativa van decidir aplicar els resultats de l’exercici, que ascendeixen a 732.000 euros, íntegrament a reserves. A l’assemblea també es va comentar l’aprovació del Pla Especial Urbanístic de la finca, publicat al DOCG del 15 de juliol de 2013, fet que ha permès engegar un pla d’inversions per renovar la fàbrica de iogurts i postres, esdevinguda obsoleta després de més de 22 anys de vida, així com bona part de les instal·lacions que hi donen servei.\nLes inversions previstes, que ascendeixen a prop de 10 M€ s’executaran durant els propers cinc anys. Les obres d’adequació ja van començar a finals del 2013 amb la construcció d’una nova nau de fred amb capacitat per emmagatzemar fins a 2 milions de iogurts i la posta en marxa d’una caldera de biomassa que abasteix de vapor totes les instal·lacions. El pla d’inversions també preveu remodelar la zona de visitants (que quedarà tancada del 15 de setembre fins la primavera de 2015), la completa renovació de la fàbrica de làctics actual i la substitució dels hivernacles del viver per un eco-edifici on s’hi ubicaran les divisions de gelats i melmelades. El Pla urbanístic permetrà augmentar la superfície total edificada en un 20 % fins a 12.000 m2. També es preveu la reurbanització de la finca, un pla d’accessibilitat a través de la reserva natural adjacent i la millora de l’impacte ambiental.


Mercadillo – AMPA Pompeu Fabra\n07/12/2013 04/12/2013 pompeuampa Mercadillo\nMercadillo de l’AMPA\nEl proper dimarts 10 de desembre torna el mercadillo a la porta de l’escola. Trobareu coses molt interessants a preus ben barats: 1,2,3…€. Animeu-vos a comprar! Els diners recaptats aniran al fons de l’AMPA.\n05/11/2013 pompeuampa AMPA, Mercadillo\nDemà dimecres mercadillo i loteria de l’AMPA\nDemà dimecres, a les 16.30 hi haurà mercadillo, on trobareu una mica de tot (llibres, joguines, roba…) per 1€, 2€, 3€…\nTambé podeu aprofitar i comprar loteria de l’AMPA. El número és el 74045, les participacions són de 2€ (es juguen 1.5€) al sorteig de Nadal.\n31/10/2013 pompeuampa AMPA, Mercadillo\n“Mercadillo” el proper 6 de novembre\nUn dels últims “mercadillos”, al juny d’aquest any\nEl proper 6 de novembre hi haurà un mercadillo a la porta de l’escola. Trobareu coses molt interessants a preus ben barats: 1,2,3…€. Animeu-vos a comprar! Els diners recaptats aniran al fons de l’AMPA.\nRecordeu que demà, divendres festiu, no hi haurà piscina.\n03/06/2013 31/10/2013 pompeuampa AMPA, Mercadillo\nDijous 6 de juny, hi haurà un mercadillo per a recollir fons per a l’AMPA. El trobareu a la sortida de l’escola i allà podreu comprar una mica de tot.\nRecordeu també que el divendres 14 de juny serà el dia de les portes obertes a la piscina\n17/04/2013 31/10/2013 pompeuampa AMPA, Mercadillo\nDemà dijous “Mercadillo” de l’AMPA\nDemà dijous, 18 d’abril, a la sortida de l’escola, l’AMPA muntarà un “mercadillo” de Sant Jordi. Allà podreu trobar llibres, contes i una mica de tot\n19/12/2012 31/10/2013 pompeuampa AMPA, Mercadillo\nGaletes a la venda al Polidor\nAquest divendres 21 de desembre, el dia del Concert de Nadal al Polidor, l’AMPA tindrà una paradeta per vendre galetes de Nadal. El preu de cada galeta (són com les de la fotografia) és d’un euro. Si en voleu, podeu comprar mentre feu la cua per entrar al concert (davant del Polidor, després de deixar als vostres fills) de 9-10 h. o, un cop dins (si encara n’hi ha), en un espai que tindrem habilitat.\nAnimeu-vos, són ben bones!\n30/11/2012 31/10/2013 pompeuampa AMPA, Mercadillo\nMercadillo de l’AMPA dimarts 4 desembre\nHo trobareu a la venda al mercadillo\nPer tal de recaptar fons per a totes aquelles activitats que organitzem i/o col·laborem, l’AMPA organitza el proper dimarts 4 de desembre un MERCADILLO a la porta de l’escola. Podreu trobar coses noves i de segona mà, totes en perfecte estat. A les imatges teniu una mostra del que podreu trobar.\nTotes les coses són xulíssimes i molt baratetes. I us seran molt pràctiques per fer “amics invisibles”, regals a la tieta, a la iaia, als nens, i per vosaltres mateixos.\nUs hi esperem, tant per comprar com per ajudar-nos!\nNo us oblideu: serà el DIMARTS 4 de desembre, a partir de les 16:20, al porxo de l’escola\nRecorda que si ja t’has subscrit al nostre bloc -per rebre les notícies al teu correu electrònic- també pots fer un “m’agrada” al nostre facebook i així estaràs informat de tot.\nUna altra de les coses que trobareu al mercadillo\nI, si us agraden les galetes de la foto, podeu reservar-les, perquè estaran a la venda el divendres 21 de desembre, al matí, quan anem a veure al Polidor el Concert de Nadal dels nostres fills. L’AMPA tindrà una paradeta a l’entrada del Polidor on podreu comprar-les. Reserveu-les si no us voleu quedar sense!\nGaletes a la venda el 21 desembre, al Polidor, al Concert de Nadal


Com arribar a París?\nArribar a París amb avió L’avió és la forma més comú i ràpida d’arribar a París i, gràcies a l’augment dels vols de baix cost, en molts casos és també la forma més barata. Reservant amb antelació no és difícil trobar vols d’anada i tornada per uns 50 euros. Companyies de baix cost que arriben a París: Vueling Ryanair Easyjet\nArribar a Paris amb tren Renfe explota dos rutes ferroviàries amb destí a París, una amb origen Madrid (amb parades a Valladolid, Burgos i Victòria) i una altra des de Barcelona (amb parades a Girona i Figueres). La duració és de més de 13 hores amb un preu de més de 150 euros.\nArribar a París amb autobús Si es prefereix l’autobús al tren, Alsa i Eurolines realitzen rutes entre París i diverses ciutats espanyoles. El temps de trajecte amb autobús des de Madrid és entre 16 i 18 hores, i des de Barcelona entre 14 i 15 hores. L’estació d’autobusos de destí és en tots els casos Paris Gallieni, molt ben comunicada amb la resta de la ciutat.\nRecorreguts turístics Autobús turístic París compta amb autobusos turístics de diverses companyies, algunes són Les Cars Rouges, Paris OpenTour y Foxity Sightseeing Tour. Batobus El Batobus és el vaixell turístic de París. Permet fer il·limitats viatges amb vaixell fent parades als principals punts d'interès.\nTarifas Ticket t+ El Ticket t+ és el bitllet senzill de la xarxa de transport de París. Permet il·limitats transbords i pot ser comprat de forma individual o en pacs de 10 tiquets. Visite La Paris Visite és una targeta que permet l’ús il·limitat dels transports de París. És una bona opció per a estàncies curtes que vagin a fer un ús intensiu del transport públic. Passe Navigo El Passe Navigo és la millor opció per estàncies llargues i és l’abonament utilitzat pels parisins per desplaçar-se.\nMitjans de transport públic Metro El Metro de París és un dels més antics i extens d’Europa. És la forma més ràpida per desplaçar-se per París. RER Els trens RER de París són trens regionals que fan la mateixa funció que el metro al desplaçar-se per la ciutat. Autobús A París hi ha més de 60 línies d’autobús diürnes i 40 nocturnes. L’autobús és una bona forma de fer trajectes curts veient els carrers. Taxi París compta amb més de 17.000 taxis circulant pels seus carrers les 24 hores al dia.\nHotels a París Encara que l’estadística diu que el preu mitjà per nit a París és de més de 100€, és possible trobar bons hotels de 70 a 90€. Si es vol estalviar, és possible inclús trobar gangues per poc més de 50€. Albergs a París París no és una ciutat que destaqui pels seus albergs. No hi ha un gran nombre d’ells i els preus per llit comencen amb 20€. Càmpings a París Els amants de la natura trobaran dos càmpings prop de París que obren durant tot l’any: Du Bois de Boulogne y Paris-Est le Tremblay.\nQuina documentació necessitem ?\nEls ciutadans espanyols poden entrar a França només portant el passaport o el DNI indistintament. No és necessari ningun tipus de visat. Una de les avantatges de formar part de la Unió Europea és que els nacionals de tots els països de la UE i del EEE (Espai Econòmic Europeu) poden accedir a França sense ningun visat.\nLlocs on podem anar\nTorre Eiffel La Torre Eiffel, amb més d’un segle d’història, s’ha convertit amb el pas del temps en el símbol de París i en el monument més visitat del món. Catedral de Notre Dame La Catedral de Notre Dame és la catedral gòtica més important de França. La seva construcció va durar quasi 100 anys i va començar al segle XII. Arc del Triomf L’Arc del Triomf és, junt amb la Torre Eiffel, el monument més representatiu de París. Amb dos segles d’història l’Arc del Triomf ha viscut els moments més importants de França. Panteó El Panteó de París va ser el primer gran monument de la ciutat. La seva construcció va ser anterior a la de l’Arc del Triomf i de la Torre Eiffel, essent el primer lloc des on es podia divisar París.\nEls Invàlids El Palau Nacional dels Invàlids va ser creat al segle XVII com residència per als soldats retirats del servei. Actualment alberga la tomba de Napoleó. Òpera Garnier La Òpera Garnier forma junt amb l’Òpera de la Bastilla, l'Òpera Nacional de París. El imponent edifici neobarroc va ser construït per Napoleó III. Basílica del Sagrat Cor La Basílica del Sagrat Cor (Sacré Coeur) és un dels llocs de culte més importants de París. Es troba situada a l’alt de Montmartre. Sainte Chapelle Construïda entre 1242 i 1248 per allotjar les relíquies de la Passió de Crist, la Sainte Chapelle és una de les esglésies gòtiques més famoses del món.\nPalau de Versalles Declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO fa més de treinta anys, el Palau de Versalles és un dels palaus més coneguts a nivell mundial. Aquí es va firmar el final de la Primera Guerra Mundial. Catacumbes de París El que en un principi va ser una cantera de pedra calcària finalment va acabar essent un cementiri subterrani on es troben enterrats més de 6 milions de persones. Basílica de Saint-Denis La Basílica de Saint-Denis és coneguda per ésser el lloc de sepultura de la monarquia francesa, a més del primer temple de París a l’estil gòtic. Torre Montparnasse Amb una altura de 210 metres, la Torre Montparnasse és el rascacel més alt de París i un dels millors miradors per a contemplar la ciutat.\nEsglésia de la Madeleine L'església de la Madeleine és un dels temples més curiosos de París gràcies al seu disseny, més propi dels temples clàssics de l’Antiga Grècia. Església de Saint Sulpice A més d’ésser una de les esglésies més altes de París, Saint Sulpice és una de les més conegudes pel seu protagonisme al Codi da Vinci. Capella Expiatòria La Capella Expiatòria és un monument commemoratiu construït sobre les tombes on van ser enterrats Lluís XVI i Maria Antonieta després de la seva execució. Palau Real de París El Palau Real de París es troba situat al nord del Museu del Louvre i té la peculiaritat que no es va construir amb residència per als reis, sinó per al Cardenal Richelieu.\nConciergerie Construïda com a residència real i seu del poder de la monarquia francesa entre els segles X i XIV, la Conciergerie es va convertir en una de les presons més dures de l’època. Castell de Vincennes El Castell de Vincennes és l’única residència real francesa de l'Edat Mitjana que conserva la seva forma original. Va ser construïda a finals del segle XII. Ponts de París Al llarg dels 13 kilòmetres del Sena que transcorren per la ciutat existeixen més de 30 ponts i passarel·les de tot tipus. Museu del Louvre El Museo del Louvre és el museu més visitat del món. Entre les seves col·leccions es troben algunes de les obres que han marcat la història de l’art.\nMuseu de Orsay Ubicat en una antiga estació de tren i dedicat a l’art del segle XIX, el Museu de Orsay cobreix els períodes artístics transcorreguts entre la col·lecció del Louvre y la del Centro Pompidou. Centre Pompidou També conegut com Beaubourg, el Centre Pompidou és un museu que allotja una de les millors col·leccions d’art modern i contemporani del món. Museu du Quai Branly El Museu du Quai Branly de París posseeix una col·lecció de més de 300.000 peces d’art ètnic procedents d’Àfrica, Àsia, Amèrica i Oceania. Museu Rodin Creat l’any 1877 gràcies al propi Rodin, el museu exposa gran part de les obres de l’artista al palauet rococó del Hotel Biron i els seus jardins.\nMuseu Guimet Conegut com Museu Nacional d’Arts Asiàtiques, el Museu Guimet posseeix una excel·lent col·lecció d’art de diverses cultures i civilitzacions orientals. Museu Cluny El Museu Nacional de l’Edat Mitjana de París conté una de les col·leccions d’art i artesania medieval més completes del món. Museu Nissim de Camondo Endinsar-se en el passat de París a través de la història de la família Camondo. El Museu Nissim de Camondo és una de les cases privades més luxoses que es conserven del segle XX parisenc. Museu del Exèrcit L’exposició del Museu de l’Exèrcit avarca la història militar des de l’Antiguitat fins a la Segona Guerra Mundial.\nMuseu d’ Art Modern El Museu d’Art Modern de París comprèn corrents artístiques del segle XX, incloent creacions fauvistes, cúbiques i obres de l’Escola de París. Museu de la Orangerie Ubicat en un preciós edifici de 1853, el Museu de la Orangerie allotja una excel·lent col·lecció de pintures impressionistes, entre les que destaquen les obres de Monet. Petit Palais El Petit Palais és un preciós edifici construït a París a 1900 on s’exposa col·leccions artístiques des de la Antiguitat fins 1920. Museu Picasso Pintures, escultures, fotografies i objectes personals de Picasso són exposats a l’Hotel Salé, l’edifici elegit per aquest important museu de París.\nMuseu Grévin Grévin és el nom del museu de cera de París, un lloc on es pot contemplar models en cera dels personatges que han marcat el rumb de la història. Museu del Clavegueram Ubicat al interior de les clavegueres parisenques. El Museu del Clavegueram explica l’evolució del sistema de clavegueram de París des dels seus inicis. Museu Carnavalet Inaugurat l’any 1880, el Museu Carnavalet exhibeix tot tipus d’obres d’art amb el fi de narrar la història de París des dels seus orígens fins a l’actualitat. Museu Cognacq-Jay El Museu Cognacq-Jay és una Casa-Museu inaugurada l’any 1929 que reuneix una petita però variada col·lecció d’art que pertany al segle XVIII francès.\nMuseu d’ Arts Decoratives Amb més de 150.000 objectes, el Museu de les Arts Decoratives de París exhibeix elements decoratius creats des de l’Edat Mitjana fins a l’actualitat. Jardins de les Tulleries Els Jardins de les Tulleries van ser els primers jardins públics de París. Ara és un dels llocs més concorreguts i encantadors de la capital. Jardí des Plantes Creat l’any 1635 com jardí medicinal per Lluís XIII, el Jardí des Plantes ha servit com lloc d’investigació per a botànics, metges i farmacèutics al llarg de diferents èpoques. Jardins de Luxemburg Dissenyats l’any 1615 sota les ordres de Maria de Médicis, els Jardins de Luxemburg són els jardins més cèntrics, populars i bonics de París.\nOn anem a comprar ?\nPlats típics Aquests són alguns dels plats tradicionals de la cuina francesa: - Foie gras : Fetge d’ànec o gansos engreixats. - Boeuf Bourguignon : Carn de vedella estofada amb vi negre. - Escargots : Caragols. - Croque-monsieur : Sandwich de pernil y formatge al forn. - Quiche Lorraine : Pastís salat realitzat a base d’ous i nata, a més d’altres ingredients com carn i formatge. - Fromage : Formatge. - Coq au vin : Pollastre amb verdures cuinades al vi. - Pot-au-feu : Olla de bou amb verdures. - Brioche : Dolç d’ous, llevat, llet, mantega i sucre. - Tarte Tatin : Pastís de pomes caramel·litzades. - Crepe : Pastís de farina de blat que pot portar ingredients tan dolços com salats. - Ratatouille : Samfaina d'albergínia, tomàquet, carbassó, pebrots i alfàbrega.\nFormatges francesos França és un dels països productors de formatge més destacats a nivell mundial. És conegut amb el nom de “el país dels mil formatges”, a França és possible elegir un formatge diferent per a cada un dels dies de l’any. Tan sols passejant pel carrer i especialment als mercats, resulta sorprenent la quantitat i la qualitat dels formatges que hi ha a França. Al país es produeixen més de 400 tipus diferents de formatge.\nPastisseria i confiteria de França Una de les majors delícies de la cuina francesa són els seus pans, dolços i pastissos. París està ple de boulangeries y patisseries (forns i pastisseries) on es pot gaudir de les creacions dels artesans pastissers recent sortides del forn. Com a recomanació, tot viatger hauria de provar tant els brioches como los pain au chocolat , un dolç semblant a les napolitanes però amb diferent textura.


Recomanacions per a promotors/constructors d’obres | Ajuntament de Sant Pol de Mar\nServeis Socials (118)\nRecomanacions per a promotors/constructors d’obres\nDavant la situació d’emergència sanitària provocada pel coronavirus COVID-19, a partir del Reial Decret 463/2020 de declaració de l’estat d’alarma emanat del Govern Espanyol i mentre no s’estableixen altres disposicions especifiques complementàries per part de l’Autoritat Laboral, es fa necessari oferir unes recomanacions de seguretat sanitària.\nTenint en compte, d’altra banda que el Decret Llei 7/2020, de 17 març, de mesures urgents en matèria de contractació pública, de salut i gestió dels residus sanitaris, de transparència, de transport públic i en matèria tributària i econòmica, suspèn els contractes d’obra i serveis o assistències vinculats contractats per l’Administració de la Generalitat o el seu sector públic.\nEn aquest sentit i de forma prèvia i general, des de l’Ajuntament de Sant Pol de Mar instem als promotors/constructors i als contractistes la paralització de les obres en què, per la seva tipologia, organització i condicions de treball, no es pugui garantir la seguretat i salut dels treballadors i de la resta de persones que hi intervenen, en relació amb la situació d’emergència, greu i excepcional, derivada del COVID-19.\nLes recomanacions per als coordinadors de seguretat i salut i per la direcció facultativa de les obres són les següents:\nNi el RD que estableix l’estat d’alarma ni cap autoritat competent, per ara, han ordenat expressament la paralització de les obres de construcció. Per tant, la decisió de mantenir obertes o no les obres que es trobin en curs correspon als promotors/constructors o als contractistes de cada una de les obres, com a titulars i responsables del centre de treball que constitueix cada obra de construcció.\nAmb caràcter principal, la garantia de la seguretat i salut dels treballadors és una qüestió de prevenció de riscos laborals que correspon a cadascuna de les empreses, en aquest cas, a la promotora/constructora, els contractistes i els subcontractistes de cada obra, amb els seus serveis de prevenció propis o aliens preceptius.\nEn la situació actual, d’acord amb el RD de l’estat d’alarma i les indicacions generals que s’estan traslladant oficialment de manera general, bàsicament per part del Ministeri de Sanitat, els contractistes que no paralitzin les obres han d’adoptar les mesures que garanteixin la seguretat i salut dels treballadors i personal que hi treballin i evitar la propagació del virus, i almenys les següents:\nGarantir la distancia mínima de seguretat entre treballadors i personal d’1m.\nEvitar aglomeracions o agrupacions dels treballadors que suposin un contacte entre ells, tant en l’obra com en qualsevol dependència o instal·lació d’aquesta.\nEstablir els protocols de protecció dels treballadors i personal de l’obra, i els controls de mesura de la temperatura personal a l’entrada de l’obra.\nEn el cas que es constati qualsevol indici que algun treballador o personal de l’obra presenta símptomes de la malaltia o de contacte amb algú encomanat, s’haurà de seguir estrictament el protocol sanitari establert, paralitzant immediatament l’obra, comunicant-ho a tots els contractistes, subcontratistes, autònoms i a la direcció facultativa que hagin pogut estar a l’obra durant els 15 últims dies.\nEls contractistes, en el seu cas, adaptaran o ampliaran el pla de seguretat i salut, incorporant els canvis organitzatius i de qualsevol altre tipus, per fer efectives aquestes mesures i qualsevol altres que calgui implantar en les obres.\nCal recordar que els propis treballadors i la resta de persones que intervenen en una obra (incloent la direcció facultativa i el coordinador de seguretat i salut), a nivell personal, també estan obligats a complir les prescripcions del RD de l’estat d’alerta i la resta d’indicacions generals oficials, en particular, la de respectar la distància mínima de seguretat amb altres persones d’1m i, en el cas que el desplaçament al lloc de treball sigui per mitjans privats, hauran de fer-ho de forma individual.\nSant Pol s'adhereix al dia de l'orgull LGBTI


Compte enrere per l’acte central de La Mirada del poeta 2011, que tindrà el proper divendres 27 de maig a Tordera. | Teatre Clavé\nPortada › Actualitat › Compte enrere per l’acte central de La Mirada del poeta 2011, que tindrà el proper divendres 27 de maig a Tordera.\nCompte enrere per l’acte central de La Mirada del poeta 2011, que tindrà el proper divendres 27 de maig a Tordera.\nLa segona edició de La Mirada del poeta s’iniciarà a les 21h a la Biblioteca de Tordera i recorrerà diversos espais i equipaments de Tordera, com el Teatre Clavé, el Pont de Ferro o el Prudenci Bertrana. Per assistir com a públic a la passejada poètica és imprescindible disposar d’una entrada.\nA manca de 3 dies per l’acte central de La Mirada del poeta, els prop de 150 voluntaris involucrats en la segona edició del projecte ultimen els darrers preparatius. Són dies d’assajos, proves, muntatges, reunions i més assajos. Tot, per deixar al màxim de preparat tot allò necessari per la nit del proper divendres 27 de maig, quan tindrà lloc el darrer acte de La Mirada del poeta.\nAmb la poesia del llibre Càlcul d’estructures (Proa, 2005) de Joan Margarit com a eix central, la passejada poètica començarà a les 21h a la Biblioteca de Tordera, on a partir d’un audiovisual es treballarà el tema de l’oblit impossible i la recuperació de la memòria a través de la lectura. La passejada continuarà fins al Teatre Clavé, que estarà dividit en dos espais principals: l’exterior, és a dir, la plaça de Miquel Martí i Pol, i l’interior de l’equipament. Sota el tema “L’estructura del temps: un dibuix”, la plaça acollirà una instal·lació artística que es combinarà amb l’expressió dramàtica, mentre que a l’interior del Teatre el públic resseguirà diversos espais que seran transformats d’acord amb el tercer bloc temàtic: “El mar com a retorn”.\nDes del Teatre Clavé el recorregut seguirà fins al parc Prudenci Bertrana, passant prèviament per la plaça de l’Església i el pont de ferro. “L’absència de futur” serà el tema del darrer tram de la passejada poètica, que tindrà una durada aproximada de dues hores i trenta minuts.\nMapa social i generacional divers\nEntre els col·lectius que participen a la segona edició de La Mirada del poeta hi ha, per exemple, entitats culturals com l’Associació Cultural i Recreativa Pere Cot, institucions de caire educatiu, com els alumnes de 3r d’ESO de l’IES Lluís Companys que cursen el crèdit d’expressió dramàtica o les alumnes de l’Escola d’adults de Tordera, col·lectius amb una tasca social com els participants al taller de teatre del Servei Més Jove (S+J) de la Creu Roja de Tordera, i grups de músics que assagen al Casal de Joves de Tordera, com Here Again i Against the Gravity, entre molts altres.\nA tots ells, cal sumar-hi els Perché la notte, un grup d’una vintena de joves de Bolonya que participen en tallers d’expressió dramàtica a La Baracca i que enguany s’uneixen al projecte de La Mirada del poeta, i els ciutadans que a títol individual també participen al projecte i que configuren, en el seu conjunt, un mapa social i generacional divers.\n>> Consulta el programa de La Mirada del poeta 2011 a: http://issuu.com/teatre_clave/docs/la_mirada_del_poeta_2011\nMés informació: www.lamiradadelpoeta.cat\nFoto: Xavi Palomera


L'ACA i Castelló avaluen els danys de les pluges i el desbordament de la Muga - Empordà\nL'ACA i Castelló avaluen els danys de les pluges i el desbordament de la Muga\nD'entre les emergències destaca la necessitat de la neteja de les restes de vegetació acumulada per l'aiguat\nEMPORDA.INFO 19.12.2018 | 09:36\nL'alcalde i els tècnics municipals de Castelló d'Empúries es van reunir amb el responsable de l'ACA a les comarques gironines per tal d'exposar els danys causats per les pluges i el desbordament de la Muga al seu pas per Castelló.\nLa reunió de dijous passat s'emmarca en una actuació global que l'ACA fa pel territori, i és que està fent una valoració de totes les emergències. D'entre les registrades, destaca la neteja de les restes de vegetació acumulada per l'aiguat i els esvorancs que han aparegut a la llera del riu la Muga. Aquestes emergències formaran part d'una actuació urgent per part de la mateixa ACA.\nPosteriorment, es farà un pla conjunt en què participaran la mateixa ACA, Medi natural i l'Ajuntament per fer una neteja de vegetació més intensiva de l'arbrat que hi ha en el riu, en tot el terme municipal.\nParal·lelament l'Ajuntament ha fet arribar de forma oficial a l'ACA diferents escrits de queixa de veïns del nostre municipi que han tingut entrada en els nostres registres municipals, entre els què hi havia aproximadament unes 500 firmes en què es demana una neteja més intensiva de la llera de la Muga.


ALBERT JORDÀ - Página 14 de 17 - CANTANT DE CORRENT ALTERNA\nNou disc primavera 2011\nAlbert Jordà es troba en ple procés de gravació del que serà el seu segon treball en solitari. En aquesta ocasió, l’Albert té previst tornar a l’escena musical la primavera del 2011 de la mà d’una nova companyia discogràfica presentant un disc en el què recupera la sonoritat més potent a la que ens tenia […]\nComencen els assajos per al nou disc.\nEls assajos van d’allò més bé. L’il·lusió inunda el local i les ganes ens tornen locus de fer allò que sempre havien fet o, trobar allò que encara no hem aconseguit. De fet a vegades es tracta d’això, una búsqueda constant del so que hem sentit i tenim al cap. Ja tenim quatre cançons fetes.\nDesprés d’un any de la sortida del disc “Mal temps sobre la mar“, l’àlbum ja es pot adquirir també a través de la botiga virtual iTunes. Mal temps sobre la mar * *\nImatges d’una gran nit.\n* Albert Jordà va traspassar l’objectiu de Teresa Fargas i Xavi Chamorro el passat 18 de setembre durant el concert a la Pl. del Rei de Tarragona. Gràcies a ells i a tots els qui també ens heu enviat les vostres fotos. © Teresa Fargas © Xavi Chamorro


L’empresa Método Sancal guanya els Premis EmprenedorXXI a Cantàbria – Premis EmprenedorXXI\nL’empresa Método Sancal guanya els Premis EmprenedorXXI a Cantàbria\nL’empresa Método Sancal ha guanyat els Premis EmprenedorXXI a Cantàbria. Aquest guardó, impulsat per CaixaBank, a través de la gestora de capital risc Caixa Capital Risc, i co-atorgat pel Ministeri d’Economia, Indústria i Competitivitat, a través d’Enisa, arriba aquest any a la seva onzena edició i té l’objectiu d’identificar, reconèixer i acompanyar les empreses innovadores amb major potencial de creixement. A Cantàbria, també participa com a entitat organitzadora la Societat per al Desenvolupament Regional de Cantàbria, SODERCAN.\nL’empresa guanyadora, Método Sancal, desenvolupa una nova teràpia activa d’estimulació, neurorehabilitació i prevenció de l’envelliment neuronal a través de la pràctica del piano.\nCom a guanyadora, ha rebut una dotació econòmica de 5.000 euros i una beca per participar en un curs internacional de creixement empresarial, Ignite Fast Track, de la Universitat de Cambridge (Regne Unit).\nMiguel Ángel Revilla, president de Cantàbria; Eva Díaz Tezanos, vicepresidenta; Juan Pedro Badiola, director territorial de CaixaBank a Cantàbria i País Basc, i Ángel Palazuelos, director d’operacions d’Enisa, han presidit l’entrega de premis al Saló d’Actes del Institut de Biomedicina i Biotecnologia de Cantàbria, al Parc Científic i Tecnològic de Cantàbria.\nL’acte ha començat amb una ponència de Lluís Soldevila, enginyer i conferenciant, que també ha exercit de presentador de l’esdeveniment. La ponència, titulada ” Éxito se escribe con A “, ha estat escoltada per milers de persones en diversos països d’Europa, Amèrica i Àsia.\nEl director territorial de CaixaBank ha reconegut l’actitud dels emprenedors. Badiola ha destacat que “hi ha molts emprenedors que, cada dia, surten aquí fora a guanyar-se la confiança de la societat malgrat les dificultats” i ha posat èmfasi en el paper que tenen les pimes en l’economia, ja que són un pilar bàsic per la seva contribució a la creació de riquesa i per la seva aportació a la creació de llocs de treball, innovació i creativitat.\nEl president de Cantàbria, Miguel Ángel Revilla, ha felicitat a l’empresa guanyadora, i ha fet també una referència especial als cinc finalistes, pels excel·lents plans de negoci que estan desenvolupant, i ha recordat els importants esforços que el Govern de Cantàbria està realitzant per consolidar nous projectes empresarials generadores d’ocupació. El president ha agraït al grup “la Caixa” el seu suport a nombrosos projectes socials, i també financers en aquesta comunitat.\nLa vicepresidenta i presidenta del consell d’administració de Sodercan, Eva Díaz Tezanos, ha recordat el suport que aquesta societat presta al teixit industrial de Cantàbria, i que el seu pressupost per aquest any ascendeix a 17,2 milions d’euros, dels quals 1,3 milions es destinaran al foment d’actuacions de suport a emprenedors que iniciïn nous projectes empresarials en la comunitat. També ha fet un balanç: des de l’any 2015 Sodercan ha atès més de 400 plans d’empresa, els quals han propiciat la creació de més de 200 noves empreses a Cantàbria amb una ocupació directa de 600 persones.\nEn aquesta edició, a Cantàbria han participat 16 empreses. Les cinc finalistes han estat:\nAbarcones UCO que ofereix un nou sistema de subjecció i aïllament per a canonades industrials.\nAwge Technologies, que ofereix Serveis Integrals d’Enginyeria, Gestió de Projectes “clau en mà” i qualitat.\nBinarybox Studios, dedicada a l’estudi de desenvolupament de videojocs, aplicacions i visualització arquitectònica i industrial. Disseny 3D, programació, formació i disseny gràfic.\nCifra Educación, empresa especialitzada en desenvolupament de programari i sistemes de gestió orientats al sector educatiu.\nInvestalga Ahti, empresa de biotecnològica en l’àmbit de l’explotació sostenible de les algues, així com de les seves múltiples aplicacions (farmacològiques, nutracèutiques, gastronòmiques, ecològiques, biomaterials…).


Sembla mentida, però és veritat\nViolette en un abisme\nIgnorar que s'ignora és fatal, perquè ens tanca el pas a superar-nos. La ignorància en Història, en particular, ens posa a peu dels cavalls de la demagògia febril. Ja no és que ens deixi abatuts i aclaparats, sinó exaltats i plens d'excitació. Tal com ensenya el professor Ricardo García Cárcel, hi ha societats malaltes d'Història; instal·lades en un estat d'error. Cal saber atendre la fixació de creences socials falses, supersticions.\nMirem cap a les facultats d'Història. Què trobem? En molts temaris són sonores les absències d'allò més significatiu que cal saber per orientar-se, però també és clamorosa la insignificança de molts sabers que no pocs professors demanen desenvolupar en treballs 'entregables'. És demolidor comprovar que s'incentivi coneixements propis de concursos de televisió i es posterguin els bàsics. D'aquesta manera, es destrossa l'hàbitat on pot germinar la vocació d'historiador i es rega en una simplicitat que res de profit ens pot oferir. En aquestes condicions, caminem desarmats davant de qualsevol revisionisme històric que es plantegi des de les emocions i a flor de pell, des del vici de jutjar el passat amb paràmetres d'avui dia i sense considerar el seu context.\nDes d'una intolerància compulsiva, es promou la retirada sistemàtica d'estàtues de personatges històrics. Es pretén, per exemple, desactivar la força dels símbols de la ideologia supremacista blanca i esclavista, i s'acata la seva retirada d'una forma irracional i gens intel·ligent. Així, es carrega contra el conciliador general confederat Lee, que a diferència de Washington o de Lincoln, no era supremacista ni partidari de l'esclavitud. En qualsevol cas, el que acaba important és el soroll de el dogmatisme i el ressentiment que fa taula rasa i que s'irrita amb la sola constància del que s'ha viscut en un temps i lloc.\nCamille Paglia és professora de la universitat de Yale, feminista i lesbiana. És una intel·lectual que s'expressa obertament, sense embuts i enmig d'agres hostilitats. Les quotes de paritat, entén, poden ser útils a el principi "però després es converteixen en una sínia que dóna voltes i impedeix la igualtat". Per a moltes joves, ha declarat Paglia, el feminisme s'ha convertit en una religió, una cosmologia en la qual tots els mals vénen dels homes, malvats depredadors. En aquest sistema, la masculinitat està declarada com a tòxica, i els homes com assetjadors sexuals sistemàtics. Un conjunt de doctrines rígides, amb una lògica totalitària i un camí expedit a la dictadura absoluta.\nL'autora de 'Sexual Personae' ha escrit línies que escandalitzen exaltats dogmàtics, gent que camina molt satisfeta de la seva tontedad i que explota agressiva i inquisitorialment contra els que no van en el seu carro, sempre de forma automàtica. Així, per exemple, aquestes: "La igualtat política de les dones, totalment desitjable i necessària, no va a posar remei a la separació radical entre els sexes, que comença i acaba amb el cos".\nLes conseqüències per als polítics que se salten la llei


Farts de les avaries de les escales mecàniques de Costabona | betevé\nEls veïns de Ciutat Meridiana es queixen que les escales s'espatllen sovint i reclamen un millor manteniment\nRuth Rodriguez | Dimarts, 27 de Feb del 2018, a les 17.52\nSegons els veïns, les escales mecàniques del carrer de Costabona estan aturades des de fa més d’un mes i tenen avaries contínues. La denúncia coincideix amb l’anunci d’un nou contracte municipal de manteniment de les escales i ascensors exteriors de la ciutat. Els veïns reclamen a l’Ajuntament que apliqui aquest nou contracte i, si cal, apliqui les sancions econòmiques que preveu.\nEls veïns afirmen que l’empresa encarregada del manteniment de les escales del carrer de Costabona triga molt a respondre davant les incidències i mai no acaba de resoldre el problema. “És una vergonya que des de Nadal no funcioni l’escala – denuncia Francisco Soto, veí de Ciutat Meridiana-. L’aturada de les escales obliga els veïns de la zona amb mobilitat reduïda, cotxets o carretons d’anar a comprar a fer tota la volta al carrer i fer front al fort desnivell que salven les escales mecàniques.\nEls veïns diuen que les avaries no son conseqüència de l’incivisme ni d’actes vandàlics. “Aquí no solen jugar els nens ni aturar-les com a vegades passa, aquí s’avaria molt sovint”, diu el veí Ricardo García. Per això, des de l’Associació de Veïns de Ciutat Meridiana reclamen un millor manteniment. “Com és possible que s’espatllin les escales i no se n’assabentin fins que nosaltres no els truquem? – qüestiona Filiberto Bravo, president de l’AV – per a què serveixen llavors les càmeres que hi ha posades i que van costar molts diners?”.\nNou contracte de manteniment d’escales i ascensors\nL’Ajuntament reconeix que l’escala ha patit algunes incidències i afirmen que la previsió és tenir-la reparada aquesta mateixa setmana. Afegeix que ha incoat un expedient sancionador a l’empresa que porta aquesta escala i d’altres de la ciutat per incompliments en el manteniment. Segons el nou contracte de manteniment anunciat fa poc per l’Ajuntament, els tècnics de les empreses hauran d’atendre en un màxim de dues hores les avaries que impliquen aturades del servei. A més, en menys d’un mes s’hauran de resoldre les incidències que, sense parar el funcionament de les instal·lacions, generin molèsties als usuaris. En cas d’incompliment, el nou contracte estableix també sancions econòmiques.


SERCOSA proposa produir energia hidroelèctrica i generar un projecte de turisme fluvial europeu - EbreDigital.cat\nRedacció Ebredigital.cat2021-12-02T16:51:34+01:002 de desembre de 2021|Economia| Terres de l'Ebre|\nL’empresa SERCOSA, del grup empresarial català FROM INVERSIONES ENERGÉTICAS, ha presentat a Tortosa un avantprojecte vinculat a una campanya de promoció que té per objectiu determinar si la gent de les Terres de l’Ebre és partidària de rebre una inversió de 125 milions d’euros, tot combinant la producció d’energia hidroelèctrica amb la potenciació del turisme fluvial, “posant en valor el riu Ebre”.\nLa inversió privada, que generaria més de vuit-cents llocs de treball en tres anys (2022-2025), aniria destinada a la construcció de tres centrals hidroelèctriques, prèvia construcció dels indispensables assuts. A Garcia (Ribera d’Ebre), i a dos municipis del Baix Ebre, Benifallet i Tortosa-Campredó, per produir energia renovable i neta “per a més de 72.000 famílies, el quart per cent de la població”.\nEl projecte, que ja es va donar a conèixer l’any 1997, busca ara la complicitat amb el territori perquè la Confederació Hidrogràfica de l’Ebre (CHE) traga del calaix de l’oblit les peticions de cabals d’aigua que té des de fa vint-i-cinc anys. Un pas indispensable per poder construir, amb el permís del Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic (MITERD), unes infraestructures fluvials de baix impacte. Menor a l’assut i central ja existent a Xerta, i una més de les dues-centes obres hidràuliques de la conca.\nLa presentació s’ha fet a la Cambra de Comerç de Tortosa i ha anat a càrrec del promotor i propietari de SERCOSA, l’empresari català Xavier Vinyals, acompanyat pel delegat de l’empresa a Tortosa, Joaquim Vallès. Els acompanyava l’empresari i directiu de la Cambra Joan Guillén, el president del Consell Econòmic i Social, Josep Maria Franquet, i d’altres representants fins institucionals, polítics i sindicals.\nEls portaveus de l’empresa han explicat que la CHE únicament ha d’executar un simple tràmit administratiu, ja que l’autorització depèn en última instància del ministeri. Val a dir que SERCOSA, si el territori pressiona a favor del sí, està confiada a executar el projecte perquè és una empresa que ja ha aconseguit els permisos per fer altres 19 centrals hidroelèctriques i assuts que té i gestiona al llarg de la conca de l’Ebre.


Entrenament en ple confinament – C. F. Tordera – Web Oficial\nEntrenament en ple…\nNo ens podem aturar. No us podeu aturar.\nEn motiu de la pandèmia que estem vivint aquest 2020, és una obligatoreïtat quedar-nos a casa. Per nosaltres mateixos i per les perosnes que estimem. Però, seguint els ideals del Club Futbol Tordera, seguim #sempreendavant. És per això que no ens volem aturar. Volem seguir jugant a futbol.\nDes del primer dia, la junta del Club, juntament amb els entrenadors, han treballat a contrarellotge per mirar de seguir endavant amb els entrenaments perquè, ara més que mai, ens necessitem moure dins un món tan aturat. Però ho fem des de la seguretat, des de casa. Per això, des de la primera setmana es va promoure els #reptesTordera: un seguit de reptes adaptats al nivell de cada categoria i adaptats a les situacions de casa. Fer tocs de pilota, control o exercici físic, han estat alguns dels exercicis que molts de vosaltres ja ens heu fet arribar per xarxes socials, seguint les directrius que us donem dia a dia.\nA partir d’aquest 6 d’Abril, el CFTordera va decidir fer un pas més endavant. Gràcies a les noves tecnologies, volem seguir fent entrenaments (des de casa!) però en línia! Una sessió que es pot seguir per diferents plataformes (Skype, Hangouts…) en directe amb els entrenadors i entrenadores de cada equip. En directe, també, amb la resta de comapnys i companyes. Per això només cal tenir un dispositiu mòbil amb internet!\nD’aquesta forma, volem evitar el sedenterisme i seguir fent gaudir els jugadors i jugadores, els torderencs i torderenques!\nEn el següent vídeo explicatiu, l’Oriol Vila dóna detalls sobre què es farà i com. A més, amb molts de premis que desvetlla aquí mateix!\nDes de la junta, volem acabar agraïnt la col·laboració de pares, mares, jugadors i jugadores per la paciència i gran tasca que estan fent. També als que disputen aquest partit frenètic contra el COVID-19 a primera línia. A tots i totes: GRÀCIES, TORNAREM A JUGAR!