Respostes als dubtes més freqüents dels licitadors en matèria de contractació pública.\nSobre presentació de la documentació per al licitador\nQuants sobres he de presentar en un procediment obert?\nEls sobres que s'indiquin en el plec de clàusules administratives, però la regla general és la següent:\nSi hi ha diversos criteris d'adjudicació (criteris quantificables de manera automàtica i criteris dependents d'un judici de valor), s'hauran de presentar tres sobres:\nSobre 1: corresponent a la documentació administrativa.\nSobre 2: corresponent als criteris no quantificables de manera automàtica/dependents d'un judici de valor.\nSobre 3: corresponent als criteris quantificables de manera automàtica.\nEn el cas que en el plec de clàusules administratives únicament s'estableixin criteris quantificables de manera automàtica, s'hauran de presentar dos sobres:\nSobre 2: corresponent als criteris quantificables de manera automàtica inclosa l'oferta econòmica.\nCada sobre ha de contenir la seva corresponent documentació i s'ha de presentar tancat i signat pel licitador o per la persona que el representi. A cada sobre s'ha de fer constar la denominació de la licitació, la menció del seu contingut i el nom o raó social del candidat, incloent-hi adreça, telèfon, fax i adreça de correu electrònic.\nQuina documentació he de presentar al sobre 1 (documentació administrativa)?\nLa documentació que es requereixi en els plecs administratius de cada procediment, però en qualsevol cas:\n1. Acreditació de la capacitat del licitador:\nPersona física: DNI o NIF i acreditació, si és el cas, del nom comercial amb el qual opera en les transaccions mercantils.\nPersona jurídica: escriptura o document de constitució i estatuts o bé acta fundacional on constin les normes per les quals es regula la seva activitat, degudament inscrits al registre públic que correspongui en funció del tipus de persona jurídica de què es tracti.\nLes empreses no espanyoles d'estats membres de la Unió Europea hauran d'acreditar la seva capacitat d'obrar, en els termes d'allò que disposen els articles 58 i 72 del Text refós de la LCSP, mitjançat la inscripció en els registres comercials o professionals que s'estableixen a l'annex del Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques, aprovat per Reial decret 1098/2001, de 12 d'octubre.\nLa capacitat d'obrar de la resta de les empreses estrangeres, s'ha d'acreditar de conformitat amb el que disposen els articles 55 i 72 del text refós de la LCSP.\nLa documentació s'ha de presentar en català o en castellà. Si l'original és en una altra llengua, caldrà una traducció oficial.\n2. Acreditació de la representació:\nEn el cas que la persona que signi l'oferta representi una persona física o jurídica, poder suficient a l'efecte, degudament inscrit al Registre mercantil, validat per l'Àrea Metropolitana de Barcelona.\nDNI del signant de l'oferta.\n3. Unions d'empreses:\nQuan dues o més empreses concorrin a la licitació constituïdes com una agrupació temporal, cadascuna ha d'acreditar la seva personalitat i capacitat d'obrar, tot indicant els noms i circumstàncies dels empresaris que la subscriguin i la participació de cadascun d'ells, així com que assumeixen el compromís de constituir-se formalment en unió temporal en cas de resultar adjudicataris del contracte. Cal que l'esmentat document estigui signat pels representants de cadascuna de les empreses components de la unió.\nEls empresaris que concorrin agrupats en unions temporals restaran obligats solidàriament i hauran de nomenar un representant o apoderat únic de la unió amb poders suficients per tal d'exercitar els drets i complir les obligacions que del contracte es derivin fins a la seva extinció, sense perjudici de l'existència de poders mancomunats que puguin atorgar per cobraments i pagaments de quantia significativa.\nCadascuna de les empreses ha d'acreditar la seva personalitat i capacitat d'obrar i els serà d'aplicació el que disposa l'article 59 del text refós de la LCSP.\n4. Declaració responsable de no incórrer en cap prohibició per contractar d'acord amb el model següent:\nEn/Na ... amb NI núm. ...... en nom propi (o en representació de l'empresa ......., en qualitat de ......... i segons escriptura pública autoritzada davant notari ....... en data......... i amb número de protocol ......CIF número .........domiciliada a ............carrer.............. ) declara responsablement que les facultats de representació que ostenta són suficients i vigents (si s'actua per representació), que reuneix totes i cadascuna de les condicions exigides i no incorre en cap de les prohibicions per contractar amb l'Administració previstes als articles 54 a 84 del text refós de la LCSP i que es troba al corrent del compliment de les obligacions tributàries i amb la Seguretat Social i no s'ha donat de baixa de l'Impost sobre Activitats Econòmiques / n'està exempt (si procedeix de l'Impost sobre Activitats Econòmiques).\nLloc, data i signatura del licitador.\nSi el licitador és una empresa estrangera, la declaració responsable ha d'incloure la declaració de submissió a la jurisdicció i competència dels jutjats i tribunals espanyols de qualsevol ordre per resoldre totes les incidències que poguessin sorgir del contracte, amb renúncia al fur estranger que li correspongui.\n5. Declaració, si escau, de pertinença a grup empresarial, d'acord amb els supòsits de l'article 42 del Codi de comerç, amb indicació de totes les empreses pertanyents al grup.\n6. Dades de contacte del licitador, que han de comprendre obligatòriament la designació d'una adreça de correu electrònic que serà utilitzada, en el seu cas, per a la comunicació d'incidències en el procés de licitació i, singularment, de l'existència de deficiències esmenables de la documentació presentada.\nLa participació a la convocatòria comporta l'acceptació, per part dels licitadors i a aquests efectes, d'aquest mitjà de comunicació, essent responsabilitat del licitador atendre la bústia de l'adreça de correu facilitada i les conseqüències que resultin del desconeixement per part seva, per manca d'operativitat de l'adreça facilitada, de les incidències que s'hagin intentar comunicar.\nCom he de presentar la documentació del sobre 1 (documentació administrativa)?\nLa documentació del sobre 1 s'ha de presentar mitjançant una de les següents maneres:\nCopia legitimada per un notari\nCòpia compulsada per l'Àrea Metropolitana de Barcelona\nEn el cas que la persona que signi l'oferta representi una persona física o jurídica, un poder suficient a aquest efecte, degudament inscrit al Registre mercantil, validat per l'Àrea Metropolitana de Barcelona (en cas de dubte, vegeu pregunta 5).\nQuè vol dir que el poder ha d'estar validat per l'Àrea Metropolitana de Barcelona?\nLa validació es una verificació que fa un funcionari públic llicenciat en dret per tal de comprovar si una escriptura de poders és jurídicament suficient per intervenir en la licitació.\nLa validació es fa d'ofici per part de l'AMB i només cal que s'aportin els poders originals o bé còpia autèntica, legitimada per notari o documents compulsats per l'AMB.\nHe de presentar tota la documentació en suport digital?\nSí. A més, cada suport digital ha d'anar dins el sobre corresponent. Així doncs, cada sobre ha de contenir la documentació en paper i la documentació en suport digital.\nLa documentació presentada ha de coincidir en ambdós suports, i en cas de no coincidència del contingut prevaldrà la presentada en paper.\nSi com a empresa licitadora, estic inscrita al Registre electrònic de licitadors de la Generalitat de Catalunya, he de presentar els documents acreditatius de la personalitat i capacitat d'obrar, representació, habilitació professional o empresarial i solvència econòmica i financera?\nNo, només cal que es presentin el certificat d'inscripció al Registre electrònic de licitadors de la Generalitat de Catalunya juntament amb una declaració responsable de vigència de les dades que inclou i també la resta de documentació que s'exigeixi als plecs (com per exemple la declaració responsable de no incórrer en cap prohibició per contractar, les dades de contacte del licitador i la garantia provisional en cas d'exigir-se).\nQuè passa si presento a la documentació del sobre 1 (documentació administrativa) un document que és incorrecte, o si em falta alguna documentació?\nLa Mesa de Contractació podrà sol·licitar l'aclariment o l'esmena d'errors en les ofertes quan siguin de tipus material o formal, no substancials i no impedeixin conèixer el sentit de l'oferta. La Mesa els concedirà un termini de tres dies hàbils per esmenar els defectes esmenables (tal com disposa l'article 81.2 del Reglament general de la Llei de contractes de les administracions públiques).\nPer tant, es permetrà l'aclariment o l'esmena d'errors sempre que no comportin una variació o concreció de l'oferta. L'esmena no anirà mai referida a qualitats d'aptitud o de solvència que no es posseïssin en el moment de finalitzar el termini de presentació d'ofertes. Això vol dir que es podrà sol·licitar la presentació de documents que obligatòriament s'havien d'aportar, l'esmena d'errors formals, aclariments o documents complementaris, però sempre sobre allò de què ja disposava el licitador, ja que no és possible esmenar una cosa que no existeix.\nCom he de presentar les proposicions?\nHi ha dues maneres de presentar les proposicions:\nLes proposicions es poden presentar presencialment a la seu de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, Contractació (edifici A – 2a planta) abans de les 11 hores de la data que s'estableixi al perfil del contractant.\nLes proposicions es poden enviar per correu. En aquest cas, la documentació s'haurà de lliurar abans de les 11 hores de la data que s'estableixi al perfil del contractant, a l'Oficina de Correus. A més, el mateix dia de la presentació de les proposicions, s'haurà de comunicar la seva tramesa a Contractació mitjançant fax (93 223 51 31), adjuntant justificant de correus on figuri el dia i l'hora de presentació de les proposicions.\nCal tenir en compte que transcorreguts deu dies des de la data límit de presentació de proposicions, sense haver rebut la documentació, aquesta no serà admesa en cap cas.\nSobre altres qüestions\nCom puc saber el resultat de les qualificacions dels corresponents sobres?\nPer tal de saber aquesta informació cal assistir a les obertures de proposicions que es fan en un acte públic i s'avisen al corresponent perfil del contractant.\nPer tal d'estar al corrent de les dates de les obertures de les proposicions és possible subscriure's als avisos del perfil del contractant (entreu al perfil del contractant, després seleccioneu l'expedient que vulgueu i seleccioneu "subscriure's a aquest procediment").\nSe'm notificarà sobre cada estat del procediment?\nNo. Únicament es notificarà quan s'hagi adjudicat el contracte, en aquest cas es notificarà als candidats o licitadors i simultàniament es publicarà al perfil del contractant.\nNo obstant això, per tal d'estar al corrent de l'estat del procediment us podeu subscriure als avisos del perfil del contractant (entreu al perfil del contractant, després seleccioneu l'expedient que us interessa i seleccioneu "subscriure's a aquest procediment").\nCom presento la garantia provisional en cas d'exigir-se als plecs de clàusules administratives?\nLa garantia provisional es pot presentar de les següents maneres (establertes a l'article 96 del Text refós de la Llei de contractes del sector públic):\nEn efectiu. Tingueu en compte que no es poden constituir garanties en efectiu d'import superior a 2.500 euros.\nMitjançant aval. En aquest cas, cal presentar el model d'aval que s'adjunta als annexos del plec administratiu.\nMitjançant contracte d'assegurances de caució. En aquest cas, cal presentar el model d'assegurança de caució que s'adjunta als annexos del plec administratiu.\nL'acreditació de la constitució de la garantia es podrà fer a través de mitjans electrònics, excepte que al plec s'estableixi el contrari. És important tenir en compte que si s'opta per constituir la garantia provisional a través de mitjans electrònics, informàtics o telemàtics, l'acreditació del seu dipòsit s'ha de poder comprovar que ha estat efectiu abans de la finalització del termini de presentació d'ofertes.\nL'oferta econòmica s'ha de presentar amb l'IVA inclòs?\nEn l'oferta econòmica s'ha de detallar l'import sense IVA i també l'import de l'IVA. En tot cas, cal veure el model d'oferta econòmica previst en cada cas.\nQuan se'm retornarà la garantia provisional?\nEn el cas de ser adjudicatari del contracte, la garantia provisional serà retornada després de rebre la notificació que ha resultat adjudicatari del contracte sempre que es procedeixi a la constitució de la garantia definitiva.\nEn el cas de ser un dels candidats i no adjudicatari del contracte, la garantia provisional serà retornada a partir del moment en què rebi la notificació d'adjudicació del contracte.\nQuè és el valor estimat del contracte? I el pressupost màxim de licitació?\nEl valor estimat del contracte inclou l'import total del contracte (IVA exclòs) juntament amb qualsevol forma d'opció eventual, la valoració de les pròrrogues i les modificacions previstes als plecs.\nEl pressupost màxim de licitació és l'import base de la licitació (IVA exclòs) sense incloure les eventuals opcions, pròrrogues i modificacions. És l'import màxim limitatiu del compromís econòmic per l'Administració i el pressupost màxim per sota del qual el licitador haurà de fer l'oferta.\nUn cop se m'ha notificat que sóc adjudicatari, quan he de venir a signar el contracte?\nEl termini que té l'adjudicatari per tal de signar el contracte dependrà de les següents condicions:\nSi el contracte és susceptible de recurs especial en matèria de contractació (vegeu article 40.1 del Text refós de Llei de contractes del sector públic), l'adjudicatari queda obligat a subscriure el contracte en un termini màxim de 5 dies hàbils comptadors a partir d'haver transcorregut en el termini de 15 dies hàbils des de la data de notificació de l'adjudicació.\nSi el contracte no és susceptible de recurs especial en matèria de contractació, la formalització del contracte haurà de fer-se no més tard dels 15 dies hàbils següents al dia en què es rebi la notificació de l'adjudicació.\nEn els contractes de serveis i subministraments amb valor estimat igual o inferior a 60.000 € i d'obres d'import igual o inferior a 200.000 €, l'adjudicatari queda obligat a subscriure el contracte en el termini de 10 dies hàbils des de la data de notificació de l'adjudicació.\nDe totes maneres, caldrà estar atents al que estableixi la notificació de l'adjudicació i s'haurà de contactar amb el Servei de Contractació per tal de concertar un dia.


Serenitat "el teu refugi tranquil davant del mar"\nAllotjament sencer: allotjament residencial. Amfitrió: Tobias\nTobias ha rebut valoracions de 5 estrelles d'un 95 % dels hostes que s'hi han allotjat fa poc.\n"Serenity" és una casa de luxe de dues habitacions amb unes vistes increïbles del mar. La propietat es troba a primera línia de mar, això vol dir que pots anar del saló a l'aigua en un minut.\nAquesta propietat totalment independent té accés a una plaça d'aparcament privada. La zona de terrassa privada que hi ha al davant de la propietat té vistes a les impressionants postes de sol i sortides de sol diàriament, és perfecta per menjar a l'aire lliure o per prendre un cafè tranquil al matí.\nAquesta propietat la gestiona Air Premier\nAquesta propietat pot allotjar còmodament quatre adults, ja que tots dos dormitoris disposen de llits dobles. Aquesta propietat té una cuina moderna de planta oberta que dona a la zona exterior de la coberta. El saló és lluminós i té unes vistes espectaculars del mar, igual que el dormitori principal.\nEl dormitori principal té un gran balcó privat i un ventilador elèctric.\n4,67 ·18 avaluacions\n4,67 d'un total de 5 estrelles de 18 avaluacions\n4,67 · 18 avaluacions\nSeaford té una platja tranquil·la i silenciosa que acull comerciants independents com ara una cabana de platja que ven creps, peix acabat de capturar i un centre esportiu aquàtic. Tots aquests llocs estan disponibles a poca distància de la propietat.\nI have been managing holiday let properties for over 5 years I enjoy the running of the business and making sure guests enjoy their stay. I try and create hotel standards at my holiday lets. air premier is the companies name.\nAquesta casa és privada, així que tens tot l'allotjament per a tu. Tanmateix, Air Premier, els amfitrions estan disponibles les 24 hores.


Policies nacionals declaren que els cops de l'1-O van ser «proporcionals» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nPolicies nacionals declaren que els cops de l'1-O van ser «proporcionals»\nEls quatre agents asseguren haver actuat seguint les ordres dels seus superiors\nacn 15.11.2018 | 00:03\nQuatre policies nacionals van declarar ahir que els cops de porra que es van donar a l'escola Dolors Monserdà-Santapau de Barcelona van ser «proporcionals», davant d'una «massa organitzada i violenta». Així, segons van dir al Jutjat d'Instrucció número 7, van actuar seguint les ordres dels seus superiors, per tant, per «obediència deguda», i actuant en «legítima defensa» davant de votants que portaven, per exemple, cascos de moto i paraigües, o que els haurien mossegat i retorçat els dits.\nAhir van declarar com a investigats un inspector en cap que va actuar a l'escola Dolors Monserdà, a la carretera de Vallvidrera, i a l'Infant Jesús, al barri de Sant Gervasi, un inspector que va actuar a l'escola FEDAC d'Horta, i un inspector i un agent que van actuar a la Dolors Monserdà. Només al Dolors Monserdà es van usar les porres, mentre que als altres dos col·legis els agents només van arrencar a la força alguns ciutadans, però es van retirar quan els van negar més reforços. Només van voler respondre les preguntes del magistrat instructor, el fiscal i l'advocat de l'estat.\nSegons fonts jurídiques, els investigats van explicar que dos dies abans del referèndum es van donar certes instruccions i cada unitat va rebre una llista amb les escoles on podrien haver d'intervenir. No obstant, les mateixes fonts asseguren que els agents també tenien un sistema de comunicació paral·lel i alternatiu a l'oficial per on rebien ordres que no han quedat registrades.\nL'inspector en cap de l'Infant Jesús i el Dolors Monserdà va explicar que no existeix cap protocol concret sobre l'ús de la porra per part dels antiavalots de la Policia Nacional, i que aquesta s'usa si ho manen els superiors o l'agent actua en legítima defensa. No obstant això, un agent va explicar que s'usa segons el criteri de cada policia si veu amenaçada la seva integritat física. Les acusacions asseguren que sí que existeix un protocol que prohibeix donar cops de porra per damunt de la cintura.


Ombra Festival inaugura la tercera edició amb La Fura dels Baus a La Model de Barcelona – underground.cat\nPer primera vegada a la seva història, l’antiga presó acollirà un espectacle de la Fura dels Baus al costat del concert de Juan Manuel Cidrón, un talent ja veterà de l’electrònica espanyola des dels 80s.\nOmbra Festival, el festival dedicat a la part més fosca i intrínseca de la música electrònica, està de tornada amb una nova edició que se celebrarà del 25 al 28 de novembre a diferents localitzacions de Barcelona. Per celebrar el retorn amb magnificència, Ombra s’inaugurarà amb un esdeveniment tan impressionant com limitat: un espectacle* de La Fura dels Baus a l’antic centre penitenciari La Model.\n*L’accés al recinte serà gratuït i es farà per ordre d’arribada fins a completar l’aforament (limitat a 400 persones).\nLa proposta musical de l’Ombra Festival 2021 aporta un balanç entre figures llegendàries i assentades a la història de l’electrònica més combativa normalment fora de la carta dels festivals a l’ús, amb propostes noves i sorprenents que són difícils de veure en un escenari en els temps que corren. És per això que el lineup el componen artistes nacionals i internacionals, ja siguin veterans o altres emergents. Així doncs, a dalt del cartell trobem noms de culte com Esplendor Geométrico, Absolute Body Control, Clock DVA o Angel Molina; juntament amb propostes més noves com la que ens presenten Alicia Carrera o Aus Tears, per citar-ne algunes. Pots consultar el lineup complet aquí.\nLa tercera edició del festival multidisciplinar Ombra comptarà amb diverses actuacions visuals i performances que es duran a terme a diferents localitzacions de Barcelona, sent el principal Utopia 126, l’entorn del qual post industrial i decadent encaixa a la perfecció amb l’estètica del festival.\nLa jornada inaugural* a La Model\nAquest any, i per primer cop, les portes de l’antiga presó La Model s’obren perquè Ombra celebri la jornada inaugural. Aquest lloc icònic acollirà el concert de Juan Manuel Cidrón, un talent ja veterà de l’electrònica espanyola des de principis dels vuitanta, el so del qual se centra en els sintetitzadors i els instruments analògics. L’acompanyaran la iconoclasta formació La Fura dels Baus, que farà una de les seves espectaculars intervencions artístiques després dels barrots d’aquesta antiga presó. Amb ells, també hi haurà l’artista local Tutu, que s’encarregarà de l’ambientació musical, amb un delicat paisatge sonor a disposició dels assistents. Per part seva, LiveSoundtracks i Erika Lust firmen una proposta visual amb una selecció dels curts més eròtics i artístics d’Else Cinema, musicalitzats en directe per She’s on Tape (aka Mimik).\nLa jornada inaugural també comptarà amb diferents propostes artístiques -des de tallers musicals per a nens, fins a la construcció de sintetitzadors- que se celebraran entre les 12:00 hi les 21:30 h.\n*Més informació sobre l’Opening Day, tallers i altres activitats a La Model aquí.\nTres nits d’after shows a la ciutat\nDurant les nits que ocupi el festival, se celebraran diversos after shows a tres dels clubs més icònics de la ciutat, que han volgut unir-se a Ombra Festival per complementar la programació. La sala Moog acollirà dijous a la primera nit, just després d’acabar l’opening inaugural, amb L.F.T. i Rubén Seoane. Divendres a la nit se celebrarà a la sala Wolf amb REKA, la madrilenya establerta a Berlín que traurà tot el seu arsenal electro, EBM i berliner sound a ballar, juntament amb Fractions, Pablo Bozzi i una de les últimes incorporacions de luxe, com són Fran Lenaers i Rafa Pastor, responsables d´una de les mítiques sales de València de la Ruta Destroy, Spook Factory. La jornada nocturna de dissabte discorrerà a Razzmatazz, on Broken English Club i December estaran presentant els seus nous treballs en directe juntament amb Fase, Soj, Nöle, David Lost, i, des de Berlin ia manera de tribut, els fills bastards de DAF, 89st & Petra Flurr.\n“Nuestra Voz” nou llançament de l’electrònica febril de Wladyslaw Trejo


Els sots feréstecs (1901) de Raimon Casellas – Historiant, historiant…\nDiego Sola\tLletres\t 12 Abril 2011 24 Abril 2011 4 Minutes\nQuan tenia no més d’onze anys, crec que a sisè de Primària, els matins assolellats em donava per mirar embadalit, amb la convenient cautela per no semblar distret, finestra enllà, cap a Llevant, cap als Cingles del Bertí. De Granollers estant, i en aquella aula de sisè de Primària en un quart pis d’un edifici alt i aïllat a l’illa de cases del carrer Ponent amb Torres i Bages i Mestre Ruera, la vista era impressionant. Poc podia imaginar aleshores que per aquells contorns un il·lustre literat del país, Raimon Casellas (1855-1910), havia imaginat una fascinant història de bosquerols intractables, capellans exiliats i sots ombrívols per on rodolar en l’embriaguesa de la nit. Sots que existien i existeixen, que són de terra i roca. Els sots feréstecs de l’entorn de Sant Pau de Montmany, a poca estona de Puiggraciós. Els sots feréstecs del gran Casellas.\nLa que és per mi –la meva subjectivitat sigui perdonada– la millor novel·la de la literatura catalana té com a epicentre un insòlit i captenidor paratge de l’inacabable Vallès on, com Pere Quart digué, tres turons fan una serra i quatre pins un bosc espès. En honor a la veritat cal dir que els boscos de la rodalia de Montmany, dalt dels cingles, no són precisament de quatre pins; i, tot i que no vaig poder conèixer la situació d’aquelles contrades abans del gran incendi de 1994, quan hi he tornat no he pogut deixar de veure amb sinuositat suggerent l’atapeïment i frondositat salvatge d’altres temps en aquelles pinedes interminables. En veritat, una natura feréstega.\nDel relat de Casellas em fascina la manera de descriure amb connotació quasi sensitiva l’entrada de mossèn Llàtzer –l’antiheroi fet heroi que es deixa estimar en la seva commiseració pel lector– als sots, acompanyat dels obedients i impersonals Josep i Mariagna, atents a la voluntat del seu missenyor. Poc a poc i amb desídia s’endinsen en aquell clot envoltat de murs naturals per arribar a una església de Sant Pau de Montmany que, fet i fet, avui ofereix la mateixa imatge desoladora que es trobà el mossèn fictici de Casellas, quan pujà en la fictícia euga a finals del segle XIX. Una ficció enlluernada d’espais autèntics.\nCom a bona novel·la modernista –la primera novel·la modernista de la nostra literatura nacional (1901) – està farcida de símbols, personals i naturals. Però en tant que també novel·la poemàtica (dita així en boca del mateix autor) el seu lirisme és un espectacle per als sentits, una festa de la paraula. Gens carregosa, gens farragosa. Lluny del barroquisme. Senzillament, festa feréstega. Els bosquerols, aspres i esquerps habitants de la contrada, fugen de la prèdica d’un mossèn desterrat a una parròquia allunyada de la ciutat que anteriorment l’havia vist brillar entre la intel·lectualitat. Una mena de Verdaguer reclòs per la jerarquia a la Gleva. A diferència del poeta de la Pàtria, però, mossèn Llàtzer es fa càrrec de la parròquia de Sant Pau de Montmany amb el ferm propòsit de ser un pastor. El pastor d’aquelles ànimes sorrudes. Unes ànimes temptades pel mal en una terra que es deixa viure com si de morir en vida es tractés. Clots, sots negres i foscos, que s’enduen la paciència del mossèn. L’Aleix de les Tòfones, que ve trico trico des dels boscos tot rient sota el nas; la Roda-soques que embogeix amb poder diabòlic els homes àvids de temptacions… Un món on es produeix una decisiva batalla entre bé i mal amb mossèn Llàtzer com a àrbitre de Déu que ha de fer triomfar el bé en aquelles ànimes bosqueroles. Nits i dies, sol i pluja se succeeixen amb un lirisme que desborda les pàgines i atrapa el lector. Gran novel·la modernista, poemàtica i anticipadora del naturalisme rural.\nTornar als sots feréstecs de Montmany, veure el que queda de les cases anomenades, perdre’s en l’enfonsament dels clots plens de vida natural sempre és un espectacle visual per als sentits, com per a l’estímul dels sentits racionals ho és la relectura d’aquest clàssic que he pogut completar aquests dies. Quin gran plaer, poder retornar al refugi de paper dels nostres clàssics!\nFotografies (1) Portada de la primera edició de Els sots feréstecs (1901). (2) El Puig Ciró, entre Montmany i Bertí; fotografia de Jordi Navarro a Panoramio.\nPublicada 12 Abril 2011 24 Abril 2011\nPrevious Post Clàssics saberuts\nNext Post MNAC


Brussel·les reclama "mesures addicionals" contra la contaminació a Barcelona i Madrid\nper Redacció 10 de juliol de 2019 20:08\nLa Comissió Europea ha reclamat "mesures addicionals" al govern espanyol per millorar la qualitat de l'aire a l'àrea metropolitana de Barcelona i a Madrid. El Ministeri per a la Transició Ecològica s'ha mostrat preocupat per la qüestió després que el comissari de Medi Ambient, Assumptes Marítims i Pesca, Karmenu Vella, hagi demanat per carta a l'executiu estatal un reforçament de les polítiques actuals perquè les superacions de diòxid de nitrogen (NO2) en aquestes dues àrees "continuen vulnerant els límits establerts per la normativa europea", segons indica el Ministeri. El govern espanyol ha ofert "cooperació" a les autoritats catalanes i madrilenyes per corregir la situació i evitar una multa del Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE).\nMés info: Barcelona estudiarà implantar el peatge urbà\nA la carta remesa a la ministra en funcions per a la Transició Ecològica Vella assenyala la necessitat d'adoptar aquestes mesures addicional per "fer front a les obligacions" en matèria de qualitat de l'aire i "assolir" el compliment dels valors límit per a l'any 2020, segons indica el Ministeri.\nA més, la carta arriba enmig de la polèmica generada a Madrid després que el nou executiu municipal encapçalat pel PP hagi intentat suspendre la norma de l'equip de govern anterior que prohibeix l'accés al centre de la ciutat als vehicles contaminants. En concret, l'alcalde de Madrid, José Luis Martínez Almeida, va impulsar una moratòria a les multes als conductors que accedissin a la zona prohibida, una mesura que va ser recorreguda per entitats ecologistes i que ha estat paralitzada cautelarment per un jutjat madrileny.\nEl comissari indica a la carta que cal que "tots els actors" es "mobilitzin" per contribuir a la posada en marxa de mesures "eficaces" per "garantir" el compliment de la legislació de la UE i "salvaguardar la salut de la població".


Josefina Bernades és la nova presidenta de Creu Roja Urgell, agafant el relleu de Miquel Àngel Mingote que ha estat al capdavant de l’entitat des de fa 12 anys | Ràdio Tàrrega\nJosefina Bernades és la nova presidenta de Creu Roja Urgell, agafant el relleu de Miquel Àngel Mingote que ha estat al capdavant de l’entitat des de fa 12 anys\nJosefina Bernades és la nova presidenta de Creu Roja Urgell, agafant el relleu de Miquel Àngel Mingote que ha estat al capdavant de l’entitat des de fa 12 anys, concretament en el període 2007-2019.\nAquest relleu sorgeix del procés de eleccions dels comitès locals i comarcals que s’iniciava el passat mes de gener i que culminava la setmana passada quan el comitè provincial va fer el lliurament dels nous nomenaments de càrrecs a la demarcació.\nMiquel Àngel Mingote ha explicat a Ràdio Tàrrega que “marxo molt satisfet després d’aquests dotze anys, en els que he trobat professionals magnífics, voluntaris bolcats en les tasques de Creu Roja i on hem tingut tot el recolzament per part de totes les institucions”.\nPer la seva banda la presidenta entrant, Josefina Bernades, ha explicat que “agafo el relleu amb tota la il·lusió del món”.\nBernades ha detallat que com a primeres línies de treball de la nova etapa que s’obre, des de Creu Roja Urgell es continuarà impulsant el programa d’acompanyament a les persones grans ‘Sempre Acompanyats’ “que és el programa estrella i que segur que ho continuarà sent”, ha dit.\nCreu Roja està instaurada a Tàrrega des de l’any 1976, època en que com en d’altres municipis oferia únicament servei d’assistència en carretera.\nPosteriorment l’entitat s’especialitzava en transport sanitari, gràcies a la tasca de voluntaris i objectors de consciència que eren destinats per prestar serveis. Aquesta etapa va perllongar-se fins l’any 2002.\nMés tard el servei de Creu Roja Urgell es va centrar en serveis preventius que cobrien esdeveniments esportius, socials i culturals. Finalment arribem fins a l’època actual en que l’entitat basa la seva activitat principalment en el vessant humanitari d’atenció a persones en situació de pobresa, exclusió i vulnerabilitat.\nFoto: Miquel Àngel Mingote i Josefina Bernades avui a Ràdio Tàrrega


Els alcaldes del Baix Empordà es reuneixen amb l'ACA per conèixer les actuacions després del Gloria - El Gerió Digital\nL'organisme restaurarà les lleres dels rius i retirar tot el material vegetal\nDilluns, 24 de febrer de 2020 16:30h\n© Fran Arnau\nEls alcaldes del Baix Empordà s'han reunit aquest dilluns al matí amb el cap de l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA) a Girona per saber quines actuacions vol tirar endavant aquest organisme després de les afectacions del temporal Gloria.\nEn la trobada, els alcaldes també han aclarit dubtes i han detallat les afectacions de la borrasca a la comarca. El cap de l'ACA a Girona, Àlex Rocas, ha detallat que una vegada s'ha fet l'inventari de destrosses, ja hi ha un seguit d'actuacions que es faran dins del marc del decret d'emergències. De moment, s'ha avançat que l'ACA restaurarà les lleres dels rius i també retirarà tot el material vegetal acumulat en els cursos fluvials.\nL'Agència Catalana de l'Aigua assumirà el cost de tots els trams afectats i per això preveu destinar 17 milions d'euros en la neteja de les lleres del riu Fluvià i el riu Ter. Rocas ha assegurat que aquests treballs s'han de fer "amb caràcter molt urgent i ràpid" perquè no es solapi amb "l'època de pluges" que arribarà "d'aquí a un mes, aproximadament".\nPer altra banda, l'ACA també redistribuirà els sediments del riu Daró i realitzarà un pla de manteniment de motes per tal d'evitar futurs desbordaments en aquesta zona.\nA la trobada també hi ha assistit el cap d’unitat d’Inspecció de l’ACA, Salvador Sosa, el president del Consell Comarcal del Baix Empordà, Joan Manel Loureiro, el vicepresident primer, Xavier Dilmé, el gerent Albert Costa, el conseller comarcal de l’àrea de Medi Ambient, Marc Calvet i la cap de l’àrea, Mariona Virgili.


La rateta Martina i el ratolí Serafí - Entradium\nEns ha agradat moltíssim. Han fet molt bona adaptació del conte original. Els petits poden seguir molt bé la representació amb els actors i les titelles. La narració és molt dinàmica, divertida i ente Read more edora amb els rodolins que fan servir. Un treball molt creatiu i excel.lent. Felicitats!\nHem trobat que estat un oobra molt bonica, ideal per infants de 2 a 4 anys. Ens ha agradat molt que només amb dues persones poguessin fer tants personatges. Escenografia senzilla però molt efectiva. E Read more meu fill ha disfrutat molt! Gràcies!


La Gaceta tanca l’edició impresa - comunicació21\nLa Gaceta tanca l’edició impresa\nRedacció|2013-12-27T08:32:43+01:0027 desembre 2013|Comunicació21\nLa greu situació que travessa el grup Intereconomía ha fet que hagi hagut de tancar l’edició impresa de La Gaceta i, des d’aquest divendres, ja no es trobi als quioscos. De fet, el diari, que sempre ha tingut unes vendes molt discretes, des de novembre pràcticament ja només es distribuïa a Madrid. Malgrat no es pot dir que la mesura sigui una sorpresa, potser sí que ho ha estat el moment escollit: els treballadors, que tenen pendents una mitjana de vuit nòmines, es van assabentar del tancament el dia de Nadal, mentre preparaven el darrer número, el que feia 7.759, amb una altra portada per recordar (i no només per ser l’última). La comunicació oficial va arribar l’endemà, Sant Esteve.\nDe moment, l’empresa ha donat vacances a la majoria de la plantilla mentre prepara el preceptiu ERO, i es desconeix quantes persones continuaran per mantenir l’edició digital. En aquest sentit, les perspectives dels treballadors no es pot dir que siguin gaire bones, i no només pel deute que acumulen: cal recordar que Intereconomía encara no ha acabat de liquidar les indemnitzacions als exempleats pels darrers expedients de regulació executats a l’abril a les diferents empreses del grup.\nQuatre directors en un any\nEl diari va ser creat pel grup Negocios el 1989 (amb el nom de La Gaceta de los Negocios), i l’octubre del 2009 va ser adquirit per Intereconomía, que en va escurçar el nom i el va transformar en un diari generalista que entrava a formar part amb força de la caverna mediàtica espanyola amb les seves polèmiques com a tret característic.\nEls tres primers anys, La Gaceta va estar dirigida per Carlos Dávila, però des de la seva sortida, el juny del 2012, ha tingut tres directors en un any: Eduardo García Serrano, José Javier Esparza i, des del passat maig, José Antonio Fúster. Un mes abans de la seva arribada, Intereconomía va executar un ERO per a 55 dels 98 treballadors del diari (el segon en un any).\nLes darreres dades que va enviar a l’OJD són de l’agost, quan va tenir una difusió de 16.000 exemplars i unes vendes de 8.000 a tot l’Estat.\nEl futur d’Intereconomía TV, en l’aire\nEl de La Gaceta no és l’únic front obert que té el grup. Dimarts, la plantilla de la televisió va desconvocar la vaga de deu dies que estava realitzant, ja que els 130 treballadors han passat a estar de permís retribuït fins que s’executi un nou ERO. La data límit per a la seva finalització és el 30 de gener.\nMentrestant, Intereconomía TV continua amb una programació enllaunada, excepte programes com La mañana de Federico, de Jiménez Losantos, i Queremos opinar, que es realitzen als estudis d’esRadio i Canal Català, respectivament. El que passarà després del 30 de gener és tota una incògnita.


Monserrat Tura, política i metgessa: "qui es situa fora de la llei perd la seva protecció" - El diari digital de Sabadell - iSabadell\nEscrit per Antonio Santamaria el 10 març 2018\nNascuda a Mollet del Vallès el 1954. Mare de dos filles, és llicenciada en medicina i cirurgia. Durant el franquisme va militar a Organización de Izquierda Comunista (OIC) i va ingressar al PSC el 1979. Fou alcaldessa del seu municipi natal del 1987 al 2003. Diputada al Parlament de Catalunya del 1995 al 2003, va ser consellera d’Interior del 2003-2006 al tripartit presidit per Pasqual Maragall i de Justícia amb Josep Montilla fins el 2010.\nAl novembre de 2014 va trencar amb el partit i amb altres exmilitants socialistes va fundar la formació Moviment d’Esquerres (MES) que a les eleccions de setembre del 2015 va integrar-se a les llistes del Junts pel Sí. Apartada de la primera línea de la política, treballa a l’Hospital de Palamós.\nL’entrevisto dijous passat a la Llar de Llibre on ha vingut a presentar la seva obra República pagesa. Vindicació del catalanisme rabassaire. Premi Rahola d’assaig 2017.\nQuè li va a impulsar a escriure aquest llibre sobre la pagesia ?\nQuan parlem del moviment rabassaire hi ha moltes persones, tot i que el seus avantpassats venen de pagès, que quan els hi preguntes et diuen que no tenien moltes terres en propietat, sinó peces i algunes arrendatàries. És molt possible que fossin rabassaires i no ho saben. Catalunya està plena de descendents de rabassaires que no ho saben. Aquesta seria la primera de les motivacions. La segona, crec que la família dels pinyonaires que explico al meu llibre, són d’una casa de pagès concreta, com a contrapès de la història general. És a dir, els efectes de la història general sobre una família concreta. Aquesta família podria ser qualsevol altre família pagesa. És un homenatge a les persones del món rural, des d’una Catalunya que era fonamentalment rural. Tret de Barcelona, els altres tres caps de província, Mataró, Sabadell, Terrassa, potser Reus, aquí s’acabava la Catalunya urbana, tot l’altre era Catalunya rural. La història del catalanisme explicada des del món rural no existeix. De manera que sembla que tot passi a la plaça Sant Jaume de Barcelona. I no és veritat. Si es van guanyar unes municipals es van guanyar poble a poble; per exemple, les del 1931.\nLa seva família té una llarga tradició de militància política. Fins a quin punt això va ser determinant per a la seva vocació política?\nBé, nosaltres teníem activitat política fins i tot a la clandestinitat. Per a nosaltres l’activitat política és inherent a la condició humana. No és possible acceptar les injustícies, l’organització social que inexorablement porta a les grans desigualtats, l’abús dels poderosos sobre el dèbils amb la naturalitat. Per tant, això forma part de l’essència dels qui ens van criar a voltant d’aquella llar de foc, d’aquelles persones que transmetien els valors republicans, els principis rabassaires i ens hauríem dedicat a la política d’una manera o altra.\nJo he sigut més coneguda que d’altres descendents perquè he ocupat càrrecs públics, però en el llibre intento explicar que, si el que volien era prendre aquesta decisió d’intervenir activament en combatre les injustícies, ho van fer abans que es morís el dictador. Llavors ja hi havia molts nebots i molts néts del rabassaire principal, el protagonista del relat, que estaven militant clandestinament. Hi va haver-hi molta gent de la meva família que es va dedicar, pública o privadament, a l’activitat política i que van fer-ho en els temps difícils, el temps de la clandestinitat. Ara ho seguim fent i tenim els nostres compromisos de caràcter social i associatiu encara que no ocupem càrrecs públics.\nQuina relació personal i intel·lectual va mantenir amb el seu oncle Jordi Solé Tura? Comparteix les seves tesis sobre l’origen burgès del catalanisme?\nJordi Solé Tura a l’any 1967 –recordeu-m’ho, poseu-m’ho en context- va publicar el que havia sigut la seva tesi doctoral. Efectivament, ell analitza el substrat d’on provenen els líders de la Lliga Regionalista fonamentalment i jo coincideixo plenament en la seva anàlisi, no el contradeixo gens. El llibre es ratifica en això, arran de la deriva de la Lliga Regionalista cap a posicions conservadores, reaccionàries. Fins i tot alguns dels seus líders, no la Lliga com a formació, acaben abraçant l’aixecament feixista. Això és evident, no calia el meu llibre per explicar-ho. Coincideixo amb la tesi, però el propi Jordi Solé Tura salva a la persona de Prat de la Riba per la seva capacitat intel·lectual, per la seva capacitat de transformació i ell mateix el qualifica de “promotor d’obres i d’homes”. Obres de connexió, de carreteres, de telèfons, d’escoles, de biblioteques… I d’homes, perquè volia culturitzar al conjunt de la ciutadania i especialment la que vivia a la Catalunya rural. Aquí coincideix amb el meu relat, perquè un dels primers rabassaires acaba sent membre de la Lliga Regionalista.\nVostè va ser consellera en els dos tripartits d’esquerres de Pasqual Maragall i Josep Montilla. Com valora la tasca desenvolupada per aquests governs?\nPel que fa a la creació, construcció, ampliació i millora dels serveis públics no ha hagut cap etapa de set anys tan productiva. Per tant, si nosaltres -em refereixo a les persones d’esquerres, de progrés que constituïen aquells governs- tenim en compte que els serveis públics són el patrimoni d’aquells que no tenen patrimoni, en matèria d’accessibilitat a aquests serveis públics, d’edificis que havien d’ubicar-se ja siguin escoles, centres de salut, hospitals, presons, jutjats, carreteres, autovies… crec que no hi ha cap mena de dubte de que vam complir.\nPotser la principal fita del tripartit fou la reforma de l’Estatut d’Autonomia. Amb la perspectiva que dona el temps pensa que l’elaboració i la negociació de l’Estatut podria haver-se fet d’una altre manera?\nSalvaria altres lleis. També vam fer la Llei de Barris o la Llei d’Educació de Catalunya, instruments que s’ha demostrat amb el pas dels anys molts sòlids, des del punt de vista que una norma jurídica ajudi a modificar condicions de vida de les persones. És cert que l’Estatut és la llei magna de Catalunya. Jo valoro que, exceptuant al president Maragall i algunes persones més de Catalunya, la resta no se’n va donar compte de que tenia un instrument preciós i del valor que tenia aquella reforma de l’Estatut en condicions de normalitat: en ponència parlamentària, en un debat entre parlaments, en una ratificació d’una modificació d’una llei important en normalitat democràtica. La manca de visió d’Estat per part de les institucions de l’Estat, però també de part d’algunes persones aquí a Catalunya, va fer que es destruís aquell instrument. De manera molt especial, com es pot imaginar, considero abominable la campanya que en va fer el PP.\nAl seu parer quins foren els motius que menaren a la renúncia de Pasqual Maragall a no optar a la reelecció?\nEn realitat, en Pasqual, el president Maragall, considerava que en tres anys s’havien complert molts dels propòsits que ell s’havia posat i tenia raó. Pel que feia a les lleis sectorials o pel que feia a l’aprovació de plans importantíssims que encara avui s’ha demostrat són referents en matèria d’infraestructures i altres qüestions. Havia aconseguit aprovar i ratificar l’Estatut. Efectivament, això havia posat en evidència greus contradiccions en la seva relació amb les institucions espanyoles i amb els partits o bé de l’oposició aquí a Catalunya o bé en el Congrés a Madrid. Les friccions amb el referent socialista que representava Maragall aquí a Catalunya, no cal dir-ho que van ser molt difícils. No cal dir-ho, és conegut per tothom.\nVa tenir alguna cosa a veure la famosa reunió entre Zapatero i Artur Mas on es va pactar l’Estatut per a sobre de Maragall?\nEvidentment, però que la història jutgi a Artur Mas perquè va anar a pactar coses que fins aleshores el president de Catalunya, Pasqual Maragall, no les havia acceptat. Artur Mas va acceptar rebaixes respecte al que mantenia el govern de Catalunya.\nComparteix l’opinió que la sentència del Tribunal Constitucional va ser la causa el gir sobiranista del catalanisme o creu que hi van haver altres motius?\nLa campanya de desprestigi de l’Estatut, la recollida de signatures, el recurs que es presenta al Tribunal Constitucional es fa amb la clara voluntat de confrontar pobles. Això és una cosa d’una imprudència temerària en política, que algú li demani responsabilitats al PP. A més a més, hi havia un Tribunal Constitucional que havia caducat, tots els seus membres feia dos anys que s’havien de renovar i no es renovaven, hi havia recusacions, un magistrat que s’havia mort i no s’havia substituït. Era més que qüestionable que aquell tribunal estigués en condicions de jutjar, però no només va jutjar una llei fonamental com era l’Estatut sinó que en va declarar inconstitucionals un quants articles quan fa havia estat ratificat en referèndum.\nTot això va crear una sacsejada en l’opinió pública catalana i una manca de sortides des del punt de vista dels partits. Aquella tardor del 2010 hi ha eleccions. En realitat, el partit independentista per excel·lència, ERC, va perdre la meitat dels seus vots i diputats. Guanya Convergència amb un discurs més aviat destructiu i no constructiu en el sentit que el tripartit ha trinxat el país. Una campanya molt destructiva, però no hi havia propostes concretes. De cap de les maneres en aquelles eleccions es discuteix d’independentisme curiosament i els guanyadors, que són Convergència, pacten amb el PP. Una cosa bastant inacceptable tenint en compte el que havia succeït en el tema de l’Estatut. Per tant, no existeix una relació directa, però sí que és cert que la manca de sortides polítiques i l’incapacitat de les institucions per mostrar un camí posterior a aquella sentència desfavorable acaben generant un malestar en la població. I és la població la que surt al carrer al setembre del 2012.\nUna part significativa dels consellers socialistes al govern de Maragall com el seu germà Ernest, Joaquim Nadal, Antoni Castells o Marina Gelli o vostè mateixa van trencar amb el PSC i van passar-se a les files de l’independentisme. Quins foren els motius per a prendre aquesta decisió? El procés soberanista va fer impossible la convivència entre les dues ànimes del PSC?\nAnalitzar aquest període és molt complex. El que és evident és que el PSC, en el que jo vaig militar i en virtut del qual vaig representar-lo a les institucions, era un PSC que oferia als ciutadans una mirada ampliada de l‘horitzó nacional i li deia als ciutadans de Catalunya: ‘nosaltres serem capaços d’eixamplar l’horitzó nacional i d’autogovern’. Posteriorment, pel que sigui, perquè cadascú ha realitzat les anàlisis que li han semblat, el PSC va fer més aviat un replegament en aquesta reivindicació de caràcter nacional que va suposar un distanciament de posicions. Jo em continuo considerant socialista, encara que no militi en el partit. Tinc més la sensació que alguns ens hem mantingut fidels en aquella proposta que ens va donar la presidència de la Generalitat durant uns anys que no pas d’altres. Però suposo que si li pregunta a la direcció actual del PSC li diran que no i que sóc jo la que està equivocada.\nVostè va disputar a Jordi Hereu la candidatura a l’alcaldia de Barcelona i a Pere Navarro la de la presidència de la Generalitat i en ambdós casos fou derrotada. A què atribueix aquesta derrota?\nA que en democràcia de vegades guanyen els altres. Jo, que pretenc ser una persona molt demòcrata, crec que s’han d’instigar les primàries per que hi hagi debat, perquè les persones vinculades a una determinada formació tinguin la possibilitat de triar a qui prefereixin que sigui el cap de llista. Però també s’ha de saber perdre i jo em sembla que sé perdre. Vaig fer campanya al costat de Jordi Hereu després d’haver perdut i em vaig oferir a fer campanya al costat de Pere Navarro. Des del meu punt de vista, jo representava un altre projecte, una altre manera de pensar, altres sensibilitats. Ningú podrà saber mai que hauria passat si la candidata hagués estat jo. En tot cas el que és segur és que això va suposar un debat intern al partit que és el pretenia. Per tant, l’objectiu principal ho vaig aconseguir.\nPotser el motiu de la derrota va ser perquè era massa catalanista?\nEl cas és que no vaig aconseguir els suports. Els militants no em van votar de la manera que jo esperava, però probablement també va ser per això i la meva idea era molt més catalanista.\nVostè va dirigir els Mossos d’Esquadra a la seva etapa de consellera d’Interior. Com valora la seva tasca durant la jornada de l’1 d’octubre o les recents filtracions sobre seguiments policials? I si personalitzem què opina de la gestió del major Trapero?\nNo personalitzarem perquè no és tracta d’això. La policia, la que sigui, en un Estat democràtic ha de ser neutral i l’obligació dels governants és garantir la neutralitat d’aquesta policia. De les policies en general, això també serveix per les autoritats de l’Estat que no han utilitzat les seves policies de manera neutral. Aquí, crec que, a vegades, hi ha hagut un intent d’apropiació de l’imatge del Major i dels Mossos per part d’un sector del debat polític i no ha estat bo per la policia.\nI com a exconsellera de Justícia què opina de les mesures judicials contra els líders del moviment independentista?\nEls processos judicials són molt llargs. Venim d’una etapa on no podem oblidar que van haver-hi moltes observacions, millor dit, molts requeriments al poder executiu de les institucions catalanes dient: ‘atenció que hi ha coses que no es poden fer perquè es surten del marc legal i que per tant poden tenir conseqüències als tribunals’. Ara estem en aquestes conseqüències en els tribunals, conseqüències desmesurades. Ara no tenim temps per analitzar-ho, però els il·lícits penals pels quals s’acusa als membres del govern de Catalunya i als dirigents de les entitats sobiranistes són desmesurats. Espero que l’anàlisi acurat d’aquest període d’instrucció i la possibilitat de les parts per aportar totes les proves necessàries, reduirà aquests plantejaments més que inflats.\nEvidentment ja m’he posicionat públicament i he escrit els meus articles d’opinió dient que les fiances que s’apliquen a les persones que estan subjectes a un procés judicial poden ser de moltes tipologies: poden ser econòmiques, de limitació de moviments, de retirada del passaport. La pitjor d’aquestes fiances és la que es paga amb el propi cos, amb la llibertat. Crec que aquesta s’ha de reservar a situacions que no són les que concorren en els casos que estem analitzant. Reivindico que, per a poder viure amb normalitat tot aquest procediment judicial, que ara acaben de declarar causa complexa, el que vol dir que serà més llarg encara, perquè poden viure amb un mica d’eixamplament del cor estaria que bé que a aquestes persones se’ls apliqués altres tipus de fiança que no fos la de la seva llibertat, la del seu propi cos.\nCreu que de l’Estat es vol donar una mena d’escarment per que això no torni a passar?\nEl Tribunal Constitucional ha dit en diverses sentències que la presó preventiva no pot ser de cap de les maneres punitiva. No és a través de la presó preventiva com es castiga suposadament, si es que es vol parlar de càstig. Estaríem davant d’un doble error si fos així.\nQuè opina del paper del PSOE en el procediment que va portar a aplicar el 155?\nL’article 155 està a la Constitució i jo hauria volgut que no s’apliqués mai. Em sembla que vaig titular un article 155 al quadrat. Fins i tot els que hem estudiat la Constitució, esperàvem que, quan s’apliqués el 155, sempre fos d’una manera molt continguda en aquells aspectes que es consideressin alterats. Crec que el que es va aprovar al Senat, encara que després s’han aplicat menys coses de les que es van aprovar al Senat, és una intervenció sobre espais que pertoquen a governs escollits en altres àmbits que no són les Corts Generals i això és una equivocació. Veurem que és el que diu el Tribunal Constitucional. Hem de recordar que l’any 1935, el Tribunal de Garanties Constitucionals va considerar que no s’ajustava a dret la intervenció que s’havia fet de la institució de la Generalitat.\nAl seu parer quins han estat els errors del procés sobiranista que han portat a l’aplicació del 155 i a la intervenció de la Generalitat?\nHo he dit i ho repetit sense gaire èxit. Hi ha una màxima que diu: qui es situa fora de la llei perd la seva protecció. El que estem demanant des de Catalunya, que és major participació de la ciutadania en els afers polítics, la possibilitat de poder decidir un dia o altre sobre el nostre destí, totes aquestes coses es podien fer, probablement, en una situació molt tensa amb els institucions polítiques de l’Estat espanyol. Però el dia que van començar a dir que els tribunals de justícia eren els nostres enemics – no jo sinó algunes persones- i que havien d’anar contra els tribunals de justícia, aquell dia van perdre la possibilitat de que el món democràtic mundial ens mirés amb bons ulls.\nAfirmo que Escòcia i Quebec, si el seus tribunals haguessin dit que el referèndum tal i com el plantejaven no complien amb els requisits, no haurien desobeït al tribunal. Haurien buscat altres fórmules, altres camins polítics, però no haurien desobeït mai als tribunals. Aquesta és la meva humil opinió. Fa molts anys que no tinc responsabilitats polítiques a Catalunya, concretament vuit, i els que han vingut darrera han decidit fer les coses de manera molt diferent, però hi ha moments en que la tensió i la fermesa ajuden a avançar i d’altres que no. No m’agradaria acabar descobrint que aquest període, després d’haver analitzat com s’han fet les coses, arribessin a la conclusió de que el que hem de fer ara és recuperar allò que teníem al 2006 quan vam aprovar l’Estatut.\nDes del seu punt de vista quina mesures s’haurien de prendre per trencar l’actual bloqueig institucional? Quines haurien de ser les principals prioritats?\nAixò no em toca a mi. La primera cosa que hem de fer, ja que tots els partits que van concórrer a les eleccions del 21D van acceptar-ne la seva legalitat, és constituir el govern. Hem recuperat la branca legislativa, que és el Parlament, però ens falta recuperar la branca executiva. Fa molts i molts mesos que els ciutadans, que necessiten els serveis que deriven de la branca executiva, no tenen govern. Per tant, el que han de que fer els partits que van concórrer en aquelles eleccions i van acceptar-ne les condicions, és constituir el govern.\nNo té vostè la temptació de tornar a la política?\nAra estic a punt d’asseure’m en una cadira i parlar de política. En realitat no he deixat mai de fer política. No faig política a les institucions, faig política allà on se’n convida, allà on puc i sempre expresso la meva opinió. No deixaré mai de fer política.


Els tennistes amb discapacitat intel•lectual de Special Olympics juguen en el Trofeu Conde de Godó - Special Olympics Catalunya\nArtur Mas rep la delegació de Special Olympics Catalunya que va participar als Mundials d'Atenes\nEls tennistes amb discapacitat intel•lectual de Special Olympics juguen en el Trofeu Conde de Godó\nDeu tennistes amb discapacitat intel·lectual van ser els representants de Special Olympics Catalunya i de la Federació ACELL que van participar en el Clínic Peugeot que va tenir lloc a la pista central del Reial Club Tennis Barcelona en el marc 63è Trofeu Conde de Godó de tennis a Barcelona.\nEn un matí espectacular, juntament amb esportistes d’altres escoles de tennis, els nostres esportistes van poder jugar amb els jugadors professionals de l’ATP David Ferrer i Tommy Robredo. L’Albert Roca, la Nagore Acebal, el Fernando Garcia, el Javier Ciudad, el Sergi Carreras, l’Albert Ordaz, el Roger Devesa, la Cristina Moral, la Marta Gómez i el Rafael Herruzo van ser els privilegiats en poder disputar uns punts als cracks mundials. A més, també van poder saludar als tennistes Nico Almagro, Pablo Carreño, Roberto Carballés i la jugadora sub-14 Paula Badosa que els van animar i donar suport en tot moment.\nSota l’atenta mirada del responsable i entrenador de l’Escola de Tennis de la Federació ACELL i l’ex tennista, Sergi Bruguera, tots els nostres esportistes van gaudir d’una experiència fantàstica. Es van sentir com uns autèntics professionals demostrant els seus millors cops en una jornada festiva davant una magnífica pista central del R.C Tennis Barcelona 1899 plena d’un públic entregat als nostres jugadors.\nEl matí s’ha completat al stand de la Diputació de Barcelona amb la recepció per part del diputat delegat d’esports de la Diputació de Barcelona, Josep Salom, que va lliurar als nostres esportistes una medalla per reconèixer el seu esforç, dedicació, entusiasme envers l’esport. També ens va acompanyar Albert Agustí, membre de la junta de Special Olympics Catalunya i president del R.C.Tennis Barcelona 1899, Jordi Durà, president de Special Olympics Catalunya i Francesc Martínez de Foix, president de la Federació ACELL.\nLa participació en esdeveniments esportius tan importants com aquest, juntament amb altres esportistes sense discapacitat, fa possible un dels nostres objectius que és la millora d’opinions, actituds i comportaments socials en relació al nostre col·lectiu així com un pas més en la normalització dins la societat.\nMalgrat de Mar punt de trobada de l’esport adaptat\nTrofeu Conde de Godó: sis anys gaudint de tennis Special Olympics


Pàgina inicial/EDUCEM ONLINE/Batxillerat Online/Documentació – Batxillerat\nDocumentació – BatxilleratRobert Mañé Velilla2017-02-14T09:21:53+01:00\nDOCUMENTACIÓ DE BATXILLERAT CURS 2014 – 15\nEn cas de necessitar alguna informació addicional , contacteu amb el centre de batxillerat (pestanya “ON SOM” del menú principal).\n* Normativa de l’Etapa Post Obligatòria………….……….……..……….…….………DESCARREGAR\n* Normativa de Drogues……….…………….…..……………….…….………….………….DESCARREGAR\n* Autorització d’activitats a Granollers……………………………………………………DESCARREGAR\n* Horari 1r. B de Batxillerat…….……………..………………………………………………DESCARREGAR\n* Horari 1r. C de Batxillerat…….…………………………………………………..…………DESCARREGAR\n* Horari 2n. B de Batxillerat…….………………………………………………….…………DESCARREGAR\n* Horari 2n. C de Batxillerat…….………………………………………………….…………DESCARREGAR\nCodi Bancari IBAN……………………..…..……..……..…………….…………………………DESCARREGAR


Arquitecte i científic de dades\nNatural de París, Stanislas va rebre el seu grau en Arquitectura a l’Institut Federal Suís de Tecnologia de Lausana i el seu Màster en Arquitectura a la Harvard Graduate School of Design. Centrant la seva pràctica en l’arquitectura i la intel·ligència artificial, creu en la necessària integració de les dues disciplines per canviar el nostre entorn construït.\nStanislas treballa avui com a arquitecte i científic de dades al departament d’I + D de Spacemaker. És l’encarregat de desenvolupar projectes de recerca en IA, per ajudar i millorar la concepció arquitectònica.\nStanislas ha impartit àmpliament conferències a Harvard, el MIT Media Lab, la Universitat de la Sorbona, ETHZ, EPFL, l’Ecole Nationale des Ponts et Chaussées i altres. Ha impartit conferències públiques al Moniteur Innovation Day, a la conferència DKT, a la conferència mundial DigitalFUTURES i al Pavillon de l’Arsenal de París.\nStanislas va rebre dos premis d’Arquitectura Americana (2017) i l’Arquitectura Masterprize (2018). També va rebre la beca ZGF 2018 pel seu treball arquitectònic passat. És acadèmic Fulbright, becari d’Arthur Sachs i becari de Jean Gaillard a la Universitat de Harvard.


La Pobla prepara una jornada esportiva solidària virtual – Ajuntament de La Pobla de Segur\nLa Pobla prepara una jornada esportiva solidària virtual\nEl proper dissabte, la Pobla farà 12 hores d’esport consecutiu virtuals amb l’objectiu de fer un donatiu a la campanya #joemcorono, per a l’assaig mèdic que està duent a terme l’equip de metges i investigadors, entre els quals hi trobem el dr. Bonaventura Clotet o l’epidemiòleg Oriol Mitjà, de la Fundació Lluita contra la Sida, IrsiCaixa i l’Hospital Universitari Germans Trias i Pujol. Aquests, estant duent a terme un assaig clínic pioner, amb l’objectiu de definir quins fàrmacs serviran per tractar de manera immediata als infectats i prevenir el contagi en els seus contactes. A través d’un altre projecte, també s’està treballant en una vacuna contra el virus.\nAquesta jornada, que es durà a terme de nou del matí a nou de la nit, comptarà amb activitats per a tots els públics: escalfament, spinning, gimnàstica de manteniment, zumba, pilates, yoga, una xerrada de nutrició o una entrevista a Núria Picas, entre d’altres. Totes les activitats les duran a terme, voluntàriament, professionals esportius de la Pobla o vinculats al municipi i seran retransmeses en directe pels canals d’Instagram i de Youtube de l’Ajuntament de la Pobla. Eloi Tirvió, regidor d’esports, explica: “Creiem que després de cinc setmanes de confinament, una jornada esportiva ens pot ajudar a tenir un dia diferent i això també ho hem tingut en compte: poder oferir als poblatans i poblatanes un seguit d’activitats que els facin sentir actius i, alhora, solidaris”\nL’Ajuntament de la Pobla, d’entrada, farà un donatiu de 1.000€, i augmentarà el donatiu en 500€ més en funció de la participació a les diverses activitats que es proposen. Per cada participant als directes, l’Ajuntament donarà 1€, amb una aportació màxima de 500€. A part del donatiu de l’Ajuntament, també es convida a les persones que participin a la jornada a fer el seu donatiu a través de la pàgina web www.yomecorono.com.\nAquesta és una iniciativa dels pressupostos participatius de joventut de l’any 2019 que s’havia de realitzar aquest mes d’abril i que, donada la situació actual, l’Ajuntament ha decidit reconvertir-la a una jornada solidària virtual.\nLes Caramelles de la Pobla no s’aturenCelebrem Sant Jordi des de casa


dos poals de sabó: A la recerca del temps perdut\nRecuperar el temps perdut (que algú dirà que és un impossible, que el temps que ja ha passat és irrecuperable) es converteix en una obsessió quan ens adonem del seu valor; és a dir, quan el reconeixem com a irreemplaçable. Per si et serveix de consol, no he trobat cap empitjorament des que estic en la quarantena.\nTens raó en el fet que el temps perdut és irreemplaçable. A voltes pense que m'hauria agradat haver gaudit més d'aquella joventut, però què hi farem: si bé el temps passat podria ser millor, caldrà fer el possible perquè l'esdevenidor ho siga més.\nPersonalment sempre he tingut aquesta sensació d'urgència de recuperar el temps perdut, ja abans de complir els trenta (que he creuat fa pocs mesos). Com si fos hipersensible al pas del temps o alguna cosa d'aquestes.\nEn el meu cas també vaig trobar més traumàtic la segona part de la dècada dels vint. Ara amb trenta em fa la sensació que tinc una gran dècada per davant (i vull creure que la meitat de les meves "urgències històriques" superades...).\nJo també pense que és possible que siga una gran dècada. Confie que res ho espatle.


LA VIA AUGUSTA: DIARI DE L’AGOST. DIA 11\nDIARI DE L’AGOST. DIA 11\nSabeu el que diu la lleu de Murphy, veritat? Quan les coses van malament encara poden anar pitjor.\nAquest matí a les 10 mon pare (a punt de fer 80 anys) tenia visita a l’oftalmòleg a l’Hospital Verge de la Cinta de Tortosa. L’ambulància només tenia que recollir-lo a casa seva a Amposta i a l’arribada a Tortosa estaria jo esperant-lo, l’acompanyaria al metge, en sortir tornaria cap a casa i jo cap a la feina. Fàcil veritat?\nA l’hora de la veritat no ho ha estat tant. Segons me va dir ma mare ahir l’ambulància el recolliria sobre les 8 i abans de les 9 l’havia de deixar a l’hospital, tot i tenir visita a les 10, com ja he dit.\nHe arribat a l’hospital a les 8:45 i a partir d’aquí han començat tots els despropòsits. Espera que espera i espera que esperaràs i mon pare sense arribar. Quan estaven a punt de tocar les 10 he pensat que ja era hora de començar a preocupar-me. Abans havia parlat amb un taxista que m’havia dit que era normal que trigués tant, ja que actualment hi ha molt de descontrol a les ambulàncies fins a que alguna vegada s’han deixat a pacients.\nHe pensat en trucar a ma mare per a que me digués l’hora que havien sortit d’Amposta (si és que ho havien fet...) Però el telèfon estava mal penjat i una veu me deia una vegada i una altra que era impossible establir connexió.\nEl temps anava passant. Al final he pensat que podia parlar amb la central d’ambulàncies. L’he buscat a Internet i me’n han sortit dos: el 977500657 i el 977503494. El primer no existeix i el segon no respon... Finalment he decidit preguntar-ho a un treballador i no el sabia; ho ha preguntat a la seva empresa i tampoc el sabia... Li explicat les meves penes. M’ha confirmat el que m’havia dit el taxista, que actualment hi ha descoordinació i que aquestes coses són normals... Aquest ha hagut de marxar i mentre parlava amb ell n’ha vingut un altre a qui també li he explicat el meu cas. Aquest m’ha dit que no podia ser i junts hem entrat a la zona per on entren i surten els pacients que arriben amb ambulància o taxi... I qui estava allí esperant? Mon pare!!\nEl cabrejat i jo ja feia estona que estava calent... Ell no entenia com no havia acudit i jo no entenia el perquè l’havien pujat dalt sense esperar que jo arribés. M’ha dit que a les 8:15 ja estava allí. L’hora d’arribada poc importa... En tot cas l’important és que ell ha arribat abans que jo i en lloc de deixar-lo baix l’han pujat a la consulta, la qual cosa jo no he pensat.\nSi hagués sabut l’hora que havia sortit de casa evidentment que l’hauria buscat per dant, però no sabia ni si havia sortit...\nEl que he dit, la llei de Murphy...\nAhir en arribar a casa després del treball vaig poder veure uns minuts del partit d’handbol femení que enfrontava l’equip espanyol amb el brasiler. El resultat final va ser de 29-24 favorable a les guerreres (què és com les anomenen els periodistes d’aquí) Com us podeu imaginar quan el resultat ha estat tan ajustat, els minuts finals solen ser d’infart...\nPerò no és això el que us volia explicar. En aquells moments finals, els comentaris dels locutors me van traslladar a tems passats... A més de 40 anys!!\n-2 goles ARRIBA ESPAÑA...\nQuè estic escoltant, un partit de handbol o un comunicat de guerra de l’any 36?\nAvui al Periódico porta una d’aquelles notícies curioses que trenquen amb la monotonia de la informació.\nLa notícia va sobre un recent casat indi que ha marxat sol de lluna de mel. Més que d’una lluna deu de tractar-se d’un quart minvant...\nResulta ser que la núvia va perdre el passaport dos dies abans de volar cap a Itàlia, així que el nuvi va decidir marxar tot sol.\nSalvant les distàncies, el fet m’ha recordat a Agustí Valls que quan va complir 40 anys va marxar sol al Marroc per a celebrar-ho.\nPer cert, Agustí Valls, que va ser soci de Batista Beltran (polític i alcalde d’Alcanar), a part d’empresari i president del Vinaròs CF, va morir recentment. Des d’aquí el meu condol a la seva família. Actualment el fill gran és regidor de l’Ajuntament de Vinaròs.\nEtiquetes: handbol, vivències personals


Varietats tradicionals de mongetes de Catalunya - Fundació Sant Galderic\nIniciNotícies de la FundacióVarietats tradicionals de mongetes de Catalunya\nAna Rivera va exposar de forma molt clara i entenedora l’origen americà de les mongetes i l’extraordinària diversificació que es va produir a partir de la seva introducció a Europa al segle XVI.\nEl projecte de la Fundació Miquel Agustí, iniciat l’any 1992, ha recollit més de 400 varietats arreu de Catalunya i ha realitzat un exhaustiu treball de caracterització agronòmica i sensorial.\nUna de les varietats més conegudes és la mongeta del ganxet que l’any 2011 va obtenir una Denominació d’Origen Protegida (D.O.P) de caràcter europeu. Aquest fet ha provocat algunes polèmiques però també suposa una extraordinària oportunitat de promoció d’aquesta varietat tan popular a la nostra comarca.\nLa cloenda de l'acte va anat a càrrec de Marc Armengol, tinent d'alcalde de l'ajuntament de Terrassa.


Detingut un home pel robatori en un domicili de Can Costa – 772.cat\n20/01/2021 24/01/2021 Vicenç Moliné VilaNo comments\nLa Policia Local va detenir ahir al vespre a un home com a presumpte autor de robatori a l’interior d’un domicili a Can Costa. Segons ha informat l’Ajuntament, el detingut va ser enxampat pels agents quan intentava fugir per una finestra i ja ha passat a disposició judicial.\nEls agents locals ja es trobàven a l’urbanització després d’haver rebut un avís dels Mossos en relació a un altre robatori a la mateixa urbanització, on els lladres havien fet saltar l’alarma. Allà, un veí va alertar als agents de la presència d’una persona sospitosa en un habitatge proper, on van poder enxampar al lladre.\nDes del consistori destaquen el paper de la col·laboració ciutadana en aquesta detenció. També recorda la importància de seguir els consells en matèria de seguretat a la llar, com ara tancar amb clau les portes d’accés al carrer i les finestres, sobretot a l’hora d’anar a dormir i si us heu d’absentar de casa, encara que sigui per un breu període de temps.\nTagged: Can Costa Seguretat


taulaposada | Linguine amb pesto de bròquil\nPublicat dia 7 octubre 2013 General. pasta i arròs. Receptes salades\nAvui duc una recepta molt fàcil. Un pesto que ens pot ajudar a introduir les verdures en els menús dels infants. El bròquil no sol ser massa popular entre els més petits tot i que és ben menjívol i posseeix excel·lents propietats. Aquest pesto és més suau que el tradicional, si el voleu accentuar un poc afegiu-hi més all o més parmesà. L’ou bullit no aporta molt de gust però sí cremositat.\nAmb aquestes quantitats en poden menjar 2 persones.\n100 gr de bròquil\n2 c/s parmesà\nBullirem la pasta en una olla amb aigua abundant i sal. Colarem i reservarem.\nCourem el bròquil al vapor entre 7 i 10 minuts. També el podeu bullir però teniu en compte que absorbeix més aigua i que no us heu de passar amb la cocció o quedarà fet una pasta.\nEn el tassó del túrmix picarem el bròquil i la resta d’ingredients fins que tenguem una crema.\nEmplatarem els linguinis amb el pesto, l’ou ratllat i unes llenques de parmesà.\nLast reply was 8 octubre 2013\nEl linguine és com unes tallarines, no? Amb salsa de bròquil ha de tenir un gust ben bo!\nSí Marina, són com a tallarins però una mica més estrets. A mi m’agrada més la pasta llarga i amb el pesto encara més.


Enviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia cultura 26. 03. 2010 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nEl Rambla Cinemes tancarà les seves portes el 8 d'abril\nEs el darrer cinema de barri de la ciutat\nEl Rambla Cinemes, l’històric cine de la rambla Just Oliveras, tancarà les seves portes el pròxim 8 d’abril. El seu propietari, Jaume Campreciós, ha declarat que no han pogut suportar la pressió del mercat i els nous hàbits dels espectadors, que volen multisales a grans centres comercials. El Rambla Cinemes és el darrer cinema de barri de L’Hospitalet.\nDesprés de 50 anys de presència a L’Hospitalet i d’omplir de records i bones estones la vida de diverses generacions, el Cine Rambla -avui Rambla Cinemes-, l’única sala clàssica, de barri, de la ciutat que encara resistia, tancarà i deixarà de projectar pel•lícules el pròxim 8 d’abril.\nSe suma així a històriques sales de cinema de L’Hospitalet que fa temps van passar a la història, com l’Alhambra, el Romero, el Navarra, el Continental, l’Oliveras, el Joventut (que ara és el teatre municipal), el Lumiere, el Victòria o l’Stadium.\nEl propietari del cinema de la rambla, Jaume Campreciós, ha explicat que tots els cinemes petits i mitjans, com el Rambla Cinemes, tindran molt difícil sobreviure davant la pressió de les multisales i dels nous hàbits dels espectadors, que cada vegada es decanten més per cinemes que completin l’oferta dels centres comercials.\nArran d’aquest anunci, a la xarxa social facebook s’ha obert un grup de suport al Cine Rambla, que ja compta amb prop de 3.000 membres. Jaume Campreciós ha indicat que, malgrat el desencís que li causa haver de tancar un cinema tan arrelat a L’Hospitalet, la situació és insostenible i, per tant, el 7 d’abril es projectaran les últimes pel•lícules.\nCampreciós ha afegit que, tot i que no és el motiu principal del tancament, la previsible reducció dels ingressos que suposarà la nova Llei catalana del Cinema, amb el doblatge al català el 50% de les pel•lícules, ha precipitat la decisió.\nD’altra banda, el cicle de pel•lícules en versió original que el Rambla Cinemes projectava cada dimarts es traslladarà als Filmax Gran Vía, del centre comercial Gran Via-2.\nAl 1954, Jaume Campreciós i el seu soci, Josep Mitjavila (que tenien el monopoli de l’exhibició cinematogràfica al Centre i Sant Josep, van obrir el Cine Rambla. La casualitat va voler que aquesta nova sala de la Rambla s’emplacés gairebé a tocar d’on havia estat el primer gran cine de L’H, L’Imperial.\nEls anys daurats d’aquest cinema van ser la dècada dels 60 i 70, en què oferien sessions dobles de reestrena. A principis dels 80 va començar a patir la crisi del sector, que va fer que l’empresari propietari tanqués altres cinemes de L’Hospitalet. El Rambla va subsistir, primer, perquè des de 1985 els cinemes de l’entorn barceloní van aconseguir poder projectes pel•lícules d’estrena i perquè el 1989 va passar d’una única sala a tenir quatre.\nEl Rambla Cinemes, però, no ha superat la darrera de les crisis del sector i, el pròxim 8 d’abril, tancarà les seves portes.


Ruta al centre històric de Torredembarra | Turisme Catalunya | Rutes\nRuta al centre històric de Torredembarra\nEl seu centre històric posseeix una enorme riquesa arquitectònica i artística, és un lloc ideal per a recorreguts culturals\nEl pas de la història ha deixat innombrables edificis significatius a Torredembarra, com la muralla. Envoltava la vila i data del s. XVII, on s’hi conserven dos portals d’entrada: el de Padrines i el de la Bassa. També queden restes d’un contrafort al carrer de Mañé i Flaquer. El recorregut comença al Portal de Padrines.\nTravessant el Portal de Padrines trobarem el Castell dels Icart, actual seu de l’Ajuntament de Torredembarra. És l’únic edifici civil de nova planta del Renaixement català que es conserva a Catalunya. Lluís Icart, el va començar a construir l’any 1565 i es va acabar 15 anys després.\nL’edifici es va fer pensant en una fortalesa que dominés la població, es va situar al punt més alt de la vila i seguint la tradició mediterrània. Entre la porta principal i el pati, hi ha un tram rectangular que fa de pòrtic, cobert amb la volta que s’atribueix al mestre Pere Blai.\nPels voltants del Castell, hi ha una plaça que mereix una atenció especial la zona que formen els carrers Ample, Baix de Sant Pere, Eduard Benot i Carnisseria, on trobarem edificis molt interessants, principalment dels segles XVIII i XIX. Malgrat que no formarà part de la ruta, cal destacar el carrer d’Antoni Roig, exponent de l’expansió urbanística que es va produir a la vila durant el s. XVII gràcies al floriment comercial. En aquest carrer també trobarem edificis del s. XVIII d’estil barroc i d’altres d’estil modernista.\nEntre els carrers d’Eduard Benot i de Joan Güell, es troba l’església actual de Sant Pere que, unida amb l’antiga, forma tot un cos que es va acabar de construir l’any 1680. Posteriorment, s’hi van afegir bona part dels seus elements arquitectònics i ornamentals: l’orgue barroc, la finalització dels campanars, el creuer i l’absis.\nDins d’aquesta església destaquem dos elements: el Quadre de Santa Rosalia i l’Orgue Barroc.\nDavant de l’església de Sant Pere Apòstol, es troba la Torre de la Vila, l’edifici més antic que es conserva a la població i es va construir probablement entre els segles XII i XIII. És d’estil mudèjar i es creu que podria formar part del castell vell.\nSortint del nucli antic trobarem l’edifici Antoni Roig, edifici noble, d’estil modernista, que va ser inaugurat l’any 1892. Antiga Escola Roig que va ser construït amb el patrocini de l’indià torrenc Antoni Roig i Copons, qui va fundar el Patronat Roig, una fundació que tenia la responsabilitat de donar educació als nens i nenes de Torredembarra. Actualment, és la seu dels serveis municipals d’ensenyament i benestar social i de diverses entitats del municipi.\nAixí doncs, gaudeix del encants del centre històric de Torredembarra!


Castell de Cofrents, la meravella | Sense Límits Aventura\nHome » NOTICIES TRAIL » Castell de Cofrents, la meravella\nCastell de Cofrents, la meravella\nEl Circuit Trail de València s’obri amb la cita que envolta el Xúquer\nOrganitzat per 3Direcciones i per l’Ajuntament de Cofrents, el Trail Castell de Cofrents és eixe meravellós espectacle que suposa tindre tan a prop, i a la vista, un riu Xúquer que alimenta els sentits. És l’hora de la cita del cap de setmana per excel·lència.\nUna alegria per al cos i les ments dels participants en aquesta cita esportiva muntanyenca que obri, a més, un dels circuits amb més connexió amb el trailrunner dels que hi ha a la Comunitat Valenciana.\nCanvi de data, però en marxa\nLa cita amb el Castell de Cofrents estava prevista per al cap de setmana passat. El dia 8 s’havia de disputar la carrera però una notificació d’última hora de la Conselleria de Medi Ambient advertint de la impossibilitat de celebrar la prova va acabar amb l’ajornament.\nTrail Cofrentes cambia de fecha\nDiumenge, si o si\nI ara sí, diumenge 15 a les 9.00 hores començarà la doble prova del Trail Castell de Cofrents. I diem doble prova perquè tindrà dues distàncies. És la marca habitual, l’oferta que es demana, de dues distàncies per poder tindre opcions de gaudir de la muntanya sempre a la mida de la capacitat física dels corredors i corredores.\nLes dos distàncies seran, per una part, la prova reina de 21 km i 950 metres de desnivell de la modalidad Trail, i l’Sprint Trail amb 11 km 470 metres de desnivell.\nL’inici del Circuit\nTot circuit té un principi, i en aquest cas el I Trail Castell de Cofrents serà el punt d’inici del VII Circuit Trail València-Cajamar. La competició, en aquesta nova edició, estarà formada per 8 proves i permetrà gaudir de la muntanya sense descans des de l’octubre fins al maig.\nMolt interessant, d’aquesta manera, veure com evoluciona la mateixa natura en les diferents estacions de l’any, com es queda sense fulles, com se seca a l’hivern, com renaix a la primavera i com arriben les primeres calors.\nI com que ningú no regala res, hi ha una norma per poder puntuar en la classificació del Circuit Trail València-Cajamar. Per estar en les llistes finals, en qualsevol de les modalitats caldrà participar en un mínim de 5 proves del calendari.\nEL VII CIRCUITO\n15/10 I Trail Castillo de Cofrentes\n12/11 VI Trail de Vallada\n03/12 IV Trail de Navarrés\n21/01 III Trail Clariano Ontinyent\n11/02 V Trail Xeresa – Mondúber\n04/03 IX Trail Chera – Buseo\n06/05 VI Trail Cortes de Pallás\n27/05 VI Trail Gestalgar – Peña María\n«Va eixir bé i em vaig emportar el CTV»\nEl Xorret de Catí en BTT\nDe Noruega a Carcaixent en gravel\n«Els xiquets han d’estar còmodes, però també els pares»\nMurcia y Sarrión, campeones del CTV-Cajamar\nÀudio SLA34: Terra, mar, Mur i Castell\tMay 27, 2019\n«Va eixir bé i em vaig emportar el CTV» May 27, 2019\nÀudio SLA34: Terra, mar, Mur i Castell May 27, 2019\nResultats del cap de setmana: Trail Jul 6, 2015\nGestalgar tanca el CTV May 23, 2018\nJonatan Flor i Mari Carmen Alarcón repeteixen pòdium a Tortosa Mar 17, 2015


L’Arribada, l’emoció i els vagons – Colònies dia 1 – DruidaExperience\nL’Arribada, l’emoció i els vagons – Colònies dia 1\nPosted by: Druida\tCategories: Bloc Colònies Colònies 2018\nJa ha passat el primer dia de les colònies!, i ja sembla que ens coneixem des de fa temps. Després d’un bon viatge creuant Catalunya, hem arribat als vagons d’Àger, on passarem la pròxima setmana.\nLa calor ens ha donat una mica de descans per per poder jugar i coneixer aquest entorn tan diferent a la nostra ciutat.\nEntre tots hem fet les normes de les colònies, ens hem instal·lat, ens hem repartit en grups per fer els serveis de cada dia, hem fet un concurs de geografia durant el sopar i per últim, i no menys important, a la activitat de nit hem conegut al capità Bob i el seu oficial, antics coneguts de les colònies del Druida. Ens han explicat que hem viatjat a l’any 2012 gràcies al pititrain. Quins anys i destins ens depararan els propers dies?\n« Arribada a Port de Camarasa, els 6 regnes i les banderes – Campaments dia 4\nEl misteri, la Casi i el happening – Casal 5, dia 1 »\nOne comment on “L’Arribada, l’emoció i els vagons – Colònies dia 1”\nMariuxi ha dit:\n23 de juliol de 2018 a les 13:30\nQ bellos se crn todos m alegro mucho q esten muy bien nosotros aqui extrañando mucho a mi niña karely


L’AMPA també participa de la vida de la nostra comunitat educativa treballant conjuntament amb el col·legi. La festa Família-Escola, que es celebra el mes de juny, és la festa per excel·lència de les famílies, on l’Ampa aconsegueix la participació de totes en un ambient d’alegria i germanor.\nCliqueu aquest enllaç per accedir al blog del col·legi i de l’AMPA. Doneu-hi un cop d’ull !\nA més a més, podeu adreçar-vos als responsables de l’Associació a través del correu electrònic següent: ampamarywardbcn@gmail.com.


UnoAmics » 2n PARTIT MÁLAGA 2008\n2n PARTIT MÁLAGA 2008\nby UnoAmics on 30 Maig 2008 at 20:42\nUNO AMICS 57\nPUB KARAJO 55\nANOTADORS: Isra(9), Txetxi(-), David(3), Albert(4), Raul(-), Oswald(-), Marcos(13), Oswald Jr(-), Alex(3), Ruben(14), Jaume(2), Borja(9).\nSANT RUBEN ARISTÍN DECISIU\nEn un gran partit, perfectament plantejat per Txetxi lesionat, els del principat s’emporten la victoria en el derbi dels Paisos Catalans.\nEn el primer quart els catalans han sortit molt fort, amb un quintet format pels jugadors del senior del Barna, ràpidament s’han agafat les rendes del partit. Marcos amb dos triples donava un màxim avantatge de 5 punts (17-9). Els balears mostraven dificultats en atac, pero aconseguien finalitzar el quart només 3 punts per sota (17-14), amb un parcial de 0-5 en els últims 20” (amb un triple sobre la botzina).\nEn el segon quart els PUB KARAJO s’han posat les piles, i mica en mica s’han anat acostant fins que en el 15′ aconseguien posar-se per davant. Per part de l’UNO, un inspirat Albert amb grans penetracions, mantenia l’atac català. Al final, el quart es perdia per 9 punts, i s’arribava al descans perdent de 6 (28-34) després d’unaètecnica xiulada a Oswald.\nEn el tercer quart l’UNO ha sortit mes inspirat, i en el 5′ es tornava a posar per davant (40-37), però els KARAJO no donaven el partit per perdut. A partir d’aquest moment el partit ha anat molt ajustat: els balears carregaven el seu joc interior, i els catalans donaven pilotes als seus jugadors franquicia Ruben i Borja. Malgrat jugar be, s’arribava al final del quart 2 punts avall (43-45).\nEl derrer quart, amb tot per decidir, ha estat molt ajustat, fins que en el 5′ una altra falta tècnica xiulada a Alex, provocava que els balears s’avancessin (47-50) fent perillar l’ansiada victòria. Però els catalans han sapigut mantenir el cap fred i han arribat amb opcions al final del partit. En el derrer atac, i a falta de 15”, i després d’un tir errat per Borja, apereixia el grandíssim Ruben amb un increible rebot ofensiu amb cistella que donava la victoria als del Clot. En el posterior atac dels PUB KARAJO, la gran defensa de l’UNO provocava que llencessin fora de temps.\nAmb aquesta victoria, l’UNO manté les esperances de classificació per a les semifinals. Tot dependrà del resultat que s’obtingui en el tercer partit contra els MGB DISEÑO de Saragossa. GRANDÍSSIMA VICTORIA, 1×1… AMICS!!!!