Orígens de l’espectacle\nEl perquè de l’espectacle\nNuts Coconuts és un homenatge a totes les companyies de teatre ambulants que han existit i que existeixen per tot el món i que amb el seu esforç fan que el teatre arribi a tot arreu.\nÉs un homenatge sincer a totes aquelles persones que han convertit el teatre en la seva vida i els escenaris en casa seva. Qualsevol companyia serviria per aquest homenatge. El motiu d’haver escollit una companyia de “Music-Hall” o “Varietés”, no és altre que poder mostrar a la vegada un gènere teatral, quasi extingit i moltes vegades menyspreat per la “jet-set” cultural.\nA La Cubana (companyia de teatre ambulant) sempre ens ha atret la idea de poder mostrar al públic “l’altre teatre” que es genera quan s’acaba una funció. Veure com es desfà un espectacle, com es guarden els decorats, es recull el vestuari i l’utilleria i es carrega en un camió té molt de teatre.\n“Gibraltar Follies” és una companyia ambulant de “Music-Hall”, establerta a Gibraltar des de l’any 1930 i que a l’actualitat no només està formada per artistes gibraltarenys sinó també per còmics de diferents procedències (tots ells, en el “penúltim escaló de la seva carrera professional”), i que ara, interpreten un espectacle de varietés titulat Nuts Coconuts.\n“Gibraltar Follies”, han estat subvencionats pel Brithish Council, dins la campanya “Coneguem el teatre de les nostres colònies”, per tal de viatjar per tot el Regne Unit, mostrant el seu espectacle.\nUn dels primers llocs que visiten en aquesta gira és ni més ni menys que el prestigiós Festival d’Edimburg per seguir, posteriorment, visitant un a un, els racons més bonics del seu meravellós país.\nAquesta companyia de Teatre de Varietés, va ser fundada a Gibraltar l’any 1930 per Jerome Linares. Va ser un home de gran fortuna personal, “bon vivant” i gran aficionat al “Music hall” i a les gresques. Influenciat pels seus continus viatges a Paris i les seves visites al Follies Bergères i Moulin Rouge, va voler que Gibraltar també tingués un local d’aquestes característiques. Un petit local on es representaven números musicals anglosaxons, però amb una clara influencia francesa.\nEl senyor Linares va morir l’any 1950 a causa d’unes febres palúdiques deixant, sorprenentment, hereus dels seus béns, a tots aquells que formaven part de la companyia. L’any 1960 i després d’una crisis financera, tots els seus components venen la seva part a Rogelia Edwards, qui comença a gestionar la companyia conjuntament amb el seu marit Paco López.\nUn accident mortal de circulació, l’any 1969 (el mateix dia que Yoko Ono i John Lenon es va casar en el Penyal de Gibraltar) fa que el seu fill Teddy López Edwards agafi les regnes de la companyia fins a dia d’avui.\nEl seu repertori és molt variat. Utilitzen cançons del “music-hall” anglès, francès i com no de l’espanyol. El seu radi d’acció, a part de Gibraltar (on tenen la seva seu), és essencialment la Costa del Sol espanyola (actuant per turistes anglesos en hotels i sales de festa), les Illes Canàries, creuers pel mediterrani i en alguna ocasió pel nord de Marroc.\nESTRENA: Festival Internacional de Edimburg (agost 2005)\nLLOCS ON S’HA REPRESENTAT: Sant Cugat – Teatre Auditori (Pre-estrena)\nEdimburg – The Out of The Blue Drill Hall\nPERÍODE: Del 15 agost al 3 setembre 2005\nREPRESENTACIONS: 21 funcions\nESPECTADORS: 17.000 espectadors\nGuió original i adaptació: Jordi Milán\nTraducció a l’anglès: Bent Rowdon\nAdaptació a l’anglès: Richard Collins\nMusiques originals: Juan de la Prada, Joan Vives, Billie Grey, Sautreuil – Poterat, Heatherton, Jimmy Carroll – Harry Lauder, Ivor Novello – Christopher V. Hassall, Gifford / Cliffe / Formby, Codoñer- Llabrés – Perelló – Guarddón – Blanco, José Padilla – Armando Oliveros – José M. Castellví\nTraducció, adaptació lletres i arranjaments musicals: Joan Vives\nEstructura metàl·lica: Pep Codina\nDisseny vestuari: Cristina López\nMotxilles i plomes: Cristina López\nEquip vestuari: Lolita Cloquell, Natalia Badia i Filomena Menacho\nBarrets: Cristina Lopez i Pepita Mercadé\nMaquillatge i caracterització: César Morcillo\nPerruqueria: La Cubana\nEquip perruqueria: Joan Marín\nUtilleria: Toni Lobato\nCocos de fantasia: Lluis Traveria\nConstrucció i elaboració trucs de màgia: Mag Lari\nDisseny gràfic: Raul Pascuali\nFotografies: Albert Armengol, Josep Aznar\nDisseny de so i tècnic de so: Jaime García de Vinuesa\nDirector tècnic i tècnic de llums: Oscar Cerdeiriña\nTècnics figurants: Dani Casanovas, José L. Piqueras i Alejandro Ponte\nAuxiliar de producció i administració: Nani Mulero i Natalia Morillas\nAuxiliar de direcció: Mont Plans\nAdministració: Mercè Pascual (ANEXA)\nAjudant de direcció i manager: Anna Ullibarri\nAmb el suport de: Institut Ramón Llull, Ambaixada Espanyola a Londres.


Pere Puig, molt més que un arquitecte – AUGA\n26 de Gener de 2016 4 de Setembre de 2016\nPere Puig, arquitecte amb molta obra a l’Anoia , finalista el 2015 del prestigiós Premi Internacional Wan Avards per l’edifici Mont Âgora a Montbui, va ser dilluns a l’AUGA.\nPuig, arquitecte de traç inconfusible (veure a la seva web les fotos de les seves construccions i projectes), va prendre en la seva exposició el camí difícil d’explicar l’evolució de l’art, i així, a partir de fotos de pintures i escultures del renaixement italià va explicar com pintura i escultura evolucionaven cap a l’impressionisme, surrealisme, art abstracte o a l’art conceptual.\nTambé exposà com influeix l’acció sobre els artistes per part dels crítics, marxants d’art, inversionistes i dels mateixos moviments socials en la història. Una conferència històrica i filosòfica de molt alt nivell que va mostrar la cara humana i el pensament d’un reconegut arquitecte.\nDilluns vinent a l’AUGA, coincidint amb els actes de la Renovació de la flama de la Llengua Catalana , s’oferirà un recital de música i poesia catalana dedicada a la música d’Eduard Toldrà, Joaquim Serra i Frederic Mompou, a càrrec del tenor Joan Eudald Castelltort, la soprano Assumpció Linares, una pianista i la rapsode Anna Marsal.\nPrevious Article Els motius de la festa\nNext Article La Renovació de la Flama de la Llengua Catalana omple de música l’AUGA


Visualitza la cistella “Panettone de xocolata i taronja” s'ha afegit a la teva cistella.\nVisualitza la cistella “Neulots” s'ha afegit a la teva cistella.\nVisualitza la cistella “Cheese cake” s'ha afegit a la teva cistella.\nVisualitza la cistella “Magdalenes” s'ha afegit a la teva cistella.\nVisualitza la cistella “Carquinyolis” s'ha afegit a la teva cistella.\nVisualitza la cistella “Panettone de fruita” s'ha afegit a la teva cistella.\nVisualitza la cistella “Sara” s'ha afegit a la teva cistella.\nVisualitza la cistella “Toscano” s'ha afegit a la teva cistella.\nVisualitza la cistella “Pastís te matxa cheesecake i oreo” s'ha afegit a la teva cistella.


Absolen José Ignacio Fernández Rubio, exalcalde de Guadarrama i Las Rozas\nEl Jutjat Penal número 15 de Madrid ha absolt aquest dilluns a José Ignacio Fernández Rubio , exalcalde de Guadarrama i Las Rozas (Partit Popular) d'un dels processos judicials dels que estava acusat per presumptes delictes de prevaricació urbanística en la seva etapa com a regidor municipal de la localitat serrana.\nEn concret, la justícia madrilenya ha alliberat d'aquesta responsabilitat a Fernández Rubio, al qual s i va acusar d'atorgar una llicència provisional d'activitat que va donar l'Ajuntament de Guadarrama per a un restaurant en un molí < / strong> que havia estat restaurat en un sòl no urbanitzable.\nSegons publica el diari 'El Mundo', Fernández Rubio ha assegurat estar "content" per la resolució presa pels magistrats , ja que considera que "no és el mateix casos de corrupció que casos en què et imputen per qüestions administratives ". A més, l'exalcalde de Guadarrama recorda que ningú l'ha acusat "d'emportar-se un euro".\nTot i la decisió presa pel Jutjat Penal número 15 de Madrid, José Ignacio Fernández Rubio ha assegurat a 'el Mundo' que no té cap intenció de tornar a la vida política perquè "està centrat en la seva activitat professional com a advocat".\nen les passades eleccions, el grup municipal d' ciutadans a las Rozas va impedir que Fernández Rubio es presentés a les eleccions pels seus antecedents polítics, cosa que ha provocat que el polític absolt assenyali que calgui "reflexionar una mica sobre la presumpció d'innocència".\nArtículo anteriorSánchez no se cierra a que haya miembros de Podemos y C's en el gobierno\nArtículo siguienteRajoy esperará a la reunión Sánchez-Iglesias para llamar al líder del PSOE


Manar més? (Imma Mayol)\n4 min. 29/07/2013 01:38\nFa ja bastants anys, la primera època de la victòria de Berlusconi, a Itàlia, vaig tenir molt contacte amb Lia Cigarinni, una de les feministes creadores de la Libreria delle donne de Milà, punt de naixement del pensament de la diferència sexual (a parer meu, una de les contribucions filosòfiques/polítiques més interessants dels darrers anys). En una de les primeres converses que tenguérem li vaig demanar com podia ser que un país amb la cultura política que tenia Itàlia, amb la seva història, pogués tenir com a primer ministre i, encara més, com a referent cultural de lideratge un personatge com Berlusconi?\nLa resposta va ser clara i concisa. Els sectors econòmics més influents havien decidit passar a exercir el lideratge polític directament. S'havia acabat l'etapa en què ho feien per delegació, especialment en la democràcia cristiana. Volien fer-ho directament. Sense intermediació.\nUns anys després, vaig recordar aquesta conversa parlant amb un director general del primer Govern de Progrés de les Illes. Eren moments molt crispats en què el centre de la polèmica era l'ecotaxa, sistema implantat de manera semblant a molts països del nostre entorn, com Franca, fa quasi 100 anys... i més recentment a les noves destinacions turístiques del Carib impulsades, per cert, pels nostres empresaris hotelers, sense que aquests no hi posin resistència.\nLa meva pregunta, sobre el fons de la polèmica, fou contestada pel meu interlocutor en el mateix sentit que Lia Cigarini: "El que no es tolera no és tant el contingut de la taxa turística, el que realment no es pot digerir és que es governi i, per tant, es prenguin decisions amb autonomia del pensament i interessos dels representants més poderosos del món hoteler i turístic".\nUna cosa definitòria de la democràcia com poques, que és governar pensant en l'interès general, en el bé comú, es mostra així absolutament pervertida. Aquí s'ha volgut que es governàs, de moment encara, quasi sempre per delegació, seguint els dictats del sector econòmic hegemònic.\nL'actual llei del sector turístic és només un clar exemple més d'aquesta realitat.\nEn un moment de crisi com el que estam vivint, que qualificam com a canvi d'època, un dels aspectes més significatius que la democràcia participativa ha d'afegir a la democràcia representativa és crear instàncies i mètodes que permetin vehicular amb força els interessos i les opinions dels sectors socials majoritaris, però menys poderosos econòmicament. Que no només governin de facto aquells que tenen avui capacitat de fer sentir la seva veu, directament o per delegació. Que el pluralisme existent avui i aquí trobi vies d'expressió que enriqueixin el nostre present i el nostre futur. També pel que fa al model econòmic i social a construir.\nÉs freqüent a les Illes trobar professionals, també directius de la "indústria turística", que pensen que cal un canvi, tant del model econòmic basat exclusivament en el turisme com del turisme mateix. Que defensen que la innovació i la tecnologia haurien de ser nous camins de desenvolupament, a partir de la inversió en educació, tot pensant en el llarg termini i creient en el treball i l'esforç i no en l'especulació sustentada en la compravenda d'immobles. Professionals que sostenen que hem de deixar de viure de l'explotació del "nostre cos" (malmetent-lo) i començar a viure desenvolupant el "nostre cervell", també en la manera de gestionar el turisme. Apostant per la qualitat i la diversificació, per donar a conèixer tradicions i riqueses culturals, ja siguin històriques o tal vegada gastronòmiques. Un turisme d'aventura, de paisatge, d'experiència. Que no oblidi que el turisme el fan les persones i, per tant, el mercat són les persones. Tal vegada, quan ens adonem que el turisme són persones, serem capaços d'oferir altres coses i deixarà de ser un lloc, sobretot, per a l'especulació.\nAquestes veus han de manar més. Han de tenir ressò en els nostres governants i en les elits econòmiques. Han de condicionar les lleis i els instruments. Han de vertebrar el nostre futur econòmic i vital. En definitiva, hem de construir canals democràtics que facin que no es perverteixi el sentit profund d'una forma d'organització social avui en crisi, justament perquè s'han pervertit les seves essències.\nHi sortirien guanyant les nostres illes i a la llarga també els que avui impedeixen que aquestes veus se sentin i s'escoltin.


Des de que va sorgir el sistema capitalista mundial al segle XV, les grans empreses van necessitar professionals especialitzats per desenvolupar differents tasques dins del àmbit de l'empresa, ara som al segle XXI i amb el desenvolupament de la ciència, la tècnica, i sobre tot el sorgiment de les noves tecnologies al nostre temps, necessitem un professional compromès amb la seva tasca dins de la empresa i amb un sentit d'identitat propi.\nL'assoliment de un equip professional identificat i compromès amb el sentit de la empresa, és complicat i cada cop més dificil, juntament amb la competitivitat que existeix en el món dels negocis als nostres dies. La captació i la retenció de professionals formats en tasques específiques de cada professió és una labor que no acaba mai, tractar de aconseguir un personal "fix" que es dediqui a millorar i que aporti idees noves al desenvolupament de cada branca de l'economia forma part del dia a dia de les grans companyies del nostre entorn.\nCalsina Carre immersa en el perfeccionament empresarial i en l'adquisició d'un profesional cada cop més especialitzat, va participar en el esdeveniment "La guerra pel talent" el qual es va celebrar fa una setmana a Girona, es tractava de donar a conèixer el resultat d'un estudi que es va fer amb 100 empreses de la regió, on Calsina Carre com pionera en la seva branca no podia faltar; el estudi anomenat: Girona 100 SA va ser liderat per la consultora: KPMG i la Universitat de Girona i va comptar amb la participació de les principals empreses de la zona, com la nostra.\nEntre els temes més debatuts es van trobar la gran quantitat de contractes temporals i l'augment del cost de les matèries primeres. El resultat d'aquest estudi, va sortir d'una enquesta realitzada entre els mesos de març i abril de 2018. De les 100 empreses participants 81 són familiars.\nCalsina Carre té com prioritat assolir una millora en tots els aspectes de la seva economia, sobretot al tema de la rendibilitat la qual cosa és per a prop del 70% la principal prioritat a mitjà termini (els pròxims dos anys), de les grans empreses de la zona.\nEl futur de l'empresa gironina del qual Calsina Carre vol ser un exemple a seguir té molta bona salut i es presenta prometedor, i amb la contribució de tots podem tenir una economia millorada amb equips de treball cada cop més professionals.


IU-ICV i ERC reclamen que s'investigui el rei al Congrés\nARA MADRID. Actualitzada el 31/05/2012 00:00\n260x366 Coscubiela (ICV), Fernández (BNG) i Bosch (ERC) registrant la sol·licitud. / EMILIO NARANJO / EFE Coscubiela (ICV), Fernández (BNG) i Bosch (ERC) registrant la sol·licitud. / EMILIO NARANJO / EFE\nEls grups de l'Esquerra Plural -amb IU, ICV, EUiA i Cha-, ERC-RCat i BNG van demanar ahir al Congrés la creació d'una comissió d'investigació sobre la casa reial per introduir-hi mesures de transparència i control, sobretot en els seus comptes, i convertir-la en una "autèntica monarquia parlamentària". És el que perseguia la iniciativa davant el problema d'"opacitat" i "falta de democràcia" de la monarquia, segons denunciava el portaveu d'Esquerra, Alfred Bosch.\nEl dirigent independentista creu que el Congrés no pot ser "un marcià" ni pot ser aliè al que passa al carrer, on l'actuació de la casa reial, com va recordar, està sent qüestionada per casos com la imputació del gendre del rei, Iñaki Urdangarin, en el cas Nóos o el recent viatge del monarca a Botswana per caçar elefants.\nUn altre dels signants de la proposta de constituir la comissió, l'ecosocialista Joan Coscubiela, va assenyalar que quan no hi ha transparència en les institucions de l'Estat, "hi ha impunitat", i si hi ha impunitat, "la democràcia se'n ressent i és feble". "Cal pressionar perquè una monarquia parlamentària no es converteixi en absolutista", va defensar, alertant també que la cambra patirà "serioses dificultats de credibilitat si continua emparant l'obscurantisme de la casa reial".\nRicardo Sixto, representant d'IU, va admetre que espera un escàs recorregut per a la proposta a causa del bloqueig que mantenen al voltant de la monarquia "els dos partits dinàstics", en al·lusió al PP i el PSOE, però va subratllar que és un pas important de cara al futur. Sobretot perquè, com va recordar, no fa gaire temps el Congrés vetava qualsevol pregunta que es plantegés sobre el rei i ara la mesa n'ha començat a admetre algunes.\nEl monarca pot retre comptes\nA la falta de transparència hi va insistir també la diputada del BNG Olaia Fernández, que va assenyalar que si bé la Constitució recull que el rei pot disposar lliurement de l'assignació pressupostària que rep, a "enlloc" hi figura que no hagi de retre comptes al Parlament.\nEls treballs d'aquesta comissió se centrarien, segons recull la proposta, a analitzar l'actuació de la família reial, que ha causat "expectació" en l'opinió pública des de l'inici de la legislatura, i a plantejar mesures de control parlamentari en les seves activitats.


El Pebrasset: Una de cada 10 espècies d´abella podrien extingirse a Europa en els pròxims anys\nUna de cada 10 espècies d´abella podrien extingirse a Europa en els pròxims anys\nEl 9,2% de les espècies d´abella a Europa es troben en perill d´extinció. Aquesta es una dada preocupant ja que estem parlant de 1.965 espècies que poden desapareixer en un periòde de temps relativament curt. La UICN (Unió Internacional de Concervació de la Naturaletza) ha sigut la encarregada de realitzar l´estudi per a la comisió Europea a la fi de que aquesta aplique mesures de protecció. Aixi i tot, han sigut insuficients les financiacions per als estudis deixant així, moltes dades per concretar.\nEl canvi climatic amb les seues sequeres, oles de calor, plujes intenses i increment de les temperatures, ha sigut una de les principals causes de la catàstrofe. L´us execiu dels insecticides i el canvi en la pràctica de la agricultura, han influit negaticament en el manteniment de les abelles.\nCom ja sabem és molt important preservar la varietat biològica (biodiversitat) ja que , en el cas de les abelles, s´extingueren , desapareixerien també una gran quantitat de plantes ja que les abelles són les principals polinitzadores demolts vegetals. Així que es molt important centrar els esforços en preservar les abelles que tenen un paper tan important en el medi natural\nPublicado por Marc Reig en 3:19\nEtiquetas: ctm, ctm2bat, curs 14-15, reigcampsm\nJuanjo17 1 de mayo de 2015, 9:31\nInteressant notícia al mateix temps que preocupant. És sorprenent la importància que aquests petits éssers vius tenen sobre tot l'ecosistema terrestre per l'anomenat "efecte papallona", així com per la seua repercussió a les cadenes tròfiques. La Terra se'ns presenta cada vegada més com a un gran mecanisme intrínsec i interrelacionat on cada peça, per insignificant que semble, poseeix un gran percentatge de protagonisme a l'hora de fer-lo funcionar com un tot. Per acabar, si t'ha interessat el tema t'anime a que pegues una ullada a una notícia que jo mateix vaig publicar sobre l'extinció de les abelles. Una salutació!


TOTS SOM PINELL: de juny 2016\nSabeu que? El passat 31 de Maig vam rebre una visita de dos regidores de l'Ajuntament de Tremp en el qual ens van explicar el seu projecte anomenat Ampollon.\nAquest projecte consisteix en moralitzar als joves de la ciutat sobre l'importancia de veure alcohol amb mesura i a partir d'aqui quan es fan els coneguts "botellons" els dies de festa, al Pinell no deixar la bruticia escampada per tot el parc...\nVa ser una bona experiencia i podem dir que tots nosaltres vam sortir d'aquella xarrada molt concienciats sobre aquest tema i projecte.\nAixi que ja sabeu, si som grans per beure també som grans per després recolir-ho tot!!\nCom es sent el Pinell?\nAvui us ensenyarem un Power Point que ha fet la nostra companya Oumou Cisse, gràcies amb ell podrem descobrir els diferents sentiments que sent amb algunes de les accions que tots podem dur a terme en algun moment del dia quen anem a visitar aquest parc.\nQue us sembla, en fem una ullada? ;)\nPower Pinell Oumou\nENS VISITEN ELS TÉCNICS DEL PINELL\nHola estimats lectors, el passat dijous dia 27 de maig vam tenir el plaer d’escoltar les noves propostes per millorar el Pinell gràcies a dos tècnics de l’ajuntament que van venir a la nostra classe a explicar-nos-ho.\nVa ser una xerrada molt interessant ja que vam tocar molts temes com l’estat del Pinell, possibles accions que podríem dur a terme i el problema més gros: les malalties que té el Pinell. A la mateixa xerrada ens van parlar sobre l'estat actual del Pinell el qual tenia problemes com:\n•Arbres morts en peu\n•Arbres amb poca vitalitat (puntisecs)\n•Arbres amb danys a l’escorça\n•Densitat elevada en algunes zones (competència)\n•Gespa degradada pel trepig\n•Zones obertes sense arbrat\n•Senyalització insuficient i deteriorada\n•Conductes incíviques: deixalles per terra, mobiliari i arbres trencats, excrements de gossos\nEns van parlar de diverses especies d’arbres que es podrien plantar per substituir els arbres que s’estan morint, preferentment, arbres de fulla caduca i de creixement ràpid i sembrar gespa en alguns sectors.\nTambé van pensar de posar-hi dues noves instal·lacións: un circuit per córrer al voltant del Pinell i del camp de futbol i una zona d’entrenament. Una nova proposta va ser col·locar més papereres i senyals.\nFinalment, nosaltres pensem que va ser molt profitós fer aquesta xerrada ja que vam sentir que el futur està a les nostres mans.\npinellet - Kizoa Editar Videos - Movie Maker\nPublicat per Unknown a 6:47 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ajuntament de Tremp, PInell, Problemes pinell, Tremp\nUns dibuixos d'allò més originals\nHola companys i companyes!! Avui iniciem el dia amb uns dibuixos d’allò més originals i esxtraordinaris. L’artista d’aquestes petites obres d’art és el Xavier Farré, el nostre estimat amic i company de 3r d’ESO.\nEn aquests dibuixos, ens explica i ens representa de forma visual, les idees que té d’aquest parc.\nEl primer dibuix és una visió de quan el Pinell està net. En el segon ens ha fet retrocedir a la prehistòria i ens ha ensenyat com creu ell que era el Pinell en aquella època. En el tercer dibuix representa el Pinell en mal estat, brut, descuidat… I finalment en el quart dibuix ens representa el nostre Pinell ideal i amb els habitants d’allò més alegres.\nMoltes gràcies Xavier, ets un crack!!!\nTots som Pinell - Kizoa Editar Videos - Movie Maker\nEi, Pinetaires! Sabeu que? El passat 31 de Maig va...


Thibouville, Thierville, Thomer-la-Sôgne, Thuit-Hébert, Tilleul-Dame-Agnès, Tillières-sur-Avre, Tilly, Eure, Tocqueville, Tosny, Tostes, Tourneville\nEl 2007 hi havia 117 habitatges, 92 eren lhabitatge principal de la família, 20 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 117 habitatges eren cases. Dels 92 habitatges principals, 78 estaven ocupats pels seus propietaris, 10 estav ...\nVa ser creada l1 de gener de 2016, en aplicació duna resolució del prefecte dEure del 4 de desembre de 2015 amb la unió de les comunes de Berthenonville, Bus-Saint-Rémy, Cahaignes, Cantiers, Civières, Dampsmesnil, Écos, Fontenay-en-Vexin, Forêt-l ...\nEl 2007 hi havia 70 habitatges, 59 eren lhabitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 69 habitatges eren cases. Dels 59 habitatges principals, 52 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven l ...


Puigdemont, pendent d’un suplicatori per via telemàtica\nL’expresident de la Generalitat Carles Puigdemont, en una entrevista telemàtica amb l’ARA. RUTH MARIGOT\nBrussel·lesLa pandèmia del coronavirus ha permès que Carles Puigdemont, Toni Comín i Clara Ponsatí no haguessin de preocupar-se abans d’hora de perdre la immunitat parlamentària com a eurodiputats. El procés del suplicatori pel qual se’ls pot retirar la immunitat va quedar bloquejat a l’aturar-se l’activitat presencial a l’Eurocambra. Fins dimarts passat. El comitè d’Afers Legals de l’Eurocambra va donar llum verda per començar a tramitar el suplicatori de manera telemàtica, tot i que no sigui una via prevista al reglament.\nEl president del comitè en qüestió és l’eurodiputat de Ciutadans, Adrián Vázquez, que va demanar als serveis jurídics un informe per determinar com poder tirar endavant el procés. En un context sense pandèmia, es tracta d’un tràmit secret i presencial en què els eurodiputats concernits han de comparèixer físicament i a porta tancada després d’haver presentat diversos documents i abans que els membres del comitè debatin i votin sobre si aixequen o no la immunitat del parlamentari. Ara els tres exiliats catalans esperen la citació.\nL’activitat parlamentària s’està duent a terme en un règim híbrid que els últims mesos encara s’ha restringit més. Presencialment només hi assisteixen els presidents dels comitès. Tot i això, els serveis jurídics van avalar la tramitació telemàtica dels suplicatoris perquè consideren que prima la necessitat de tirar endavant el procés i consideren que per via remota hi ha maneres de garantir la confidencialitat malgrat que hi hagi més riscos.\nD’aquesta manera, una vegada s’hagi pactat la data, Puigdemont, Comín i Ponstatí compareixeran previsiblement de manera telemàtica i podran comptar també amb l’assessorament del seu advocat. El procediment, doncs, tira endavant sense cap previsió que el Tribunal Suprem es faci enrere.\nCarles Puigdemont repressió


Appartemento Mergellina Nàpols Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nChiaia, Nàpols, Itàlia - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Appartemento Mergellina\nSituat a Chiaia, Appartemento Mergellina és el lloc perfecte per gaudir de Nàpols i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAppartemento Mergellina també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Nàpols. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com transport hotel/aeroport, habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres), videojocs a l'habitació, aparell de televisió a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com pesca, esports d'aigua (no motoritzats). Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Appartemento Mergellina la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Nàpols.


Quina canya! Joguinetes: Taller de Quina canya! al "VII Encuentro internacional de Juegos Tradicionales Ribera del Duero 2021"\nCertament ha estat una trobada del tot reeixida que ha servit per a conscienciar-nos de l'enorme valor dels jocs de tauler, de la seva varietat tant de tipologia, formes i models com de materials amb què poden estar fets. També va ser una estupenda ocasió per retrobar vells amics del món del joc i l'esport tradicional i conèixer-ne de nous, així com noves modalitats d'aquest tipus de patrimoni lúdic. I, evidentment, una excel·lent ocasió per a donar a conèixer les nostres publicacions.\na d’octubre 17, 2021\nParet de les esgorfes del palauet renaixentista de Ca Don Joan, a Vinebre. Tal com es veu en el detall de la dreta la paret està feta amb ...


El racó dels meus somnis: La Llum Màgica\nSeguint amb l'obsessió per la llum, en el mateix lloc on està feta la fotografia anterior i tan sols una hora abans, vaig poder-hi captar aquesta imatge, molt diferent, penso que igual d'engrescadora o mes i amb una llum de qualitat, una llum màgica!\nEn aquest cas vaig recorre a un gran angular, fen una composició que tots els elements ens portessin a un punt de fuga, per reforçar la profunditat i perspectiva que buscava, evidentment vaig tenir la col·laboració dels núvols, sense ells aquesta foto no hagués "funcionat", dons completen la composició i fan que tots els elements i les intensitats de la llum vagin en la mateixa direcció.\nAquest lloc te durant la major part del dia uns forts contrastos de llum, un dels principals motius que fa que treure'n bones fotografies no sigui fàcil i, fer una foto "diferent" d'un lloc tant "trillat" també tingui la seva dificultat, per això estic especialment content dels resultats obtingut i que he compartit amb vosaltres en aquestes dos darreres entrades.\nPublicat per Pere Soler a 9:14\nCarme R. 25 d’abril de 2011, a les 20:49\nExcelent profunditat i llum, et felicito!\nDaniel Arenas 25 d’abril de 2011, a les 22:05\nTot fotògraf paisatgista ha de coneixer les qualitats de la llum i intentar captar-les en les seves imatges. A la vista està que tu això ho aconsegueixes de maravella i a més, com tu molt bé dius, els núvols s'han aliat per arrodonir la composició.\nPer cert, es tracta dels Frares?\nEsther Bahi f o t o g r a f i a 25 d’abril de 2011, a les 22:10\nNo se que dir-te més!!!\nLes roques del primer pla amb l'aigua seda m'encanten i la llum... Saps veure la fotografia ,abans de que es produeixi.\nSaps,imaginar-te les condicions,luminiques i després tens la constància i paciència per tornar,això dona el resultat que salta a la vista!!!\nMercè 25 d’abril de 2011, a les 22:54\nRealment és una llum ben diferent que ajuda a crear una altre bonica imatge amb matisos particulars.\nEstic d'acord amb la sort de la complicitat dels núvols doncs m'imagino una foto amb la mateixa bellesa a l'aigua i les roques però amb un cel llis o amb uns núvols que a banda de ser macos no seguissin aquesta direcció i seria una altre historia.\nBé, jo em quedaria amb els dos exemples que has compartit amb nosaltres, no em facis triar.\nUn petó Pere i que tinguis una bona setmana!\nPere Soler 26 d’abril de 2011, a les 8:39\nPere Soler 26 d’abril de 2011, a les 8:41\nAquest núvols ja hi eren quan vaig arribar i es varen quedar quan vaig marxar, sort? si clar i paciència!\nSi Dani, son els Frares.\nPere Soler 26 d’abril de 2011, a les 8:42\nEn aquest cas, si va estar així Esther, tot rodó! ;)\nPere Soler 26 d’abril de 2011, a les 8:45\nTens molta raó amb el que dius, la foto que descrius, també la tinc, es clar! amb un sol dia es impossible fer fotos diferents, "la llum màgica" no hi es cada dia ;)\nJo tampoc sabria amb quina quedar-me, al principi m'agradava mes aquesta, ara mateix estan al 50%.\nJordi Chueca 26 d’abril de 2011, a les 17:38\nJo ja saps que sóc de muntanya..... i si és un lloc "trillat" se me'n fot si tu has captat quelcom de diferent als demés, tot i que a vegades imitar els demés ens porta a millorar el nostre coneixement humà.\nDe fet i aquí potser la Montse hi pot aportar un gra de sorra, l'educació i l'evolució humana té molt de reiteració i de procés imitatiu.\nBona i curta setmana ¡ ¡\nJordi Amela 26 d’abril de 2011, a les 18:44\nTot i ser una cala molt retratada i molt vista, és un lloc molt fotogènic aquestes roques son espectaculars i tu les captures d'una manera impressionant.\nJosep Balaguer (Pepet) 26 d’abril de 2011, a les 18:53\nBon cel i bona llum. Potser jo em quede amb la primera que has pujat.\nPere Soler 27 d’abril de 2011, a les 8:33\nBones Jordi, es un dels llocs mes "trillats" de la costa, però aquest enquadre no l'havia vist abans..\nSempre hi han unes influencies en tot el que fem i estic d'acord amb tu, ajuden a evolucionar, però arriba un moment que un ha de decidir el seu propi camí.\nGràcies Jordi, ens veiem aviat...espero!\nPere Soler 27 d’abril de 2011, a les 8:36\nAquesta era la meva primera tria Pepet, però com ja he dit, ara tinc molts dubtes ;)


23 Juliol, 2021, 15:14\nMediona dona avui el tret de sortida a la seva Festa Major amb el pregó d'inici de festes\nMediona comença avui la seva Festa Major. Ahir ja es van celebrar alguns actes previs i avui s'iniciarà la festa grossa amb el pregó d'inici. La Comissió de Festes ha actualitzat els darrers dies el programa de l'FM per adaptar-lo a les mesures vigents respecte a la pandèmia de la Covid-19.\n20 Juliol, 2021, 13:33\nSalvador Alsius presentarà la setmana vinent a Olèrdola el seu llibre “Com TV3 no hi ha(via) res”\nEl periodista i un dels rostres icònics de TV3, Salvador Alsius (Barcelona, 1948) serà el convidat de la darrera sessió del cicle de Tertúlies d’estiu als cellers que tindrà lloc dimecres de la setmana vinent, a les 8 del vespre, a les caves Torreblanca, a Sant Miquel d’Olèrdola. Alsius parlarà amb la periodista de Ràdio Vilafranca, Laia Paretas, del seu llibre Com TV3 no hi ha(via) res (Pòrtic, 2021) en el qual el veterà periodista fa un exercici de memòria per parlar dels orígens de la Televisió de Catalunya i de l’impacte que va tenir el seu model de televisió de proximitat en el panorama comunicatiu català i espanyol del moment.\n19 Juliol, 2021, 11:30\nTV3 estrenarà demà “Entre vinyes”, una road movie pel territori català on el vi i el turisme són els protagonistes d'experiències innovadores\nDemà, a les 23.15h, TV3 estrenarà “Entre vinyes”, una producció associada de TV3 amb la productora Incís Films. Amanda Sans Pantling dirigeix aquesta road movie documental sobre el món del vi i l’enoturisme a Catalunya a través del punt de vista de tres personatges: l’escriptor Alberto Martínez López-Amor, el pintor basc Julio Arriaga i el “winelover” noruec Chris Grenness.\n18 Juliol, 2021, 11:00\nJornada de portes obertes a la Vil·la Romana de Ca l’Escuder a Subirats\nAquesta tarda de 18 a 20h es duran a terme visites guiades de caràcter gratuït a la vil·la Romana de Ca l'Escuder de Subirats. Es podran conèixer els resultats de la primera campanya d'excavacions d'aquest indret, la qual s'ha dut a terme aquest mes de maig.\n17 Juliol, 2021, 12:00\nEl Claustre de Sant Francesc acull avui el concert sonor i visual 'Acte de fe'\nAvui a les 21h, el pati del Claustre de Sant Francesc es convertirà en el singular escenari per escoltar i veure el concert sonor i visual que amb el títol Acte de fe que presenten el artistes Carlos Martorell, Adrià Grandia i Marc Vilajuana amb la col·laboració especial de la il·lustradora Estel·la Juvanteny.\nPàgina 16 de 165


Laia Estrada és llicenciada en Ciències Ambientals. Ha participat en el moviment feminista i pel dret a l’habitatge. És membre del Grup de Treball en Defensa de la Sanitat Pública de Tarragona i del Grup de Treball Nacional sobre Sanitat de la CUP, formació de la qual és regidora a l’Ajuntament de Tarragona des del 2015.\nXavier Milian és doctor en Dret. Ha estat assessor del grup municipal de la CUP a Reus, que va denunciar el Cas Innova, i membre del Grup de Treball Nacional sobre Sanitat de la formació.\nAmbdós són els autors del llibre 'Sortim de l'UCI. Proposta per una sanitat pública' (Tigre de Paper, 2020)


Mesures zones d'aparcament — Comú d'Encamp | Principat d'Andorra Comuencamp\nEsteu aquí: Inici / Notícies / Mesures zones d'aparcament\nMesures zones d'aparcament\nACTUALITZACIÓ: A les mesures ja preses s'hi suma a partir del dia 24 de març, l'ampliació de mitja hora a una hora de gratuïtat del servei, dels aparcaments comunals d'Encamp, tal i com ja tenien els aparcaments de la Plaça Sant Miquel i el de Prat de l'Areny.\nMesures Aparcament Comú d'Encamp\nEl Comú d'Encamp ha pres les següents mesures pel que fa a les zones d'aparcament de la parròquia mentre duri la situació d'emergència sanitària:\n1. Exempció de pagament de tota la zona blava i verda de tota la parròquia.\n2. Es posen en funcionament els dos nous aparcaments: Prat del Baró Nou, al costat de l'antic telecabina i Torrent Estret a la zona d'Hort de Godí, sense barreres i completament oberts. A la resta d'aparcaments no es poden obrir les barreres perquè tenen abonats i per tant, s'ha de garantir les places per aquests vehicles.\n3. Es realitza el canvi a 24 hores dels abonaments de 12hores nocturns. No cal realitzar cap tràmit perquè es farà automàticament.\nAixí mateix es recorda que tots els aparcaments d'Encamp disposen de mitja hora de gratuïtat, i d'una hora en el cas de l'aparcament de la plaça Sant Miquel i del Prat de l'Areny.\nLes actuals mesures eviten que la gent s'hagi de desplaçar per moure els seus vehicles, i alhora garanteixen que en el cas d'acudir a serveis d'alimentació, farmàcia, mèdics,... indispensables que hi hagin disponibles zones d'aparcament.\nEn funció del desenvolupament de la situació d'emergència i si es prenen noves mesures, s'anirà actualitzant la informació.\nPer a més informació, podeu contactar amb el Servei d'Aparcaments del Comú trucant al +376 873 200\nA partir del dia 24 de març, tots els aparcaments comunals d'Encamp ampliaran de mitja hora a una hora la gratuïtat del servei, tal i com ja tenien els aparcaments de la Plaça Sant Miquel i el de Prat de l'Areny.\narxivat sota: Aparcaments, COVID19


Núria Llorach ha subratllat al Parlament el lideratge continuat durant sis anys en audiències i qualitat de TV3\nEn la seva compareixença davant la Comissió de Control de l'actuació de la CCMA al Parlament de Catalunya, la vicepresidenta de la CCMA, Núria Llorach, ha posat en valor els sis anys consecutius de lideratge de TV3 i s'ha mostrat convençuda de les possibilitats de la cadena per acabar l'any com l'única televisió que hagi liderat les audiències durant set anys seguits, fet que representaria una fita inèdita.\n16/09/2016 - 15.54\n"Si TV3 està en condicions d'assolir aquest rècord històric de lideratge, i de fer-ho en les dificultats pressupostàries d'aquesta etapa, és gràcies a la confiança que tenen els ciutadans i ciutadanes en la seva televisió", ha afirmat Llorach, que també ha recordat que TV3 és la televisió líder en credibilitat i en imparcialitat segons les enquestes qualitatives.\nEn una sessió marcada inicialment per les audiències de televisió, el director de TV3, Jaume Peral, ha explicat que aquests primers dies de setembre han permès a la televisió pública recuperar el lideratge , i ha destacat els resultats d'ahir, dijous, en què TV3 va registrar un 14% de quota, i els 5 programes més vistos del dia van ser tots de la cadena. En aquest mateix sentit d'anàlisi d'audiències i en resposta a les perspectives de futur, Peral ha repassat les principals novetats per a la nova temporada de tardor i ha destacat que TV3 ha recuperat els drets per oferir els resums dels partits de futbol de Primera i Segona divisió i també de la Copa del Rei per a les tres pròximes temporades. Pel que fa a la cobertura de la Diada per part de TV3, Jaume Peral l'ha qualificada d'"impecable", i d'haver complert amb la seva missió informativa d'una manera àmplia, plural i de qualitat.\nPer la seva banda, el director de Catalunya Ràdio, Saül Gordillo ha destacat que els objectius dels canvis i les incorporacions de la nova temporada són rejovenir i innovar en la programació per recuperar el lideratge de l'emissora. Gordillo ha avançat algunes dades positives en l'entorn digital: "En les dues primeres setmanes que portem de la nova programació, el consum web de Catalunya Ràdio ha crescut un 16% respecte al mateix període de l'any passat".\nEn la compareixença, Núria Llorach, també ha anunciat que l'avantprojecte de pressupost de l'ens per al 2017 situa en 318 milions d'euros els recursos necessaris del grup per a aquest exercici, provinents dels ingressos de publicitat i de les aportacions de la Generalitat de Catalunya.\nAquest avantprojecte de pressupost manté dues grans àrees de despesa: la destinada a retribucions del personal i la de continguts i inversions, que han estat afectades per mesures importants de contenció i optimització de la despesa els darrers anys. Aquesta situació, provocada per la crisi econòmica, ha comportat que la Corporació hagi passat de disposar d'un pressupost de 450 milions el 2010 a una previsió de tancament, per a l'any 2016, de 307 milions.\nTenint en compte aquesta situació, i sense deixar d'aplicar mesures d'optimització dels recursos i contenció en les despeses, el Consell de Govern ha sol·licitat al govern de la Generalitat una aportació pel 2017 que, com a mínim, mantingui les xifres dels darrers exercicis: això serien 231 milions d'euros, més una aportació extraordinària d'11 milions d'euros per encarar les despeses sobrevingudes vinculades a la sentència de Tribunal Suprem i posterior acord pel retorn del 5% del sou dels treballadors. Per aquests motius, l'avantprojecte de pressupost per al proper 2017 contempla una aportació del govern de la Generalitat d'un total de 242 milions d'euros.\nEn ser preguntada pels sous dels alts càrrecs de la Corporació, Núria Llorach ha aclarit que "actualment no hi ha cap directiu a la CCMA que cobri un salari superior al d'un conseller del Govern" i ha recordat que totes aquestes dades estan autoritzades pel Govern i publicades correctament a l'espai de la transparència del web.\nLlorach ha recordat l'estalvi de més d'un 40% en la despesa dels salaris del personal directiu els últims anys, i ha posat l'exemple que, avui, les funcions de presidència i direcció general de la CCMA recauen totes dues en una sola figura, la vicepresidència, i costen un 72% menys que el 2008, com es pot veure al quadre d'evolució de la retribució dels alts càrrecs publicat al mateix espai de transparència.


Opinió - Ser més\nPublicat: el 29/setembre\nSom a les portes de l'1 d'octubre. Dilluns es va jutjar a Tamara Carrasco, es va sentenciar a Jordi Pesarrodona i es va inhabilitar el primer President en actiu de la Generalitat de Catalunya. Tenim presos polítics i exiliats. Òmnium parla de 2.850 represaliats, i hi ha unes 600 persones que esperen judici, de les quals més d'una desena tenen imputació de presó.\nEstem immersos en plena ofensiva repressiva i judicial, en una causa general contra l’independentisme. En una escalada que sembla no tenir límits i, malgrat tot, la resposta de la ciutadania sembla més minsa que mai. No només ahir, també el passat 11-S. Només recordar les mobilitzacions derivades de la sentència dels nostres presos polítics. I el motiu no és la por al contagi pel coronavirus.\nEl moviment independentista va ser fort quan va ser capaç de generar il·lusió, quan va deixar en evidència la incapacitat de l’Estat de garantir el benestar de la ciutadania, quan la Generalitat va aprovar lleis com la de la Pobresa Energètica, la de la Igualtat de Gènere o la del Canvi Climàtic, que van acabar sent tombades i buidades de contingut pel Tribunal Constitucional. I en definitiva, quan es va fer evident que la independència és una oportunitat per canviar-ho tot en pro de la justícia social i el benestar col·lectiu.\nVenen temps difícils. Les conseqüències de la pandèmia, les desigualtats que està fent aflorar, la transició envers un model social i econòmic sostenibles... cal evidenciar la necessitat de disposar de totes les eines per abordar aquests desafiaments i aprofundir en la idea que el compromís de lluita pels drets socials i pels drets nacionals són indestriables.\nPer fer-ho, cal implementar lleis com la de la regulació dels lloguers que ens protegeixin de l’especulació immobiliària, cal explicar que l’Estat fa anys que ha desistit de fer inversió al territori, i que aniria molt bé disposar dels més de 16.000 milions d’euros que cada any marxen per no tornar. Necessitem evidenciar que la independència és l’únic camí cap a la justícia social i el benestar col·lectiu.\nÉs per això que cal denunciar discursos bèl·lics, sectaris i excloents com el que va pronunciar l’ANC de Sant Cugat el passat 28 de setembre. I és per això també que urgeix refer la unitat estratègica de l’independentisme i vertebrar propostes que posin la vida, la felicitat i el benestar col·lectiu al centre, i que facin inevitable la independència.\nALBA GORDÓ (ERC-MES) és regidora de Joventut i Sostenibilitat i comissionada per l'emergència climàtica\nUn llibre per a reflexionar\nLes ordenances fiscals, un instrument econòmic al servei de la ciutadania\nL'art no té barreres\nExtingit un incendi en una casa abandonada de Mira-sol


Semifinal Catalunya Sud\nEl cap de setmana 2 i 3 de Març es va celebrar a Santa Bàrbara la Semifinal Catalunya Sud.\nAquí hi ha una mostra de l'actuació de l'equip Júnior.\nEquip Júnior de Santa Bàrbara\nPublicat per Antonio a dimarts, de març 26, 2013 Cap comentari:\nDesfilada Santa Cecília\nAvui 27 de novembre, hem celebrat al poble la festivitat de Santa Cecília, patrona de músics i cantors. El Club de Twirling Santa Bàrbara va néixer estretament lligat a la Banda de Cornetes i Tabals i a la Unió Musical Jaume Balmes, i és per això que també s’uneix a aquesta celebració desfilant tots junts pels carrers del poble en un dia solejat i seré, que res té a veure amb el temps plujós i la barrancada del cap de setmana passat.\nPublicat per Antonio a diumenge, de novembre 27, 2011 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Santa Cecilia\nDesfilada Fira de l'Oli\nEl passat 18 de novembre amb motiu de la inauguració del la XV Fira de l’Oli les nostres atletes del Club Twirling Santa Bàrbara var fer la seva primera desfilada de tardor pels carrers del poble.\nFa goig veure com el relleu generacional continua funcionant, i enguany hi ha un bon nombre de xiquetes que s’incorporen al club disposades a aprendre aquest esport des de ben menudes.\nComença la nova temporada de twirling !!!\nA partir del dilluns dia 5, tornen a Santa Bàrbara els llançaments, els rolados, les “palomas”, els espagats, i tots els altres exercicis que realitzen les nostres atletes del Club Twirling Santa Bàrbara. Però cal fer-ho bé, i per això és necessari entrenar molt i molt.\nDe moment la setmana que ve, de dilluns a divendres totes les atletes estan convocades als entrenament que tindran lloc tots els dies de 18:00 a 20:00 hores al pavelló municipal.\nNo hi falteu !!!\nPublicat per Antonio a dilluns, d’agost 29, 2011 Cap comentari:\nEl dissabte 11 de juny, a les 7 de la tarda, i coincidint amb l’inici de les Jornades Esportives Planeres, com tots els anys el nostre club va celebrar al Pavelló Municipal l’exhibició final de temporada. A destacar el nombrós públic que va venir a veure l’actuació de les nostres atletes que van realitzar tots els exercicis que han anat fent als campionats que hem anat.\nDesprés d’una hora d’exercicis, el club va fer l’obsequi d’una twirler de plata a les 2 atletes que l’any anterior havien complert els 18 anys i han deixat el club pels estudis fora de la població.\nVam comptar amb la presència de la presidenta de la Federació Nuria Pla i del nou regidor d’Esports, el Sr. Èric Bel, i d’altres regidors com Alfred Blanch i Antonio Ollés. Com a final de festa, tota la família que formem el Twirling vam poder gaudir fins tard d’un sopar familiar a la pista poliesportiva.\nVolem agrair a l’Ajuntament i al seu personal les facilitats que ens van donar per disposar de les magnifiques instal·lacions esportives, així com el material que necessitàvem perquè la festa fos complerta.\nPublicat per Antonio a dimecres, de juliol 27, 2011 Cap comentari:\nFinal de Catalunya a Badalona i Camarles\nEls dies 4 i 5 de juny, es va disputar, a Badalona, el Campionat de Catalunya amb la participació de 21 clubs: Alcanar, Amposta, Blanes, Can Parellada, Cervera, Costa Brava-Blanes, Deltebre, Els Alfacs, Els Magraners, Gornal, l’Alcalaten, l’Ametlla de Mar, Maçanet, Mataró, Santa Bàrbara, Tortosa, Two&Two de Valls, Ulldecona, Valls, Vilobí i Badalona.\nVam anar a competir amb dos equips i un grup. Amb els equips júnior i sènior vam quedar a meitat de la taula classificatòria, però la sorpresa va venir al grup categoria júnior, on les nostres atletes, Cinta Ferré, Montse Ollés, Pili Ollés, Paula Baila, Judith Colom, Nuria Brau, Cinta Muria (sustituint Mireia Arasa), Alba Ceprià, Zaira Cruz, i Joana Làzaro (sustituint Judith Zaragoza) i es van proclamar subcampiones de Catalunya.\nI, per acabar els campionats, els dies 18 i 19 de juny i a la veïna població de Camarles, la Federació Catalana de Twirling va organitzar el Campionat de Base i 2a divisió, amb la participació de molts clubs de tota Catalunya juntament amb el nostre. Els resultats van ser discrets per a les nostres atletes, vam acusar la quantitat de competicions fetes fins el moment.\nFinal Territorial Catalunya Sud a Ulldecona\nEl 16 i 17 d’abril es va celebrar, a Ulldecona, la Final Territorial Catalunya Sud, amb la participació de 8 equips: Alcanar, Amposta, Deltebre, Els Alfacs, Alcalaten, Tortosa, Ulldecona i Santa Bàrbara. Les nostres atletes van obtenir uns molts bons resultats, que implicava que es 0classifiquessin unes per al Campionat de Catalunya i unes altres per al Campionat de 1a i 2a divisió.\nEn la modalitat de parelles categoria cadet, Judith Jové i Ingrid Segarra van quedar en segon lloc, en parelles categoria infantil, Zaira Cruz i Judith Zaragoza van quedar en segon lloc, Nerea Homedes i Míriam Pastor en parelles categoria sènior, també van quedar en segon lloc. En la modalitat d’equips els resultats van ser els següents: l’equip infantil integrat per Sara Roiget, Noèlia Catalán, Judith Jové, Anna Martínez i Ingrid Segarra va quedar en quart lloc, l’equip júnior format per Àngels Gimeno, Shaila Chestí, Cinta Muria, Joana Lázaro i Gemma Alegre va quedar en quarta posició, l’equip sènior format per Herenia Cruz, Magda Lleixà, Mónica Saura, Nerea Homedes, Irina Albesa i Míriam Pastor també va quedar en quart lloc. Tots aquests equips van passar directament al Campionat de Catalunya a celebrar a Badalona.\nEl grup júnior format per Cintar Ferré, Paula Baila, Montse Ollés, Pili Ollés, Nuria Brau, Alba Ceprià, Judith Colom, Mireia Arasa, Judith Zaragoza i Zaira Cruz va quedar en primera posició i també es es va classificar per al Campionat de Catalunya de Badalona.\nSemifinals a Camarles\nDesprés de tota la tardor i tot l'hivern entrenant, arriba el moment de la veritat. Aquest cap de setmana 19 i 20 de març, comença la competició per a les nostres atletes del Club de Twirling Santa Bàrbara. Al pavelló poliesportiu de Camarles tindran lloc les Semifinals territorials individuals i de conjunts de la zona CATALUNYA SUD.\nLes atletes planeres que competiran i els horaris aproximats son els següents :\n08:30 h CONCENTRACIÓ DELS PARTICIPANTS\n09:00 h INICI CERIMÒNIA D'OBERTURA\n12:00 h ANNA MARTINEZ - CATEGORIA CADET FEMENÍ\n14:40 h PAULA BAILA - CATEGORIA JUVENIL FEMENÍ\n15:10 h NURIA BRAU - CATEGORIA JUVENIL FEMENÍ\n15:20 h JUDITH COLOM - CATEGORIA JUVENIL FEMENÍ\n16:20 h GEMMA ALEGRE - CATEGORIA JUNIOR FEMENÍ\n10:25 h JUDITH JOVE - INGRID SEGARRA / Parelles Cat. INFANTIL\n11:05 h ZAIRA CRUZ - JUDITH ZARAGOZA / Parelles Cat. CADET\n12:20 h NEREA HOMEDES - MIRIAM PASTOR / Parelles Cat. SÈNIOR\n15:10 h EQUIPS CATEGORIA INFANTIL\n16:25 h EQUIPS CATEGORIA JUNIOR\n17:25 h EQUIPS CATEGORIA SENIOR\n18:40 h GRUPS CATEGORIA JUNIOR\n19:20 h CERIMONIA DE CLOENDA I LLIURAMENT DE DIPLOMES\nEsperem que totes tinguin sort i obtinguin uns bons resultats !!!\nPublicat per Antonio a divendres, de març 18, 2011 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: camarles, semifinals\nNova temporada 2010-2011\nS'acaba l'estiu, comença el cole, arriba la tardor, i un any més arranca la nova temporada per al Club de Twirling Santa Bàrbara.\nPer davant hores i hores d'entrenament per a poder competir a un bon nivell quan arriben les competicions a la primavera.\nPublicat per Antonio a dijous, d’octubre 14, 2010 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: nova temporada\nFesta fi de temporada\nCom en anys anteriors, i dintre del marc de les Jornades Esportives que organitza l'Ajuntament de Santa Bàrbara, el nostre club va participar amb una exhibició de Twirling que es va fer al Pavelló Municipal el passat 26 de juny. Durant quasi dos hores, els i les nostres atletes van fer una demostració dels exercicis que han realitzat en los campionats d'enguany.\nAl finalitzar l'exhibició, el club obsequià amb una twirler de plata a totes les atletes que han complert els 18 anys, i han deixat el club per diversos motius.\nI com a final de festa, tota la gent del Twirling vam poder gaudir d'un sopar familiar a la pista poliesportiva.\nAgrair a l'Ajuntament totes les facilitats donades en l'ús del material i de les instal·lacions.\nEtiquetes de comentaris: exhibició


La unió dels unionistes | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nLa unió dels unionistes\nEls partits no independentistes han de fer gestos que volen arreglar alguna cosa amb mesures més concretes que la de revisar el text constitucional per posar-lo al dia\n10 NOV 2015 - 00:04\tCET\nFinalment, els partits contraris a la independència han decidit unir-se contra la proposició de desobediència del Parlament de Catalunya. Tot està molt verd, però la unió és una bona notícia si el gest no es limita a reforçar el frontisme, sinó a buscar formes de mediació. Cada vegada se senten més veus des del sobiranisme que, si més no a títol individual, no li fan fàstics a una solució confederal, atesa la pendent antilegalista i, per tant, antidemocràtica, que es perfila en el document presentat pels grups que donen suport a la independència.\nLa “voluntat d'iniciar negociacions a fi de fer efectiu el mandat democràtic de creació d'un Estat català independent en forma de República”, últim punt de la manifestació sobiranista, és una voluntat cega ja que proclama la desconnexió amb qui s'hauria de negociar. La desobediència institucional, que no civil (no ens enganyin) no pot ser la premissa d'una negociació pacífica i civilitzada. Per arribar a la República catalana, la negociació ve primer, no després de constituïda la tal república.\nPot ser que m'equivoqui, però des que es va iniciar el procés he pensat que no passarà res que vagi més enllà de continus gestos de sobirania per part dels governs catalans, que seran sistemàticament revocats pel Tribunal Constitucional. Fins ara, no ens hem mogut d'aquesta dinàmica. Seria penós seguir-hi pels segles dels segles. Només ho evitarem si els unionistes comencen a moure's en una direcció nova i valenta. Una direcció que, si la reduïm a la proposta de reformar la Constitució sense més dades, serà inútil.\nEls partits no independentistes han de fer gestos que volen arreglar alguna cosa amb mesures més concretes que la de revisar el conjunt del text constitucional per posar-lo al dia. Per exemple, agafant per les banyes les dues qüestions que produeixen més malestar en la consciencia independentista, i fins i tot la no independentista: la reforma del finançament de les autonomies i l'autorització del mal anomenat dret a decidir.\nMas va començar la seva escalada independentista amb la proposta d'un pacte fiscal per a Catalunya, que es va frustrar immediatament\nAbordar la qüestió del repartiment dels diners, màxim valor del nostre temps, i intentar trobar un model més just per a totes les autonomies (totes: inclòs el concert basc i navarrès), seria un pas que veuria amb interès una gran majoria de catalans, inclosos els sobiranistes més pragmàtics, els que no volen la independència perquè sí, només pels suposats avantatges econòmics que reportaria.\nQuant al dret a decidir, és l'únic punt que no divideix en dues meitats la societat catalana. Segons les enquestes, un 80% s'ha anat declarant des de fa temps a favor de la necessitat d'un referèndum pactat i clar, que permeti conèixer la voluntat real de la ciutadania.\nTots dos propòsits signifiquen una tornada enrere del procés. Artur Mas va començar la seva escalada independentista amb la proposta d'un pacte fiscal per a Catalunya, que es va frustrar immediatament. Pel que fa al referèndum, no cal oblidar que la sentència 42/2014 del Tribunal Constitucional obria una interessant escletxa sobre aquest tema, en declarar possible “una interpretació constitucional del dret a decidir dels ciutadans de Catalunya”, feta en el marc de la legalitat.\nAprofitar aquesta oportunitat seria una forma més intel·ligent de reaccionar davant la tossuderia sobiranista que recórrer cada resolució del Parlament català amb la cançoneta de la inconstitucionalitat. No dic que això últim no hagi de fer-se també, però prenent al mateix temps les regnes d'una reorientació del conflicte.\nRajoy té pressa per a les properes eleccions generals, però precisament perquè el mòbil és electoral és més fàcil cometre errors. Si la unió serveix només per reafirmar-se en el no i repetir que la voluntat d'independència es mou en el terreny de la il·legalitat, som allò on érem. Desobeir la llei ha estat la consigna que ha unit la CUP i Junts pel Sí, encara que aquesta última formació també ha començat a esquerdar-se. Fins ara, ha estat fàcil apuntar-se a una independència sense costos, molt a la catalana. Quan el procés va de debò i deixa de ser un festival de carrer, s'estenen els dubtes en les files per la independència. La qual cosa només posa de manifest que el famós seny català no s'ha perdut del tot. I que hi ha més disponibilitat per escoltar propostes intermèdies, que s'apartin de les posicions extremes. És el que haurien d'aprofitar els unionistes. No respondre només amb un Junts pel No, sinó amb la intenció de donar un contingut clar i creïble.


Fanfic DBM Univers 16: La fusió de dues vides - Part 3, Capítol 17 - DBMultiverse\nCapítol 8: Vida de família\nUna petita hereva\nAny 778, quatre anys després del naixement d'en Vegeku.\nEra una d'aquelles tardes de descans que en Vegeku es concedia a si mateix jaient al sofà de la sala d'estar. Generalment, la Bulma seia en una butaca al seu costat llegint una revista científica o bé una del cor, d'acord amb allò que el seu pare o la seva mare haguessin deixat per allà.\nEl mot que millor els definia en aquells moments era "tranquil·litat".\nEn Vegeku esguardava el sostre i va adonar-se, quasi un minut després, que la Bulma l'observava en lloc de llegir. No es mogué i esperà. A continuació, la Bulma va estendre la seva mà i va tocar la punta dels seus dits com si verifiqués que estava bé i no es tractava pas d'una il·lusió. Mentre lliscava els seus dits a sobre d'ell, en Vegeku va comprovar amb tots els seus sentits que ningú no els molestaria durant els propers minuts. Els humans i els animals, nombrosos en aquella casa, eren lluny. Els robots, detectats pel soroll i pel moviment d'aire, estaven desconnectats. Tot rutllava bé.\nVa agafar-li la mà i ella s'aturà. Va estirar-lo una mica per incitar-lo a seure en lloc de romandre ajagut. De fet, la Bulma volia parlar:\n—T'agradaria tenir un altre fill? —digué ella.\n—Un quart fill? —respongué ell, penedint-se instantàniament de la tria dels seus mots.\n—Sí... un segon per a mi... o una segona...\nEn Vegeku va mirar el sostre i la Bulma li va donar temps perquè pensés en la pregunta i reflexionés.\nUn fill... o una filla... ni d'en Son Goku... ni d'en Vegeta... un progenitor d'en Vegeku!\nEs va alçar, va mirar enfront d'ell i a continuació digué "m'ho he de pensar. Tornaré aviat". Tot seguit, va desaparèixer per aparèixer a la seva habitació utilitzant la teletransportació d'en Kibitoxin. Va estendre la mà i va alçar la carta d'invitació que regnava a la tauleta de nit.\nEn Vegeku, la Chichi, i el Sr. Satan, Tenen el plaer d'anunciar-vos el casament dels nostres fills Son Gohan i Videl.\nEn Vegeku no era un Guerrer de l'Espai, i encara menys un humà. Vivia a la Terra, però era com una gegantesca anomalia universal.\nTenir un fill posaria en perill tot l'univers?\nDe ben segur que en parlaria, amb els Kaitoxins. Havia promès consultar-los. Però aquella pregunta se l'havia plantejat a si mateix.\nEstimava els seus fills, però no havia decidit mai de tenir-los. Aquell beneit d'en Son Goku no havia comprès mai les raons causa-efecte de concebre vida. A en Vegeta tant li feia tenir descendència.\nAmb tot, va entendre per què la Bulma li havia plantejat la pregunta. Assoliria aviat una edat en què seria no raonable el fet de tenir un fill. Era el moment ideal. I en Vegeku havia de respondre.\nEn Vegeku visità diversos indrets. Vet aquí un d'ells.\nEra diumenge al dematí a la Kame House. La Maron ja tenia disset anys. Des de l'última vegada que en Vegeku l'havia vist, ella havia crescut uns trenta centímetres. També li havien crescut els pits i les natges, adorava les revistes de xafarderies, duia un pentinat singular, posseïa una energia il·limitada i uns crits aguts, tanmateix mastegava un xiclet.\nVa sortir corrent de la casa tota empolainada i satisfeta, evitant plantar els seus tacons immensos a la sorra. Amb un gest expert va llançar una càpsula a la platja i saltà directament a la cabina de l'hidroavió que acabava d'aparèixer. Va partir cap al continent amb un soroll tronador de vent i mecànica.\nVint segons després, en Krilin, amb els ulls closos, va sortir per acomiadar la seva filla amb la mà quan aquesta ja desapareixia en l'horitzó.\n—Vé amb cote! —va dir badallant— No palis a gent més febe cal teu are...\nVa arrossegar-se fins a l'interior mentre es preguntava com era possible que la seva filla matinés tant. Després va aturar-se bruscament observant l'aire. En Vegeku flotava ràpidament però, discretament, en la llunyania.\nEn Krilin va acabar d'entrar a la casa gairebé despert. Si en Vegeku no s'havia mostrat directament, significava que...\n—Reina, tens visita...\nL'A-18, o la "reina", malgrat tenir limitades les seves necessitats de son, mandrejava en el llit del primer pis. Havia escoltat allò que havia dit el seu marit.\n—El teu amant —digué ell estirant-se al llit.\nEncara sort que en Vegeku no posseïa la superoïda d'un Namekià, perquè sinó s'hauria ficat a la gola del llop per culpa d'aquella frase. Ell ignorava que, diversos mesos abans, en Krilin havia fet broma amb la seva esposa dient-li que si havia d'enganyar-lo amb algú que fos amb en Vegeku, ja que en Krilin no podria fer-li cap mal al darrer ni a la seva esposa perquè eren més forts que ell i així evitarien la consumació d'un crim passional.\nGeneralment, ningú no entenia l'humor d'en Krilin, incloent la seva esposa.\nEn sentir l'al·lusió del seu marit va enrojolar-se i també perquè algú l'esperava a fora i encara duia el pijama.\nTotalment desperta, l'androide va enfilar-se veloçment cap a la sala de bany de l'habitació, temorenca que la persona que l'esperava pogués veure-la a través de la finestra. Va rentar-se amb aigua i, amb un moviment hiperràpid, s'assecà instantàneament.\nVa pentinar-se els cabells amb dos cops de pinta i es va vestir abans que en Krilin acabés d'incorporar-se al llit.\nA continuació, va sortir arreglada com una persona normal i corrent per la finestra.\nEn Vegeku volava per sobre de la casa. Ella va volar cap a ell:\n—Podries haver avisat abans de venir. No t'hem preparat res!\nEn Vegeku tancà els ulls i es concentrà en la llunyania. No havia perdut el rastre de l'energia de la filla d'en Krilin tot i que n'emanava molt poca. Se n'enorgullia de ser capaç de seguir a la gent des de tan lluny. A centenars de quilòmetres d'allà, notava, a través de les ones d'energia que la noieta desplegava, que aquesta estava molt excitada parlant, segurament, per telèfon.\n—Vas reflexionar mai sobre el fet de tenir fills? —va preguntar-li sense moure's, directament al gra i sense embuts.\n—Sí. No sabia si biològicament n'era capaç.\n—Percebies que tenies el dret de tenir-ne? —especificà el doble Guerrer de l'Espai.\nL'A-18 va comprendre que no era una acusació, sinó que tenien un punt en comú. El seu nom i el seu número li recordaven que no era realment una humana. Talment com l'indestructible Vegeku, ella estava apartada dels altres Terrícoles. Sabia que sense l'amor d'en Krilin hauria suprimit la meitat de la humanitat.\n—Fins i tot el darrer dels aneguets més lletjos té dret a tenir fills. Fins i tot els pares alcohòlics, idiotes i violents també el tenen. És un dret universal. O sigui que copula i deixa de pensar.\nL'A-18 va descendir lentament cap a la finestra d'on ella venia. S'aturà per dir una última cosa:\n—Si vols que sigui la teva mainadera, m'hauràs de pagar un milió de zenis per hora. Preu especial per als pares més rics del món amb un nadó superpoderós.\nEn Vegeku també volia consultar-ho amb un savi, un mestre, un ancià, el pes dels anys del qual indiquessin la seva cultura i el seu ull clínic en totes les situacions.\nPensà durant un instant en el Follet Tortuga, però, el fet de consultar-li el seu conflicte amb una dona, era una mala idea.\nEl Mixet Murri era un gat. Sí, un gat. No, en Vegeku no li demanaria pas consell a un mixet. A més, malgrat la seva aparença, el Mestre Karin era un mestre en Arts Marcials per sobre de tot.\nEl Totpoderós ja no existia. Podria haver-li demanat permís a través d'en Cor Petit, però li feia molta vergonya. El menut Dende, el nou Totpoderós, era massa jove.\nEl Déu Kaito era un referent quant a coneixements. Però preferia no escoltar consells a través de jocs dolents de paraules.\nEncara que havia tingut poc contacte amb ell, li podria demanar al Gran Kaito. Un ésser important però excessivament bromista que li restava molta credibilitat.\nPer sobre d'ells, hi havia els Kaitoxins. Evidentment, en termes d'edat, eren els més veterans de tots, fins i tot més que algunes serralades muntanyoses. Però ja els tenia com a "mentors", i, de certa manera, volia parlar sense cohibir-se amb algú que no fos gaire conegut.\nUn vell indi situat al cim d'una muntanya seria perfecte. Ell era en Vegeku, no un humà perdut. Ell necessitava el millor dels indis veterans de les muntanyes.\nAleshores, només restava...\nEn Vegeku va trobar en pocs minuts l'emplaçament del nou Planeta Namek. Hi arribà i va començar la xerrada amb en Mori, el cap de la, probablement, població més sàvia de l'univers. Com que només bevien aigua, l'ancià verd li va oferir un te i aleshores s'endinsaren en l'habitatge a resguard dels presents, atès que els Namekians vivien en grup. Després de parlar sobre l'efectivitat dels agricultors que treballaven en el conreu de mongetes màgiques de Last Hope, en Vegeku entrà en el cor de la matèria. En Mori li va demanar que fos més específic:\n—Quins són els aspectes negatius de tenir un altre fill?\n—És perillós —va dir en Vegeku.\n—Et refereixes al fet que els membres de la teva família puguin destruir planetes sense problemes. Quin perill representaria un membre de més?\n—Els altres els puc aturar fàcilment. Els fills estan, generalment, predestinats a superar-nos. I, en la nostra família, a sobrepassar-nos de molt.\n—Tens por que el teu fill esdevingui incontrolable i destrueixi l'univers sense que li puguis privar.\n—Per què faria això, el teu fill? Creus que la crisi de l'adolescència li afectaria molt? Per què creus que tot anirà malament?\n—Per diverses raons. Per una banda, els Guerrers de l'Espai són molt violents per naturalesa i són coneguts pels seus actes bàrbars que es remunten a molt abans de treballar per a en Freezer. En comparació amb la resta de l'univers, els Guerrers de l'Espai són molt cruels, dominants i força megalòmans si no són aturats pels seus similars.\n—Cap dels teus fills no és així.\n—Cap dels fills del mig Terrícola Goku i d'en Vegeta no és així.\n—L'educació és més important que no pas la genètica, oi? En Goku i en Satanàs Cor Petit són dos bons exemples.\n—Podria ser. O potser va ser gràcies a l'atzar.\nEl Namekià reflexionà. No havia nedat en la direcció adequada. L'educació no era un problema. El conflicte era un altre. Per què s'havia imaginat, en Vegeku, un futur obscur? En Goku era optimista de cap a peus i en Vegeta no veia les coses de forma pessimista. L'actitud d'en Vegeku li semblava una mica estranya. Els Kaitoxins segurament li havien delegat massa responsabilitats al cap fins al punt de tornar-se paranoic. Aquell guerrer superpoderós no podia ser tan influenciable.\n—Per què destruirà l'univers, el teu fill? Cap Guerrer de l'Espai no destruïa planetes per plaer. I voler destruir l'univers no té gens de sentit...\n—Alguns ho volien fer.\n—Com per exemple... tu?\nHavia ficat el dit a la ferida.\n—Aquesta idea se m'ha passat pel cap.\n—M'avorreixo. Crec que no trobaré mai un adversari del meu nivell. De vegades vull deixar-ho tot enrere per desconnectar. Però no ho faré mai.\n—Això només és una idea passatgera que se't passa pel cap. No has d'amoïnar-te pel teu futur.\n—No ho he fet mai. Adoro la meva família, tinc la ment sana i tranquil·la i sé que no me n'he de preocupar.\n—Però si l'idea passés per la ment del teu fill... no saps si realment seria capaç de fer-ho.\n—Sí. Si jo hi he pensat, ell potser també.\n—Si tu pots controlar aquesta pulsió, per què ell no?\n—Jo tenia impulsos. I alguns d'ells gairebé van destruir la Terra o, fins i tot, l'univers. En Vegeta va ser el responsable del naixement d'en Cèl·lula Perfecte i de la resurrecció d'en Bu. Tot per culpa de les seves pulsions. Quan ens transformem en Superguerrers ens aproximem a l'estat del Saiyà primari. Tenim pensaments estranys, sobretot la primera vegada. Sóc molt poderós, però també sóc vell. He nascut dues vegades amb 60 anys de d'estudi de les meves pulsions. El meu fill, en transformar-se en Superguerrer, estarà força menys preparat. La calma d'en Goku esdevenia molt violenta en Superguerrer. Quan en Vegeta es va convertir estava preparat per delmar tot l'imperi d'en Freezer, però va preferir guardar les seves pulsions per als androides i el seu vell enemic. Amb gairebé la meva força podrien haver destruït el planeta en què vivien per simple inatenció.\n—Éreu Saiyans purs. Els teus fills no tenen els mateixos símptomes quan es transformen en Superguerrer.\n—És cert, però no són immunes. En Gohan, transformat en Superguerrer de segon nivell, va canviar radicalment.\nDe nou, el cap dels Namekians va reflexionar per tal de posar ordre en les seves idees:\n—Tot això són excuses.\n—Encara que el teu fill perdi el control, sempre serà el teu fill i serà força menys poderós que tu durant molt de temps. Sabràs fer-lo entrar en raó. El teu proper fill no serà un perill per a l'univers. Ets tu, qui l'ets...\n—Li he dit que...\n—...saps controlar-te, però tens por, oi? Notes una part obscura molt poderosa al teu interior que t'atemoreix. Insinues que el teu fill també la tindrà.\n—Sóc un perill per a l'univers?\n—Molt més que el teu fill. Podria ser que algun dia el teu infant t'hagi de posar al teu lloc.\nLa Bulma no veié en Vegeku durant una bona estona. De fet, no la sorprenia. Mentre teclejava en el seu ordinador, va sentir darrere d'ella el sorollet característic de la teletransportació.\nElla no es va girar. Més aviat, estava una mica angoixada. En Vegeku va envoltar-la amb els seus braços i aproximà la seva boca a la seva orella. Va deixar passar un segon.\nLa Bulma mirava fixament enfront d'ella.\nEls llavis d'en Vegeku es mogueren per dir quelcom a cau d'orella a la seva dona:\n—Tens res en contra dels noms d'origen Saiyà?


Demà s'obre el termini per sol·licitar les subvencions a la restauració i els centres d'estètica\nEl Diari Oficial de la Generalitat (DOGC) ha publicat avui la Resolució per la qual s'obre la convocatòria per a la concessió de subvencions en l'àmbit de restauració i els centres d'estètica i bellesa afectats econòmicament per la COVID-19.\nPoden ser beneficiàries d'aquests subvencions els professionals autònoms i pimes que prestin activitats de restauració o siguin titulars d'un centre d'estètica i bellesa, donades d'alta en el cens de l'impost d'activitats econòmiques, que han estat obligades a tancar el negoci en base a la Resolució SLT/2546/2020, de 15 d'octubre.\nLes perruqueries que comptin amb IAE estètica, també poden ser sol·licitants en la seva part proporcional.\nEls forns de pa amb degustació que hagin estat obligats a tancar també poden accedir-hi.\nEl termini de presentació de les sol·licituds, juntament amb la documentació corresponent, comença demà a les 9:00h i fins un termini de 15 dies o fins l'exhauriment del pressupost destinat a aquest programa amb el límit màxim del dia 31 de desembre de 2020. La quantia màxima de la subvenció és de 1.500 euros per NIF sol·licitant. Les sol·licituds es resoldran per rigorós ordre d'entrada.\nTenint en compte l'experiència amb les convocatòries d'altres subvencions de característiques similars, us aconsellem que tramiteu la sol·licitud al més aviat possible, ja que si s'exhaureix el pressupost previst, malauradament, no hi tindríeu accés, tot i complir els requisits.\nLes sol·licituds s'han de presentar segons el model normalitzat que podeu trobar al Canal Empresa de la Generalitat de Catalunya (http://canalempresa.gencat.cat), a la pàgina web del Consorci de comerç, Artesania i Moda (http://ccam.gencat.cat) o a la pàgina web del Departament d'Empresa i Coneixement (http://empresa.gencat.cat/ca/inici).\nQuan sol·liciteu la subvenció també haureu d'adjuntar la següent documentació:\n•Declaració responsable, que podeu descarregar aquí.\n•Fotografia de la façana de l'establiment\n•Fotografia de l'interior de l'establiment\nPodeu consultar a la nostra web el recull de preguntes i respostes freqüents sobre la subvenció en aquest enllaç.


El nou Ibiza guanya el seu primer premi internacional | ElMotordeGirona.cat\n8 juliol, 2017 albertalsina 0\nEl nou Seat Ibiza (Foto: Seat)\nEl nou Seat Ibiza ha obtingut el seu primer gran premi internacional, just en el mes del seu llançament comercial, en ser proclamat Millor Supermini en els Premis Act Express New Car 2017.\nSegons els responsables de la marca catalana és tot un èxit per al nou model, que referma el seu potencial de líder de mercat i el seu gran atractiu per al client. Aquests mateixos responsables afegeixen que l’Ibiza entra en la seva cinquena generació en millor forma que mai, sobre una nova plataforma i amb unes cotes impressionants de maneig, qualitat, refinament i tecnologia. Des del seu llançament el 1984, fa ja 33 anys, ha venut 5,5 milions d’unitats.\nUn dia després de presentar el Arona\nEl premi de l’Ibiza arriba un dia després de la presentació internacional del nou Arona, un model amb el que la companyia realitza la seva primera incursió en el segment dels crossover compactes. Construït sobre la mateixa plataforma que l’Ibiza, estarà disponible en els concessionaris a partir del mes de novembre.\nSeat ha invertit 900 milions d’euros en els dos models, i amb el Arona augmentarà la cobertura del mercat a un 75%. El Arona també ajudarà a potenciar més les vendes de la marca catalana, que de gener a maig d’aquest any han crescut un 13,9%.\ntags: Arona premi internacional Premis Acte Express New Car Seat Ibiza Supermini\nprevious Els pressupostos participatius de Cassà proposen diverses millores a la xarxa viària\nnext El Kia Telluride guardonat pel seu disseny


L'alcalde de Badalona ha passat pel consultori de Joel Díaz, on ha assegurat que no està en contra de la immigració. També ha reivindicat la seva condició de soci de l'Espanyol abans que militant del PP.\nL'actriu i filòloga Maria Lapiedra ha estat la convidada de Joel Díaz al consultori comunista. Lapiedra ha donat el seu punt de vista sobre l'actualitat blaugrana i ha parlat de la seva variada trajectòria en l'àmbit de la comunicació.\n"De vegades no m'entenc ni jo". David Fernàndez visita "El comunista"\nL'exdiputat per la CUP, David Fernàndez, ha visitat el consultori comunista de Joel Díaz, que no ha pogut dissimular l'amor que professa pel seu convidat. En clau política, Fernàndez no descarta tornar a primera línia a les properes eleccions.\n"M'estimo molt. M'agrado". Víctor Amela visita "El comunista"\nEl periodista i escriptor Víctor Amela ha estat el primer convidat de la temporada de Joel Díaz al consultori comunista. Amela s'ha mostrat contrari a la convivència conjugal; en aquest sentit, és separatista.\nLa mare que va parir en Joel Díaz visita "El comunista"\nLluïsa Braña Gómez és la mare d'"El comunista" Joel Díaz i ha estat la convidada misteriosa a l'última sessió del seu consultori. Alerta, Joel: li agradaria ser àvia aviat.\nL'exconseller Santi Vila ha explicat al consultori de Joel Díaz que ja no milita a cap partit, que no es considera ric i que no se sent com una de les persones més odiades per l'independentisme; "hi ha de tot", diu.\nEl cantautor no ho ha posat gens fàcil a Joel Díaz perquè pogués endevinar la seva identitat. Assegura que no és ni comunista, ni ric i que, en una llibreria, situaria la seva nova novel·la, "Espanya en guerra", entre Marcial Lafuente Estefanía i Corín Tellado.\n"Assumeixo les causes que la gent dona per perdudes". Gonzalo Boye visita "El comunista"\nL'advocat, entre d'altres, de Carles Puigdemont, Laura Borràs o el president Quim Torra ha visitat el consultori de Joel Díaz on ha confessat que els seus cèlebres tuits formen part, també, d'una estratègia. "S'ha de rebatre el relat que es vol imposar des del Suprem i això no es fa només amb resolucions judicials". Boye acaba de publicar "Así estan las cosas", un dietari on relata l'estratègia seguida en la defensa dels polítics exiliats.\nAlbert Serra, a "El comunista": "Netflix ofereix productes per adormir i anestesiar el cervell"\nA la conversa amb Joel Díaz, el director de cinema ha declarat ser proper a les idees comunistes. Defensa el cinema d'autor, que obre la ment de l'espectador, en contraposició a l'oferta d'entreteniment de les grans plataformes. Ha qualificat Roger Escapa "d'espectador indocumentat".\nPreguntat per Joel Díaz sobre la fama de persona amant de la gresca i la xerinola nocturna, l'exjugador del Barça assegura que sempre va sortir amb moderació i, el més important de tot, sense fer mal a ningú. Admet que el seu pas pel València va ser més reexit que la seva etapa al Barça, on va arribar gràcies al que considera "un fitxatge electoral".\nL'exdiputada de la CUP veu viable la nacionalizació de les fàbriques que la companyia automobilística té a Catalunya. Es confessa comunista practicant, tot i que admet que cau en contradiccions inevitables en la societat en què vivim. Finalment, cal destacar que ha encaixat amb esportivitat la impertinència de Joel Díaz quan li ha dit que sembla que porti les ulleres a l'inrevés.\nDes del seu domicili, envoltat de més de mil llibres -segons ens ha dit-, el líder del PP de Barcelona, Josep Bou, assegura que Pablo Casado li agrada més amb la barba ben retallada i que Manuel Valls és un socialista "dels que trobem a faltar a Espanya". No creu que la moda de fer el pa a casa pugui arribar a afectar el seu negoci: "Ja passarà, la gent ara té temps per perdre", diu.\n"Mari Pau, vas ser un mite eròtic". Mari Pau Huguet visita el "Consultori comunista"\nJoel Díaz ha expressat d'aquesta manera l'admiració que sempre li ha provocat la periodista d'Estopinyà. L'afició pel ball de Mari Pau Huguet i el pas frustrat de Joel Díaz pel món del swing amb l'únic objectiu de lligar han centrat la conversa. Quan tot això s'acabi, tots dos han quedat per compartir un ball, ja sigui swing o bachata.\nAlejandro Cao de Benós, delegat especial de Corea del Nord, ha visitat el consultori comunista de Joel Díaz. De Kim Jong-un, a part de confirmar-nos que és viu, assegura que és molt bona persona. També ens ha explicat que a Corea del Nord no hi ha clavegueres de l'estat: "Allà som més directes", ha puntualitzat, i també ha dit que tots els serveis d'intel·ligència d'Occident el vigilen.


manifest | GRRR\nArchivo de la etiqueta: manifest\nEns tallen les ales. El Disseny Gràfic a l’Escola Massana en perill\njunio 5, 2013 Jaume Pujagut 1 comentario\nEl Consorci d’Educació de Barcelona, entitat que té assignada la gestió de l’Escola Massana, ens ha denegat la possibilitat d’impartir dos cicles de Disseny gràfic, el de Gràfica Impresa i el de Gràfica Interactiva, tal com ho havíem sol·licitat des del Departament de Comunicació Visual de l’Escola Massana, i ens deixa únicament la possibilitat de fer-ne un dels dos.\nEvolució de la professió\nNo s’escapa a ningú que la realitat professional del disseny gràfic està evolucionant ràpidament. Noves tecnologies, nous suports i noves aplicacions han marcat durant darrers anys els llocs i el com de les comunicacions gràfiques. El nostre territori està en una evolució constant. A la tradicional activitat dels dissenyadors, més lligada a les arts gràfiques, com el disseny editorial, els diaris i revistes, els fulletons, els cartells, el packaging i altres materials gràfics bàsicament sobre paper, s’hi han afegit les noves tecnologies digitals i els nous suports de la comunicació visual: la web, els ebooks, les tauletes, els telèfons mòbils i multitud d’aparells interactius, sobre suport pantalla de diverses característiques.\nEn aquests moments la majoria de professionals han de passar quotidianament d’un camp a l’altre ja que hi ha molt poques feines que es desenvolupin en un de sol. La imatge corporativa d’una entitat o empresa comporta els suports tradicionals: targes, papers, retolació d’establiments i vehicles, etc., però també la pàgina web, el posicionament a la xarxa etc.; diaris i revistes, amb la seva versió paper i la seva versió web; campanyes anunciant productes i esdeveniments diversos amb els seus materials tradicionals, opis, banderoles, fulletons i alhora els nous, web, banners, missatges als mòbils, posicionaments a les xarxes socials, etc. Podríem seguir amb molts altres exemples, que ens dibuixen cada cop més un professional que no té barreres entre els mitjans. A més a més, la tecnologia, els programes més utilitzats en el món del Disseny Gràfic, està evolucionant cap a servir aquest tipus de professional, és a dir, en molts casos amb el mateix programa es creen les solucions per als diversos suports i tecnologies.\nEl Disseny Gràfic a l’Escola Massana\nDes de la fundació dels estudis de Plàstica Publicitària a l’Escola Massana, el curs 1960 – 61, reconvertits pocs anys després en l’especialitat de Disseny Gràfic, han estat marcats per una voluntat de col·locar-se com una baula més en l’evolució del grafisme en el nostre país. La nostra opció sempre ha estat la de respectar la tradició i els vells coneixements i alhora apostar per la renovació, la investigació i el futur. La suma d’aquestes experiències creiem que és l’única manera que permet educar professionals responsables i competents.\nHem format centenars de dissenyadors gràfics que estan funcionant competentment en el mercat; hem estat una de les escoles que ha fornit el país de bons professionals que han situat el Disseny de casa nostra a un gran nivell de qualitat. Els nostres exalumnes treballen en empreses, estudis propis, guanyen concursos, fan col·laboracions internacionals amb excel·lents resultats.\nEls darrers anys hem estat impartint el Cicle Formatiu Superior de Gràfica Publicitària. Per tal d’adaptar-nos a l’evolució del mercat hem adequat els continguts, tant com la legalitat ens permetia, a un ensenyament global del disseny gràfic, sense barreres conceptuals ni tecnològiques que, com ja hem dit, no es donen a la realitat.\nNomés com exemple, esmentarem alguns dels temes dels projectes finals presentats pels nostres alumnes durant els darrers anys: dos projectes de imatges i interfícies per a videojocs; la imatge per a un canal de televisió temàtic sobre cine (imatge en moviment, cortinetes, etc. i aplicació web); projectes editorials (revistes) combinant el disseny sobre paper amb la web; una web que inclou un programa de realització d’infografies a partir de les bases de dades de la onu; diverses imatges corporatives d’empreses amb els materials tradicionals sobre paper, pantalla, web i posicionament en xarxes socials; disseny d’exposicions, amb el materials tradicionals (plafons, programes de mà, etc.) i l’aplicació en pantalla, web o altres interactius; una guia turística de Barcelona amb pantalles interactives; a més a més de tots els tipus de treball sobre suports tradicionals.\nCom es pot veure treballem contemplant la globalitat del que s’entén per disseny gràfic sense establir falses separacions entre el que són suports i mitjans tradicionals i les noves tecnologies.\nEl Disseny Gràfic en els cicles formatius superiors\nEl Disseny Gràfic mai ha estat ben encaixat en les definicions legals que regulen els cicles Formatius Superiors. En primer lloc, perquè són uns estudis massa curts i, en segon lloc, perquè presenten unes definicions professionals allunyades de la realitat.\nLa reforma actual dels cicles, que plantejava la desaparició de la denominació Gràfica Publicitària, ens va semblar, deixant de banda altres aspectes i consideracions, que podia servir per racionalitzar la qüestió. Malgrat que sempre hem pensat que aquesta excessiva parcel·lació no s’ajusta a la situació de l’activitat professional, en veure que es desplegaven diverses possibilitats: gràfica impresa, audiovisual, interactiva, etc., vam creure en la possibilitat de millorar l’organització d’aquests estudis i alhora adequar-los a l’evolució tecnològica que viu la professió, sumant el que segurament mai s’hauria d’haver separat.\nPer tal de col·locar-nos bé en aquesta tessitura, el departament de Comunicació Visual de l’Escola Massana vam sol·licitar impartir dos d’aquests cicles: Gràfica Impresa i Gràfica Interactiva, ja que crèiem que entre aquests dos es pot cobrir bastant el que de debò hi ha en el nostre camp. Pensem que es pot oferir una formació més completa a aquells alumnes que optin per fer els dos cicles, aprofitant la possibilitat de convalidacions de les assignatures comunes entre tots dos i, a més a més, s’obre la possibilitat de plantejar exercicis i investigacions coordinades i compartides entre els dos camps que, de fet, és el que passa en la realitat de la comunicació visual, on, com ja hem dit, sovint no hi ha fronteres entre el treball en diverses tecnologies i suports.\nLa resposta del Consorci d’Educació de Barcelona\nDes del Consorci d’Educació de Barcelona se’ns nega la possibilitat de créixer amb aquesta opció de dos cicles, i se’ns obliga a fer-ne només un. Com a escola pública amb vocació de futur i de servei a la nostra societat pensem que aquest plantejament ens desfà tota l’estratègia de creixement cap al futur i tota la nostra aposta pedagògica, i que ens aboca a una situació des de la qual no creiem que puguem oferir una educació completa en el camp del disseny gràfic.\nA més a més, no ens permetrà ser competitius en el mercat de les escoles, ja que les privades del nostre entorn, de ben segur, no desaprofitaran pas aquesta oportunitat.\nÉs xocant aquesta actitud en un moment en què se senten tantes veus alabant l’emprenedoria, en què es necessiten accions imaginatives, apostes cap a les noves tecnologies i sinèrgies entre diverses actituds creatives.\nA nosaltres no ens deixen ser emprenedors, després diran que ja se sap, que l’escola pública no es renova, que els treballadors públics no aposten per les noves iniciatives, etc. etc.\nDemanda de suport\nDemanem als companys professionals de la Comunicació Visual en tots els camps, exalumnes, professors d’altres escoles, amics de l’Escola Massana i de l’ensenyament públic en general el vostre recolzament.\nUs agrairíem que ens tornéssiu aquest escrit amb el vostre suport i adhesió per tal de fer canviar la decisió presa pel Consorci.


En l’origen del grup Freixenet estan les caves Freixenet. Anterior a les Caves Freixenet, una empresa de Sant Sadurní d’Anoia, dedicada a l’ exportació de vi als països americans regentada por la família Sala que, els primers anys del segle XX, es va unir al matrimoni dels Ferrer de la Freixeneda, propietaris d’una finca agrícola a la regió de l’Alt Penedès.\nAmbdues famílies varen fundar Freixenet i es varen dedicar en exclusiva a l’elaboració de vi escumós aplicant el mètode tradicional. Un producte de qualitat i una política comercial dinàmica e innovadora, tant en la seva actuació en el mercat nacional com en la seva obertura cap a l’exterior, caracteritzaren des del principi a Freixenet, que en 1935 ja tenia presència comercial a Londres i una sucursal a New Jersey. Cinquanta anys més tard, consolidat el mercat interior, aquesta vocació impulsava una trajectòria exportadora de notable èxit .I així, Freixenet ocupa des del 1985 el primer lloc entre totes les empreses del món dedicades a l’ elaboració de vins escumosos segons el mètode tradicional.


Un austríac es talla el peu per evitar que li donin l'alta mèdica i tornar a treballar\nL'home ha fet servir una serra elèctrica i ha llançat el membre dintre d'una caldera\nEFE Viena Actualitzada el 26/03/2012 17:14\nUn home austríac s'ha amputat un peu amb una serra elèctrica per no haver d'acudir a la revisió mèdica que havia de determinar si havia de tornar o no al seu lloc de treball, segons ha informat avui l'emissora pública ORF.\nL'home, de 56 anys, tenia avui una cita amb l'oficina d'ocupació a l'estat federat d'Estíria, al sud d'Àustria, i ha decidit tallar-se el peu esquerre, a partir del turmell.\nAl voltant de les sis del matí, l'home ha baixat al soterrani de casa seva, a la localitat de Mitterlabill, al sud de la capital regional de Graz, s'ha tallat el peu sense anestèsia amb la serra i ha llançat el membre ensangonat a una caldera.\nDesprés, s'ha arrossegat cap a un telèfon i ha trucar a una ambulància. Els serveis sanitaris han acudit al lloc dels fets en pocs minuts i amb prou feines han pogut estabilitzar la situació davant l'enorme pèrdua de sang que havia patit l'home.\nSegons l'emissora, l'home ha sigut traslladat en helicòpter a una clínica de Graz, on es troba en un coma induït i amb la seva vida encara en perill.\nÀustria, un país amb un ampli sistema de benestar social, és l'estat membre de la Unió Europea amb la taxa més baixa d'atur, d'un 4,0 per cent, segons les estadístiques comunitàries.


25/07/2016 - Sant Jaume el Major, apòstol\nPoblet, 25 juliol 2016\nUn camí, un lloc, un desig.\nSant Jaume ens pot fer pensar en aquest camí del qual tants parlen i que tants en un moment de la seva vida han desitjat fer. El pelegrinatge de la vida ens porta a desitjar, a voler, a aspirar, a manar, com la mare dels Zebedeus, que els seus desitjos són ordres, i quasi podríem dir que s’avança als designis de Déu per col·locar els seus fills en les millors posicions del Regne.\nPerò, resulta que aquest Regne no és d’aquest món. I de llocs privilegiats, sembla que no és oportú de parlar-ne.\nL’única cosa certa és el calze. Poder o no poder beure el calze que Jesús ha de beure. És a dir, passar pel mateix calvari que Jesús ha de passar, portant la mort de Jesús en el nostre cos, perquè també en el nostre cos es manifesti en el seu esclat la vida de Jesús. És a dir, donar la vida, donant testimoni de la fe que aquell que ressuscità Jesús, el Senyor, també ens ressuscitarà a nosaltres. Perquè molts encara han de creure i convertir-se al Senyor. Penseu, cadascú de vosaltres, que el nostre testimoniatge és fonamental.\nEl testimoniatge el donarem en la mesura que ens humiliem i ens fem servidors i esclaus els uns dels altres fins a donar la vida. Això és, gastar la pròpia vida en bé dels altres. Nosaltres podem col·laborar a rescatar-ne molts simplement pel desig que molts se salvin, que trobin el seu lloc en el Regne, que s’adonin del camí que hi porta.\nEl camí, no és un camí de pols i peus inflats. El camí és el seguiment de Crist amb tota la força encara que ens hi vagi la vida. Però així, sempre tindrem el lloc i el desig complit en el camí de les estrelles que ens porten cap al cel.


Un mal dia, només un mal dia\n© Un jugador del Granada entra a cistella sense oposició.\nDesprés de la derrota d’ahir a Granada i, just abans de posar-me amb aquesta contracrònica, el reproductor em va regalar el gran tema Heroes de l’enyorat David Bowie. Per a algú de la meua edat, escoltar indefinidament aquesta cançó no fa sinó atansar-me a aquells bons temps feliços i llunyans. I no ho he pogut evitar. Hem estat herois durant moltes setmanes i vull pensar que el que ha succeït en terres granadines no és sinó un mal dia. Només un mal dia.\nUn primer quart desastrós ens va descobrir un equip desconegut, tou, tímid i desencertat. Nosaltres no som així. No ho hem estat fins al dia d’ahir. Granada ens va despullar i el que vam deixar veure llavors no ens ha agradat gens. Però no hi ha temps per a lamentacions i aquesta tossuda incapacitat per reaccionar a la segona part vull pensar que va ser fruit d’un mal dia. Només un mal dia.\nL’estadística avançada ens diu que cap dels nostres jugadors no va estar en números positius, vam perdre en el domini del rebot i els percentatges de tir van ser els pitjors en el que va de temporada. Sens dubte en el partit d’ahir no vam ser aquell equip lloat i alhora temut pels nostres rivals, la revelació del campionat. Però continuem sent els mateixos. Això d’ahir va ser un mal dia. Només un mal dia.\n“I la vergonya està a una altra banda. Podem ser herois, herois només per un dia”, cantava Bowie.\nHem de continuar sentint-nos orgullosos dels nostres. Ningú no va creure en nosaltres al principi i ningú no ens regalarà res d’aquí al final de la temporada. Però és indiscutible que ens hem guanyat el respecte de tots els rivals i també ens hem guanyat el dret a creure que podem deixar de ser herois, però només per un dia. Per un mal dia.


Aakenus Apartments Rovaniemi Finlàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNotable 7,8 (1101 comentaris)\nBarri Rovaniemi Centre Rovaniemi Centre Syvasenvaara Rovaniemi Centre Rovaniemi Centre Vitikanpaa\nMés informació sobre Aakenus Apartments\nSituat a l'encantadora àrea de Rovaniemi City Center, Aakenus Apartments gaudeix d'una posició excepcional a la els paisatges de Rovaniemi. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Fàbrica de Ganivets Marttiini, Museu d'Art Rovaniemi, Arktikum a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Aakenus Apartments és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, restaurant.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, forn microones, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com sauna, esquí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Aakenus Apartments.


Notícia històrica - PREMSA - Un nou atac de gossos salvatges a Alcarràs desencadena l’alarma al Segrià - Federació Catalana de Caça\nUN NOU ATAC DE GOSSOS SALVATGES A ALCARRÀS DESENCADENA L’ALARMA AL SEGRIÀ\nVan ferir dotze vedells en una granja i són una gossada diferent de la de Seròs\n“L’atac no ha sigut pitjor perquè hem aconseguit foragitar els gossos. Ha succeït cap a les sis del matí, quan arribàvem a la granja. Eren sis o set gossos salvatges.”\nD’aquesta forma va explicar ahir Simeó Abad, propietari d’una explotació de boví d’Alcarràs, l’atac que van patir una dotzena dels seus vedells, la meitat dels quals van resultar malferits amb mossegades per totes les parts de cos. Es tracta de la segona zona del Baix Segre que és atacada per gossos salvatges.\nLa primera va tenir lloc a Seròs el passat mes de novembre. Una bandada de gossos va atacar fins a quatre ocasions un ramat d’ovelles. Van matar més de 200 animals. Els Agents Rurals van aconseguir capturar tres dels sis gossos (dos després de ser abatuts) i també els seus cadells. Tanmateix, descarten del tot que els de Seròs hagin comès aquest nou atac. Ja en el seu moment, van afirmar que calculaven que n’hi havia una vintena per la zona.\nEl ramader també va explicar que “no es tracta del primer atac que patim. Dissabte ja ens vam trobar un vedell atacat que va acabar morint dimarts.” Pel que sembla, la gossada va entrar a l’explotació, de 3.000 caps de bestiar, després de fer un forat sota el reixat.\nAbad, que va demanar més vigilància a la zona, va afegir que “per cada animal ferit perdem 400 euros”. L’explotació es troba a la zona coneguda com a Cap de la Vall, a uns quatre quilòmetres de la població, on hi ha granges amb uns 50.000 animals.\nPer la seua part, des de l’ajuntament d’Alcarràs van anunciar que compliran amb els protocols establerts. És a dir, demanar al departament d’Agricultura permisos per organitzar batudes. Els gossos assilvestrats van ser detectats al juliol i, des d’aleshores, s’ha pogut caçar-ne una desena.\n“Són caçadors, no mosseguen per menjar sinó per entretenir-se”\nLlorenç Ricou, responsable dels Agents Rurals a Lleida, va alertar ahir de la perillositat d’aquests gossos per a les persones i per a altres animals. Pel que fa a l’atac d’Alcarràs, després de visitar l’explotació, va afirmar que “no es tracta de gossos que mosseguen per alimentar-se sinó més aviat per entretenir-se. Van a caçar”. Els Rurals es basen en el gran nombre d’animals atacats i la gran quantitat de mossegades que presenten, però sense arrancar part de la carn (que significaria que tenen gana). Quant a l’onada d’atacs, asseguren que fa ja alguns anys que es produeixen però que la majoria no han estat denunciades.\nDetectats al juliol\n❚ Els gossos van ser detectats al juliol. Des d’aleshores se n’ha pogut caçar uns 10 dels 20 que es calcula que hi ha.\nAtacs a Seròs\n❚ Una gossada salvatge va atacar fins a quatre vegades un ramat d’ovelles a Seròs. Van matar més de 200 animals.\n❚ Han de demanar permís els ajuntaments a Agricultura per organitzar-les. En casos de perill, els Rurals també poden disparar.


L’Hospital de Nens, amb el Dia Mundial del Donant - Hospital HM Nens\nHome > Notícies > L’Hospital de Nens, amb el Dia Mundial del Donant\nL’Hospital de Nens, amb el Dia Mundial del Donant\nEl 14 de juny és el Dia Mundial del Donant de Sang , que aquest any té com a seu Barcelona. L’Hospital de Nens vol donar suport a aquest esdeveniment fent difusió de la campanya Barcelona té sang i de les activitats que tindran lloc a la ciutat els dies 13 i 14 de juny.\nAmb aquestes accions es vol conscienciar a tothom de la importància que té la donació voluntària de sang per al tractament de moltes malalties que tots podem patir i que per tant és un acte generós i en benefici de tota la societat.\nProperament l’Hospital de Nens signarà públicament la seva Declaració d’Adhesió al Dia Mundial del Donant de Sang.\nDia Mundial del Donant de Sang Barcelona 2010\nManifest de Barcelona dels donants de sang del segle XXI\n« El son en els nens\nEscola de Pares: ‘Alimentació durant el 1er any de vida’ »