El temps a Palamós: 14 i 15 d'octubre: ruixats i mínimes de 6ºC a l'interior de la comarca\n14 i 15 d'octubre: ruixats i mínimes de 6ºC a l'interior de la comarca\nImatge del radar meteorològic a les vuit del vespre del passat dimecres 14 d'octubre. Veiem forts ruixats sobre la nostre àrea.\nEn les dues darreres jornades la situació meteorològica ha fet honor a la tardor astronòmica. La presència d'un embossament d'aire fred en altura va mantenir les temperatures molt a ratlla i, fins i tot, la fred quasi hivernal es va imposar a les nits i matinades, amb mínimes que devallaren fins als 6ºC en els punts més freds del Baix Empordà\nLa formació d'una línia de convergència de vents entre el flux general del NNO i el vent de mar que bufà en alguns moments, va facilitar el creixement de cúmuls que descarregaren plugims intercalats amb alguns ruixats un xic més intensos, sobretot durant el vespre i la nit del dimecres.\nEn total, entre la pluja caiguda el dimarts a la nit, la caiguda el dimecres al vespre i la caiguda durant la nit/matinada de dimecres a dijous, a Palamós hem recollit un total de 11,8 mm al centre del nucli antic i 15,2 mm a La Fosca.\nAltres dades de precipitació caiguda des del passat dimarts al Baix Empordà, segons Meteocat i Meteoclimatic:\nLa Tallada d'Empordà 31,8 mm., Verges 23,2 mm., Calonge 14,1 mm., La Bisbal d'Empordà 11,6 mm., Palafrugell 10,0 mm., Les Olives 9,8 mm., Monells 8,2 mm., Bellcaire d'Empordà 6,8 mm., Castell d'Aro 5,8 mm., Torroella de Montgrí 4,2 mm., Sant Feliu de Guíxols 4,0 mm.\nCel ennuvolat el passat dimecres 14 d'octubre a les 10:00h. Font: càmera web de Sant Daniel (Calonge).\nEn relació al temps que vàrem tenir el passat dimecres 14 d'octubre, a Palamós ens vàrem llevar amb el cel tapat per 7/8 Cu i Sc, després d'una matinada amb algun plugim poc important. Al llarg del matí es van obrir algunes clarianes, però el cel es va mostrar molt variable amb entre 4/8 i 6/8 Ac, Cu i Sc.\nA la tarda es van mantenir àmplies clarianes, no obstant, amb el pas de les hores els cúmuls vàren crèixer més coincidint amb la formació d'una convergència de vents. Aquest fet va deixar-nos un vespre amb 8/8 Cu i ruixats, amb algun llamp mar endins.\nLes precipitacions d'aquell vespre/nit registraren 9,8 mm al centre del nucli antic.\nPel que fa a les màximes assolides el dimecres al Baix Empordà, es va poder constatar com aquestes foren entre 1 i 2ºC més baixes, comparades amb les del dia anterior.\nEls valors van oscil·lar entre els 21,0ºC de Calonge, com a màxima més alta, i els 17,1ºC de Sant Feliu de Guíxols, com a màxima més baixa.\nLes mínimes, per la seva banda, van patir una clara devallada, amb valors entre 6 i 7ºC més baixos que els registrats el dia abans cap a l'interior, però a la costa la baixada fou més modesta, amb valors entre 1 i 3ºC més baixos.\nEls 7,5ºC de Monells van ser la mínima més freda i els 12,8ºC de Sant Feliu de Guíxols foren la mínima més alta. Dades de Meteocat i Meteoclimatic\nMàximes registrades el passat dimecres 14 d'octubre al Baix Empordà, segons el Servei Meteorològic de Catalunya. Entre parèntesi us poso la temperatura mínima:\nLa Tallada d'Empordà 20,1ºC (9,1ºC)., Torroella de Montgrí 19,9ºC (9,6ºC)., La Bisbal d'Empordà 19,8ºC (9,0ºC)., Monells 19,3ºC (7,5ºC)., Castell d'Aro 18,0ºC (11,3ºC).\nAltres dades meteorològiques del passat dimecres 14 d'octubre del 2015 a Palamós., temperatura màxima 17,9ºC, mínima 11,6ºC. Vent: fins les 12:00h va bufar vent del NNO, a 5/10 km/h de mitjana., a partir de llavors vent del SSO, a 10 km/h de mitjana., a partir de les 18:00h vent del SE, a 5/10 km/h de mitjana., a partir de les 20:00h vent de direcció N, a 5 km/h de mitjana. Ratxa màxima 35 km/h SSO. Estat de la mar amb mar arrissada., mar endins hi havia maregassa (onatge sig. de 3,16 metres a les 09:00h davant del cap de Begur i de 2,58 metres a les 18:00h). Pressió atmosfèrica màxima 1014hPa, mínima 1010hPa. Humitat relativa màxima 91%, mínima 61%. (Dades de meteoclimatic.com i Puertos del Estado)\nCel ennuvolat ahir dijous 15 d'octubre a les 15:00h. Font: càmera web de Sant Daniel (Calonge).\nPer acabar amb el resum meteorològic dels 2 últims dies, només falta afegir que ahir dijous 15 d'octubre, a Palamós vàrem tenir un ambient molt fresc, amb una màxima de només 17,6ºC i una mínima de tan sols 11ºC.\nA primeres hores del dia la sensació de fred es va veure agreujada per l'efecte de la tramuntana, la qual arribà fins als 52 km/h de ratxa màxima. Juntament amb aquesta ventada, el cel també es va presentar ennuvolat al matí, amb 7/8 Sc i es van recollir 0,2 mm de matinada.\nAmb el pas de les hores els núvols baixos es van trencar una mica i deixaren algunes ullades de sol, amb entre 4/8 i 6/8 Sc. Al llarg de la tarda els núvols van continuar ben presents, amb entre 4/8 i 6/8 Cu i Sc.\nEn un altre ordre de coses, si ens fixem en les temperatures màximes registrades ahir dijous al Baix Empordà, es va poder observar com aquestes van ser entre 1 i 2ºC més baixes de mitjana a l'interior, però a la costa només van baixar al voltant de mig grau, comparades amb les del dia abans.\nEls valors van oscil·lar entre els 18,7ºC de Les Olives, com a màxima més alta, i els 16,6ºC de Palafrugell, com a màxima més baixa.\nLes mínimes, per la seva banda, van baixar entre 1 i 2ºC, comparades amb les del dia anterior.\nEls 5,8ºC de Monells es quedaren com a mínima més freda i els 11,0ºC de Palamós van ser la mínima més alta. Dades de Meteocat i Meteoclimatic\nLa Tallada d'Empordà 18,5ºC (7,7ºC)., La Bisbal d'Empordà 18,2ºC (6,8ºC)., Torroella de Montgrí 18,0ºC (8,9ºC)., Castell d'Aro 17,5ºC (9,2ºC)., Monells 17,0ºC (5,8ºC).\nAltres dades meteorològiques d'ahir dijous 15 d'octubre del 2015 a Palamós., temperatura màxima 17,6ºC, mínima 11,0ºC. Vent: fins les 10:00h va bufar vent de component N, a 20 km/h de mitjana., a partir de llavors va seguir el vent del N, a 10/15 km/h de mitjana., a partir de les 15:00h vent del SSE, a 5 km/h de mitjana., a partir de les 21:00h vent del NO, a 2/5 km/h de mitjana. Ratxa màxima 52 km/h N. Estat de la mar amb mar arrissada., mar endins hi havia maregassa o forta maror (onatge sig. de 3,05 metres a les 08:00h davant del cap de Begur i de 1,29 metres a les 18:00h). Pressió atmosfèrica màxima 1017hPa, mínima 1013hPa. Humitat relativa màxima 75%, mínima 42%. (Dades de meteoclimatic.com i Puertos del Estado)


La guàrdia civil comissa tabac per valor de més de 13.700 euros\nLa mercaderia se li va localitzar a la mateixa infractora a l'interior d'un turisme i amagat en un doble fons\nLa mercaderia comissada per la guardia civil.\nActualitzada 28/08/2017 a les 17:06\nLa guàrdia civil va comissar 2.900 paquets de tabac de contraban valorats en 13.739,50 euros entre els dies 25 i 26 d'agost. Segons ha informat en un comunicat, la mercaderia la transportàven els mateixos infractors i a més, suposadament, utilitzaven un menor per fer el contraban.\nLa primera intervenció es va fer a les 19.35 hores del divendres dia 25, quan a la duana es va inspeccionar un turisme, Peugeot 205, amb matrícula francesa ocupat per 3 persones. Als seients del darrere s'hi van localitzar 680 paquest de diverses marques i 990 grams de picadura, valorat en 3.515,50 euros. Es va identificar la conductora, una dona de 25 anys, de nacionalitat francesa i amb domicili a França.\nLa segona intervenció va tenir lloc a les 23.40 hroes del dia 25 quan es torna a inspeccionar a la N-260 (la sortida cap a la Seu d'Urgell) el mateix vehicle, ocupat per la mateixa conductora que ja s'havia denunciat i que en aquesta ocasió anava acompanyda d'un menor, que se sospita que utilitzaria, presumptament, per fer el contraban, intentant que d'aquesta manera el vehicle aixequés menys sospites. Dins del cotxe, dins els seients del darrere, en aquesta ocasió s'hi van trobar 1.00 pagquests de tabac valorats en 4.771 euros.\nEls agents, en observar que faltava una tercera persona al vehicle, van sospitar que es podria trobar prop del lloc dels fets i finalment se'l va localitzar en una pist forestal a dos quarts de quatre de la matinada de dissabte. L'home disposava d'una tenda de campanya on hi tenia guardats 1.220 paquets de tabac valorats en 5.435,50 euros.


por Portalcat el Dv Feb 03, 2012 1:45 am\nSembla mentida els extrems a què pot arribar l'autoodi quan ha perdut el sentit del ridícul i esdevé esperpent. Carme Chacón -Carmen de España, a Olula del Río- s'esforça nit i dia per ser més espanyola que els espanyols i prega, si us plau, que no li tinguin en compte l'enorme xacra d'haver nascut a Catalunya. Al capdavall, ningú no tria el seu lloc de naixement i ella, que com aquella aceituna, es española como ninguna, si hagués estat consultada, mai no hauria triat Catalunya. Ara, per tant, per culpa d'aquell infortuni -perquè realment no pot ser qualificat de cap altra manera el fet de néixer a Catalunya-, no té altre remei que fer-se perdonar els orígens. En aquest sentit, el seu comportament recorda força el de les dones que, en aspirar a un càrrec de relleu en una societat masclista, es veuen obligades a demostrar que són millors que els aspirants masculins. Aquest és el motiu pel qual, conscient de l'estigma que suposa ser català, Chacón fa mans i mànigues per demostrar més espanyolitat que el seu rival. I és que ho té molt difícil. D'una banda, perquè no transmet la més mínima intel·ligència política i tot el que diu es pot resumir amb la paraula buidor. De l'altra, perquè és catalana. De fet, aquest és un llast tan gran que s'hauria de produir una conjunció astral màgica perquè assolís la secretaria general del PSOE. I encara que això s'esdevingués, caldria un miracle perquè pogués materialitzar el seu somni de ser presidenta d'Espanya. Per si de cas, però, ella ja fa temps que es passeja per aquell país cantant i repartint floretes en qualitat de Carmen la de Ronda.\n"He combatut amb uñas y dientes la proposta de pacte fiscal que defensa CiU, entre altres formacions nacionalistes. Sota aquesta denominació, aquestes formacions pretenen emmascarar l'adopció del concert econòmic per a Catalunya. Fórmula que sempre he rebutjat."\nLA CHACÓN CONTINUA LLARGANT CONTRA CATALUNYA\nL'exministra de Defensa i actual diputada del PSOE al Congrés, Carme Chacón, assegura ser "rotundament i radical contrària a la independència de Catalunya" i advoca per un sistema federal perquè és "el que millor garanteix la convivència". "A Catalunya, la majoria àmplia ens sentim catalans i espanyols", afirma.\nEn una entrevista a El Mundo, defensa el federalisme com el sistema que "dóna vies perquè tots els ciutadans gaudeixin dels mateixos drets i es respectin i reconeguin les diferències sense discriminacions".\nOpina que després de 34 anys "la nostra Constitució necessita una posada al dia i una ordenació clara i estable de l'organització territorial" i diu que, sense estar en les direccions ni del PSOE ni del PSC li consta que tots dos comparteixen una mateixa posició de fons : "Sí a una reforma federal de la Constitució, no a la independència".\nLa dirigent socialista evita donar suport explícit al dret a decidir que el PSC ha inclós en el seu programa electoral i es mostra partidària d'una reforma federal de la Constitució "que eviti que algú em pugui obligar a escollir entre si sóc catalana, espanyola o europea". També diu que el problema de l'expressió "dret a decidir" és l'ús que en fan els nacionalistes perquè "l'usen de forma equívoca i tramposa per dir independència" i sobre la proposta del PSC es limita a dir que "els ciutadans decidim cada vegada que votem".\nDesprés de mostrar-se ella mateixa "rotundament i radical contrària a la independència de Catalunya" critica Artur Mas, de qui diu que "s'acomiada tan feliç després d'uns quants centenars d'anys de convivència (amb Espanya) només perquè en dues hores Mariano Rajoy i Artur més no es van posar d'acord".\n"Aquesta és l'estafa que cal desemmascarar (...) Mostrant que davant del camí de la discòrdia i la ruptura hi ha un camí per superar junts les dificultats", afegeix.\nRespecte a la situació interna del PSOE, assegura que les seves idees sobre la marxa del socialisme espanyol i sobre les seves perspectives "se les he comunicat en persona Alfredo Pérez Rubalcaba, de front, com el va demanar. I prefereixo que segueixi sent així".\nEditat per darrera vegada per Portalcat el Dc Oct 31, 2012 7:08 pm, editat 1 cop en total\nRe: Carme Chacón, contra Catalunya amb "uñas y dientes"\npor draconet el Dv Feb 03, 2012 1:50 pm\nhola companys sóc el draconel:\naprofità aquestes veritats del nostre company admin per aclarir perquè el terme d'ètnia cat-parlant, quan es parla de catalanofòbia amb aquest terme "CAT-PARLAN" vull aclarir que hi ha més catalans a part dels del principat, som com aquestes ètnies que amb el passar dels temps an quedat ancorades en diberses nacions, exem.-els kurds, allaomanis del amazones, berebers del sahara etc-i quan s'odia a aquestes ètnies s'odia a totes les persones que segueixen parlant la seva llengua i segueixen els seus costums, aci hi ha racisme ètnic contra les persones que parlem el català i les seves variants dialectas sens odia als valentcians quan defensem la unitat dels territoris de parla catalana d'una manera molt dura companys per part de "los comunitarios valencianos" espanyols amb odi a tot lo que sone a catalunya encloent el valentcià.


Perdurar, però... i el camí?\n| 20-07-2017 |\nEls essers humans tenim l’anhel de la immortalitat. Be siga de forma física per seguir engiponant in secula seculorum tot allò que desenvolupem a les nostres vides, be de manera figurada per romandre còmodament a la memòria eterna de l’humanitat. Hi ha qui pensa, fins i tot, que és possible fer una impossible barreja d’ambdues opcions.\nAquestos assumptes fan que ens comportem de manera absolutament absurda, a la recerca d’eixa màgica formula que permeta aconseguir el desitjat objectiu. Banquers, advocats, assessors fiscals, registradors de la propietat... es poden catalogar entre els primers, tal volta perquè les disciplines a les que dediquen el seu temps tenen escàs atractiu més enllà del de fer diners. Així que es troben com a bojos volent comprar temps per, en un futur i amb la pasta atresorada, gaudir dels plaers que els cinc sentits, junts o per separat, ens proporcionen. Bisbes, polítics, militars, artistes... recerquen la segona opció, amb la certesa de que deixaran la suficient empremta a les seues respectives disciplines per a que, d’ací a vint segles o més, la gent del futur reconega el seus mèrits.\nD’este segon grup és del que vull parlar, tal volta perquè el que recerca el primer jo ja ho faig, de forma moderada, quasi a diari, i l’objectiu del segon era meu enllà per la prehistòria de la meua vida.\nMiren vostès, i posem l’assumpte en perspectiva, la meitat de la gent que té un carrer al seu poble sols son coneguts per una minoria. L’altra meitat absolutament per ningú. Si fan una ullada arrere en la història i rastregen, per posar un exemple, esportistes famosos anteriors al segle I, que sembla una pregunta d’un “Un, dos, tres...” vintage, no els vindrà al cap altre que Filipides. I el mèrit d’aquest fou fer coll de figa mentre inventava la Marató. En dos segles o menys, no hi haurà a la terra cap esser humà que sàpiga qui és CR7. Encara que demà faça l’artistà de pagar a Hisenda el doble del que s’ha embutxacat.\nDe camí, i davant el raonable dubte que este argumentari siga cert, molts decideixen que eixa fama que s’esvanirà al temps com llàgrimes a la pluja -que gran poeta D.W.Peoples!- l’han de començar a explotar hui mateix. Es converteixen aleshores en aspirants a celebritats que mostren, això sí, una fantàstica elasticitat a la seua columna vertebral per la facilitat amb que practiquen la disciplina de l’autofelació.\nI aterrem que estem una mica lluny i se me perden.\nA la nostra ciutat, fins i tot al nostre rogle, es possible trobar-se cada dues passes -tres si son per un ferm tan irregular com el de l’actual Pont de Sant Jordi-, un actor que s’ha engolit un Laurence Olivier, un autor que s’ha menjat un Hemingway, un esportista que s’ha tragat un Pelé i un polític que s’ha berenat un Churchill... Tal és així que acaba per donar fàstic xerrar amb la meitat de la quadrilla i, per desplaçar-me d’un lloc a altre de la ciutat, busque vies alternatives per baix dels ponts qual guerriller soviètic a Stalingrad. Personatges estos que malgrat dedicar, cada instant de la seua vida, ímprobes esforços a la autopromoció, ni son coneguts ni reconeguts més enllà de la casa de les estàtues o la gasolinera de les xiques. I una mica d’abranor sí que em fa, que volen que els diga. El “jo, jo, jo...” acaba per ser tan esgotador per al que el proclama com per al que, educadament, l’ha d’escoltar.\nDe manera inversa, és absolutament fantàstic trobar a gent de l’altre pal. Aquells que fan coses de forma altruista i no ixen a les fotos dels diaris, els que s’endinsen a la seua creació i sols ens aplega la seua obra, els que treballen pels demés, per la comunitat, sense la necessitat de penjar-se una medalla cada vegada que ixen a pixar...\nFa poc, i per diversos motius que no venen al cas, he tingut l’ocasió de col·laborar amb persones d’este estil. Gent que deixa l’ego a un costat, que dona el que té sense reclamar res a canvi. Gent que es converteix en figurada parella de ball i que, fins i tot, a un ballarí tan solitari com jo, el fan dansar de forma tan harmoniosa com fluida.\nI què volen que els diga? Que eixe plaer t’abraça els cinc sentits, i si ets capaç de mirar amb una mica de perspectiva, trobaràs que seguirà present encara que els segles passen de manera tan immisericorde com ho fan.


Junts pel Sí crearà una conselleria d'Exteriors i una Agència de la Seguretat Social per garantir les pensions\nRomeva afirma que una Catalunya "pròspera, justa i equitativa" només és possible amb "les eines d'un Estat" i Mas assegura que el procés es farà d'acord amb la legalitat, ja sigui "europea, espanyola o catalana"\nRaül Romeva, durant la presentació del programa electoral de Junts pel Sí / PERE VIRGILI\nBarcelonaEl cap de llista de Junts pel Sí, Raül Romeva, ha afirmat que una Catalunya "pròspera, justa, i equitativa, on no es qüestioni la igualtat d'oportunitats i que sigui democràtica" només és possible amb "les eines i els recursos d'un Estat". Així ho ha assegurat durant la presentació del programa electoral de la candidatura unitària de CDC, ERC i les entitats. "Per fer un programa electoral és molt necessari dotar-se de tot el que necessites per implementar les teves propostes", ha explicat.\nLa proposta de Junts pel Sí requereix un "Estat garantista" que ofereixi "les mateixes oportunitats que la resta de països europeus" i ha avisat que com més gran sigui la majoria que els independentistes treguin el 27-S, "més ràpid i amb més garanties" es farà el procés.\nEn relació amb les mesures per garantir un estat del benestar, Romeva ha afirmat que la pobresa infantil "no es pot matisar" i que serà "una prioritat" per a un eventual govern de concentració passades les eleccions. A més, ha situat "l'autonomia de les dones", convertir Catalunya en "un país acollidor que no tanqui els ulls davant del drama migratori" i la cultura com alguns dels pilars d'una futura Catalunya independent. Un programa electoral que "no és la Bíblia de res", sinó que estarà "obert a tothom".\nUna de les eines per assegurar aquest estat del benestar és la creació d'una Agència de la Seguretat Social, que serviria per fer possible "la contribució i la percepció de les pensions". Segons ha explicat Oriol Junqueras, es tracta d'una estructura d'estat "imprescindible" que garantiria el cobrament de les pensions "molt millor que l'actual sistema".\nJunqueras ha confirmat, tal com va avançar l'ARA, la creació d'una conselleria d'Exteriors que "asseguri la màxima presència del Govern a l'exterior". En aquest sentit, Junts pel Sí ha afirmat que Catalunya s'adheriria als tractats internacionals. En matèria econòmica, Junqueras ha detallat que es crearien institucions com la Hisenda pública (l'estructura per garantir impostos), un Banc Central que s'integraria a la xarxa de bancs centrals europeus i es convertiria "definitivament" l'Institut Català de Finances en un Banc de Desenvolupament de l'economia.\nTot plegat, el president de la Generalitat, Artur Mas, ho ha resumit amb una frase: "Difícilment trobareu un estat que vulgui ser independent que tingui tan pensats els passos que s'han de fer com ho té Catalunya". Mas ha deixat clar que la "desconnexió" amb l'Estat es farà sempre d'acord amb la legalitat, ja sigui "l'europea, l'espanyola o la catalana".


A l’homenatge a Jorge Wagensberg a Cosmocaixa Barcelona – Edunomia\nAvui ha tingut lloc un homenatge a Jorge Wagensberg, professor de física i divulgador, al Cosmocaixa de Barcelona, que ell havia dirigit. L’Associació Catalana de Comunicació Científica, de la qual en sóc associat, ha tingut cura de l’organització de l’esdeveniment (molt ben muntat, per cert).\nHa estat una jornada ben interessant, plena d’anècdotes, records, reflexions, curiositats… Hi ha hagut diverses converses (taules rodones informals) amb preguntes i intervencions del públic.\nUn dels temes inicials: la independència vs la incertesa… un tema que pot veure’s com a element de l’estadística (o de la mecànica quàntica)… o de la situació político-social actual.\nM’ha agradat especialment la conversa “Aforismes, guitarra, cant, caixò i flauta” (Bocins de coneixement per comprendre la realitat ), on tres actors han anat recitant aforismes de Wagensberg, tot barrejant-ho amb petites dosis de flamenc espectacular. N’he recollit alguns al meu timeline de twitter:\nEl saber no ocupa lloc… però pel que fa al temps…\nL’afavorit per la selecció natural és el seleccionat. L’afavorit per la selecció artificial és el seleccionador\nLa raó és la capacitat de crear coneixement intel·ligible\nNo hi ha res pitjor que trobar-se dos científics que estiguin d’acord en tot\nQuè va ser primer, l’ou o la gallina? Doncs l’ou, però no pas de gallina\nSóc la intersecció de totes les meves vivències (modificat per mí) Jo sóc jo i la intersecció de les meves vivències\nSi no té solució… solucionat!\nBrindis… que la incertesa us sigui favorable!\nEn la conversa final del matí, una reflexió:\nSi un ferrer fa un ganivet i algú mata amb el ganivet, es parla de qui ha matat. Si un centífc fa el mateix (e.g., tècnica crispr), es parla del científic.\nPer la tarda, abans d’haver de marxar cap a Girona, he assistit a la conversa sobre ciència i art, on he pogut gaudir de la creativitat d’en Màrius Serra o de l’actriu Sílvia Bel, exbecària de Cosmocaixa, on hi va fer teatralització d’activitats de caire científic. Per cert, en Màrius va esmentar un altre aforisme d’en Wagensberg:\nUna gacela no ha de correr més que el lleó, ha de córrer més que les altre gaceles\nM’ha agradat aquest dibuix que va fer Wagensberg sobre la docència d’un professor mediocre a classe. No sé si seria aplicable avui, encara molt més.\nNaturalment no m’he pogut estar de visitar la llibreria, i m’he emportat un parell de llibres, un d’intel·ligència artificial (per preparar les tres xerrades de la Butaca Casademont a partir de dilluns), i un altre sobre les tres primeres temporades de Black Mirror, una de les meves sèries preferides.\nUna jornada extraordinària, en resum.


1 de cada 5 llars sobreviuen amb els ingressos dels pensionistes - Social.cat\n1 de cada 5 llars sobreviuen amb els ingressos dels pensionistes\nSegons un estudi de CCOO, el 16,6% dels jubilats catalans estan per sota del llindar de la pobresa\nDivendres, 28 de novembre de 2014 | 11:30 h\nLa crisi ha provocat que les pensions dels jubilats siguin la principal font d'ingressos de moltes famílies catalanes tot i que els ingressos d'aquestes prestacions són cada vegada més baixos. Així ho demostra l'informe "Observatori Social de la Gent Gran 2014. Per a un envelliment actiu", elaborat per la Federació estatal de pensionistes i jubilats de CCOO.\nL'informe denuncia la difícil situació a la que s'enfronten avui en dia les persones grans a Catalunya, on el 21,9% de les llars sobreviuen gràcies als ingressos dels pensionistes. Fa cinc anys, el percentatge era 3,9 punts inferior. A això cal sumar-hi la rebaixa d'aquests ingressos, que han disminuït molt i actualment la meitat de les pensions estan per sota del salari mínim, que són 645 euros al mes.\nJaume Huguet, secretari de la Federació de pensionistes i jubilats de CCOO explica que la situació és "especialment crítica" a Girona, Lleida i Tarragona, on la mitjana de les pensions de les dones, majoritàriament vídues, està molt per sota del salari mínim.\nSegons xifres de l'Institut Nacional d'Estadística, a Catalunya hi ha més de 1,3 milions d'empadronats de més de 65 anys, cosa que equival a un 18% del total de la població, i sis de cada deu són dones. Les dades de l'informe de CCOO posen en relleu que el 16,6% dels jubilats catalans estan per sota del llindar de la pobresa.


joan sansa: De la Creu a la Ballesta\nDe la Creu a la Ballesta\nLes Caramelles són un conjunt de cançons i balls tradicionals que probablement tenen el seu origen entre els segles XVI i XVII quan, en molts indrets d’Europa, es va popularitzar el fet d’anunciar amb goig el final de la Setmana Santa i la resurrecció de Crist, la Pasqua Florida. A Catalunya es va arrelar fortament el costum entre els cantaires de cada poble el fet de reunir-se acompanyats d’instruments musicals propis de cercavila i recórrer els masos de la contrada amb vestits tradicionals de festa, tot aturant-se sota els balcons per dedicar-hi algun Goig cantat o Caramella. L’ homenatjat, a canvi de la cantada i l’anunciació de la bona nova de la Resurrecció i de l’ inici de la Primavera, obsequiava al seguici amb tota mena de vianda greixosa, ous i botifarres, clara mostra del final de la Quaresma. Per accedir fins al balcó, els caramellaires feien servir un cistell lligat a la punta d’una llarga vara, guarnida amb cintes de colors vius. En acabat, i com a mostra d’agraïment pel donatiu, els cantaires regalaven una flor a la dona de la casa amb un sistema d’entrega tant vistós com enginyós: una ballesta.\nAquesta tradició ha tingut certa continuïtat a pobles de comarques on les Caramelles s’han convertit en una de les festes més celebrades (Súria, Reus, Avià, Gelida, Solsona, Flix, Tàrrega, Callús, Ardèvol, entre d’altres) sent les de St. Julià de Vilatorta (Osona) la més antiga de Catalunya amb més de 400 anys d’existència coneguda. A la zona urbana de Barcelona i rodalies les Caramelles havien quedat pràcticament oblidades, com tantes festes tradicionals, però foren recuperades per Anselm Clavé (1824-1874) amb una clara intenció de retornar a les classes obreres de l’època noves eines culturals per enfortir el vincle associatiu i el sentiment catalanista.\nAlguns dels carrers de Dalt la Vila que el passat Dijous Sant van acollir amb mística litúrgia la Processó del Silenci van ser escenari aquest passat Dilluns de Pasqua del pas de les Caramelles. Una de les coses més curioses que hem pogut viure, un any més, és el contrast entre aquestes dues celebracions només separades per 4 dies de diferència: del silenci al cant; de la pregària al goig; del tambor al flabiol; de la processó al cercavila; dels estandards a les cistelles; de la mort a la resurrecció; de la Creu a la Ballesta.\nPublicado por Joan Sansa en 10:31\nEtiquetas: Badalona, Caramelles, Dalt la Vila\nXXXIII Cursa Popular de Badalona...la del Dimoni!\nCros Can Caralleu : Collserola 100%\nLa boa de Botswana


Etapa 009 — 100Fites\nTorroella de Montgrí – L'Escala\nEls qui em coneixeu, sabeu que sempre he tingut una curiositat pels números que em va transmetre el meu mentor i amic Ximo Sanchis, i que vaig aplicar a la recerca biomèdica. Des que hem començat la ruta 100 fites, em vaig proposar recollir de forma sistemàtica les dades que la tecnologia avui en dia ens ofereix. Bàsicament, la que pot recollir un rellotge d'aplicació a l'entorn muntanyenc (Suunto Ambit 3 Peak). Tot i que tinc uns petits problemes tècnics en la fiabilitat de la freqüència cardíaca que a Agustí rellotgeria (representant oficial de Suunto a Barcelona) està intentant resoldre, sí que puc oferir una sèrie de dades després de les primeres 10 etapes d'activitat:\nDistància caminada: 225,6 Km, realitzada en 48:40 hores efectives (sense aturades). Això dona una velocitat mitjana de 4,64 Km/h. Portem més de 6.000 m de pujada acumulada, amb una mitjana de 600 m per etapa. La mitjana d’hores caminades per dia és de 4:52 h. L'alçada mitjana per on ha transcorregut la ruta és de 225 m, i el punt més alt assolit ha estat de 635 m, i va ser en la tercera etapa. La freqüència cardíaca mitjana ha estat de 103 batecs per minut, i la respiratòria de 22,4 respiracions per minut. Portem consumides 15.381 calories, amb un consum de 68 calories per Km caminat (imagineu el que hem menjat!!). La temperatura mitjana de les 10 etapes ha estat de 27º, i la pressió baromètrica mitjana de 1.014 mb.\nEn resum podem dir que hem fet distàncies llargues en les etapes transcorregudes, però per contra portem poca quantitat de desnivell i l'alçada és baixa. Tot això canviarà radicalment quan a partir del proper dilluns iniciem el recorregut pels pirineus francesos, on començarem a acumular molts metres de pujada i ens mantindrem a una alçada molt més alta que la que ens hem trobat ara pel GR-92. D’altra banda, respecte a la meteorologia (que no climatologia) ens trobem amb temperatures relativament altes (encara no hem passat fred) i una pressió baromètrica a nivell del mar força baixa, 1.014 (la normal seria 1.020).\nL'etapa d'avui ens ha sorprès molt gratament per l’espectacularitat de les vistes des del castell del Montgrí cap al Baix i l'Alt Empordà. El dia tenia bona visibilitat i ha estat molt maco reconèixer gran quantitat de pobles i cims. El Canigó, especialment, encara amb força neu, per on passarem d'aquí una setmana, per viure la “Flama del Canigó” (ja en parlarem més endavant). Superat el punt més alt del Montgrí, a 308 m, la ruta transcorria per pistes i corriols sempre amb el mar a la vista. El lloc és feréstec i solitari, però en arribar a albirar les primeres urbanitzacions de L'Escala, ens hem ensopegat amb les restes de les bateries de costa que Franco va fer construir en previsió d'una invasió dels Aliats i possible desembarcament al golf de Roses. Els darrers 4 km han consistit en travessar L'Escala sobreexplotada per moltes urbanitzacions a tocar del mar.\nEn resum, una etapa que considerem la més espectacular de les que hem fet gràcies a les vistes. Com sempre, una mala senyalització del GR-92 (una pena!) i un temps encara insegur i amenaçador. Demà l’etapa serà molt llarga, i creuarem els aiguamolls de l'Alt Empordà.\nAllotjament etapa008 Hotel GR92 Torroella de Montgrí\nSituat al final del carrer central del poble, el hotel GR92 és ideal per a gent de pas que necessita una estada curta. El registre cal fer-lo a l’hotel El Mirador que està a uns 250 metres. Allí ens donen les instruccions per accedir a les habitacions. Totes tenen un balcó amb una tauleta i dues cadires. Aire condicionat. A baix, a la entrada, hi ha una zona per esmorzar i treballar, i a l’exterior una piscina.\nLa relació qualitat / preu és molt bona (40 euros/persona/nit). Dinem en un restaurant cafè del carrer principal. Menú normalet, 12 euros, amb 4 plats per triar. Anem al súper i comprem queviures per demà, i sabó per rentar a mà la roba. Faig una mica de bugada. Amb el vent del balcó s’eixuga ràpid. Després sessió diària amb el Jaume, estiraments musculars, track, fotos, muntatge del vídeo, etc. Sorprenentment ens visita la mare d'en Sergi Rodríguez Alabart, un resident de quart any de la Dexeus, fill d'aquest poble. Ens porta un paquet de carquinyolis. Parlem d'en Sergi i del seu futur. Després fem un volt per la zona antiga de Torruella. És molt curiosa, amb carrers estrets i antigues places, amb detalls com la placa commemorativa de la primera sardana ballada aquí, l’any 1800, o la font dels gossos del 1700. Fem unes anxoves i uns calamarsos, anem a comprar pa i retirem. Ens aixequem a les 06.00, per preparar-ho tot i sortim just abans de tocar les 07:00, camí del Castell del Montgrí. Torruella ha estat un molt bon poble i l'Hotel GR92 un bon lloc pels caminants. Correcte i econòmic.\n100 Fites June 13, 2018 100fites, gr10, gr11, gr92, gr83, transpirenaica, 100hitos, 100milestones, trekking, pirineos, pyrenees2 Comments\n100 Fites June 12, 2018


Cintia Ballbé Dones Visuals : Dones Visuals\nLa Cintia Ballbé és actriu, guionista, productora i directora, nascuda a Barcelona. Amb amplia formació i experiència en cinema tan davant com darrera de càmara, sobretot en projectes independents, també ha treballar en la creació escènica. Es va graduar en Comunicació Audiovisual i té un Màster en Gestió Cultural. Com actriu s’ha format a Barcelona a l’estudi de la Nancy Tuñon i Jordi Oliver -entre altres mètodes d’interpretació amb la Txiki Berraondo o el Will Keen, i les tècniques Meisner, Keep Moving i Lucid Body-, i ha assistit a diversos seminaris a l’escola de Juan Carlos Corazza i a Nova York a l’estudi de Stella Adler. En teatre ha protagonitzat Human a La Vilella, Life Spoiler a la Sala Flyhard (i més tard a la Sala Versus) i Vale Vale Vale a la Sala Atrium -aquesta última també com a productora. I en l’audiovisual, destaca com actriu en diversos curtmetratges independents, el més destacable és Uncoloured Girl i a la sèrie Contiguo, a més de dirigir-la i produïr-la.\nHa treballat en múltiples projectes com ajudant de direcció, assistint a directors com l’Isabel Coixet, la Silvia Quer, el Juan Cruz, el José Corbacho o el Paco Plaza. I a Nova York, ha assistit la direcció i la gestió artística a la companyia teatral The Actors Theatre Workshop. També té una llarga experiència com a realitzadora de publicitat digital als partits de futbol de la lliga nacional per l’empresa Mediapro.\nAl Juny del 2021 s’estrena a Filmin la sèrie que ha produït, escrit i dirigit, Contiguo, seleccionada al Showcase de Pilots de ficció del Serielizados Fest 2020. I comença el procés de distribució del seu primer curtmetratge com a directora i productora, Andy y las demás, estrenat a la Mostra FIRE!! 2021 de Barcelona. Ha participat en aquesta mostra al FIRE!!Lab amb el llargmetratge en desenvolupament Las demás.\nEn l’actualitat, està desenvolupant projectes de ficció, en quant a direcció i escriptura, i treballa en la producció i distribució de projectes escènics i audiovisuals amb la productora que ha fundat, Phantasmata.


Oil City (Louisiana) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n32° 44′ 32″ N, 93° 58′ 28″ O / 32.7422°N,93.9744°O / 32.7422; -93.9744\nOil City és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia una població de 1.219 habitants.\nSegons el cens del 2000, Oil City tenia 1.219 habitants, 480 habitatges, i 311 famílies. La densitat de població era de 262,9 habitants per km².\nDels 480 habitatges en un 34,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,5% hi vivien parelles casades, en un 21,3% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 32,2% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 12,9% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 19.375 $ i la renda mediana per família de 25.114 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.516 $ mentre que les dones 15.667 $. La renda per capita de la població era de 9.697 $. Entorn del 28,8% de les famílies i el 35,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nBelcher (13 km)\nGilliam (15 km)\nMooringsport (6 km)\nVivian (14 km)\nUncertain (14 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Oil City (Louisiana)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Oil_City_(Louisiana)&oldid=19032879»


Vilamarxant millora el servei de comunicació del seu Ajuntament - Noticias CAMP DE TURIA\nVilamarxant ha signat un contracte amb una empresa de comunicació amb la finalitat de dotar al Consistori del municipi d’un servei de comunicació millorat. D’aquesta manera, es podrà oferir a la població tota la informació que s’està demandant per part del veïnat.\nL’equip de govern ha decidit concretar servei de premsa, comunicació, imatge i difusió, mitjançant la figura d’un contracte de serveis. Per la qual cosa, el passat dimecres dia 8 d’agost, es va enviar una carta amb tota la informació de l’expedient, el format de contracte i una invitació de col·laboració a la resta de partits amb representació al consistori.\nAixí, es preten transmetre el nostre compromís d’informar d’una forma rigorosa, transparent i basant-se sempre en dades i fets que siguen rellevants i útils per a la població. Així mateix, s’ha convidat als membres de l’oposició a ser partícips de l’elaboració del reglament de participació, per transmetre la imatge i la tasca institucional del municipi amb el màxim grau de responsabilitat i rigor.


Barcelona acull una nova edició del Mobile World Congress - W!ALDIA\nBarcelona acull una nova edició del Mobile World Congress\nAquesta setmana Barcelona acull una nova edició del Mobile World Congress, on es presenten les novetats mundials en el camp dels mòbils, tablets i els wereables.\nUs deixem les principals novetats mostrades fins ara en aquesta edició.\nSens dubte, la presentacoió més esperada d’enguany és la del Samsung Galaxy S6, el nou model de la marca coreana que destaca per la utilització d’una carcassa metàl·lica i millors materials per fer la competència als nous iPhones. La seva característica més peculiar és una pantalla corbada i per tant sense marc als costats.\nUn altre terminal presentat al congrés és el HTC One M9, un model que també cuida molt els materials. Utilitza un camera de 20 megapixels i vídeo 4K. La companyia també ha presentat la seva polsera quantificadora l’ HTC Grip.\nLG ha presentat el seu model LG Flex2, segona generació del model de pantalla corba però ara més estilitzada. Es tracte d’un mòbil potent que destaca per la durada de la seva bateria.\nPer la seva part SONY ha presentat el SONY Xperia M4 Aqua, un model que destaca per la seva resistència a l’aigua i a la pols. També ha presentat una nova tablet, la Xperia Z4 que aporta com a novetat un teclat que es pot acoblar.\nFinalment, també destaquen la nova polsera quantificadora de Huawei, la Talkband B2 i el seu smart watch Huawei Watch.\ndimarts, 3 de març de 2015 - categoria: gadgets, novetats, smartphones | comentaris tancats


malgratcomunicacio.cat - Portal multimèdia de l'Ajuntament de Malgrat de Mar - [ÀUDIO] Jaume Alonso Cuevillas: "Ens enfrontem a uns mesos que seran molt durs"\n28-11-2018 / 08:27:19\n28-11-2018 / 09:29:49\nLa sala polivalent de la biblioteca La Cooperativa es va omplir ahir a la nit de gom a gom per escoltar Jaume Alonso Cuevillas, advocat de l'equip jurídic de l'expresident Carles Puigdemont. Cuevillas va destacar que "ha acabat una instrucció absolutament irregular" i que ara començarà "un judici molt dur perquè durarà entre tres i quatre mesos amb sessions de matí i tarda, quatre dies per setmana o cinc; serà dur pels presos i pels advocats". "Impossibilitarà també la correcta preparació del judici perquè advocats i presos no tindran ocasió de poder preparar i comentar la darrera sessió", ha afegit l'advocat.\nCuevillas ha assegurat que dels 35 anys que porta exercint la professió, els "34 primers no compten perquè hem assistit a situacions tan surrealistes que costa veritablement creure el que estem vivint". En aquest sentit, l'advocat ha fet referència a l'aplicació de tipus penals, que segons ell, "no s'han donat de cap de les maneres". També ha assegurat que "es tergiversen els fets i es manté un discurs que hi ha hagut un cop d'estat quan no n'hi ha hagut cap". Cuevillas considera, a més, que "tampoc hi ha hagut cap violència".\nL'acte Qüestió de Justícia va comptar amb una presentació a càrrec de Neus Serra, regidora del PDeCAT a l'Ajuntament de Malgrat de Mar, i amb la intervenció de Jofre Serret, candidat a l'alcaldia de Malgrat de Mar.\nJaume Alonso Cuevillas Qüestió de Justícia Junts per Catalunya PDeCAT


Troben un dofí mort a l'Illa Roja • Ràdio Capital de l'Empordà\nTroben un dofí mort a l’Illa Roja\nLa Xarxa de rescat de Fauna Marítima de Catalunya ha trobat mort aquesta setmana un dofí ratllat a la platja de l’Illa Roja de Begur.\nEra d’edat adulta i mida mitjana. Hauria mort mar endins i la corrent marina l’hauria arrossegat, segons els experts. Els tècnics ho creuen ja que l’han trobat a la zona sud del golf de Pals, on la corrent el podria haver arrossegat un cop mort.\nEl dofí ratllat, l’espècia Stenella coeruleoalba és l’espècie de cetaci més corrent que es pot trobar al litoral català i està protegida però no amenaçada d’extinció.\nArticle anteriorEl fesol d’ull ros entra a la Marca de garantia Productes de l’Empordà\nArticle següentLes 100 cançons del 2017 (5)


Erika López-Arribillaga: “Al wet lab cada dia és diferent” – La Ciència a l'ADN\nL’Erika és Biòloga per vocació. Ja de molt jove tenia clar que volia estudiar Biologia, i tenia tan clares les matèries que volia cursar que va buscar a quasi totes les facultats espanyoles. Va trobar que la que més li interessava era Biologia Humana de la Universitat Pompeu Fabra, i sense pensar-s’ho dues vegades, amb 18 anys, va venir a Barcelona des del País Basc. Des de llavors, ha fet una carrera en la recerca del càncer tant bona que l‘ha dut a merèixer una beca d’Investigadora Postdoctoral finançada per la AECC en el nostre grup.\nL’Erika ja fa 4 anys que està al grup, i ella, que és la persona que ha estat des de bon començament en el wet lab, ha pogut gaudir de com és muntar un laboratori experimental en un grup inicialment bioinformàtic 100%. Des del començament ha encaixat a la perfecció en el grup, tant a nivell personal com a nivell de recerca.\nCom és que vas voler estudiar Biologia Humana a la UPF?\nSabia que volia estudiar Biologia, a mi m’agradava la història natural, però tenia clar que el que volia fer era recerca, mirant cap al futur. Volia conèixer el cos humà però no volia ser metgessa, així que em vaig mirar el pla d’estudis i vaig veure que Biologia Humana de la UPF era perfecte per mi, tenia tot el que jo volia, les matèries sobre el cos humà i el fet que estigués enfocada a recerca.\nQuè t’agrada més de treballar a un wet lab?\nQue cada dia és diferent, al wet lab cada dia aprenc alguna cosa nova. Sempre cal posar a punt una tècnica concreta. M’agrada poder fer experiments, poder comprovar les hipòtesis i analitzar els resultats. També m’agrada molt que em dóna l’oportunitat d’ensenyar. Al wet lab mai treballes sol, sempre es treballa en equip, i una part del dia a dia és compartir els coneixements. Això em permet ensenyar i al mateix temps aprendre.\nQuina sensació vas tenir en començar en un grup de Bioinformàtica?\nAl principi va ser molt “abrumador”. Era excitant i em feia molt de vertigen. Amb vertigen per si estaria a l’alçada d’un equip amb gent tant preparada, però també ho trobava excitant, sortia de la meva zona de confort i aprendria molt.\nCreus que t’ha donat una perspectiva diferent?\nSí, m’ha donat una altra perspectiva. Jo venia d’una tesi molt centrada en la Biologia cel·lular, molt centrada en l’organisme sencer, fins i tot. Començar a pensar a nivell de cada base de l’ADN va ser un canvi molt gran.\nTu gaudeixes molt de la recerca, però també gaudeixes molt de la divulgació. Què és el que més t’agrada de tenir estudiants de batxillerat o de participar als open days?\nDe part dels estudiants m’agrada molt el feedback que rebo a nivell de sensacions. Són persones amb molta il·lusió i molt impressionables (en positiu), tenen preguntes sobre la vida d’una investigadora, per exemple, molt innocents però que es nota que fan amb molta il·lusió. Això em transporta als anys en què jo començava…\nDe fer divulgació al públic general m’agrada veure com la gent acaba entenent el que fem i el perquè ho fem i com s’il·lusionen amb la feina que fem, encara que d’alguna manera no sigui del tot visible per ells.\nCom et vas sentir en rebre una beca de l’Asociación Española Contra el Cáncer (AECC)?\nQue em donessin la beca em va fer molta il·lusió, per mi a més de una beca era un reconeixement per la meva carrera i per a poder-la continuar. Em va fer sentir molt orgullosa. A part, també em va permetre veure tot el que fa una organització com la AECC, tant a la cerimònia d’entrega de beques, com a un esdeveniment amb associats al que em van convidar. Les diferents seus de l’Associació poden triar quins projectes volen finançar, la d’Albacete va triar el meu, i els vaig anar a visitar. Això em va apropar a tota la societat que ajuda a que es pugui fer recerca amb les seves aportacions. També em va permetre conèixer una tasca important que fa la AECC d’acompanyament als pacients i familiars. Realment, em va fer sentir molt agraïda. El projecte que vaig presentar està enfocat al càncer colorectal. L’objectiu és estudiar com algunes quimioterapies afecten l’ADN. Amb aquest projecte sento que puc desenvolupar tot el que estic aprenent al grup, aprofitant també el que vaig aprendre durant la tesi, ja que una part de la qual també estudiava el càncer colorectal.\nLa teva feina depèn de poder anar cada dia al Laboratori Experimental. Com t’ho vas fer quan es va decretar el confinament total?\nDurant dues setmanes vaig estar treballant des de casa. La majoria de feina que fem s’ha de fer al laboratori, però també hi ha una part que es pot fer davant de l’ordinador. Vaig aprofitar per posar ordre, per llegir i per escriure. Per repassar protocols, pensar possibles experiments, llegir per aprendre…, poder fer aquestes feines em va ajudar a sentir-me útil. Després de les dues primeres setmanes vaig passar a treballar voluntàriament per al programa Orfeu per a realització de test PCR massius que es va implantar a alguns centres de recerca. Vaig estar una setmana participant des de casa en la part organitzativa, calia determinar què calia comprar, quins protocols es farien servir, establir i pensar en quin espai es posaria la maquinaria i per fer les PCR….de seguida vaig haver d’anar també a l’IRB, quan encara tothom estava a casa, per a participar en la posta a punt del programa.\nSé que tens una gran afició, que t’agrada molt fer mitja. Li trobes alguna similitud amb la ciència?\nSí, m’agrada molt fer mitja, i en faig molta. Per una banda puc dir que té relació amb la ciència perquè té molta matemàtica, s’han de fer encaixar els punts, cal anar comptant, i cal seguir un patró, que podríem dir que pot ser semblant a seguir un protocol al laboratori o una recepta de cuina. Però per altra banda, és una tasca molt repetitiva, i quan és un teixit simple és quasi meditativa. Em serveix per d’alguna manera aturar el cervell al cap del dia i no pensar en res que tingui a veure amb experiments. M’ajuda molt a deixar la ment en blanc i relaxar-me després de la feina.\nCom t’agradaria estar en uns 2 o 3 anys, com t’hi veus?\nAra mateix crec que m’agradaria seguir al grup. M’agrada pensar en les coses que faig a llarg termini, fer les coses a foc lent, i donar continuïtat als projectes. Encara que en recerca, de vegades hi ha molta mobilitat, jo mai he sentit pressa per sortir del grup. Em veig fent recerca en aquest grup o un altre, en una posició que em permeti estar formant a altres, per exemple, estudiants de doctorat, o sigui, portant el meu petit projecte però alhora donant suport a molta gent.\nL’Erika, és una de les “animadores” del grup, sempre esta disposada a organitzar activitats, ja siguin científiques, de divulgació, o lúdiques. Aquest any va organitzar un amic invisible bastant original, com que no podíem fer cap celebració de Nadal i ja fa molt de temps que no podem estar tot el grup junt, l’Erika va organitzar un “Secret Santa” del que vam gaudir molt. Vam fer una trobada virtual en què cadascú obria el seu regal, que havia rebut per correu o recollit a l’IRB, i també cadascú intentava endevinar qui era el seu “amic invisible”. Sens dubte és una de les peces clau al grup, i com ja he expressat, no només a nivell científic sinó també a nivell personal.\nUn dia al laboratori (Segona part)\nPosted in: Divulgació, Entrevista\nContes per explicar ciència\nPerseguint la pista del càncer


La soledat - Diacrític\nMai vaig pensar que el pitjor de fer-se gran fos la soledat. Aquesta frase, tan demolidora i tan certa, la diu la Concepció, una dona que segur que heu vist mil vegades en algun dels anuncis que Amics de la Gent Gran té repartits pel metro de Barcelona.\nAquests dies hi he pensat molt, en aquesta frase. Perquè la soledat, efectivament, és un dels fenòmens més durs que podem patir els humans. I perquè fer-se gran no és l'únic factor que pot acabar provocant-la. N'hi ha d'altres. Com, per exemple, ser clarivident, tenir un punt de visionari. Estar tocat pels déus es castiga en aquesta societat maldestre i envejosa. I es castiga amb la soledat més absoluta, un menyspreu que només els que el pateixen saben què és.\nTenir una ment privilegiada és a l'abast de ben pocs, i aquests pocs no la poden compartir amb la resta perquè els la trossegen. El poble no vol ser educat, ho veiem cada dia a Twitter. Se'ns guia pel camí de la veritat i tendim a allunyar-nos-en, ignorant aquells que en saben, els que realment estarien capacitats per enfrontar-se a l'Estat i guanyar-lo. Els que van néixer per escampar la bona nova, la recepta indestructible. La mà ferma. El verb desacomplexat. La glòria ben endins del cervell.\nCompte, les seves proclames i queixes normalment són rebudes amb entusiasme, fan fortuna entre la gent. I ho celebrem amb satisfacció. La superioritat moral (plenament justificada) sona convincent, la suficiència (plenament comprensible) crea confiança, la prepotència (plenament merescuda) esdevé hipnòtica.\nPerò quan arriba l'hora de la veritat, quan cal portar les proclames al terreny pràctic, és quan l'enveja, com un tsunami depredador, implacable, s'acaba enduent els clarividents, les seves idees innegociables i els seus dits esmolats. La gent no els segueix, no creua el mar amb ells. Ells separen les aigües ben separades, però al darrere no hi ha el poble, perquè el poble és covard, mesell i curt. Irremeiablement curt. Només vol ceguesa, pa, circ i procés.\nI és llavors quan arriba la soledat. La soledat de la raó. La soledat que a la Concepció li arriba perquè s'ha fet gran i a altres els arriba de tan grans que són. Que trist i que injust. Anem parlant tot el dia d'injustícia quan som nosaltres mateixos els que la creem en fomentar la soledat dels elegits. Això sí que és una injustícia, enveja corrupta. I el més preocupant de tot és que, quan vulguem adonar-nos-en, ja serà massa tard. Haurà guanyat Espanya, que, no ho ocultem més, som nosaltres.


Espectrograma - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL’espectrograma és una eina bàsica de representació que s’utilitza per a l’anàlisi dels senyals elèctrics, de comunicacions, i qualsevol senyal audiovisual en el seu contingut freqüencial.\nÉs una representació en tres dimensions, temps freqüencial i amplitud de la distribució d’energia d’un senyal.\nLa representació de l'espectre d'un senyal en el domini freqüencial, pot ajudar a entendre millor el seu contingut, que amb una representació en el domini temporal.\nL’espectrograma es pot interpretar com una projecció en dues dimensions d’una successió de Transformades de Fourier de trames consecutives, on l’energia i el contingut freqüencial del senyal va variant al llarg del temps.\n3.1 Narrow Band (Banda estreta)\n3.2 Wideband (banda Ampla)\nUn espectrograma de so de violí. Les línies brillants a la part de baix són els fonamentals de cada nota o les altres línies brillants properes són els sobretons harmònics, en conjunt, formen el espectre de freqüències.\nL’espectrograma consisteix a agafar un determinat nombre de mostres per mitjà d'una finestra temporal, amb una mida concreta, segons el tipus d’anàlisi que es faci del senyal, harmònic o ressonant, la finestra haurà de tenir una mida determinada. A continuació es fa el càlcul del contingut freqüencial de les mostres enfinestrades, i es representen en una gràfica en tres dimensions.\nSeguidament es desplaça la finestra al llarg del temps del senyal, per agafar un altre nombre de mostres diferents, es torna a calcular el contingut freqüencial i es torna a representar en la mateixa gràfica que l'anterior. Aquesta operació es va repetint successivament al llarg del senyal.\nLa suma de la representació de les transformades de Fourier de les finestres consecutives, aporta informació en el domini freqüencial del senyal, i de la variació de l’energia i la freqüència en funció del temps.\nLa gràfica en tres dimensions pot ser representada de formes diferents, però la manera habitual de trobar-la és representant el temps en l’eix d'abscisses, representant les freqüències en l’eix d’ordenades i una representació de l’energia en db en el pla tridimensional, aquesta acompanyada amb una gamma de colors que indiquen la variació en l’energia.\nL’anàlisi per trames és el primer pas a seguir en la creació d’un espectrograma, a causa de la naturalesa variant d’un senyal d’àudio, s’aplica una finestra per escollir un nombre limitat de mostres a processar.\nL’elecció de la finestra és un compromís entre la mida de la trama, el processat i l’anàlisi del senyal.\nExisteixen dos grans blocs de finestres anomenades de banda ampla Wideband i de banda estreta Narrowband. L’amplada de la finestra es considera en el domini freqüencial i fa referència a la resolució espectral del lòbul principal de la Transformada de Fourier de la finestra. És possible aplicar diferents tipus de finestra al senyal: Rectangular, Hanning, Bartlett, Blackman, Gaussiana, Kaiser, en són alguns exemples. Finestres amb amplada de banda grans en el domini temporal, suposen amplada de banda reduït en el domini freqüencial i finestres amb amplada de banda reduït en domini temporal, suposen amplada de banda gran en domini freqüencial. És per això que, segons el tipus de finestra escollida, serà possible aconseguir més o menys resolució en els lòbuls principals i secundaris de la Transformada de Fourier.\nUn cop enfinestrat el senyal, es calcula de la Transformada de Fourier en Temps Discret (STFT) del conjunt de mostres enfinestrades. Sift és un mètode de processament de senyals no estacionàries en què les característiques estadístiques varien en funció del temps. Sift extreu diverses trames d'un senyal que són analitzades en cada un dels desplaçaments de la finestra al llarg del temps.\nEl desplaçament de la finestra pot ser encavalcat per assegurar que les discontinuïtats que es produeixen entre trames no passin per alt i s’analitzin en el desplaçament de la trama següent, a aquest encavalcament de trames també se'l coneix com a overlap\nCada una de les trames que s’obtenen del càlcul del Sift s’indexen en una matriu.\ntime, frequency, Amplitud\nAquesta matriu representa la variació en l’espectre i l’energia del senyal per cada una de la successió de trames al llarg del temps. A mesura que es van obtenint noves trames, es van indexant de forma consecutiva en la primera posició de la matriu, empenyent la trama anterior a la segona posició, i la segona a la tercera, i així successivament. D’aquesta manera es pot representar la variació de l’espectre del senyal i l’energia en funció del temps.\nUna manera de representació de l’espectrograma és: el temps en l’eix abscisses, successions consecutives de transformades de Fourier, en l’eix d’ordenades la freqüència expressada en Hz i representada com la meitat de l’espectre, ja que la transformada de fourier és periòdica i el seu espectre es repeteix al llarg del temps. I per últim, la representació de l’energia expressada en db com el mòdul de l'amplitud de la Transformada de Fourier [20*log10(abs(X(f))] i representada amb una paleta de colors, o amb nivells de gris, en el cas concret en l'escala de grisos, amb valors on l’energia és més gran representats amb uns nivells més foscos, i aquells valors on l’energia és més petita amb uns nivells més clars.\nL’elecció de la finestra dependrà del senyal a analitzar. A continuació es mostren les característiques de cadascuna.\nNarrow Band (Banda estreta)[modifica]\nEn fer l’anàlisi d'un senyal de música a través del seu espectre de la Transformada de Fourier s'observa que té un harmònic en la freqüència fonamental (fo), seguit d’uns quants harmònics secundaris que es troben distanciats a múltiples de la freqüència fonamental (2fo, 3fo…) l’amplada de banda que hi ha entre dos harmònics consecutius té, una mida a tenir en compte per calcular la mida de la finestra. En escala logarítmica els harmònics s’observen equidistants, i en escala lineal a la mateixa distància.\nAl ser enfinestrat aquest senyal amb una longitud de trama petita, és a dir, agafant un nombre de mostres reduïdes per calcular la Sift, l’amplada de banda de la finestra serà prou reduïda, com perquè sigui més petit que l’amplada de banda que hi ha entre dos harmònics consecutius del senyal. D’aquesta manera, en fer la successió de transformades a cada desplaçament de la finestra, és possible visualitzar més detalladament l’estructura harmònica del senyal, quedant els harmònics més espaiats en la seva representació, i permetent així diferenciar millor entre cadascun d’ells.\nPer aquesta raó l’elecció d'una finestra de banda estreta serà més adequada per l’anàlisi de l’estructura harmònica d'un senyal.\nEspectre de la Transformada de Fourier amb amplada de banda estreta\nEspectre: d'un senyal harmònic\nWideband (banda Ampla)[modifica]\nEls espectrogrames de banda ampla són adequats per a una millor representació de l’estructura ressonant d'un senyal. Per exemple en un senyal de veu.\nL’elecció d'una finestra de banda ampla en l’anàlisi d'un senyal de veu en el seu contingut freqüencial, és pel fet que la seva estructura ressonant de la parla és més important que no pas el seu contingut harmònic, ja que la formació en les paraules per exemple una vocal, està relacionada amb la formació de les ones estacionàries que es provoquen en la cavitat ressonant d'una persona, que no pas en la informació de la seva estructura harmònica.\nEl fet d'escollir una banda ampla comporta una representació més detallada en el contingut de l’estructura ressonant del senyal pel fet que el tracte vocal és més representatiu en la seva envolvent. Això té a veure amb què l’amplada de banda del lòbul principal de la finestra és prou gran per a encabir dos o més harmònics consecutius del senyal. D’aquesta manera la successió de Transformades de Fourier queda representada per l’amplitud de l’envolvent de la successió harmònica del senyal de veu.\nPer aquesta raó els espectrogrames calculats amb una banda ampla de finestra queden representats amb unes línies verticals corresponents a les ràpides variacions en l’amplitud del senyal\nEspectre de la Transformada de Fourer d'un senyal de veu amb banda ampla\nEspectre de un senyal resonant\nAlguns espectrogrames analògics es van aplicar a l'estudi dels cants dels ocells, amb la recerca actual segueix amb l'ordinador digital modern i s'aplica a tots els sons d'animals. És especialment útil per a l'estudi de la modulació de freqüència a les trucades dels animals.\nEls espectrogrames són útils per ajudar en la superació de defectes de la parla i en la formació de la parla per a la part de la població que és profundament sorda.\nEls estudis de la fonètica i síntesi de veu s'han facilitat a través de l'ús d'espectrograma.\nEn invertir el procés d'elaboració d'un espectrograma, és possible crear un senyal on l'espectrograma és una imatge arbitrària. Aquesta tècnica es pot utilitzar per amagar una imatge en un tros d'àudio i ha estat emprat per diversos artistes de la música electrònica.\nAlguns tipus de música moderna es crea utilitzant espectrograma com a mitjà d'intermediaris, de canviar la intensitat de diferents freqüències a través del temps, o fins i tot crear-ne de nous, mitjançant l'elaboració i després la transformació inversa.\nl'Espectrograma es pot utilitzar per analitzar els resultats de passar un senyal de prova a través d'un processador de senyals, com un filtre per tal de comprovar el seu rendiment.\nAnàlisi freqüencial de qualsevol senyal audiovisual\nVisualització de senyals elèctrics i de comunicacions.\nAnàlisi en senyals biomèdics.\nExtracció de característiques.\nIllustration of an electro-mechanical spectrograph\nExample of using spectrograms to check filter responses\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Espectrograma\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Espectrograma&oldid=22253211»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 nov 2019 a les 13:35.


Crònica. Des de Tàrrega: una nit no pas com les altres... a la plaça! | Teatralnet\nInici Notícies Crònica. Des de Tàrrega: una nit no pas com les altres… a...\nCrònica. Des de Tàrrega: una nit no pas com les altres… a la plaça!\nSom a Tàrrega, com no podia ser d’una altra manera! Un any més ens hem instal•lat durant quatre dies en aquesta ciutat del teatre meravellosa, amb una gent fantàstica que ens acull i ens mima (Maria i Joan, va per vosaltres), però que… és una bogeria! Voldríem ser a tot arreu: a la Llotja, a les trobades, a les rodes de premsa, inauguracions… Però el teatre mana i no hi ha temps de res. La Marató és potent i Tàrrega… cada dia la veig més gran!\nEl dijous sempre és el dia més tranquil. Vaig començar fent un passeig per la Plaça Major, a veure una miqueta l’espectacle inaugural, urGENTestimar, una experiència en el sentit més estricte que han creat Ada Vilaró i el científic Josep Perelló i que dura 40 h. Un rellotge lluminós sobre l’ajuntament marca el temps que falta fins el final, que serà avui divendres a les 22.15 h. Hi ha un rectangle amb aigua, des d’on l’Ada va rebent la gent que hi va a compartir tacte amb una bola lluminosa que permet que escoltem els batecs dels seus cors. És curiós com bateguen amb diferents ritmes, els cors! Quan vaig arribar hi havia molta gent amb pancartes, reivindicant diferents coses (món rural, salvem la terra, referèndum… ) en silenci. Eren voluntaris i gent de Tàrrega que s’havien preparat amb l’Ada. En total, l’espectacle compta amb la implicació de prop de 400 persones. Abans, la plaça havia estat ocupada per unes puntaires. Marxem quan el rellotge marca 28 h 45 minuts.\nDes de que el 2013 van estrenar El lloc, dirigits per Jorge Yamam-Serrano, cada any parlem de Íntims Produccions. És una jove companyia de Lleida nascuda l’any 2012, que ha sorprès sempre amb les seves aportacions. Opten pel teatre experimental i alternatiu, i si bé expliquen coses que ens ressonen, ho fan d’una manera molt diferent. Pool (no water) es podria descriure de manera semblant a Wasted -estrenada el 2015-: uns amics parlen d’altres amics i s’ho expliquen, mentre nosaltres fem de voyeurs. Però a cada moment, a cada escena, són capaços de descobrir una nova manera de dir-ho, que sorprèn més i més.\nEn aquesta ocasió un grup de gent enganxada a les drogues parla d’una amiga morta i d’una altra amiga que s’ha fet rica i a la que consideren responsable de la mort. Parlen del valor de l’amistat, del narcisisme, de l’art, enveges, èxits… Tots els sentiments que planegen sobre les relacions al voltant de la metàfora de tirar-se a una piscina que… no té aigua. Una mica ens retorna als finals dels 70, quan la gent bohèmia es reunia per alleugerar els seus malsons, però a la vegada s’ajudaven a mort entre ells. És un text de Marc Ravenhill, adaptat per Ivan Morales i dirigit per Elena Martin, Marc Salicrú i Anna Serrano, que han sabut trobar un gratificant catàleg de maneres d’explicar-ho: veus gravades, en directe, canvis de personatges, projeccions molt ben trobades… Una delícia per tornar a veure així que pugui.\nCal dir que l’espai jugava molt a favor: una sala fosca i desconeguda de les entranyes del Poliesportiu, amb dues pantalles i espai al centre. Tot passa sempre a la foscor i, una vegada entres al seu joc –confesso que al principi vaig pensar que eren morts!- t’atrapa ara ja per convertir-me incondicional dels Íntims. Ep: i al final donaven cava per brindar! Què més es pot demanar?\nLa plaça continua sense massa gent. Han desaparegut les pancartes i només hi ha els batecs. Però van apareixent llits: unes camilles de transportar malalts, aparentment força incòmodes, amb un cobert daurat hipotèrmic. Cada persona que s’havia inscrit a dormir a la plaça, hi havia posat el seu pijama o bossa al damunt, per detectar quin era el seu llit.\nTot esperant, encara em vaig permetre anar a veure a X amor o mujeres áureas, de MVMPRODUCCIONS, una coproducció de FiraTàrrega amb el festival de Almagro que provoca curiositat. Està dirigida per Txell Roda i l’interpreten Pilar Martínez, Monica Lucchetti, Laura López i un únic home, Manel Veiga, que ens sedueix interpretant una monja, amb una veu de dona molt creïble. És un tribut als referents dramàtics oblidats de la literatura del Siglo de oro, banyat de feminisme: tres escriptores de l’època volen alliberar les dones del seu temps, sempre infravalorades pels seus marits i alhora superprotegides tancades a convents perquè no prenguin mal. No farem més espoilers sobre la monja, però el Veiga està immens.\nEn acabat, a la plaça ha arribat l’hora de posar-se els pijames. Només detecto tres homes, dos, companys periodistes (Jordi Bordes d’El Punt Avui i l’Antoni Ribas, de l’Ara). La resta, em semblen tot dones. Es canvien a la vista del públic i es fiquen a la llitera perquè, a fè de Déu que fa fred! De l’església en surt un àngel, la Lidia Pujol, que els canta una cançó de bressol. Aparentment s’ho creuen, es tapen fins les orelles i tothom queda quiet. Falten unes 24 h.\nHe de confessar que no havia sentit nombrar mai Rodrigo Cuevas, un asturià amb força mostres de catalan friendly. I jo que m’ho he perdut fins ara! No tornarà a passar, creieu-me. Uns companys em van dir que anaven a la Plaça Comediants a sentir una cosa de música per acabar la nit, sense saber massa què era. Com que era aviat i a la plaça ja dormien, doncs m’hi vaig apuntar. Primera visió: una mena de boja amb mitges, lligacames i roba de cuir. Amb un bigotet rotllo Mercury. Guapíssim. La primera idea va ser allò de “mira què ve, riure’m amb aquest” I efectivament va riure. Però no només. És un músic multiinstrumental, un cantant de veu potent, capaç de cantar-nos temes tradicionals asturians només amb les mitges, calces i una capa. Un artista total, proper, brillant,… sensacional. No saps si ets a un cabaret o a un concert del més trencador. Gràcies, Rodrigo, per fer-nos acabar així la primera nit a Tàrrega!\nPer cert: El mundo por montera és el títol de l’espectacle.\nAquesta segona jornada de FiraTàrrega 2017 compta amb 68 sessions d’espectacles que ompliran Tàrrega de programació des de les 10.00h fins a les 2.00h de la matinada.\nD’entre tota la programació en destaquen creacions que s’han gestat a través del programa Suport a la Creació de FiraTàrrega com Harinera (te ganarás el pan con el sudor de tu frente), el primer projecte del col•lectiu Harinera, liderat per Andrea Paz, exalumna del Màster de Creació en Arts de Carrer de FiraTàrrega, que tracta el concepte de precarietat com a forma de govern; Momentos estelares de la humanidad d’Eléctrico 28 que mostrarà, a partir del llibre de Stefan Zweig, una reflexió a cau d’orella sobre la història, el poder i les obsessions humanes de moments quotidians; o Ferida, un projecte site specific, coproduït juntament amb el Festival Imaginarius de Santa Maria da Feira – Portugal, basat en la participació de 6 creadors, 3 catalans i 3 portuguesos. Sota la direcció de Julieta Aurora Santos de la reconeguda companyia portuguesa Teatro do Mar i la mirada externa d’Eva Marichalar, aquesta peça feta de peces sobre la memòria és fruit de la comunió d’aquests creadors de disciplines artístiques diferents.\nEntre les activitats professionals destaca la Xerrada Creació i Memòria, on s’analitzarà la presència de la memòria a l’escena actual i la responsabilitat del creador en la revisió de la història. D’altra banda, la taula – vermut Arts escèniques i inclusió comptarà amb les companyies Patricia Habchy, Juneda Incursió i (Cia)3 que, en aquesta edició de Fira, incorporen persones amb diversitat funcional al seu equip creatiu.\nA més, la Plataforma d’Arts de Carrer presentarà el llibre El carrer és nostre. Una història de les arts de carrer a Catalunya d’Aída Pallarès i Manuel Pérez. Aquest llibre, publicat per l’Editorial Raig Verd, és un viatge per la història recent de les arts de carrer per entendre què són i què signifiquen i per reflexionar sobre què suposen per a tots nosaltres com a possible significació primera de la democratització real de l’art. Veure: http://tetral.pre.interdigital.biz/ca/noticies/19604/aida-pallares-i-manuel-perez-ens-expliquen-el-teatre-de-carrer-#.WbKliMhJYdU\nAnteriorAída Pallarès i Manuel Pérez ens expliquen el teatre de carrer\nSegüentA Tàrrega celebrem, participem, juguem i actuem a ‘Hamlet entre todos’\nTiana reflexiona sobre la dansa\nCultura admet les mancances dels creadors escènics


Llibertat sota fiança pels tres exjugadors de l'Arandina acusats d'abusar sexualment d'una menor\nHauran de pagar una fiança de 6.000 euros i no podran acostar-se a la presumpta víctima a menys de 1.000 metres\nper Redacció dimarts, 6 de març 2018 - 13:53h | Actualitzat a 06/03/2018 15:26h\nImatge d'arxiu dels Jugadors de l'Arandina acusats. | Cedida\nEls tres jugadors de l'Arandina que van ser acusats d'abusar sexualment d'una menor a Aranda de Duero han sigut posats en llibertat. Així ho ha decidit l'Audiecia Provincial de Burgos.\nDe la mateixa forma ha decidit que tots tres hagin de pagar 6.000 euros de fiança per la seva posada en llibertat, a més de la prohibició d'acostar-se a la jove a menys de mil metres, com a mesura de protecció, segons han confirmat fonts jurídiques.\nEls tres joves, Carlos Cuadrado ‘Lucho’, de 24 anys; Víctor Rodríguez ‘Viti’, de 22 anys i Raúl Calvo, de 19 anys, sortiran de presó després que el Ministeri Públic especifiques a un escrit que no s'oposava a la seva llibertat provisional.\nEl passat 13 de desembre van entrar a presó\nLa suposada víctima, una menor de 15 anys, va denunciar els presumptes abusos sexuals per part dels tres joves, uns dies després tots tres van entrar a presó, on encara estan.\nImatge de la detenció dels jugadors | EFE\nAbans de la decisió de l'Audiència Provincial, aquest mateix dilluns, la Fiscalia ja va mostrar la seva voluntat que els joves sortissin de presó amb la llibertat provisional. Tot i això, també va deixar clar que se'ls havia d'aplicar una ordre d'allunyament, a més de sol·licitar altres mesures cautelars, com la retirada del passaport i l'obligació de comparèixer cada mes davant el jutge.\nExpulsats del seu club\nTot i que poguin sortir de presó, la seva vida ja no serà igual a la d'abans, i és que el seu club, l'Arandina Club de Futbol, va prendre la decisió d'expulsar els tres jugadors de l'equip. «Davant la gravetat de les imputacions judicials als jugadors de l'Arandina CF (Lucho, Viti i Calvo) el club comunica que aquests jugadors són baixa de forma immediata i definitiva de la disciplina del club», és el que es va publicar a un comunicat.\nVan afegir a més que, des del club mostraven «la màxima condemna i repulsa a qualsevol acte de violència de tipus sexual, posant-se a disposició de la família de la menor para tot el que necessitin».\nINCERTESA A ESPANYA: Totes les incògnites sobre la desaparició de Gabriel


Observatori de la Vinya, el Vi i el Cava a Catalunya – CREDA\n30 gener, 2019 / Sin categoría\nClient: Generalitat de Catalunya, Departamente d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Media Natural / INCAVI. Institut Català de la Vinya i el Vi\nCoordinadora: Cristina Escobar\nEn aquest dotzè any de funcionament de l’Observatori de la Vinya, el Vi i el Cava, des del CREDA, s’han realitzat quatre informes trimestrals, tal i com s’ha establert en el seu funcionament. Els informes trimestral es lliuren al Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural (DAAM) i a l’ Institut Català de la Vinya i el Vi (INCAVI), en els mesos de març, juny, setembre i desembre.\nEls informes de l’Observatori de la vinya, el vi i el Cava es publiquen al web del DAAM, en la seva secció d’Observatoris sectorials (a Estadístiques i Observatoris). La informació que contenen els informes és divulgativa i es dóna en format gràfic – numèric. En tots els casos s’inclou un apartat de seguiment de preus al consum.\nCom a novetat programada pel 2019 i el 2020, l’INCAVI, conjuntament amb l’AVC (Associació Vinícola Catalana), endega un Simposi sectorial: Vins Vinents 20-30. Debat i reflexió estratègia per al futur de la vinya i el vi a Catalunya. El simposi s’organitza en 4 grans grups de treball. El CREDA coordina i executa, juntament amb l’INCAVI, les activitats del grup 2 d’Economia i Mercats. Aquest grup de debats gira sobre tres eixos principals: les tendències de futur en el consum i els mercats del vi, l’enoturisme com a activitat de diversificació econòmica i, la cadena de valor.\nmanigua 30 gener, 2019


Durant tot el curs hem estat filmant el nostre barri. Aquestes són algunes de les fotos del making of.\nBen aviat podeu veure la pel·lícula!\nLlegeix més sobre Filmant Bellvitge\nRodatge al mercat\nLlegeix més sobre Rodatge al mercat\nUn dijous a la tarda l’Anna i jo amb el Dani , la Dolors i l’Elena una professora de l’institut, vam anar a rodar. Com el cotxe de l’Elena no era molt gran la Dolors no va poder pujar.\nEl que vam estar fent era gravar tràvelings sobre les distintes entrades de Bellvitge.\nAl principi vam tenir uns problemes amb el semàfor que es posava en vermell, o amb la cinta que semblava que no gravava, però després de tot això ens va sortir un bon treball.Vam gravar molts tràvelings l’Anna i jo ens canviàvem de lloc per gravar.Després de gravar, la setmana següent a classe de cinema en curs vam veure a l’ordinador el que vam fer tot estava molt bé, però un dels tràvelings era un desastre no es podia veure bé.Va estar tot molt bé i encara que al principi teníem problemes per gravar va ser divertit.


L’Ajuntament de Tàrrega rebaixarà un 5% l’IBI urbà l’any 2019 - Tàrrega Televisió\nJunt amb al descens del 4% aplicat el 2018, la capital de l’Urgell haurà reduït aquest impost un 9% en dos exercicis · Estalvi efectiu per al contribuent ja que es mantenen els valors cadastrals La modificació serà aprovada aquest dijous pel Ple, que també preveu donar llum verda a la declaració d’un immoble del nucli antic com a Bé Cultural d’Interès Local\nL’Ajuntament de Tàrrega rebaixarà l’any vinent un 5% el tipus impositiu de l’Impost de Béns Immobles (IBI) de naturalesa urbana. El tipus de l’IBI urbà passarà així de l’1,1656 actual a l’1,1073. Si és té en compte que es mantenen els valors cadastrals, la mesura fiscal suposarà una rebaixa efectiva per a la butxaca dels contribuents. Aquesta reducció s’afegeix al descens del 4% que ja s’aplica en l’exercici 2018, de manera que l’IBI urbà a Tàrrega s’haurà abaixat un 9% en dos anys. L’alcaldessa Rosa Maria Perelló ha assenyalat que el sanejament financer assolit a les arques municipals permet alleujar la pressió fiscal. “La rebaixa dels rebuts de l’IBI urbà suposa un estalvi real per als contribuents ja que es mantenen els valors cadastrals”, ha afegit la primera edil.\nLa rebaixa s’aprovarà en la sessió del Ple d’aquest dijous\nÉs previst que la modificació a la baixa de l’IBI urbà s’aprovi en la sessió ordinària del Ple convocada per aquest dijous 25 d’octubre (8 vespre, Casa Consistorial). En el mateix punt de l’ordre del dia també és previst donar llum verda a un augment del 10% de l’IBI de naturalesa rústica, passant el tipus impositiu del 0,6433 al 0,7076. En els càlculs fets sobre el padró previst, aquestes variacions en els tipus suposen una disminució d’ingressos de 99.733 euros en concepte d’IBI. El volum total d’ingressos en relació a aquesta previsió és de 5.443.627 euros. D’altra banda, l’Ajuntament de Tàrrega preveu una congelació general de la resta de taxes i impostos.\nCatalogació d’un immoble del nucli antic com a Bé Cultural d’Interès Local\nEntre altres propostes d’acord, el Ple de Tàrrega també aprovarà dijous la declaració de l’immoble situat a la plaça Major 6 com a Bé Cultural d’Interès Local. La catalogació vol garantir la conservació del patrimoni arquitectònic que alberga la casa coneguda popularment com Ca l’Andreu o també Cal Armengol, situada al nucli antic. Es tracta d’un dels grans casals senyorials urbans, els orígens del qual daten del segle XV. Segons l’informe emès pel Museu Comarcal de l’Urgell, “és un dels pocs edificis singulars que es conserven a Tàrrega de l’època medieval i moderna, i que per tant cal preservar”. L’estructura s’ha mantingut en molt bones condicions, especialment la planta baixa, el celler, la llenyera, les golfes i les façanes del pati interior. L’edifici és contigu a la Casa Terès, immoble de titularitat municipal també protegit i que acull serveis culturals i educatius.\nConsulteu aquí l’ordre del dia de la sessió del Ple\nSeguiu la sessió a Twitter amb l’etiqueta #PleTàrrega o via streaming al nostre canal de YouTube


Biblioteca Marta Mata de l'escola Orlandai: De nou, llibres sobre refugiats\nHem fet una cartellera temàtica d'urgència:\nEl setembre del 2015, fa un any i mig, n'havíem fet una altra amb més calma i més creativitat. Aleshores només teníem cinc llibres per mostrar. Quants se n'han editat, en tan poc temps! Desgraciadament, és un tema candent i dolorós que no es resol. I van apareixent més títols per a infants i joves.\nD'algun n'hem anat parlant en entrades de fa poc. Si cliqueu damunt les fotos accedireu a les entrades anteriors:\nAvui us presentem aquest:\nAmb molta imatge i poc text ensexplica la història d'un nen, l'Akim. La guerra, la fugida, el camp, l'acolliment. És de Lóguez, publicat el 2015, guanyador de sis premis de literatura infantil. L'autor, Claude K. Dubois, el coneixíem en un altre registre, acompanyat per Carl Norac:\nPublicat per la bibliotecària a 13:30


Compromisos i contingències Divulgacions | Exemples: WallStreetMojo\nEls compromisos són l’obligació envers les parts externes de l’empresa que sorgeix respecte a qualsevol contracte legal realitzat per l’empresa amb aquelles parts externes, mentre que les contingències són obligacions de l’empresa l’aparició de les quals depèn del resultat d’un esdeveniment futur concret.\nCompromisos i contingències\nUn compromís és una obligació d’una empresa envers entitats externes que sovint sorgeix en relació amb els contractes legals que realitza l’empresa. No obstant això, les contingències són diferents dels compromisos. És l’obligació implícita que s’espera que tingui lloc en funció del resultat de l’esdeveniment futur. Per tant, es pot dir que les contingències són aquelles obligacions que poden convertir-se o no en passius envers l’empresa a causa de la incertesa del futur esdeveniment.\nCom veiem més amunt de la instantània, la divisió de realitat virtual de Facebook Oculus ha presentat una demanda a causa d’al·legacions de violació de l’acord de no divulgació, infracció dels drets d’autor i molt més. Facebook, a les seves sol·licituds de la SEC, ha inclòs aquesta demanda a la secció de responsabilitat contingent.\nEn aquest article, analitzem els punts clau dels compromisos i contingències.\nUn compromís és una obligació d’una empresa envers entitats externes que sovint sorgeix en relació amb els contractes legals que realitza l’empresa. En altres paraules, els compromisos són possibles reclamacions contra una empresa pel que fa al seu futur desenvolupament en virtut d'un contracte legal.\nPer tant, es pot dir que els compromisos són aquells acords que s’espera que tinguin lloc en el futur. Tot i això, si l’empresa no ha efectuat cap pagament per aquests contractes a la data del balanç, no s’inclouen al balanç, tot i que encara es consideren passius de les empreses. No obstant això, la companyia ha de revelar aquests compromisos juntament amb la naturalesa, l'import i els termes i condicions inusuals en els informes anuals de 10 K o les sol·licituds de la SEC. Aquests acords o contractes poden incloure els conceptes següents.\nObligacions contractuals a curt i llarg termini amb els proveïdors per a futures compres;\nCompromís de despesa de capital contractat però encara no incorregut.\nArrendaments operatius no cancel·lables.\nArrendament de béns, terrenys, instal·lacions o equipament.\nCartes de crèdit no utilitzades o obligació de reduir el deute;\nEntenguem el compromís mitjançant un exemple. Suposem que una empresa planeja comprar matèries primeres segons un contracte predeterminat. Però, d'acord amb l'acord, l'empresa pagarà aquestes matèries primeres només després de rebre aquestes matèries primeres. Tot i que la companyia requerirà diners en efectiu per a aquestes matèries primeres en el futur, l’esdeveniment o la transacció encara no s’ha produït en el moment de preparar el balanç. Per tant, no es registra cap import ni al compte de pèrdues i guanys ni al balanç.\nTanmateix, s'espera que la companyia reveli aquelles transaccions que se suposa que es produiran en el futur i afectaran la seva posició en efectiu. Per tant, la companyia proporciona una explicació exhaustiva sobre aquests compromisos a les notes de l'estat financer.\nExemple AK Steel: què us diuen els compromisos?\nQuan es descriuen aquests compromisos a les notes de l'estat financer, els inversors i els creditors sabran que l'empresa ha fet un pas i és probable que aquest pas comporti responsabilitats. Per tant, la informació relativa al compromís futur segueix sent fonamental per als analistes, prestadors, accionistes i inversors, ja que proporciona una imatge completa dels passius actuals i futurs d’una empresa.\nAra, prenem un exemple real d’empresa i esbrinem quins són els seus compromisos actuals i futurs i com es presenten als seus estats financers. Per exemple, AK Steel (NYSE: AKS) ha celebrat diversos contractes que obliguen l’empresa a realitzar pagaments legalment exigibles. Aquests acords inclouen préstecs de diners, arrendament d'equips i compra de béns i serveis. AK Steel ha proporcionat una informació detallada sobre aquests compromisos, tal com es mostra al gràfic següent.\nFont: AK Steel\nCom heu vist a la instantània anterior, AK Steel ha donat una explicació extensa sobre els seus compromisos o obligacions futurs a les notes de l'estat financer. El punt més important que cal observar aquí és que, tot i ser el passiu, els compromisos no apareixen al balanç. Es deu al fet que els compromisos necessiten un tractament especial i, per tant, es publiquen a les notes a peu de pàgina dels estats financers.\nAixí mateix, AK Steel ha proporcionat informació completa sobre els seus arrendaments operatius. Els arrendaments operatius són el compromís de pagar l’import futur. No obstant això, no es registra com a passiu. En canvi, l’empresa l’enregistra a l’estat financer anual o a les notes a peu de pàgina dels informes de deu quilòmetres. Aquesta divulgació inclou elements com la durada del contracte d’arrendament i els pagaments anuals previstos juntament amb els pagaments mínims del contracte d’arrendament durant tota la vigència del contracte d’arrendament. El gràfic següent il·lustra els pagaments d’arrendament operatiu d’AK Steel per al període de lloguer.\nUn altre exemple de compromís podria ser una decisió d’inversió de capital que una empresa ha contractat amb un tercer, però que encara no s’ha produït. Per exemple, AK Steel compromet la futura inversió de capital de 42,5 milions de dòlars que tenia previst incórrer el 2017. Tot i que AK Steel ho ha acordat, no ha registrat l’import al balanç el 2016, perquè encara no ha incorregut en la inversió. Tot i això, ha donat una nota a l'estat financer, com es mostra a continuació a la instantània.\nExemple de Facebook: què us diuen Compromisos?\nFacebook té principalment dos tipus de compromisos.\n# 1 - Arrendaments\nFacebook ha subscrit diversos contractes d’arrendament operatiu no cancel·lables per a oficines, centres de dades, instal·lacions, etc.\nEl compromís de despeses d’arrendament operatiu per al 2017 és de 277 milions de dòlars.\n# 2 - Altres compromisos contractuals\nFacebook també ha subscrit compromisos contractuals no cancel·lables per valor de 1.242 milions de dòlars, relacionats amb la infraestructura de xarxa i les operacions del centre de dades. Aquests compromisos es deuen en un termini de cinc anys.\nCom a analista, és important prendre nota d’aquests compromisos, ja que afecten la posició en efectiu de l’empresa.\nQuè són les contingències?\nLes contingències són diferents dels compromisos. És l’obligació implícita que s’espera que tingui lloc en funció del resultat de l’esdeveniment futur. Per tant, es pot dir que les contingències són aquelles obligacions que poden convertir-se o no en passius envers l’empresa a causa de la incertesa del futur esdeveniment.\nComprenem les contingències amb l'exemple següent. Suposem que un antic empleat demanda una empresa per 100.000 dòlars perquè l’empleat creu que l’han donat de baixa incorrectament. Llavors, vol dir que l’empresa té un passiu de 100.000 dòlars? Bé, depèn del resultat d’aquest esdeveniment. Si l’empresa justifica la baixa de l’empleat, pot ser que no sigui una responsabilitat per a l’empresa. No obstant això, si l’empresa no justifica la rescissió, haurà d’incórrer en un passiu de 100.000 dòlars en el futur perquè l’empleat ha guanyat els plets.\nEl FASB ha reconegut diversos exemples de contingències de pèrdues que s’avaluen i s’informen de la mateixa manera. Aquestes contingències de pèrdues són les següents.\nEl risc de pèrdua o danys a la propietat per incendis, explosions o altres perills;\nL’amenaça d’expropiació de béns;\nReclamacions i taxacions reals o possibles.\nContenciós pendent o amenaçat.\nObligació relacionada amb les garanties i defectes del producte;\nInformar de contingències\nHi ha tres tractaments crítics que s’han de tenir en compte mentre es presenten contingències. Són les següents.\nUna contingència de pèrdues no es registra al balanç si no es realitza per improbabilitat. Significa que si les pèrdues probables no superen el 50% o l'import no es mesura de manera fiable, no es registren al balanç. Mentrestant, les contingències de guany solen informar-se al compte de pèrdues i guanys quan es realitzen.\nUna contingència probable es pot definir com a superior al 50% a causa d’una obligació prèvia.\nSi es pot determinar una pèrdua probable en funció de la informació històrica, es considera una mesura fiable.\nPèrdues de contingència\nAnem a entendre les contingències de pèrdues mitjançant un exemple. Suposant que una empresa incorri en una contingència al final del primer any. En aquell moment, la companyia creu que és probable una pèrdua de 300.000 dòlars, però que és raonablement possible una pèrdua de 390.000 dòlars. Tot i això, no s’ha resolt res al final del segon any. En el moment de preparar el balanç del segon any, la companyia creu que és probable una pèrdua de 340.000 dòlars, però que sigui raonablement possible una pèrdua de 430.000 dòlars. Finalment, al final del tercer any, la companyia paga 270.000 dòlars al tercer per resoldre el problema. Per tant, la companyia reconeix un guany de 70.000 dòlars.\nAra anem a esbrinar com s’ha calculat aquest guany. Sabem que la companyia identifica una pèrdua de 300.000 dòlars al final del primer any. He agafat 300.000 dòlars perquè és una quantitat probable (més del 50%). Tot i això, la companyia espera reconèixer una pèrdua probable addicional de 40.000 dòlars al final del segon any. Per tant, la seva possible pèrdua total reportada al final del segon any ara és de 340.000 dòlars. Però, al final del tercer any, la companyia paga només 270.000 dòlars al tercer per resoldre el problema. Així, reconeix un guany de 70.000 dòlars (entre 340.000 i 270.000 dòlars).\nHi ha vegades que les empreses poden tenir contingències de guany. Tot i això, la presentació de contingències de guanys és diferent de la de contingències de pèrdues. En les contingències de pèrdues, les pèrdues s’informen quan esdevenen probables, mentre que, en les contingències de guanys, el guany es retarda fins que es produeixen. L’exemple següent il·lustra millor les contingències de guany.\nL’empresa A presenta una demanda contra l’empresa B i la companyia A creu que té una possibilitat raonable de guanyar les reclamacions. Ara, un comptable de la companyia creu que és probable que guanyi 300.000 dòlars, però que sigui raonablement possible un guany de 390.000 dòlars. Tanmateix, res no es resol a finals del segon any. Per tant, els seus comptables tornen a creure que és probable un augment de 340.000 dòlars, però és raonablement possible un guany de 430.000 dòlars. Ara, les contingències es liquiden al final del tercer any i l’empresa A guanya les reclamacions i cobra 270.000 dòlars.\nEn aquest cas, les contingències de guany són de 270.000 dòlars, que l’empresa A informa al seu compte de pèrdues i guanys al final del tercer any. Aquí he agafat 270.000 dòlars com a imprevistos, ja que és l’import final al finalitzar la demanda. En les contingències de guanys, no incloem cap import al compte de pèrdues i guanys fins que no s’arribi a una finalització substancial.\nOn es registra un passiu contingent?\nUn passiu contingent, que és probable i que s’estima fàcilment l’import, es pot registrar tant al compte de resultats com al balanç. Al compte de pèrdues i guanys es registra com a despesa o pèrdua i, en el balanç, es registra a l’apartat de passiu vigent. Per aquest motiu, un passiu contingent també es coneix com a contingent de pèrdues. Els exemples típics de passius contingents inclouen garanties sobre els productes i serveis de l’empresa, impostos no liquidats i demandes judicials.\nEn cas de responsabilitat de la garantia del producte, es registra en el moment de la venda del producte. Els clients poden presentar reclamacions sota garantia i es pot estimar l’import probable. Podeu llegir el debat sobre les garanties dels productes a les normes de comptabilitat financera del FASB a FASB.\nTanmateix, entenem-ho mitjançant un exemple. Un fabricant d'automòbils cobra 2.000 dòlars per un automòbil com a despesa de garantia un cop estigui llest i acredita els passius de garantia de 2.000 dòlars als llibres de comptes quan es ven el cotxe. Tanmateix, si un cotxe necessita una reparació de 500 dòlars sota garantia, el fabricant reduirà ara la responsabilitat de la garantia carregant el compte per 500 dòlars. En canvi, un altre compte com l’efectiu s’acreditarà per 500 dòlars als concessionaris que realitzin els treballs de reparació. Ara, el fabricant haurà deixat la responsabilitat de la garantia de 1.500 dòlars per la nova reparació durant el període de garantia.\nPer què la divulgació de responsabilitats contingents continua sent important per a les empreses?\nSabem que els passius contingents són les despeses futures que podrien incórrer. Per tant, el risc associat amb els passius contingents és elevat a causa de la freqüència augmentada amb què es produeix en el dia a dia. Per tant, la divulgació de passius contingents continua sent fonamental per a les agències de qualificació creditícia, inversors, accionistes i creditors, ja que exposa els riscos ocults de les empreses. A més, els passius contingents poden comportar un risc diferent. Per exemple, una empresa pot exagerar els seus passius contingents i, en fer-ho, pot espantar els inversors, pagar interessos elevats pel seu crèdit o continuar dubtant a expandir-se prou per por de pèrdua. Degut a aquests riscos, els auditors vigilen els passius contingents no revelats i ajuden els inversors i els creditors amb informació financera transparent.\nMercat d’aliments sencers: exemple de contingències\nAra, prenem un exemple real de contingències i la seva informació al balanç. Whole Foods Market (NASDAQ: WFM), per exemple, ha participat recentment en demandes col·lectives per a les seves cadenes de queviures. Segons Chicago Tribune, nou gestors van ser acomiadats per Whole Foods Market a causa de la presumpta manipulació d'un programa de bonificació. No obstant això, aquests gestors van presentar una demanda col·lectiva contra Whole Foods Market per no pagar les bonificacions obtingudes pels empleats de tota l'empresa.\nSegons Foxnews.com, aquests demandants estan buscant ara prop de 200 milions de dòlars en danys punitius, entre altres ajuts. No obstant això, WFM investiga els problemes plantejats pels acusadors. No obstant això, la companyia ha establert una provisió de pèrdues per a qüestions com aquestes. Tot i que WFM no ha mostrat l'import per separat, ha inclòs el passiu de pèrdues en la resta de passius corrents del balanç que finalitza el desembre de 2016. A continuació es mostra una instantània de la nota fiscal per als compromisos i contingències del Whole Foods Market que revela la informació detallada pel que fa als passius probables.\nNota - el problema relatiu a la baixa dels empleats encara no s'ha resolt. Per tant, l’empresa no ha inclòs el probable passiu de pèrdues al seu balanç. En altres paraules, la qüestió relacionada amb WFM podria ser una possible obligació, que encara no s'ha de confirmar si el passiu actual pot conduir a una sortida de recursos o presentar beneficis econòmics com guanyar confiança dels empleats, presència al mercat, etc.\nFacebook: exemple de contingències\nEntre altres contingències que figuren a l'arxiu SEC de Facebook, la més important està relacionada amb Oculus VR inc. ZeniMax Media Inc va demandar Facebook per apropiació indeguda de secrets comercials, infracció dels drets d'autor, ruptura del contracte i interferència delictiva amb els contractes. ZeniMax buscava danys reals de fins a 2.000 milions de dòlars, i danys punitius de fins a 4.000 milions de dòlars. L'1 de febrer de 2017, quan es va anunciar el veredicte, es va demanar a Facebook que pagués 500 milions de dòlars en total.