LA BONA CONFITURA: de febrer 2011\nL’empresa redueix les set cabretes a cinc. Dels nans, només quatre resten en actiu. Els tres porquets temoregen futures retallades...\nPublicat per Jordi Masó a 12:00 8 comentaris:\nEl problema dels trens és que separen les persones. I això ho sap molt bé el Martí.\nD’ençà que el van jubilar, ara fa un any i mig, l’estació de trens s’ha convertit en la seva segona casa. S’hi passa tantes hores com pot, faci sol, plogui, faci vent o hi hagi boira. El reconforta una barbaritat el moviment de gent carregada de maletes, d’estudiants carregats de llibres, de trens carregats de mercaderies i de dones carregades de manies.\nEll no espera ningú, ni tan sols observa. Simplement està allí, li agrada formar part del paisatge de l’estació, perquè s’hi troba a gust. Coneix tots els qui hi treballen; no personalment, perquè no en sap els noms, ni tan sols hi ha parlat mai. Però els ha vist tantes vegades que és com si fossin els seus fills, o els seus germans. Els ha vist a diari durant un any i mig, i sap com treballen i com actuen. Fins i tot està segur de saber –bastant aproximadament– com pensen.\nEl Martí sap perfectament que el problema dels trens és que separen les persones, perquè ho veu sovint. I a ell ningú mai no li ha preguntat quin és el problema dels trens. Ho ha reflexionat llargament moltes vegades caminant al llarg de la via. Li agrada passejar en la direcció dels trens que se’n van, tot i que sap que està prohibit i li han cridat l’atenció més de quatre vegades. Ell hi torna. A un jubilat com ell ningú no li ha de prohibir que passegi per les vies, perquè és una de les poques coses que pot fer.\nEl drama –pensa– és que els trens separin les persones. Sobretot quan –com avui– veus que s’atansa la màquina i algú es llença a les seves rodes. I apareix l’ambulància, la policia, el jutge i feina rai a recollir els fragments dispersos, ordenar-los, identificar el cos i donar les instruccions perquè se l’emportin al dipòsit de cadàvers.\nMicrorelat inclòs al volum “Oficis específics” (1996). La fotografia és de l'estació de Balanyà (circa 1920).\nEduard Ribera (Balaguer, 1965) és escriptor i filòleg. Premi de Narrativa Ciutat de Balaguer 1987 per “La casa per la finestra” (Ajuntament de Balaguer, 1988). També ha publicat “El mite de la darrera llàgrima” (La Impremta, 1995) i “Oficis específics” (Ed. Ribera & Rius, 1996. Finalista dels Premis Octubre 1993). Ha difós articles i guions (“Les vacances de l’avi Sinofós”, COM Ràdio 1998; “La muntanya és font de vida”, Generalitat de Catalunya 2002; “Gags inanimats”, Lleida TV 2008). Ha participat en els volums col·lectius “Alt risc” (Laertes, 2000), “Fira, festa, festival” (Universitat de Lleida, 2003) i “La catosfera literària” (Cossetània, 2008). Des de març de 2005 manté “L’Escriptori”, amb més de 400 textos en línia, amb el qual va obtenir el Premi Vila de Martorell 2009 al millor bloc. També ha rebut el Premi Lleida de Narrativa 2009 pel projecte d’escriptura de “A que no! 99 exercicis d’estil”, un homenatge a l’escriptor Raymond Queneau.\nAquell matí vaig intuir que alguna cosa no anava bé des del moment que la portera de l’escala va barrar-me el pas amb l’escombra i, picant-me l’ullet, va descordar-se el botó superior de la brusa, sota la qual s’insinuava un bust tou, maternal, solcat de delicades venes blavoses. Vaig aconseguir esmunyir-me entre la paret i la càlida ofrena, excusant-me –“faig tard a la feina”–, però al carrer no podia deixar de percebre les mirades estranyament lascives que em dirigien els vianants, i en el vagó del tren una noia de llavis molsuts s’entestava en amanyagar-me el sexe aprofitant els sotracs i l’amuntegament de viatgers. Mentre atenia als clients a l’oficina, van assetjar-me diverses secretàries: algunes es limitaven a xiuxiuejar-me obscenitats a cau d’orella, però una d’elles, durant la pausa del dinar, després d’acorralar-me contra una fotocopiadora i desempallegar-se dels sostenidors amb la destresa d’una estríper, va mostrar-me uns pits inflats, excessius, d’una fermesa inequívocament postissa: “¿Què li semblen?”, va gemegar amb una veu desmaiada. Abans de plegar, el cap de personal va pessigar-me una cuixa tot refregant-me l’erecció indissimulada que li bategava sota els pantalons.\nVaig sortir a la fresca de la tarda, alleugerit, exhaust. En el bar on havia anat a fer un cafè per refer-me, vaig rebutjar les abraçades d’un borratxo que em bavejava el coll i d’una meuca que pretenia oferir-me els seus serveis de franc. Mentre em dutxava a casa, va aparèixer la meva dona amb una combinació de fantasia, mitges negres i lligacames. “Vull practicar el sexe”, va dir polidament, però esbufegant d’anticipació. Sempre ha estat una persona assenyada, metòdica –només accedeix a mantenir una relació a la setmana–, però aquella nit, a banda d’alterar la mitjana setmanal, va exhibir una fogositat desconeguda (i això que va haver de maldar amb un membre estupefacte que, per portar la contrària, s’entossudia en una flaccidesa pertinaç). Abans d’adormir-se va preguntar-me si ja havia estrenat aquell perfum que m’havia regalat, “Eau du Paradis”.\n–Sí –vaig admetre–. Aquest matí.\nMicrorelat guanyador del 7è Concurs de Microrelats “El Carmel eròtic” (2009) a la Biblioteca Juan Marsé de Barcelona, i publicat dins el recull “Els reptes de Vladimir” (Bubok, 2010) . El quadre és la taula central del tríptic "El jardí de les delícies" d'El Bosco.\nS’acosta el gran dia en què podrà exhibir la seva figura. No se’n penedeix de ser grassa: sempre ha lluït el seu cos amb molta gràcia i orgull. Davant el mirall es va col·locant amb parsimònia la disfressa que ha confeccionat amb una il·lusió desmesurada. Creu que té tots els números per guanyar el concurs organitzat pel centre recreatiu del barri. Aquest cop deixarà a tothom sense alè. Comença a caminar elegantment amunt i avall de la cambra. Se sent cofoia amb el seu aspecte provocador: l’escot generós deixa al descobert l’exuberància dels pits, el vestit sedós permet endevinar unes cuixes arrodonides que poden provocar un efecte especial a més d’un espectador, els talons de pam ajuden a enlairar la menudesa de la Gigí, el maquillatge engrandeix la mida dels ulls i destaca els llavis rogencs, la perruca rossa fins a la cintura i una corona daurada donen el toc de gràcia.\n–Espectacular, seré la perfecta Bella Dorment! –pensa la Gigí. Després d’aquest acte d’autoafirmació de les seves possibilitats es despulla per ficar-se al llit i esperar l’endemà.\nL’endemà surt el sol però a ella l’ha visitat la nit. Els focus de la passarel·la no s’encendran, totes les amigues restaran al seu costat, disfressades d’elles mateixes amb unes generoses carns. No apareixerà aquell príncep màgic per alliberar-la del somni etern com espera tothom. L’espectacle d’enguany se suspendrà i les vídues jubilades hauran d’agafar el relleu de la Gigí, la companya de l’ànima que desprenia vida pels quatre costats. Fins avui.\nMercè Bellfort (Barcelona, 1953) fa tres anys que publica els seus relats al web Relats en Català, tota una troballa literària que li ha estimulat l’afició de tota la vida: escriure. Des del maig de 2008 col·labora mensualment a la revista comarcal “L’Escalenc”. Va ser finalista del premi de narrativa breu Víctor Mora (2009) amb el relat “L’entrevista” i va guanyar el tercer premi de la llibreria “El racó dels contes” pel microrelat “Un dia més”. Mestra de primària durant vint-i-dos anys, actualment està d’excedència.


26 DE GENER I DESCOMPTANT.\nA dia d’avui, encara no se per quins setze ous, Catalunya, millor dit els partits que és declaren obertament independentistes van anar a les darreres eleccions espanyoles, les que el PP va guanyar per majoria absoluta, certificant que tot el treball anticatalanista visualitzat amb la recollida de signatures contra l’Estatut de Catalunya, guanyava en vots i escons a Espanya.\nEls temps on CiU, apuntalava el govern espanyol de torn en minoria, per unes motlles immenjables, s’ha acabat. Fins i tot, és va acabar abans, quan el Zapatero prometés “apoyaré el estatuto que apruebe al Parlamento catalan”. CiU i el seu grup a Madrid, continua com si no passes res. L’informe apòcrif de la UDEF (policia espanyola) fals encara no te autors coneguts i CiU calla. CiU recolza la modificació constitucional per la qüestió de la contenció deficitària i l’estat espanyol i el seu govern centrifuga la carrega de contenció a les autonomies, bàsicament a Catalunya i CiU traga. La Comissió bilateral Catalunya estat, fa més de dos anys que no és reuneix i això que en Duran n’és el president i CiU traga. Els pressupostos espanyol del 2014 són una andanada directa als interessos de Catalunya i a la seva competitivitat i CiU i ERC traguen. ERC és vetada sistemàticament a la comissió de secrets espanyols del Congrés i CiU hi és i ERC traga.\nHores d’ara, ningú dels que treballen per fer efectiva la consulta, en te dubtes de que l’estat ha decidit posar al mateix nivell consulta que independència i que l’estratègia de les FAES i del PP és retornar a la “España Una Grande i Libre”. Tot el paquet de mesures legislatives, més les declaracions ho certifiquen, Espanya i els espanyols de Madrid (elits i castes espanyoles), fa estona que han decidit carregar-se el “pacte de la transició”. Ara tot sembla indicar que s’han adonat que els catalans, des de la ignominiosa sentencia contra l’Estatut també ens el volem carregar.\nTampoc sabem si els diputats espanyols provinents de Catalunya i afins al moviment per la independència i són per suportar les despeses suntuaries del partit. Sabem que ser diputat espanyol, té una bona remuneració, que afegida a les dietes i nomenaments en les comissions, són per tenir en compta. Ara bé, i sense compartir-ho, entenem que en Duran i els seus hi siguin, com els socialistes i els d’Iniciativa Verds. El que no entenem és que hi fan els de CDC i els de ERC. Ser-hi és continuar legitimant l’opció espanyola, i ser-hi és acceptar el joc de les majories i minories espanyoles, acceptant que tanquen l’emissió de TV3 i Radio Nacional de Catalunya i quedant-se a l’escó com si la festa no anés amb ells.\nLa lluita per fer de Catalunya un nou estat, ara no passa pel Congres espanyol. Catalunya a sabut internacionalitzar el procés, amb l’ajut inestimable dels ineptes espanyols i estar al Congres només serveix perquè personatges com el Duran avalin les politiques antisocials i recentralitzadores del PP. Comença ha ser moment de qüestionar-nos que collons fem al Congres espanyol a més de no controlar absolutament res i d’ensenyar una estelada. Ser-hi per parlar amb la llengua del dominador i acceptar les seves regles de joc, regles que des de Catalunya mai podrem modificar és del gener estupid i si és per una qüestió estrictament crematística, vol dir que la nostra dignitat té un preu molt baix. Potser comença ha ser hora de qüestionar-nos si políticament cal que hi siguem.


El comissionista Luceño diu al jutge que no pot pagar els quatre milions de fiança - À Punt\nEl comissionista Luceño diu al jutge que no pot pagar els quatre milions de fiança\nL'empresari es compromet en un escrit remés al jutjat a atendre la sol·licitud "només dispose de patrimoni"\nEl presumpte comissionista Alberto Luceño, investigat en el cas mascaretes per un jutjat de Madrid / Europa Press\n04 de maig 2022 - 14:22\nL'empresari Alberto Luceño, investigat en el cas de les mascaretes de Madrid, ha traslladat al jutge instructor que no pot satisfer la fiança de més de quatre milions d'euros que li ha fixat el magistrat després dels primers embargaments ja practicats al comissionista.\nEn un escrit remés aquest dimecres al jutjat d'instrucció número 47, al qual ha tingut accés Efe, la defensa de l'empresari comunica "molt respectuosament" a l'instructor "la impossibilitat del senyor Luceño d'atendre la fiança imposada, sense perjudici dels béns i saldos en comptes corrents ja embargats". Així i tot, es compromet a atendre aquesta sol·licitud "només dispose de patrimoni".\nEl jutge Adolfo Carretero va donar el passat 3 de maig un termini de 48 hores a Luceño perquè abone els 4.023.966,94 euros que li queden per assegurar de fiança. L'empresari està investigat en la causa juntament amb Luis Medina —fill del duc de Feria i l'actriu Naty Abascal— per una possible estafa a l'Ajuntament de Madrid en la compravenda de material sanitari. En el mateix acte el jutge rebutjava imputar-li un delicte d'alçament de béns —que sí que pesa sobre Medina— ni un delicte fiscal, tal com demanava alguna acusació.\nSegons el magistrat, fins al moment només se li ha pogut embargar a Luceño un immoble valorat en 1,1 milions d'euros, diversos vehicles valorats en 946.136,66 euros i el saldo de comptes corrents per un import de 129.140,70 euros. Per això, i tenint en compte que l'import de les responsabilitats pecuniàries arriba a 6,2 milions d'euros, va fixar per a ell una fiança de quatre milions, la mateixa quantitat que demanava el fiscal, que havia d'abonar en un termini de 48 hores.\nEn relació amb aquest cas el jutge ha dictat aquest dimecres una provisió en la qual suspén la declaració prevista per al dia 9 d'Elena Collado, la responsable municipal que va tancar els contractes amb els dos empresaris investigats per les comissions sota sospita. Estava citada com a testimoni, però com que el Grup Mixt de l'ajuntament ha demanat que declare com a investigada, l'instructor sol·licita a les parts que es pronuncien sobre si aquesta funcionària ha de ser citada com a testimoni o com a imputada.


Dubtes i Contrastos | Diego Civilotti\nDubtes i Contrastos\nResultarà molt difícil dibuixar un balanç clar de la temporada 2015-2016 de l’OBC, una orquestra amb gran potencial, sens dubte, però ciclotímica, excessivament exposada als capritxos del programa i al to del director. En aquest cas, va ser el veneçolà Manuel Hernández Silva, actual titular de l’Orquestra Simfònica de Màlaga; un director poc ortodox en els seus gestos, però amb alguns moments de bona administració del so que, no obstant això, no van esvair del tot els dubtes que teníem. En ocasions mostrava una sàvia administració sonora, i en d’altres esclats que convertien l’orquestra gairebé en un simple instrument de recreació acústica.\nEl director Manuel Hernández Silva\nLa Rapsòdia espanyola, que incorpora la Havanera per a piano de 1895, pertany a l’univers sonor d’altres obres del compositor francès que giraven la mirada cap a Espanya –com L’heure espagnole dels mateixos anys, el Boléro de 1928 o la Alborada del gracioso de 1905 dins de la suite Miroirs– també en el moment en què Falla arribava a París. De gran repercussió a la crítica espanyola, que llavors va celebrar el seu criteri constructiu i la claredat melòdica dins del concepte de classicisme que es defensava, va trigar tanmateix gairebé dues dècades a arribar a Espanya des de la seva estrena al Teatre Châtelet de París: “per fi Ravel ha vingut a Espanya. Feia temps que Espanya havia anat a Ravel”, escrivia Gerardo Diego el 1924.\nRavel al·ludeix constantment a la música espanyola a través de ritmes, harmonies i girs melòdics, mitjançant una orquestració molt precisa i detallada. Però poc d’això vam poder apreciar: aquesta temporada ens estem acostumant als aperitius insípids, quan no indigestos, a cada programa. Aquest cop li va tocar aquest paper a una Rapsòdia espanyola sense fluïdesa ni ànima. Després d’un inici dubitatiu, Hernández Silva va imprimir al “Preludi a la nit” un tempo excessivament pausat que va tornar incomprensible el sentit de les frases. La inestabilitat de les fustes, ja a la “Malaguenya”, o el traç gruixut i la falta d’agilitat del director en línies generals tampoc va ajudar a aixecar el vol, que va desembocar en una “Fira” amb excessius desajustos.\nÉs cert que Ravel va rebre algun desgreuge en la següent obra del programa, amb una interpretació d’excel·lència i gran personalitat a càrrec del pianista francès Jean-Efflam Bavouzet. El Concert per a piano i orquestra pertany a l’última etapa del catàleg ravelià i consisteix en una mena de compendi d’atmosferes i universos sonors que travessen per moments Falla, Stravinski i fins i tot Gershwin amb una lògica constructiva rigorosa que mai cau en la desorientació del pastitx. La seva concepció d’un ideal classicista s’havia transformat des de feia una dècada, la Primera Guerra Mundial havia fet fallida la confiança en l’autoritat i l’herència; es tracta ara, doncs, d’una obra colorista sense grans pretensions però d’altíssima exigència, que beu sense prejudicis de moltes fonts i està proveïda d’una orquestració magnífica.\nEl primer moviment, Allegremente, s’inicia amb una melodia del flautí guarnida amb glissandi del piano, perllongada per la trompeta. Un inici amb símptomes de desacord entre l’orquestra i el solista ens va fer presagiar el pitjor, però al llarg del primer i segon moviments, el pianista va anar assentant-se amb un notable equilibri i detalls tècnics, com els trinos, de gran brillantor. Cal dir, no obstant això, que a l’orquestra li va faltar una mica de “lleugeresa de peus”, cosa que es va acusar en la difícil integració del caràcter que li va donar Bavouzet a la partitura, i que les polirrítmies van provocar inestabilitat en alguns moments. No voldria oblidar, tanmateix, la intervenció esplèndida de Juan Manuel Gómez, solista de trompa, al compromès fragment ple d’aguts del primer moviment.\nL’inici de l’Adagi és un meravellós passatge cristal·lí i fràgil, i va ser molt cuidat pel director, atorgant-li a Bavouzet un embolcall sonor adequat en el qual poder respirar; flautes i oboès van oferir un magnífic rendiment, però el clarinet va estar per sota del seu nivell. El Presto final rematat amb gran precisió pel francès, li va valer un bon acolliment del públic a qui els hi va regalar dues propines ben diferents: el virtuosisme desenfrenat de l’Estudi de Concert Op.13 de Gabriel Pierné (encara que amb més lluentor i vehemència que precisió) i el lirisme delicat de Claude Debussy al vuitè preludi del primer llibre dels seus Preludis: “La noia dels cabells de lli”.\nLa segona part va començar amb les Danses simfòniques de Rachmaninov; en tres moviments brillants i orquestralment exuberants, és l’última partitura que ens va deixar el compositor rus, dedicada a l’Orquestra de Filadèlfia. Poc considerada, sent titllada d’anacrònica des dels corrents d’avantguarda, ofereix no obstant això moments interessants. El director veneçolà treballa molt l’expressivitat de les cordes, i això va ser potser el més destacable en la seva visita. Dins d’aquesta abundant massa orquestral en el primer moviment són rellevants els solos dels vents i el característic color del saxòfon, de gran protagonisme. En aquest apartat va destacar un inspirat Ignacio Gascón, saxòfon convidat, amb una intervenció molt expressiva i precisa. El segon, Andante con moto, tot i que ho assenyali a la partitura, pren d’un vals només l’ambient i està regat d’interessants síncopes des del punt de vista tècnic, i d’amargor i dolor, des del biogràfic i estètic. Encara que algun assaig més no hagués sobrat, Hernández Silva va anar consolidant a poc a poc la imbricació entre seccions perquè els solos, tal com pensa aquesta partitura el compositor rus, fossin realment rellevants per sobre de l’onada orquestral. Si bé les trompes no van mostrar la seguretat de la primera part, va haver-hi intervencions de gran solvència com la d’oboès i sobretot, la d’Alfons Reverté, que va ser un clarinet baix molt solvent. L’últim moviment està impregnat d’un caràcter transcendent, amb la presència des dels primers compassos del cant de l’Església ortodoxa. La batuta va triar, no obstant això, més efectisme que transcendència, fregant la vulgaritat, i l’orquestra la va seguir obedient fins al final.


En paraules de la seua autora “Qui ha passat tota una vida llegint els escrits de Plató i no considera la República la seua obra central? És inesgotable, la conversa més llarga de Sòcrates. En conseqüència, enmig d'aquesta col·lecció hi ha quatre peces sobre la República. No obstant això, el diàleg que més m'ha fet pensar és el Sofista. Conté el que em sembla el tercer descobriment més portentós de l'antiguitat per a la filosofia (després de la revelació del Ser de Parmènides i la hipòtesi de les formes de Sòcrates): la reinterpretació del Noser com Otredad, alguna cosa indispensable per a la comprensió de la més fascinant de les habilitats humanes: imaginar”. En aquest volum, Brann, considerada com una de les grans lectores i intèrprets dels diàlegs platònics en els temps moderns, mostra a la vigència dels diàlegs de Plató i els assumptes que aborden\nValència: Publicacions de la Universitat de València, 2015 · Estètica&Crítica, 39 · 434 p. · 16 x 20 cm · enquadernació convencional · ISBN 978-84-370-9829-6 · 25 € · castellà\nCatalán Sánchez, Teresa;Fernández Vidal, Carme\n(Publicacions de la Universitat de València, 2012) · 184 p. · 15 €\n(Universitat Politècnica de València, 2010) · 416 p. · 27 €\ndigital: La estética musical de Hector Berlioz a través de sus textos\n(Publicacions de la Universitat de València, 2014) · 276 p. · 8 €


Exposicions Espectacles poeticomusicals Recomanacions literàries i intercanvi de llibres Concursos literaris Parades al carrer Dictats populars Sortides i excursions ALTRES ACTIVITATS DEL MES\nPalamós, Mots i flors\nDel 18 al 30 d'abril\nDel 18 al 30 d'abril, els establiments de Palamós exposaran els cartells de Palamós, mots i flors als seus aparadors. Aquests cartells contenen poemes d'autors catalans sobre diferents flors i l'origen etimològic de cada flor.\n4a edició de Girona, Mots i flors\nDel 23 d'abril al 21 de maig\nDiversos equipaments i establiments\nDes de Sant Jordi i fins l'últim dia de Temps de Flors, els cartells de Girona, mots i flors inunden la ciutat. Aparadors d'establiments i equipaments municipals exposen aquests cartells amb un nom de flor, la seva etimologia i un fragment literari que la il·lustra. És la tercera acció de la iniciativa Llengua · Poesia · Llibre.\nPoemes del Món a la Bisbal\nDivendres 21 d'abril a les 20.30 h\nLectura de poemes d'arreu del món, a càrrec dels alumnes dels cursos de català i de participants al Voluntariat per la llengua. Amb acompanyament musical a càrrec d'Enric Bassacoma i Enric Martí.\nPoemes del Món a Palafrugell\nDivendres 21 d'abril a les 19.30 h\nCelebració del 25è aniversari de l'Oficina de Català de Palafrugell, que coincidirà amb la 12a edició de la Lectura de poemes d'arreu del món. Hi haurà un recital de poemes en llengua materna, imatges, música i cantada en directe. Hi participaran alumnes i voluntaris lingüístics.\nAl vestíbul del teatre es podrà veure l'exposició "25 anys fent bategar el català" del 7 al 27 d'abril.\nDiumenge 23 d'abril a les 11.30 h\nAlumnes dels cursos de català, participants al programa Voluntariat per la llengua i altres persones col·laboradores ens llegiran poemes d'amor, d'enyorança per la terra llunyana, cants a la vida quotidiana i crides a la pau, a la solidaritat i a un món millor i s'uniran en un acte molt emotiu que, de ben segur, no ens deixarà indiferents.\nL'acte està organitzat pel Servei Comarcal de Català del Gironès, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Cassà de la Selva i entitats del municipi.\nA Porqueres, per St. Jordi, llibres, poemes, vins i roses\nDivendres 21 d'abril a les 20.00 h\nC. Jaume Balmes, 27\nAmb motiu de la diada de St. Jordi, el SCC del Pla de l'Estany i l'Ajuntament de Porqueres organitzen una vetallada literària el divendres 21 d'abril, a les 20 h del vespre, a la biblioteca Carles Fontserè.\nL'acte consistirà en la lectura de diversos poemes, a càrrec del poeta i escriptor Roger Vilà, que es combinaran amb el tast de diversos vins, gentilesa de Vins Vid'Art.\nL'activitat, que té un cost de 5 euros, és oberta a tothom. Les persones interessades a participar-hi han d'escriure un correu a biblioteca@porqueres.cat per reservar la seva plaça.\nMaridatge literari a l'Alt Empordà: Carles Bosch de la Trinxeria\nDivendres 21 d'abril a les 10.00 h\nEl Servei Comarcal de Català i el Consell Comarcal de l'Alt Empordà organitzen per primer cop per Sant Jordi un maridatge de textos de Carles Bosch de la Trincheria i vins de la DO Empordà.\nPer Sant Jordi, els carrers de Torroella de Montgrí tornen a omplir-se de versos\nDiumenge 23 d'abril a les 12.00 h\nBiblioteca Municipal Pere Blasi (C. dels Dolors, 7)\nUna altra vegada, els carrers més emblemàtics de Torroella de Montgrí s'ompliran de poesia amb el ja consolidat acte "Carrers en vers", que enguany arriba a la seva quarta edició.\nAquest cop, els alumnes recitaran els poemes acompanyats de dansa, música, cant, arts plàstiques i teatre.\nAquest any, la poeta i cantautora Rosa Pou serà l'encarregada de presentar i conduir l'acte.\nRecomanacions literàries i intercanvi de llibres\nNo saps quin llibre escollir? T'ajudem a triar-lo!\nEl Servei Comarcal de Català d'Olot-la Garrotxa i l'Oficina de Català de Calonge un any més han seleccionat alguns llibres i peces musicals perquè ens sigui més fàcil triar-los per Sant Jordi. Les recomanacions literàries s'estructurn en ficció, no-ficció, i infantil i juvenil, i també n'hi ha de musicals. Si us perdeu entre la llarga llista de títols que ens ofereixen les editorials, aquest recull de ben segur que us orientarà.\nRoses: jocs de llengua i intercanvi de llibres\nDimecres 19 i dijous 20 d'abril\nOficina de Català. Riera Ginjolers, 22\nEl dimecres 19 i el dijous 20 d'abril celebrarem la diada de Sant Jordi amb l'organització d'una jornada cultural que comptarà amb diverses activitats per a l'alumnat, les parelles lingüístiques i la població en general, entre les quals destaquem el tradicional intercanvi de llibres.\nFigueres: XI Fira d'Intercanvi de Llibres de Segona Mà\nDel 18 al 23 d'abril\nDes del 18 al 23 d'abril tindrà lloc l'XI Fira d'Intercanvi de Llibres de Segona Mà en català al vestíbul de la Fundació Clerch i Nicolau, seu de l'Oficina de Català de Figueres.\nBanyoles: intercanvi de llibres al Centre Cívic\nEl SCC del Pla de l'Estany i el Centre Cívic Banyoles organtizen, un any més, un intercanvi de llibres, còmics, revistes... amb motiu de la celebració de St. Jordi.\nDurant tota la setmana prèvia a la diada, qui vulgui podrà passar pel Centre Cívic, en horari de tarda, a triar i endur-se el llibre o publicació que més li agradi i, a canvi, n'haurà de deixar algun. D'aquesta manera, tothom podrà formar part d'aquesta cadena d'intercanvi i provar nous gèneres i noves propostes literàries.\nLliurament de premis del 9è Concurs de Narració Curta Sant Jordi 2017\nDimecres 26 d'abril a les 18.30 h\nAuditori Municipal (C. Malva, s/n)\nDurant el lliurament de premis, el públic, a banda de poder gaudir d'algunes peces musicals interpretades per alumnes de l'Escola de Música Joaquim Carbó, també podrà participar en un concurs de coneixement de literatura catalana.\nA Salt, Concurs de narrativa de viatges per Sant Jordi\nDiumenge 23 d'abril a les 11.00 h\nPer celebrar l'Any del Turisme Sostenible, des de l'Oficina de Català hem organitzat un concurs de narrativa de viatges.\nDurant la diada de Sant Jordi es lliuraran els premis dels guanyadors de la narrativa de viatges i se'n llegiran els escrits.\nEl concurs s'emmarca dins el projecte Al Gironès, llegim! i els participants que hi vulguin prendre part hauran d'enviar un escrit d'entre 120 i 300 paraules sobre un viatge al c/e salt@cpnl.cat de l'Oficina de Català.\nTaller de roses i punts de llibre a la parada del Servei Comarcal de Català del Baix Empordà\nDiumenge 23 d'abril a les 09.30 h\nC. Pineda de Mar\nDifusió del Servei de Català amb taller de roses, punts de llibres, jocs lingüístics, etc.\nParada de Sant Jordi del Servei Local de Català de Palamós\nDiumenge 23 d'abril a les 10.00 h\nEl dia de Sant Jordi ens trobareu a la paradeta de l'entrada del carrer Major de Palamós. Difondrem els nostres cursos i serveis, i aprofitarem per divulgar les novetats de la Gramàtica de la llengua catalana, i sobretot els canvis en els accents diacrítics.\nDictat Popular de Sant Jordi\nDivendres 21 d'abril a les 10.30 h, a la Fundació Clerch i Nicolau de Figueres\nDiumenge 23 d'abril a les 18.00 h, a la Plaça del Teatre d'Olot\nEl divendres, amb motiu de la diada de Sant Jordi, a Figueres se celebrarà el II Gran Dictat, que posarà a prova els coneixements de llengua d'escriure paraules soltes correctament.\nA Olot, aquesta és la tercera edició del Gran Dictat Popular de Sant Jordi, que compta amb 3 categories i grans premis:\nA: 5è i 6è de primària i 1r-2n ESO: 150 euros per a l'aula del nen o nena que guanyi (que haurà participat en el dictat en representació de tota la seva classe).\nB: de 3r d'ESO fins als 18 anys: una excursió guiada en caiac per a dues persones, a Tamariu, Castell o Portlligat, de dues hores de durada.\nC: més de 18 anys: Una nit en una casa rural de la Garrotxa, per a dues persones, amb esmorzar inclòs, o un àpat pel mateix valor econòmic en un restaurant.\nEnguany, el conte que s'0ha triat per al dictat és de l'olotina Maribel Torres, i comptarem amb la participació de Laia Santanach que, des del Festival Sismògraf, ballarà les 15 paraules que els participants del Dictat hauran escrit. Els premis han estat cedits per l'Institut Municipal d'Educació i Joventut de l'Ajuntament d'Olot, l'Institut de Cultura de la Ciutat d'Olot, Kayaking Costa Brava i Turisme Garrotxa.\nSortida als jardins de Santa Clotilde per tancar el curs\nDijous 20 d'abril a les 18.30 h\nVisita guiada als jardins, lectura de textos de Bertrana i música en viu per celebrar el final de curs i la proximitat de la diada de Sant Jordi.\nDissabte 22 d'abril a les 10.30 h\nAlumnes i participants del programa de Voluntariat per la llengua faran una visita guiada a aquesta fortalesa declarada bé cultural d'interès nacional. Després de la visita, els alumnes llegiran fragments de llibres ambientats al castell a la plaça d'armes.\nALTRES ACTIVITATS DEL MES\nTarda de cinema a la biblioteca: "Els nens salvatges", de Patricia Ferreira\nDilluns 24 d'abril a les 18.00 h\nCicle de cinema en català organitzat pel Voluntariat per la llengua i la Biblioteca Carles Rahola. És una bona oportunitat per a les parelles lingüístiques per veure cinema en català i parlar sobre la pel·lícula vista. També és una bona manera de dinamitzar la biblioteca. És una activitat gratuïta i oberta a tothom. Avui es projecta Els nens salvatges, de Patricia Ferreira.\nLes anteriors projeccions van ser Herois, de Pau Freixas i Fènix1123, de Joel Joan i Sergi Lara.\nCaminada d'iniciació a la marxa nòrdica per a les parelles lingüístiques de Celrà, Bordils i Flaçà\nDimarts 25 d'abril a les 17.30 h\nPunt de trobada: Parc de Salut (c. Pins d'en Ros)\nActivitat per a les parelles lingüístiques de Celrà, Bordils i Flaçà, que es podran iniciar en la marxa nòrdica. La caminada tindrà una durada d'una hora aproximadament i recorrerà algun dels itineraris marcats del municipi.\nDimecres 26 d'abril a les 15.00 h\nEn aquesta tercera i última sessió del Club de lectura fàcil a la Biblioteca Municipal de Palamós, els lectors comentaran el llibre Marcus Marc i la ruta del cacau, de Núria Martí Constans.\nEl Club de lectura fàcil té com a objectiu fomentar l'hàbit de llegir entre els alumnes de català, i facilitar-los lectures amenes i senzilles.\n"Aurora Bertana: la dona que estimava els salvatges", xerrada\nDijous 27 d'abril a les 20.00 h\nCentre Cívic de Porqueres (c. Mercè Rodoreda, 5)\nLa filòloga i escriptora Adriana Bàrcia parlarà d'Aurora Bertrana, viatgera, escriptora i figura peculiar i cosmopolita de mitjan segle XX.\nLa xerrada tindrà lloc a l'aula "Altell" del Centre Cívic de Porqueres el dia 27 d'abril a les 20 h. És un acte obert a tothom.\nI Certamen de lectura en veu alta a Blanes\nDivendres 28 d'abril a les 19.00 h\nAlumnes de l'Oficina de Català de Blanes, del Centre de Formació d'Adults Es Piteus, del club de lectura Dijous de Lletres i Mots, i dels batxillerats dels institus de secundària, faran una mostra de lectura en veu alta.


Universitats en Pemba north - Directori - Llistat - Guia - universitats - Tanzània - Universitiesintheworld\nPàgina d'inici › Per país › Tanzània › Universitats en pemba north\nUniversitats en pemba north Tanzània\nSi has trobat la teva universitat entre d'altres Universitats en Pemba north registrada a Universitiesintheworld, cap comentari. En aquest precís moment, encara hi ha persones indecises insegurs sobre on estudiar i la seva opinió pot ser de gran valor. Hi ha moltes coses sobre les diferents institucions d'educació superior que només aquells que estudien en elles podem conèixer, de manera que l'insten enèrgicament a contribuir amb la seva opinió sincera.\nSom un lloc web de referència per als estudiants locals o que vénen a fer l'intercanvi en Pemba north. Si la seva universitat no s'ha registrat a la base de dades, si us plau agregar i ajudar a altres estudiants a trobar una institució d'educació superior. Estarem encantats de comprovar el compliment del seu centre i anem a publicar la informació en breu.\nOn vols estudiar? Si encara no té una resposta per a aquesta pregunta, el primer que ha de fer és preparar una llista preliminar de Universitats en Pemba north que et poden interessar, tenint en compte la més bàsica, és a dir, ja sigui pública o privada, i després tractar respondre a altres qüestions clau com la qualitat i la qualitat del professorat, preu i tots els altres aspectes que poden influir tant en el seu desenvolupament acadèmic i personal. Estudiar a Pemba north, un lloc que compta amb 45818, pot ser una experiència enriquidora per a vostè, de la mateixa manera que ha estat i és per a molts estudiants que han passat o que hi viuen ara.\nFer un intercanvi en Pemba north li pot proporcionar una experiència incomparable i insuperable. No hi ha cap raó per témer, perquè la majoria de les persones que han decidit embarcar-se en aquesta aventura ho faria tot de nou. Se li dóna l'oportunitat de fer amics de tot el món, estar en contacte amb diferents idiomes, aprendre d'una nova cultura i desenvolupar habilitats fins ara desconegudes per a tu. En contacte amb l'Universitats en Pemba north que ofereixen aquests programes i coneixen bé els requisits que ha de complir en cada un, per esbrinar quin li ofereix el pla més apropiat i més d'acord amb les seves expectatives.\nUniversitats en Pemba north per categoria\nSi desitja estudiar en una de les universitats privades de Pemba north (Tanzània), es pot aplicar a les beques i ajudes a l'estudi a través dels enllaços que es proporcionen a la pàgina web de cada centre. L'estudiar en una institució privada assegura que el seu treball futur, pel fet que aquests centres tenen diversos recursos per proporcionar el primer treball als seus estudiants un cop que s'han graduat\nEl nivell d'exigència d'una universitat pública és molt més gran, el que fa que els estudiants han de ser autosuficient per poder passar els subjectes. El que aconsegueixen és per mèrit i l'esforç propi i això es notarà en la maduresa d'aquests joves. Si vostè vol tenir un cop d'ull i conèixer els centres d'educació superior públics de Pemba north (Tanzània), ingressi aquí\nUniversitats que han aconseguit ni més ni menys de certificats d'excel·lència i col·locar-los sobre dels altres. Vols saber quins són aquests centres d'educació superior? Universitiesintheworld que mostra una llista que conté només les millors institucions d'educació superior amb el cicle, segon cicle, la formació de mestratge o doctorat en Pemba north (Tanzània)\nUniversitiesintheworld li ofereix dins d'aquest enllaç d'una llista de les universitats més barats en Pemba north (Tanzània). Si vostè encara no ha estat capaç de decidir en quin centre a triar començar els seus estudis universitaris, el preu pot ser un factor que l'ajudarà a fer-ho. El cost de la matrícula pot variar considerablement d'un centre a un altre. Entrar i comparar entre les institucions més barats\n¿Vostè acaba d'acabar l'escola secundària i que busca les universitats lliures en Pemba north (Tanzània)? Ens complau informar-los que tenim a la seva disposició una llista d'universitats lliures en les que vostè pot fer un grau d'estudis que pot fer-te feliç sense haver de ser una càrrega econòmica per als seus pares, pel fet que aquestes universitats estan completament lliures\nL'acreditació de centres universitaris en Pemba north (Tanzània), que ensenyen l'educació superior, és un paràmetre fiable que garanteixi la qualitat tant del centre i de la facultat que la componen. Certifica que la institució compleix amb el seu projecte d'ensenyament i assegura als seus estudiants presents i futures un nivell mínim de qualitat, incloent en aquesta anàlisi i valoració positiva també la seva facultat i investigador\nUniversitats en Pemba north per ciutat important\nWete és una ciutat de gran atractiu i rep milers d'estudiants cada any. Tothom està sorprès per la gent és hospitalària i és per això que estudia a qualsevol de les universitats en Wete o ve es converteix en una tasca difícil.\nSi vols estudiar a Micheweni, aquí trobarà totes les universitats de Micheweni o tan a prop com sigui possible de manera que vostè pot visitar els seus llocs web o trucar per telèfon a ells per informar-lo de tot el que ha de fer per iniciar els procediments.\nVols estudiar a Konde? Tanzània és el somni de milers d'estudiants que fan la seva millor esforç cada any per estudiar allà, encara que per a molts és difícil de complir el seu somni, no és impossible, entrar i buscar a la universitat que li interessa, i se'ls va informar.\nUniversitats en Pemba north per província\nLlistat de universitats pròxims a Pemba north\nOpen University of Tanzania- (Situat a 197.84 km)\nMuhimbili University of Health and Allied Sciences (MUHAS)- (Situat a 200.14 km)\nUniversity of Dar Es Salaam- (Situat a 199.57 km)\nInstitute of Finance Management- (Situat a 200.17 km)\nInternational Medical & Technological University- (Situat a 192.07 km)\nTanzania Business School- (Situat a 199.69 km)\nDares Salaam Institute of Technology- (Situat a 200.72 km)\nSebatian Kolowa University College- (Situat a 170.29 km)\nHubert Kairuki Memorial University- (Situat a 197.06 km)\nMwalimu Nyerere Memorial Academy- (Situat a 201.26 km)


Andorra tindrà una colla castellera\nJa hi ha una setantena de persones apuntades del prop d'un centenar necessari\nRedacció 22/07/2014 - 11.02 Actualitzat 22/07/2014 - 12.25\nUn dels quatre assajos que la incipient colla castellera ha fet. (Foto: ACN)\nLa idea de fundar una colla castellera a Andorra va sorgir del valencià Jordi Manyes, que, malgrat que mai ha fet castells, prové del món de les muixerangues. Manyes va fer una crida per les xarxes socials i van ser Juli Peña, dels Marrecs de Salt, i Anna Font, que malgrat ser andorrana havia format part de la colla dels Xoriguers de la Universitat de Girona, els qui van respondre.\nAquesta iniciativa va anar creixent i ara hi ha ja una setantena de persones apuntades, cosa que, per Peña (que ha estat escollit provisionalment president i cap de colla), és "un començament molt esperançador". Per ser viable, un projecte d'aquest tipus necessita prop d'un centenar de persones, i és per això que Peña explica que cal "engrescar també gent de l'Alt Urgell i la Cerdanya; no estem tan lluny".\nAra per ara, la colla ha fet quatre assajos. "L'evolució és lenta", diu el president de la colla, encara sense nom ni camisa, i afegeix que "s'ha d'ensenyar què és un castell, com funciona, com es puja, que la gent tingui les sensacions de tenir pes a l'esquena". Peña pronostica que d'aquí a sis mesos ja podran fer castells de sis.\nLa colla s'està constituint com a associació i, un cop això estigui fet, Peña explica que hauran de parlar amb les institucions andorranes "per tal que s'hi impliquin i fer d'Andorra una plaça castellera".


Telegram ha abandonat la plataforma de blockchain "TON" | des Linux\nTelegram ha abandonat la plataforma de blockchain "TON"\nPavel Durov anunciar la finalització de el projecte per desenvolupar la plataforma TON i la moneda digital Gram causa de la incapacitat de treballar sota les mesures de prohibició introduïdes per la Comissió de Borsa i Valors dels Estats Units (SEC) i amb això la participació de Telegram en el desenvolupament de TON se suspèn per complet.\nEn l'anunci sobre l'abonament de el projecte, Pavel Durov va compartir el següent:\nDesafortunadament, un tribunal dels Estats Units va detenir TON. Com? Imagina que diverses persones s'ajunten els seus diners per construir una mina d'or i després dividir l'or que ven d'ella. Llavors arriba un jutge i li diu als constructors de mines: «Moltes persones van invertir en la mina d'or perquè estaven buscant guanys. I no volien aquest or per a ells, volien vendre a altres persones. Per això, vostès no se'ls permet donar-los l'or «.\nLamentablement, el jutge dels Estats Units té raó en una cosa: nosaltres, les persones fora dels Estats Units, podem votar pels nostres presidents i triar als nostres parlaments, però encara depenem dels Estats Units quan es tracta de finances i tecnologia ( afortunadament no cafè).\nEstats Units pot usar el seu control sobre el dòlar i el sistema financer global per tancar qualsevol banc o compte bancari al món. Podeu utilitzar el control sobre Apple i Google per eliminar aplicacions de App Store i Google Play. Llavors sí, és cert que altres països no tenen plena sobirania sobre què permetre al seu territori. Desafortunadament, nosaltres, el 96% de la població mundial que viu en altres llocs, depenem dels prenedors de decisions triades pel 4% que viu als Estats Units.\nEn el desenvolupament de TON es van destinar més de $ 1.7 d'inversions per crear la plataforma, però la Comissió de Valors d'EE. UU. Va considerar il·legal la venda de tokens digitals Gram, Ja que totes les unitats de la moneda digital Gram es van emetre a la vegada i es van distribuir entre els inversors i el fons d'estabilització, en lloc de formar-se durant la mineria.\nLa Comissió afirma que, amb aquesta organització, Gram està subjecte a les lleis de valors existents i la qüestió de Gram va requerir el registre amb les autoritats reguladores corresponents. Es va assenyalar que Telegram va buscar beneficiar-se de l'oferta pública sense observar les regles establertes per a la divulgació d'informació destinada a protegir als inversors: els valors no deixen de ser-ho només perquè es presenten sota l'aparença d'moneda digital o tokens digitals.\nDels fons invertits pels inversors per al desenvolupament de la plataforma, el 28% ja s'ha gastat, Però Telegram està a punt per tornar el 72% la suma invertit als inversors nord-americans.\nAls inversors d'altres països, excepte pel retorn de l'72%, se'ls va oferir l'opció de proporcionar fons a crèdit amb un retorn de l'110% l'any que ve. Alguns inversors tenen la intenció de formar un grup per presentar una demanda contra Durov, ja que, segons ell, no es van utilitzar totes les oportunitats per a resoldre la situació.\nMalgrat això fa uns dies, els usuaris interessats van formar el projecte Free TON (Que es va establir amb l'objectiu de continuar el desenvolupament de la plataforma oberta TON) van decidir mantenir la infraestructura i crear serveis basats en ella. El projecte serà desenvolupat per Free TON Community, a la qual es van unir TON Labs, Dokia Capital i Bitscale Capital, així com els intercanvis de moneda digital Kuna i CEX.IO.\nEls tokens Crystal TON es lliuraran de forma gratuïta als participants de el projecte (No s'utilitzaran moneda digital Gram): el 85% dels tokens es distribuiran perquè els usuaris atreguin nous participants, el 10% es distribuirà als desenvolupadors i el 5% als validadors.\nSegons Durov, s'han de tractar amb precaució, Ja que no estan afiliades a Telegram de cap manera i ni un sol membre de l'equip de Telegram participa. Durov no recomana confiar els seus diners i dades en projectes similars, especialment si manipulen el seu nom i la marca Telegram.\nRuta completa cap a l'article: des Linux » Notícies » Telegram ha abandonat la plataforma de blockchain "TON"\nAlison va dir\nQue mala notícia, sonava molt interessant, llàstima que es va haver d'abandonar. Penso que no haurien d'aplicar regulacions mes bé s'haurien de promoure el seu ús. Si es promogués mes el seu ús fos millor. Pot ser btc, eth o les moneda digital no tan tradicionals com https://www.mintme.com\nRespondre a Alison\nUbuntu Touch OTA-12 arriba oficialment com "la major actualització mai llançada"\nProxmox VE 6.2, arriba amb base a Debian 10.04, Kernel 5.4 i més


ENGINYERIA SENSE FRONTERES-LLEIDA: Éxit en la projecció del documental FLOW\nEl passat dilluns 22 de març, dins el marc del dia mundial de l'aigua, ESF-Lleida va organitzar el passi del documental FLOW (For Love of water), simultàniament amb altres 18 ciutats de Catalunya i Espanya.\nEn Jordi Matute, d'ESF Lleida, va comentar al public l'esperit del documental així com l'ocasió per la que es projectava simultàniament en 18 poblacions de l'estat: el Dia Mundial de l'Aigua. També va fer alguna pinzellada sobre el projecte de El Salvador al que donem suport des de Lleida.\nA la projecció van assisitir una cinquantena de persones que van aplaudir al finalitzar la projecció. No es va obrir torn de comentaris donada l'hora però sí es van poder captar alguns comentaris a títol particular sobre la força de l'acció individual i que, de fet, no és que el documental descubreixi res de nou però si ratifica que segueixen existint els mateixos problemes.\nSi us vau perdre la projecció o voleu més informació sobre aquest documental tan guardonat, us deixem el link a la seva pàgina oficial: http://www.flowthefilm.com/


Destapant Cassoles: de setembre 2014\nPublicat per mercè a 23:04 41 comentaris:\nA l'agost fan anys dues de les meves filles (ONA:14 I BET:11), l'altra a finals d'octubre (LAIA:13). Fa un parell d'anys vam decidir que per a la familia els celebraríem junts. Després cadascuna té la seva festeta particular. Avui volia compartir amb vosaltres els tres pastissos. Tenien molt clar què volien:\n*ONA: TIRAMISÚ SENSE ALCOHOL\n*LAIA: MOUSSE DE LLIMONA AMB COBERTURA DE MANGO\n*BET: PASTÍS DE XOCOLATA AMB COBERTURA DE XOCO NEGRA I AMETLLES TROCEJADES PEL VOLTANT\nSi voleu les receptes, el pastís de xocolata el teniu aquí al requadre del costat, la mousse i el tiramisú estan publicats anteriorment.\nVAM TENIR UN DIA FANTÀSTIC!, UNA ABRAÇADA A TOTS!\nPublicat per mercè a 14:12 9 comentaris:\nPublicat per mercè a 8:55 21 comentaris:\nA casa avui, hem fet el nostre particular Menú Patriòtic per agafar forces pel dijous!\nDonat que demà no coincidirem i que el mateix dia 11 dinem on i com podem degut als actes als que anem des del matí, hem decidit fer avui el nostre àpat.\nHa estat molt divertit!, us animo a fer una festa gastronòmica amb motiu de la diada, jugant amb les formes, els estris, els colors...\nPRIMER PLAT: AMANIDA RUSSA AMB SALMÓ I ESCUT\nSEGON PLAT: PIZZACAT- PIZZA MAPA DE CATALUNYA\nPOSTRES: POSTRE DE LLIMONA AMB V\nPublicat per mercè a 8:21 8 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Menú 11 de Setembre\nS'apropa la data!, ja som a sobre l'onze de setembre, la Diada de Catalunya, enguany amb una sensibilitat especial, tot i que SEMPRE, és un dia especial per a nosaltres.\nDijous ens espera un cop més una jornada d'alegria, tolerància i il.lusió.\nAl matí al Fosar d les moreres amb els Castellers de Sants, migdia a Rafael de Casanoves i tarda a la V, al tram 39.\nEsperem que amb aquesta darrera demostració multitudinària de desig de democràcia i llibertat ja n'hi hagi prou per escoltar definitivament a la gent del carrer. Esperem que per fi el dia 9-novembre ens podem expressar i que els politics estiguin a l'alçada!...\nMentre esperem el dia 11, podem preparar el nostre pa, que ens farà de la diada, un dia COMPLET!\nFELIÇ DIADA DE CATALUNYA A TOTHOM!!!!!\nPublicat per mercè a 6:14 1 comentari:


PUBLICACIONS EDUARD NOGUES: "L'autodeterminació és més important que la integritat territorial", Ho han dit "repetides" vegades. Londres replica Margallo que els gibraltarenys volen ser britànics. El Ministeri d'Afers Estrangers britànic ha defensat aquest diumenge la "coherència" de la seva política respecte a Gibraltar ia altres territoris d'ultramar per la qual defensen que el dret a l'autodeterminació pesa més que el principi d'integritat territorial dels països que reclamen aquests territoris.\n"L'autodeterminació és més important que la integritat territorial", Ho han dit "repetides" vegades. Londres replica Margallo que els gibraltarenys volen ser britànics. El Ministeri d'Afers Estrangers britànic ha defensat aquest diumenge la "coherència" de la seva política respecte a Gibraltar ia altres territoris d'ultramar per la qual defensen que el dret a l'autodeterminació pesa més que el principi d'integritat territorial dels països que reclamen aquests territoris.\n"La nostra política sobre Gibraltar no ha canviat i és coherent amb la nostra política sobre altres territoris d'ultramar. L'autodeterminació és més important que la integritat territorial", ha explicat una portaveu del Foreign Office en declaracions recollides pel diari britànic 'The Guardian' a la seva edició digital.\nAixí, la portaveu diplomàtica ha recordat que "el poble de Gibraltar ha expressat en repetides ocasions i de forma aclaparadorament majoritària el seu desig de romandre sota sobirania britànica".\nLondres respon així a les recents especulacions un enduriment de la política espanyola cap al Penyal o sobre la possibilitat de portar aquesta qüestió a fòrums internacionals amb el suport de l'Argentina, que reivindica les illes Malvines.\nExteriors estudia recórrer a l'ONU el problema amb GibraltarPicardo acceptaria una reunió amb la Junta però "com a membre de la delegació espanyola".\nEl ministre de Defensa, Pedro Morenés, s'emmarca en la "total normalitat" la presència de vaixells de guerra britànics a Gibraltar i explica que negar l'autorització al portaavions que farà escala a Rota durant aquest desplegament sí que hauria estat "escalar" al contenciós a compte de la colònia, un conflicte que "no interessa" ni al Regne Unit ni a Espanya.\n"Això no és el segle passat, no funciona així", insisteix el ministre de Defensa, en una entrevista amb Europa Press, en què fa una crida a la "sensatesa". "Ni el Govern britànic ni l'espanyol tenen interès en què hi hagi males relacions", recalca.


Llagostera Ràdio - Els Mossos utilitzen una Girocleta per perseguir i detenir un home per un robatori amb violència a Girona\nEls Mossos utilitzen una Girocleta per perseguir i detenir un home per un robatori amb violència a Girona\nArticle Anterior La UdG fixa 50 accions per avançar en la igualtat de gènere els propers 4 anys\nSegüent Article Comença el judici contra 2 dels acusats pel robatori durant el qual va morir l'empresari de Platja d'Aro el 2012\nEls Mossos d'Esquadra van detenir dijous un home de 28 anys, nacionalitat algeriana i resident a Girona, com a presumpte autor d’un delicte de robatori amb violència i intimidació i atemptat contra els agents de l'autoritat.\nEl cos va ser alertat del robatori i en localitzar l'home va començar una persecució. Un agent va demanar a un ciutadà una bicicleta del servei públic Girocleta per perseguir l'home, quan aquest intentava sortir corrent de la vora del riu sense aconseguir-ho.\nVa ser a les dues de la tarda de dijous passat quan els agents de la comissaria de Girona van rebre l’avís que una dona gran havia patit una estrebada amb violència de la seva bossa de mà mentre era a dins del seu vehicle, al carrer Mare de Deu de Fàtima. Una testimoni va informar de la direcció de la fugida i la descripció de l'autor.\nUna patrulla que feia recerca pel carrer Progrés va trobar un individu que concordava amb la descripció i caminava acceleradament, mirant enrere. Quan l’home va veure els agents, va començar a córrer fins al carrer Güell, on l’esperava una altra patrulla de Mossos per interceptar-lo. En aquell moment, l’home va saltar un desnivell d’uns cinc metres per continuar fugint per la vora del riu.\nEn atrapar-lo a la zona de les hortes, amagat entre uns matolls, l'home va agredir els agents i els va causar ferides lleus. En l’escorcoll li van localitzar batorirouna targeta del banc i diners en efectiu que el detingut va afirmar que eren seus.\nEl detingut, amb antecedents per fets similars, va passar a disposició del jutjat d’instrucció en funcions de guàrdia de Girona, que va decretar presó provisional.


Vi-FRANC. Ramon Francàs: L'exclusiu Mercedes-Benz de Jean Leon s'exposa al celler de Torrelavit\nL'exclusiu Mercedes-Benz de Jean Leon s'exposa al celler de Torrelavit\nEl celler Jean Leon (Torrelavit) ha decidit restaurar i repatriar a Espanya des dels EUA l'exclusiu Mercedes que conduia Jean Leon a Beverly Hills. El cèlebre restaurador i cellerer es va comprar per 63.000 dòlars de l'època (1972) un cotxe descapotable super exclussiu, una sèrie limitada que només es va vendre als EUA i al Japó. És un cotxe de 256 CV i 8 cilindres en V (el Mercedes-Benz 560 SL). Torres ja ha exposat el cotxe als jardins d'aquest celler del Penedès.\nLluís G. Ribalta 2 d’octubre de 2012 a les 11:29\nPerò el que tenen exposat... és blau!\nRamon Francàs 2 d’octubre de 2012 a les 17:52\nJa he canviat la foto, on pots comprovar el color exacte del cotxe


Ajuntament de Tordera - Recomanacions de Protecció Civil per a la celebració de Tots Sants, la Castanyada i Haloween\nRecomanacions de Protecció Civil per a la celebració de Tots Sants, la Castanyada i Haloween\nCal recordar que estan prohibides les reunions i/o trobades de més de 6 persones a menys que siguin convivents. Als cementiris caldrà garantir les mesures de neteja de mans, distància interpersonal, i neteja i desinfecció de les instal•lacions. Aquest any no es pot fer l´activitat de ‘truc o tracte´ en la qual els infants van disfressats casa per casa per demanar llaminadures.\nPel que fa a Tordera, el cementiri estarà obert de 9 del matí a 18.30 h de la tarda. A més, des de dijous i fins diumenge durant el matí i la tarda, el personal de la brigada municipal serà al cementiri per ajudar en aquelles tasques de suport i manteniment que els visitants necessitin. Al cementiri hi haurà dispensadors de gel hidròalcohòlic i Protecció Civil i Policia Local faran controls d'aforment.\nLa parròquia de Tordera, per la seva banda, ha informat que aquest any les celebracions de les misses dels difunts tindran lloc a la parròquia i no al cementiri com s'havien celebrat darrerament. Les eucaristies tindran lloc el dia 1 a les 11 h i el dia 2 a les 19.30 h.\n- Cal complir amb la distància interpersonal d’1,5 metres.\n- Per a l’elaboració dels panellets, cal fer-los respectant els grups de convivència estable, rentar-se sovint les mans amb aigua i sabó, i dur mascareta. No s’han de compartir estris ni productes entre grups si no són convivents i, un cop acabats els panellets, cal cobrir-los o embolicar-los per evitar qualsevol contaminació externa.\n- Aplicar un control de l’aforament\n- Establir entrades i sortides diferenciades sempre que sigui possible.\n- Les persones podran acostar-se a dipositar flors en els nínxols mantenint les mesures d’higiene i respectant sempre la distància interpersonal entre no convivents.\n- Els cementiris hauran de disposar de papereres per dipositar-hi residus; així com dispensadors de gel hidroalcohòlic en llocs accessibles i visibles.\n- Es recomana als usuaris limitar el temps d’estada al cementiri i limitar l’ús de bancs i seients.


El pregó infantil i la Encesa dels Gaiatas marquen el tercer dia de Magdalena\nCastelló - MGD 2019 - Ofrena de la Gaiata 7\nCastelló - MGD 2019 - Pregó Infantil - 1\nCastelló - MGD 2019 - Pregó Infantil - 2\nCastelló - MGD 2019 - Pregó Infantil - 3\nCastelló - MGD 2019 - Pregó Infantil - 4\nLa setmana ha començat a Castelló amb un gran ambient festiu amb motiu del tercer dia de la Magdalena 2019. Després de gaudir d'un cap de setmana replet d'actes i cites imperdibles per als més festers, ahir dilluns continue el programa amb tres grans actes.\nA les 10 del matí els carrers de la ciutat ja estaven repletes de gent amb ganes de gaudir de la tradició. El pregó infantil enguany ha sigut a càrrec d'Hugo Pérez qui ha convidat a tots els veïns i visitants més xicotets a gaudir de la 75 edició de la Magdalena i de totes les seues activitats.\nAl costat d'ell han participat en el pregó infantil les diferents Gaiatas i les Dames de la Ciutat al costat de la Reina Infantil, els qui han gaudit d'un matí de dilluns que segur mai oblidaran.\nI què és d'un dia de festa sense una mica de pólvora, a les 14 hores ha tingut lloc al carrer Rosa María Molas la primera jornada del XXV Concurs de mascletaes Ciutat de Castelló. El tret de hui ha sigut a càrrec de la pirotècnia del Mediterrani de València, i ha fet vibrar a tots els assistents.\nJa a la vesprada, al voltant de les 20 hores, s'ha celebrat l'acte d'exaltació del monument gaiatero amb la tradicional Encesa de Gaiates en l'avinguda Rei Don Jaime seguit d'un espectacle pirotècnic a càrrec de Peñarroja.\nUna jornada de dilluns amb la qual ja es té tot preparat per a continuar amb la festa fins al pròxim 31 de març.


Arrenca la campanya pel 27S | Ràdio Calella Televisió\nLa candidata convergent número 27 per Barcelona de Junts pel sí, l’ alcaldessa Montserrat Candini considera que «no hi poden haver súbdits i sí ciutadans del món», i defensa la seva candidatura perquè aplega les moltes sensibilitats del país al mateix temps que presenta polítiques socials i econòmiques.\nLa portaveu municipal d’Esquerra Republicana de Catalunya, Cristina Gómez, defensa «el moment excepcional» que es viu i l’oportunitat única d’aquest 27-S. Per això, Esquerra vol que el Parlament i el proper govern tinguin un mandat clar favorable a la independència de Catalunya.\nEl candidat número 63 de la CUP per Barcelona, Adil Marouan, ha defensat el caràcter plebiscitari dels comicis i l’aposta de ruptura amb l’Estat espanyol per iniciar, des de sota, el procés constituent d’un nou estat.\nEl portaveu d’ICV-EUA, Sebastián Tejada, considera que aquestes són eleccions convencionals a la Generalitat. La seva coalició, Catalunya sí que es pot, denuncia el procés de privatització dels serveis públics de la Generalitat per part de CiU i defensa «un pla de rescat social, aprofundir en el dret a decidir per fer un referèndum i afavorir la transparència i participació ciutadana».\nFinalment, el portaveu municipal del PP Josep Maria Pérez Basart defensa la importància d’aquestes eleccions i espera que la ciutadania a l’hora de votar es decanti per una de les opcions que defensen la unitat d’Espanya.\nSegüent Calella revalida per segon cop les dues flors d’honor de Vila Florida\nAnterior Neix “Plataforma per a les Garanties Democràtiques”\nJa coneixem els títols dels poemes guanyadors dels Jocs Florals i el nom de les seves autores


Carta a l'any 2020: 'Arriba un any únic' (Albert Om)\nCarta a l'any 2020: 'Arriba un any únic'\nEls propòsits d'any nou són la carta als Reis dels adults\n3 min. 27/12/2019 18:57\n260x366 Carta a l'any 2020: 'Arriba un any únic' Carta a l'any 2020: 'Arriba un any únic'\nBenvolgut 2020 que estàs a punt d'arribar, sàpigues que ja ens posseeix el tradicional pensament màgic de finals de desembre, gràcies al qual sembla que, canviant l'any, ens hagi de canviar la vida. Si a més, com és el cas, hi ha un salt de dècada les esperances d'un futur immediat millor es multipliquen ingènuament.\nEstem davant d'un número únic: 2020, dos dígits que es repeteixen, vint vint, l'omnipresent twenty twenty dels països anglosaxons. Queden molt pocs catalans que fa 101 anys haguessin viscut el 1919 i només uns quants que acaben d'arribar potser també coneixeran el 2121. Un número bonic, el 2020, que quedarà perfectament simètric a les ulleres amb què alguns assistiran eufòrics al teu naixement, dimarts a les dotze de la nit. Dos dígits a l'ull esquerre, dos al dret, una copa de cava i un petó de benvinguda. Feliç 2020! Un any de ressonàncies futuristes en què havíem arribat a pensar que els cotxes ja volarien i els humans ens podríem teletransportar.\nPer únic, per bonic, per simètric, per futurista, pel canvi de dècada i perquè ens remets als feliços anys 20 d'ara fa un segle, moltes persones escriuen, a hores d'ara, la seva llista de desitjos d'allò que volen que els passi durant el teu any de vida. Els propòsits d'any nou són la carta als Reis dels adults. I el temps que tu tens per complir-los és limitat. Els anys, a diferència de les persones, neixen sabent el dia que moriran. No n'hi ha cap que s'hagi acabat abans d'hora ni tampoc cap que hagi anat més enllà del 31 de desembre. Tu ets any de traspàs, per tant, tindràs 366 dies per respondre a les expectatives que involuntàriament has generat i als incompliments sistemàtics de tots els anys que t'han precedit i que s'havien compromès a no sé quantes coses abans de l'horitzó 2020.\nAra mateix el 2020 és una incògnita. ¿Com celebrarem els 90 anys de Jordi Pujol i el quarantè aniversari de la seva arribada a la presidència de la Generalitat? ¿I els 50 de la separació dels Beatles o els 10 de la primera gran manifestació independentista a Barcelona? Potser algú que ara llegeix aquesta carta serà el nou president de la Generalitat durant el 2020, i ell encara no ho sap. Desconeixem a quina ronda de la Champions eliminaran el Barça i si l'Espanyol celebrarà els seus 120 anys d'història a Segona Divisió. Potser veurem els primers permisos dels presos polítics, l'esclat definitiu dels cotxes elèctrics, la sortida del Regne Unit de la Unió Europea i quatre anys més de Donald Trump a la Casa Blanca. Veurem què passa, doncs. Veurem què ens passa. Estem a les teves mans, 2020.\nP.D. Ja s'han tornat a sentir veus que neguen el canvi de dècada. Diuen que serà l'1 de gener de 2021, cosa que em sembla fora de tota lògica. ¿Com li poden dir a un any que té dos vints al seu nom que no forma part de la dècada dels vint? I tot pel pecat original d'haver saltat de l'any 1 abans de Crist a l'any 1 després de Crist.


Metges del Món crea una aplicació mòbil per atendre les prostitutes\nL'App, destinada a usuàries de l'ONG, està disponible en català, castellà, anglès i xinès a google play i apple store\n3 min. Palma 17/04/2018 12:29\n651x366 L'aplicació MDM-IRIS compta amb el suport de la regidoria d'Igualtat, Joventut i Drets Cívics de Cort. L'aplicació MDM-IRIS compta amb el suport de la regidoria d'Igualtat, Joventut i Drets Cívics de Cort.\nL'ONG Metges del Món ha presentat MDM-IRIS, la primera aplicació mòbil creada per ser una eina d'informació per a les persones que es dediquen a la prostitució que atèn l'entitat, col·lectiu que arriba a les 2 mil usuaries. L'objectiu de l'app, que compta amb el suport de l'Ajuntament de Palma a través de la regidoria d'Igualtat, Joventut i Drets Cívics, és acostar al col·lectiu informació sobre mitjans sanitaris, socials, jurídics i laborals disponibles i també facilitar que les prostitutes ateses per l'ONG puguin fer consultes individuals als equips de l'entitat. L'aplicació va neixer a proposta de les mateixes prostitutes com a necessitat de poder resoldre els seus dubtes i consultes, sobre tot sobre prevenció i tractament de malalties de transmissió sexual i com actuar davant situacions inesperades, incloses les agressions o casos de violència de gènere.\nLa innovadora aplicació, que ha desenvolupat Metges del Món amb l'empresa Relief App, ja està disponible per a smartphones a google play i apple store en català, castellà, anglès i xinès i té la finalitat de "reforçar el compromís de Metges del Món amb els col·lectius en situació d'exclusió", com poden ser "les persones que exerceixen la prostitució a les Illes Balears". Les innovacions tecnològiques "permeten arribar a col·lectius més desfavorits", ha indicat el coordinador de l'ONG a les Illes Balears, Alberto Gundín.\nLa nova eina ha estat possible gràcies a la feina coordinada de la Xarxa d'Atenció Directa a Persones que Exerceixen la Prostitució (XADPEP). En aquest sentit, el regidor d'Igualtat, Joventut i Drets Cívics, Aligi Molina, ha subratllat la importància de la coordinació entre l'Administració i les entitats "per millorar l'atenció de les dones que exerceixen la prostitució", per "conèixer millor la seva realitat" i per "donar-les suport". Molina també ha detallat que l'aplicació va dirigida tant per informar i assessorar a les persones usuàries de prostitució com també a les que vulguin deixar d'exercir-la.\n540x306 L'app permetrà Metges del Món està en contacte directe amb les 2 mil usuaries de prostitució que atèn. / ISMAEL VELÁZQUEZ L'app permetrà Metges del Món està en contacte directe amb les 2 mil usuaries de prostitució que atèn. / ISMAEL VELÁZQUEZ\nMDM-IRIS està operativa ja en quatre idiomes (català, castellà, anglès i xinès) i posteriorment ho estarà també en romanès, bulgarès i portuguès. L'app ofereix un fòrum de debat obert i un xat tancat entre les usuaries i el personal de Metges del Món. Per a poder participar en ells la persona ha de ser convidada a registrar-s'hi des de l'organització.\nMetges del Món fa feina a l'àmbit de l'explotació sexual a Mallorca des de 1996. El 2013 va ampliar la seva intervenció a l'illa d'Eivissa. Segons la coordinadora d'Inclusió de l'entitat, Belén Matesanz, l'ONG atén avui dia un col·lectiu de dues mil persones que exerceixen la prostitució, el 93% de les quals són dones, una xifra que ha augmentat un 10% el 2017 respecte a l'any anterior.


Movistar es queda amb els drets de la Lliga de futbol per 600 milions d'euros - Diari de Girona\nAcord entre la LFP i Movistar. aniol resclosa\nLa Lliga de Futbol Professional (LFP) i Telefónica/Movistar han arribat a un acord per a la comercialització dels drets d'explotació de continguts audiovisuals del futbol de pagament en el mercat nacional durant la temporada 2015/16 a canvi de 600 milions d'euros. L'acord que es va tancar ahir atorga a Telefónica els drets d'explotació en exclusiva de Lliga BBVA, Lliga Adelante i tota l'oferta de pagament dels partits de Copa del Rei, que es podran veure a través de la nova plataforma Movistar +.\nCom a conseqüència d'aquest acord, la LFP ha suspès la sol·licitud d'ofertes per a aquesta comercialització i la trasllada provisionalment per als mesos d'octubre i novembre de 2015. Amb aquest anunci, Movistar +, el resultat de la compra de Canal + per part de Telefónica, s'ha fet amb un dels paquets clau en la gestió dels drets televisius de l'esport rei.\n«Oportunament s'anunciaran les dates de publicació de les bases per a la sol·licitud d'ofertes per a la comercialització dels drets d'explotació de continguts audiovisuals del Campionat Nacional de Lliga de Primera i Segona Divisió per al mercat nacional durant les temporades 2016/2017 i les dues següents», va explicar la LFP en un comunicat de premsa.


Torre CYTS Hotels - BEST HOTEL RATES Near Pequín Edificis d'oficines Area - Xina\nTroba hotels a Torre CYTS, Pequín\n176 lloguers de vacances i hotels disponibles en aquest moment\nLlocs històrics de Torre CYTS\nMés informació sobre Torre CYTS\nPequín és famosa per atraccions populars com ara Torre CYTS. Asseguri's les tarifes més baixes pel seu viatge amb Agoda.com a qualsevol hotel a prop de Edificis d'oficines. Les opcions d'allotjaments a prop de Torre CYTS varia enormement desde luxosos hotels a assequibles cases d'hostes.\nA través del formulnari de reserves segures online d'Agoda.com les reserves són fàcils pels hotels propers a Torre CYTS. Les útils eines de recerca i l'ampla informació d'hotels a la pàgina de ciutat de Pequín fan fàcil trobar hotels disponibles. Amb més de 2 milions de comentaris de clients, més viatgers estan triant Agoda.com per reservar hotels a prop de Torre CYTS.\nHotels Torre CYTS populars


Entitats socials denuncien manca de suport del Govern a les famílies monoparentals\nCritiquen que no s'hagin recuperat serveis retallats per la crisi\nACN Barcelona.-La federació d’Entitats Catalanes d’Acció Social (ECAS) ha denunciat aquest dimarts manca de suport del Govern a les famílies monoparentals, que representen un 11% de les llars catalanes i en un 81% estan encapçalades per dones. Aquesta situació es tradueix sovint en vulneració dels drets dels infants, segons la federació, que ha criticat que el Pla de Suport a les Famílies estigui pendent d’actualitzar des de fa tres anys i que no s’hagin recuperat serveis retallats per la crisi. A més, també es queixen que hi ha famílies que no poden accedir al carnet de monoparental tot i ser-ho. Aquestes són les queixes que s’han posat de manifest durant la jornada ‘Famílies monoparentals: una realitat invisible’.\nLes entitats han constatat el contrast entre els discursos de les administracions i la realitat. Loli Rodríguez, coordinadora de la Comissió de Famílies d’ECAS, ha instat la Generalitat “a establir un sistema de reconeixement i acreditació per a les famílies en situació de monoparentalitat que actualment no compleixen els requisits establerts, per tal que puguin obtenir el títol tal com s’està aplicant ja en altres comunitats autònomes”.ECAS reclama recuperar i materialitzar el desplegament de la Llei 18/2003 de suport a les famílies, en la qual la condició de família monoparental s’equipara a la de família nombrosa. Això comportaria beneficis fiscals en les taxes municipals i en els preus de diversos serveis públics en els àmbits d’educació, transport, cultura, serveis socials, habitatge i funció pública. Durant la jornada s’ha presentat un vídeo amb el testimoni de cinc dones que exposen les dificultats que pateixen: impossibilitat de conciliar la vida laboral i familiar, manca de recursos econòmics i d’ajuts específics, soledat i desemparament i falta d’orientació i informació per obtenir el carnet de monoparental. Segons les entitats, per millorar l’atenció cal incrementar la inversió i tenir una visió més preventiva per garantir drets i evitar l’assistencialisme, promovent la inclusió i contribuint a trencar el cercle de la pobresa.La protecció dels drets dels infants passa necessàriament per facilitar la conciliació de la vida laboral i familiar a través d’espais de cures per a la franja de 0 a 3 anys, encara insuficients, i altres mesures de suport com els Serveis d’Orientació i Assessorament a les Famílies (SOAF), que s’haurien d’incloure en la cartera de serveis socials com a recurs universal, continuen. Pel que fa a l’orientació, els testimonis recollits apunten a la conveniència de posar en marxa un servei públic d’assessorament, acompanyament i tramitació jurídica especialitzat per a famílies monoparentals, d’accés universal i amb tarificació social.La presidenta de la federació d’Entitats Catalanes d’Acció Social, Sonia Fuertes, ha advertit que “el risc de pobresa en les famílies monoparentals és del 35% a Catalunya”, més de deu punts per sobre de la mitjana. Francesc Iglesias, secretari d’Afers Socials i Famílies del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat, ha afirmat en relació a la revisió del Decret 151/2009 que desplega la Llei de suport a les famílies que “el consens que cerca el Govern és procurar una mirada social a la família monoparental, redefinir-la amb criteris socials en base a la realitat i introduir el concepte de cura com a clau de volta”.


Paco González acusa a Guardiola i Xavi de «venuts»\nPaco González acusa Guardiola i Xavi de «venuts» i «lamejeques»\nEl periodista ha esclatat durant el seu programa i no ha dubtat en manifestar la seva opinió\nper Carlos Medina dimecres, 16 d’octubre 2019 - 12:38h\nPaco González critica durament les actituds de Xavi i Guardiola | Cedida\nLa sentència del procés encara continua generant reaccions. Futbolistes, actors, cantants i periodistes, han utilitzat els mitjans de comunicació i les xarxes socials per expressar la seva opinió sobretot el que està passant a Catalunya.\nEl locutor de la COPE, molt crític amb els dos exblaugranes\nAquest dimarts, a la cadena COPE, el periodista esportiu Paco González va criticar les actituds de Xavi i Guardiola pels seus comentaris després de conèixer la sentència. El presentador de 'Tiempo de Juego', conegut per ser una de les veus de la saga de videojocs FIFA, va assegurar que «no passa res per criticar Espanya» i va reconèixer que hi ha «moltes coses a millorar i molts defectes, però que Espanya no és un país de pa sucat amb oli al qual es pugui difamar».\nXavi Hernández viu i treballa a Qatar, país que Paco González ha criticat | Twitter / @AlsaddSC\nEl locutor va aprofitar l'avinentesa per atacar de manera molt dura i molt contundent les paraules de Xavi i Guardiola, ja que ells no són exemple de res. «S'han atrevit a corregir a jutges i persones que han estudiat tota la seva vida, que es perfeccionen diàriament i que cada dia estudien més», ha declarat el periodista.\n«Si Xavi i Guardiola són independentistes, magnífic, ningú pot convèncer a ningú amb el sentiment, però que no difamin. Que defensin les seves idees sense insultar als altres. A mi i a molts espanyols ens sembla que ens estan insultant quan difamen als nostres país. Els dos es van vendre al petrodòlar de Qatar; són uns venuts», va dir amb duresa recordant que el futbolista i l'entrenador han viscut en aquest país i, en el cas del primer, ha defensat fins i tot el seu sistema malgrat no ser democràtic.\nDe mica en mica Paco González va començar a enfadar-se més, fins al punt que no es va tallar gens i va continuar atacant sense parar als dos exfutbolistes. «Xavi diu que Qatar es viu millor que a Espanya, però jo no ho sé, igual té raó. Viu allí perquè passant més de mig any, no es paguen impostos, un exemple per a Catalunya. Ell viurà de meravella però les famílies dels 2.000 obrers morts dels quals no s'informa a Qatar, potser aquestes famílies viuen pitjor que ell. Aquest Mundial ho promocionen els dos», va retreure el locutor.\nQatar és un país on no hi ha eleccions\n«Ni Guardiola ni Xavi demanen ajuda internacional per la discriminació de la dona a Qatar, no els he vist reclamar que et puguin caure tres anys per tenir relacions homosexuals i per la falta de democràcia; no hi ha ni eleccions ni partits polítics; tot això no els sembla tan important. Hi ha gent als quals els agrada les dictadures», va concloure un Paco González molt enfadat.\nLa cope i jo no ens portem gens bé, però en aquesta ocasió estic totalment d'acord amb aquest senyor


La teva empresa a la xarxa - Formació / Ocupació\npor sonia · Publicada 26/10/2015 · Actualizado 26/10/2015\nÉs la propera acció formativa que CORESSA desenvoluparà en el marc del Programa Catalunya Emprèn, programa integral de foment de l’emprenedoria .\nAquesta nova acció formativa començarà el 10 de novembre i amb un total de 16 hores lectives es tractaran temes com: medis socials, xarxes socials, gestió de comunitats virtuals així com recursos per optimitzar l’impacte a les xarxes.\nDies: 10-12-17 i 19 de novembre\nDurada: 16 hores Data Inici: 10/11/2015 Data Final: 19/11/2015 Lloc: Aulari Masia Torre Figueres Col·lectiu: Persones emprenedores Objectius: Optimitzar l’impacte de les empreses a les xarxes socials.\nPodeu fer les vostres inscripcions de forma presencial a la Masia Torrefigueres (C/ Pau Claris, núm. 14); cal complimentar la sol·licitud i adjuntar el DNI, i en cas d’estar aturat, el certificat de demandant d’ocupació de l’OTG. Les inscripcions són gratuïtes però les places són limitades.\nPer a finals de novembre també està prevista una altra acció formativa: Coaching per a persones emprenedores.\nPer a més información i inscripcions: Formació Emprenedoria


Què fer aquest cap de setmana 12 i 13 d'octubre - On Anem Avui?\nQuè fer aquest cap de setmana 12 i 13 d’octubre\nLes millors propostes per esprémer al màxim el cap de setmana\nEn aquesta guia trobareu les millors propostes per aquest cap de setmana, i un munt d’activitats familiars i d’oci per al dissabte i diumenge. Tardor època de Fires.\nMireu, remeneu i compartiu!\nPropostes per aquest cap de setmana\nAloja, Fira Medieval Fantàstica\nFira del Bolet de Llagostera\nFira de l’Olla de Breda\nFira de la Cervesa de Roses\nXXXII Festa de la Cervesa\nQuè fer per Catalunya! Molt a prop! algunes propostes a pocs quilòmetres, d’altres un xic més lluny, però una bona opció per passar el dia fora de casa.\n2a Fira de la Mongeta a Castellfollit del Boix\nLes mongetes de Castellfollit del Boix van arribar fa prop de 300 anys, fruit d’un intercanvi amb Amèrica. De llavors ençà, aquest llegum s’ha adaptat al sòl de secà i al clima de la comarca fins adquirir un caràcter propi que el converteix en únic: és la mongeta de Castellfollit del Boix, autòctona del municipi.\nEl Saló Internacional del Caravaning mostrarà tot el seu potencial en aquesta 33a edició. Més de 700 vehicles en exposició i més d’un centenar d’empreses expositores, incloses les principals marques, donaran a conèixer les darreres novetats i productes del sector. L’oferta es completarà amb cinc àrees temàtiques a través d’un ampli programa d’activitats.\nXXVIII Fira Internacional del Disc de Barcelona\nEls melòmans tenen una cita anual a la Fira Internacional del Disc de Barcelona.\nUna trobada de segells discogràfics d’arreu d’Europa -com ara França, Itàlia, Regne Unit o Alemanya-, col·leccionistes, artistes… el centre neuràlgic de l’edició discogràfica i per trobar joies musicals i també les darreres novetats\n11 d'octubre de 2019\t in Agenda Cap de Setmana\nLes Ruïnes d’Ullastret\nin Amb Família, Baix Empordà, Història, Museus, Sortida Educativa


4 anotacions de… Domènech i Sánchez « Blog de la Sala Rusiñol · Versió en Català / Pintors i exposicions de la Sala Rusiñol\n« Vernissatge d’en Josep Domènech i Sánchez (26 novembre 2010)\n“La propera”: Miquel Cabanas (17.XII.2010 – 12.I.2011) »\n4 anotacions de… Domènech i Sánchez\n3 desembre 2010 | Escrit dins de 4 anotacions de...\n• Tu? (nom, naixença i el que vulguis): Josep Domènech Sánchez, Barcelona, 1952. Casat; tres filles. Tenim també una gateta. En aquests moments, i com què no tinc a casa les filles —ja han marxat— hem “adoptat” la meva neboda Mireia, que avui m’acompanya a la meva esquerra prenent anotació de tot el que succeeix en un vernissatge (ella estudia sociologia).\n• Una virtut teva a destacar?: La constància.\n• Un punt feble teu a reconèixer?: Jo diria que massa perfeccionista, cosa que comporta gran insatisfacció moltes vegades.\n• El teu plat preferit? (per a qui desitgi convidar-te): Ous ferrats amb una mica de sobrassada calenta al costat. Des de els 12 anys sóc diabètic: per tant, aquestes coses les tinc molt mesurades. —Mala sort! (li dic) —No!, és una manera de viure; ja ens hem fet amics.\n• Un record de la teva vida?: Molt difícil, ja que està la part personal: xerrades amb la meva àvia, el naixement de les meves filles. El guardó “Ricard Camí” a Terrassa (un premi biennal). M’animà molt en un moment molt delicat per a mi.\n• Un lloc d’aquest món?: Besians, un petit poble d’Osca, d’on és la meva dona: és tan petit que no té ni mossèn, ni guàrdia civil, ni bar… Amb tot, tenim església, presidida per un Crist que vaig fer jo mateix.\n• Un llibre?: Em va marcar en el seu moment “Cartes a Théo”, de Vicent Van Gogh.\n• Un escriptor?: Un de sol és difícil! Darrerament estic llegint Murakami, escriptor japonès contemporani: és l’autor, per exemple, de “De qué hablo cuando hablo de correr”. També, Eduardo Mendoza, autor de “La ciudad de los prodigios”; Alessandro Baricco, autor de “Seda”.\n• Del “setè art”: una pel·lícula?: “El loco del pelo rojo”, sobre Van Gogh. També, més recentment, “Amadeus”.\n• Una afició?: Com a passió, l’art. Com afició, el tennis de taula: el practico amb veterans; estic federat. És el que m’ajuda a desconnectar.\n• Un somni?: Que hi hagués un equilibri en tots el sentits: personal, global…\n• Què és l’art?: Bufa!!! És la realització d’un acte amb tota la sinceritat del món, amb tota l’autenticitat possible. Hom podria dir que aquella persona que escombra, si ho fa amb amor, també és art. Amb un pagès, el mateix: es nota qui fa o no fa art.\n• Per a Plató, la bellesa és la crida d’un altre món per a rescatar-nos de la caverna on vivim (què et sembla?): És una afirmació que pot tenir moltes lectures: també és pensar en l’exteriorització de tot el que tens dins teu. Em sembla molt bé, però tenint en compte que res és veritat ni mentida, depèn del color de la bola de cristall amb què ho mires. Aquesta pregunta és complicada.\n• T’has trobat amb la Bellesa (així, amb Majúscula)?: La bellesa, per a mi, és captar un moment molt especial: un somriure, una mirada, una abraçada, una posta de sol. Són moments en els que captes el màxim de sensibilitat.\n• El teu mestre?: Molts mestres! Em considero autodidacte, però no és del tot cert perquè tenim moltes influències: Van Gogh, la pintura holandesa (Rembrandt), quelcom de Tàpies… És una sèrie de captacions. De fet, vaig començar a veure exposicions de la mà del meu pare: sempre hi ha hagut inquietud artística a casa; érem fusters.\n• T’identifiques amb alguna escola de pintura?: Algunes. Vull destacar, però, els clar-obscurs d’en Rembrandt.\n• Un pintor a qui admires?: L’holandès Vermeer, l’autor del quadre “La joven de la perla”.\n• El teu primer record del món de l’art?: Anant amb el meu pare a veure exposicions, els diumenges. Abans obrien els diumenges pel matí! (li afegeixo: —La Sala Rusiñol ho segueix fent!).\n• La teva primera alegria en l’art?: A l’any ’85 vaig guanyar un premi de la Biennal dels Esportistes de l’Art. Ara fa 25 anys. Formava part del jurat, precisament, en Francesc Galí. A conseqüència d’allò, vaig fer la meva primera exposició…\n• La teva primera exposició?: Com a professional, a l’any ’85, als meus 35 anys, a Barcelona (al Fons Internacional de Pintura). Aquí, a la Sala Rusiñol, també esteu celebrant els 25 anys: quantes coincidències!\n• El teu estil?: Figuratiu.\n• El teu color?: Terra siena torrat: és el que es veu a la meva obra.\n• El teu tema?: Figura, bodegons i, en els meus inicis, el paisatge. Aquí, en aquesta exposició, he inclòs alguns paisatges com un homenatge a la temàtica dels meus inicis.\n• Ens dius quelcom més? (el que vulguis del que vulguis): Estic molt il·lusionat i molt content de fer aquesta exposició, perquè conflueixen moltes coses boniques.\n• Alguna altra pregunta? (que desitgis que et fem): Ja està!\nUna resposta a “4 anotacions de… Domènech i Sánchez”\n18 octubre 2014 a les 10:56\nNo he pogut veure aquesta exposició del Josep, però m´ha agradat molt llegir aquesta entrevista. Jo només era una adolescent quan va fer la primera exposició, però la recordo perfectament (durant vint anys hem estat veïns de l´escala). Sempre m´ha agradat la seva obra, però realment el que més admiro és a ell com a persona. És senzill, humil, generós i molt treballador. Sempre l´he vist com un exemple en moltes coses, com a pare, com a marit, com a artista …. Enhorabona Josep, ets un crack !!!!


Tapissos - Diari La Veu\nEscriba el número 996235\nSheila Hicks aprenent a teixir amb Rufino Reyes, Mitla, Oaxaca, Mèxic, 1961 (detall)\nEl 1972, al Centro de Arte Moderno de Guadalajara, a l’estat de Jalisco (Mèxic), Marta Palau mostrava per primera vegada els seus tapissos. Uns tapissos de llana, jute, cotó, fibres sintètiques, cordes i fragments de suro, fusta i vidre amb els quals iniciava un nou camí. “L’art és intuïció, és un ritual màgic en què el resultat final és el que compta, u només és el mitjà, l’intermediari”, va dir llavors. Des de les seues primeres exposicions el 1963, a la galeria Juan Martín de Mèxic i al Jewish Community Center de San Diego, a Califòrnia, va freqüentar els cercles artístics de les ciutats del sud-oest dels Estats Units -residia a Tijuana-, i es va interessar per l’art tèxtil. Va completar la formació en aquestes tècniques a Catalunya, on es va traslladar el 1965 per estudiar amb Josep Grau-Garriga (Sant Cugat del Vallès, 1929 - Angers, 2011), una de les figures estel·lars del tapís contemporani. “Una impactant trobada amb les seues arrels culturals respecte de les quals no havia tingut consciència”, afirma Raquel Tibol (Los caminos de Marta Palau y del tapiz en México, 1985). Unes arrels que compartien característiques amb les reivindicacions culturals i polítiques que s’estaven produint feia diverses dècades a Mèxic -apunta Carmen Gaitán (Las artistas del exilio republicano español, 2019)-. Hi havia una voluntat de recuperar i valorar el món indígena, que es va reforçar amb l’arribada de l’estatunidenca Sheila Hicks i les seues concepcions molt avançades, però vinculades, alhora, a tasques mil·lenàries. “Marta Palau va passar aleshores una etapa d’ascendent qualitat […] El catàleg de materials es diversificava més i més; violentava les textures, accentuava els contrastos; la paret era un suport del qual s’havia de desprendre cada vegada més”, explica Tibol.\nMarta Palau, 'Alpha', 1976. Tapís d'alt lliç. Museo Rufino Tamayo, Mèxic D.F.\nSheila Hicks (Nebraska, 1934) va començar a experimentar amb la confecció a la Yale University’s School of Art, on el seu professor Josef Albers, un dels principals membres de la Bauhaus, li va presentar la seua esposa, Anni Albers (Berlín, 1899), pintora, dissenyadora tèxtil i teixidora -una de les poques dones que havia dirigit l’àrea i la fàbrica de teixits de la Bauhaus, a la seu de Dessau, abans que els nazis la tancaren-. Tots dos havien viatjat per Sud-Amèrica i Mèxic per tal d’estudiar mètodes de treball i recollir materials, en especial de l’art precolombí, molt importants en la seua obra posterior. La influència d’aquesta parella de mentors en el desenvolupament del llenguatge visual de Hicks seria decisiva. La seua tesi sobre tèxtils preincaics va ser dirigida per Junius Bird (conservador de la secció d’arqueologia d’Amèrica del Sud al American Museum of Natural History de Nova York i president de la Society for American Archaeology) i la mateixa Anni Albers. El 1957, va anar a Xile amb una beca Fullbright i va visitar jaciments arqueològics als Andes i la Tierra del Fuego, entre altres llocs que també la marcarien. El 1959, va estudiar a París, gràcies a una altra beca, amb Raoul D’Harcourt, etnòleg especialista en teixits precolombins. Posteriorment, fins al 1964, va viure a Mèxic, on va impartir classes de disseny i color a la Universidad Autónoma, i on va exposar a la galeria Antonio Souza.\nSheila Hicks, Sense títol, 1966 (detall). Mural a la seu de la Ford Foundation Center for Social Justice, Nova York. Lli i fil de seda daurat\nLes seues produccions, sempre de difícil catalogació, lligaven l’art contemporani amb les tradicions de les cultures sud-americanes i magribines mitjançant la combinació de la pintura i l’escultura, l’arquitectura i la decoració, i l’artesanal i l’industrial. “Per a mi no existeixen les fronteres. No les he acceptades mai”, declarava l’any passat, abans que s’inaugurara una retrospectiva seua al Centre Pompidou de la capital francesa. “No m’he allunyat mai de la pintura. Pinte amb els dits, amb les mans. Pinte sense pinzells i en tres dimensions”, insistia. A finals de la dècada del 1960, va col·laborar amb la companyia Knoll, amb la qual va dur a terme Inca (1966), una sèrie de teixits inspirats en els andins, i algunes peces murals de dimensions considerables. De les últimes que encara es conserven, cal destacar Grand Hieroglyph (1968), al Rochester Institute of Technology, una composició en quadrícula que barreja blocs de fils de fibra i llana ordits bé en horitzontal o bé en vertical amb altres de teixit curt, i una altra, a l’auditori i la sala de juntes de la Ford Foundation Center for Social Justice, a Nova York, del 1967, que ocupa dues parets plenes d’intrincats discs de fil de seda daurat sobre una base de lli. Materials poc freqüents que, a més de tot allò esmentat anteriorment, també posaven de manifest la història del treball femení. Un treball domèstic, sovint menyspreat, al qual Sheila Hicks i altres artistes donaven el valor que es mereix.\nEscriba el número 933134


Josep Ros de Castro - www.valentifaineros20015.es\nJosep Ros de Castro en “Bigotis”\nPublicat el 10 febrer, 2011 per esteve\nDies passats es parlava del projecte de fer un altra dipòsit com els de Montolivet, suposo com a reserva d’aigua, i això m’ha fet recordar la història de l’aigua que actualment utilitzem i que no ha escassejat mai més des de que es feren els pous del Parc Nou gràcies a la tenacitat del senyor Josep Ros de Castro, regidor de l’Ajuntament – 1960-1976 – 1979-1983. El senyor Ros, pretenia fer un pou en un lloc del pla de Llacs per demostrar l’abundància d’aigua en la zona, i no va trobar cap propietari que l’autoritzés a fer-lo a casa seva, fins que el Club de Tennis Olot va estar d’acord que es fes el pou dins el seu recinte i va ser un èxit i mostrà el camí per fer els pous actuals.\nEl recordo com una persona pausada, afable i que sabia escoltar, de professió practicant de farmàcia. Entre les seves abundants virtuts era un exemple per la seva obstinació i constància i per ajudar a solucionar molts problemes que ens eren comuns. Físicament destacava pel seu abundós i ben menat bigoti. Sovint veiem com es fan homenatges pòstums a persones que moltes vegades no en són pas gaire mereixedores; ell se’ls mereixeria. Ben segur que hi ha molt poca gent que sàpiga d’on surt la nostra aigua “de boca”, expressió dels components del “tristpartit” que ens “governava” fins fa poc. I encara molt menys gent sap la història dels pous del Parc Nou. Es diu que aquestes bosses d’aigua provenen de la zona de La Vall d’en Bas i també es diu que des que s’extreu aigua dels pous del Parc Nou, quan plou molt, el pla de Les Preses no queda embassat com abans. Com hem comentat altres vegades, sembla ser que el pla de Les Preses antigament era un llac i es va buidar per la part de Cudella, i el nom de la finca o zona, podria venir d’escurrella, zona per on es buidà el llac.\nA vegades em pregunto: ¿Què hauria passat si el senyor Ros no s’hagués obstinat tant a solucionar el problema de falta d’aigua que patia la ciutat?. No tinc constància de que els nostres pous actuals minvin. Sí que és veritat que l’aigua ja no brolla com quan es va fer el pou del Tennis, fins i tot no fa pas gaire es va haver d’abaixar el tub de la bomba que capta l’aigua. Actualment – 2008 — quatre pous a 100 metres de profunditat treuen una mitjana de 8.000 m3 d’aigua al dia dels pous el Parc Nou. Fa un parell d’anys que es va notar una baixada del nivell de l’aigua de 10 o 12 metres i era preocupant, però sembla que es manté el nivell.\nEn “Bigotis” solia utilitzar una petita motocicleta de la casa Clua que s’anomenava Gorrión, d’uns 50 cm3 de cubicatge. Amb ella hi va fer el seus famosos viatges a París, Roma i Londres; van ser tota una aventura i tema de conversa durant molt temps a tota la ciutat, fins i tot en “Bigotis” va parlar per ràdio des de París i la BBC. S’acompanya una foto del dia de la inauguració dels pous – 1973 –; el senyor Ros és el primer de l’esquerra, sol, com si ell no hi tingués res a veure.\nEm dic Esteve Roura i Punset, nascut i viscut sempre a Olot, el 02/06/1928, jubilat, però gràcies a Déu sempre ocupat.\nPenso que una manera de definir el meu tarannà és fer-me meves les paraules d’en Joan Maragall:\nEstima el teu ofici / la teva vocació / la teva estrella / allò pel que serveixes / allò en què realment ets un entre els homes / esforça’t en el teu quefer com si de cada detall que penses / de cada paraula que dius / de cada peça que poses / de cada cop de martell que dónes / en depengués la salvació de la humanitat./ Perquè en depèn, creu-me\nAmics de e¨ Josep Ros de Castro


xàtiva; punts de vista: Matar dos pardals d’un tir\nBona anàlisi. Breu i encertada. En l'actual estat de coses, on el govern socialista està ja plenament culpabilitzat pel que fa a la crisi, els moviments sindicals afavoreixen a l'oposició. Eixos moviments sindicals, que tenen la màxima expressió en la vaga general, semblen una mena de 'obligació històrica', una mena de 'memòria històrica' del propi moviment obrer. Més allà de les justificacions per a la vaga general, hi ha una mica d'inèrcia històrica que du cap a eixe fenòmen. Almenys en països com Espanya, o més encara en França, i no en altres.\n21 de setembre de 2010 a les 20:31\nD'acord amb tu, Ximo, i també amb Tadeus. Hi ha "obligació moral", més que convicció ("una putada") i això fa que la vaga estiga condemnada al fracàs.\n22 de setembre de 2010 a les 10:36\nJo crec que els sindicats són imprescindibles per a les relacions laborals, com els partits polítics són imprescindibles per al funcionament de la democràcia. Passa, tanmateix, que uns i altres prenen sovint derives estranyes: els partits esdevenen meres maquinàries electorals, mancades de democràcia interna i destinades bàsicament a designar pel procediment de cooptació els candidats que han d’ocupar llocs d’eixida a les llistes; els sindicats, per la seua banda, poden burocratitzar-se i, quan això s’esdevé, acaben transformant-se en aparells funcionarials que només defensen els interessos de les capes més privilegiades dels treballadors (això si no esdevenen directament organitzacions mafioses, a l’estil d’alguns sindicats nord-americans). Però —torne a dir— malament funcionarien les relacions laborals si no existiren els sindicats. Els empresaris tindrien les mans absolutament lliures per a fer allò que els vingués en gana.\n22 de setembre de 2010 a les 13:50\nCal refer el sistema, no sabria dir com. Partits i sindicats són necessaris, però no poden funcionar així. Ens juguem molt.\nPoder, sí que poden, ja es veu. "No haurien de funcionar així", estaria millor dit.\n22 de setembre de 2010 a les 17:48\nNo. No poden funcionar així. O la descomposició democràtica serà brutal i no sabrem d'on procedeixen els trets. Estem arribant a la fase crítica.\n22 de setembre de 2010 a les 18:32


LA VALL ENS UNEIX: La Vall Ens Uneix reclama a Sanitat el manteniment del servei de la diàlisi a Ontinyent\nLa Vall Ens Uneix reclama a Sanitat el manteniment del servei de la diàlisi a Ontinyent\nEl diputat provincial de La Vall Ens Uneix per Ontinyent, Joan Sanchis, ha reclamat a la Conselleria de Sanitat el manteniment del servei de diàlisi a la ciutat, la supressió del qual s’ha anunciat esta setmana des del Govern Valencià. Sanchis ha explicat que "l'Alcalde va reaccionar només conèixer la notícia demanant una reunió d’urgència per exigir a la Conselleria una solució a la problemàtica de desplaçaments que genera la situació a la vintena de pacients que rebien aquest servei a la ciutat. Una reunió que mantindrà el proper dilluns via telemàtica amb la Secretària Autonòmica de Salut Pública, Isaura Navarro, i la Sotsdirectora General de Planificació i Organització Assistencial, Cristina Ruiz”.\nJoan Sanchis destacava que des de La Vall Ens Uneix "anem a donar tot el suport a l’Alcalde en les reivindicacions per donar resposta a la problemàtica que es presenta a estes persones, que s'han vist de la nit al matí en una situació que perjudica la qualitat de l’atenció sanitària que venien rebent, per qüestions contractuals i gestions de la Conselleria amb empreses, que en cap cas deurien afectar-les”, assenyalava. El diputat ha recordat que la competència absoluta sobre la Sanitat Pública a la Comunitat Valenciana, i per tant també sobre el servei de diàlisi a Ontinyent i la seua supressió, és de la Conselleria de Sanitat.\nSanchis lamentava que des del grup municipal de Compromís a Ontinyent “s’haja adoptat una actitud oportunista i insolidària, quan allò que cabria esperar d’una oposició responsable és que donara suport a l’exigència de restitució del servei posant-se del costat de l’Ajuntament i criticant a qui te les competències, que és la Secretària Autonòmica de Salut Pública, del seu partit. En lloc d’això, el portaveu de Compromís fa gala del seu ja habitual cinisme i prefereix criticar a l’Alcalde, que es qui ha aconseguit la reunió amb la Conselleria, per no delegar estes gestions. El fet que les assumisca el propi alcalde demostra la importància que li dona el Govern d’Ontinyent a la Sanitat, i voler marejar tirant balons cap a l’Ajuntament enlloc de reclamar responsabilitats a qui les té, que és el Govern València de PSOE i Compromís, és d’un nivell polític molt baix”, concloïa.