Page 452 - Biblia Català TBS\n2 Reis 14, 15\n20 I el transportaren sobre els cavalls, i el sepultaren a Jerusalem amb els seus pares, a la ciutat de David.\n21 I tot el poble de Judà prengué Azarià, que tenia setze anys, i el proclamaren rei en lloc del seu pare Amasies.\n22 Aquest reconstruí Elat, i la retornà a Judà, després que el rei s’adormís amb els seus pares.\n23 L’any quinzè d’Amasies,  ll de Joaix, rei de Judà, Jeroboam,  ll de Jehoaix, rei d’Israel, començà a regnar a Samaria: i regnà quaranta-un anys. 24 I féu el mal als ulls de Jahveh, no s’apartà de tots els pecats de Jeroboam,  ll de Nebat, que féu pecar Israel.\n25 Aquest restablí la frontera d’Israel, des de Lebó-Hamat  ns al Mar de l’Arabà, d’acord amb la pa- raula que Jahveh el Déu d’Israel havia parlat per mitjà del seu servent Jonàs,  ll d’Amitai, el profeta de Gathéfer.\n26 Perquè Jahveh veié l’a icció amarguíssima d’Israel, perquè no hi havia ni esclau, ni lliure, ni ningú que ajudés Israel.\n27 I Jahveh no parlà d’esborrar el nom d’Israel de sota els cels, i els alliberà per la mà de Jeroboam,  ll de Jehoaix.\n28 I la resta dels fets de Jeroboam, i tot allò que féu, i el seu poder amb què lluità, i com restituí Damasc i Hamat a Israel, que havien estat de Judà, ¿no estan escrits en el llibre de les Cròniques dels reis d’Israel?\n29 I Jeroboam s’adormí amb els seus pares, amb els reis d’Israel. I el seu  ll Zecarià començà a regnar al seu lloc.\n2 Tenia setze anys quan començà a regnar, i regnà cinquanta-dos anys a Jerusalem. I el nom de la seva mare era Jecolià, de Jerusalem.\n3 I féu el que era recte als ulls de Jahveh, segons tot el que havia fet el seu pare Amasies.\n4 Tanmateix, no suprimí els llocs alts: el poble encara oferia sacri cis i cremava encens als llocs alts.\n5 I Jahveh colpí el rei, i esdevingué leprós  ns al dia de la seva mort, i visqué en una casa separada. I el seu  ll Jotam era sobre la casa reial, governant el poble de la terra.\n6 I la resta dels fets d’Azarià, i tot el que féu, ¿no estan escrits en el llibre de les Cròniques dels reis de Judà?\n7 I Azarià s’adormí amb els seus pares, i fou sepultat amb els seus pares a la ciutat de David. I el seu  ll Jotam regnà al seu lloc.\n8 L’any trenta-vuit d’Azarià, rei de Judà, Zecarià,  ll de Jeroboam, co- mençà a regnar sobre Israel: regnà sis mesos a Samaria.\n9 I féu el mal als ulls de Jahveh, com havien fet els seus pares: no s’apartà dels pecats de Jeroboam,  ll de Nebat, que havia fet pecar Israel. 10 I Xal·lum,  ll de Jabeix, conspirà contra ell, i el colpí davant del poble, i el matà, i regnà al seu lloc.\n11 I el restant dels fets de Zecarià, heus aquí, estan escrits en el llibre de les Cròniques dels reis d’Israel.\n12 Aquesta fou la paraula que Jahveh parlà a Jehú, dient: Els teus  lls s’asseuran al tron d’Israel  ns a la quarta generació. I fou així.\n13 Xal·lum,  ll de Jabeix, començà a regnar l’any trenta-nou d’Ozies, rei de Judà, i regnà un mes sencer a Samaria;\n14 i Menahem,  ll de Gadí, pujà de Tirsà i vingué a Samaria, i colpí Xal·lum,  ll de Jabeix, a Samaria, i el matà, i regnà al seu lloc.\n15:12 2Re 10:30\nAzarià,  ll d’Amasies, rei de Judà.\nL’any vint-i-set de Jeroboam,\nrei d’Israel, començà a regnar\n14:24 1Re 12:28 14:25 Jo 1:1 15:1 2Cr 26:1 444


El Conselh Generau confirma el primer atac mortal de l'ós al bestiar enguany al Pirineu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / El Conselh Generau confirma el primer atac mortal de l'ós al bestiar enguany al Pirineu\nEl Conselh Generau confirma el primer atac mortal de l'ós al bestiar enguany al Pirineu\nUn ramader de Naut Aran va denunciar dilluns que un plantígrad li havia matat una ovella, malgrat que tenia el ramat en un tancat\nOvella morta (Foto: Eduard Melero)\nEl Conselh Generau d'Aran ha confirmat el primer atac d'un os a bestiar aquest any, denunciat per un ramader de Gessa (Naut Aran). L'animal formava part d'un ramat vigilat per dos mastins i tancat amb una malla elèctrica en un prat a 120 metres del poble.\nEl ramader Eduard Melero va explicar dilluns que es va trobar la malla tirada a terra i la majoria del centenar de les seves ovelles i cabres fora del perímetre. "Les tanquem a les nits per evitar aquests atacs, però ni amb la tanca funciona", va lamentar Melero, que ja fa tres anys que pateix la problemàtica. A la zona on es va trobar l'ovella morta es van descobrir petjades d'os.\nL'animal va aparèixer mort a prop d'un camí, a uns 500 metres de la tanca. Melero lamenta la situació i no descarta que el seu ramat pateixi un altre atac, ja que fins al juny no el podrà dur a les pastures d'alta muntanya perquè encara hi ha neu. És per això que demana a les administracions més vigilància, que es creï un cens i es limiti el nombre d'ossos al Pirineu. Una altra petició és que s'informi els ramaders dels moviments dels ossos per poder prevenir possibles atacs.


Poder, en sentit literal (Toni Soler)\nPoder, en sentit literal\nTONI SOLER 28/01/2012 20:15\n260x366 Els polítics han de liderar, obrir camí, i demostrar que el que es vol, a més de ser just i raonable, es pot aconseguir realment. / PERE VIRGILI Els polítics han de liderar, obrir camí, i demostrar que el que es vol, a més de ser just i raonable, es pot aconseguir realment. / PERE VIRGILI\nEN SOLITARI. Com qualsevol territori sense tradició política ferma, Catalunya presenta una obsessió malaltissa per carregar-se de raons, per proclamar als quatre vents la legitimitat de les seves aspiracions. Ho fa en solitari, perquè a diferència dels palestins, els jueus o els irlandesos, no té lobis propis o pròxims en els centres de poder. Ans al contrari, tota sola ha de fer front a les insídies i els cops baixos de l'Estat que, teòricament, l'hauria d'emparar i protegir. La batalla de la raó, de l'opinió pública, ens té a tots obsedits, la qual cosa és prou inútil, perquè (per desgràcia) és una batalla perduda i (per sort) no és aquesta la batalla principal. Catalunya no necessita que li donin la raó per obtenir el que ambiciona; necessita eines i poder. En sentit literal: Poder decidir lliurement sobre el seu futur polític, i poder exercir la sobirania que decideixi atorgar-se. Ens agradi o no, les raons arriben després, legitimades pels fets consumats.\nMECANISMES. Quan dic poder no em refereixo a coerció, ús de la força o violències de qualsevol signe. El Poder també és posar en valor els actius i les capacitats pròpies en comparació amb les dels altres. Això inclou les raons, els drets, la legitimitat democràtica; però rarament aquests valors són decisius, almenys no tant com una economia sanejada, una posició geoestratègica llaminera o l'abundor de recursos naturals. L'important no és tenir dret, sinó disposar de la força (entesa com a capacitat) per exercir aquest dret i per resistir les pressions en sentit contrari. Si el país vol anar endavant en la direcció que desitja una majoria cada cop més clara (53% contra 32% segons la recent enquesta d' El Periódico ), ha de pensar de quins mecanismes disposa per conquerir determinades posicions i mantenir-les amb garanties. El concert econòmic, la sobirania, la confederació, un estat lliure associat no són coses que es facin realitat d'un dia per l'altre, amb una simple votació al Parlament de Catalunya, encara que sigui una votació unànime. I, per descomptat, tenir raó, tota la raó del món, no serveix de res.\nCONVICCIÓ. Vull dir que la raó no serveix de portes enfora, esclar. Cap organisme internacional no intervé en favor d'una causa perduda, per justa que sigui (si no, que ho preguntin als kurds o als armenis). En canvi, la legitimitat és necessària Catalunya endins; entre nosaltres sí que necessitem raons, diàleg, consensos, una majoria sòlida que consolidi i legitimi un objectiu, sigui quin sigui. Si no, qualsevol projecte que construïm tindrà els peus de fang. Però els dirigents no poden esperar de braços plegats que arribi la consigna popular. La gent referenda o rebutja, però no pot suggerir, de forma espontània i coral, una recepta concreta. Els polítics han de liderar, obrir camí, i demostrar que el que es vol, a més de ser just i raonable, es pot aconseguir realment. A les sovintejades enquestes sobre sobiranisme, una part molt important dels vots negatius no es basen en la ideologia, sinó en la convicció que la independència no és possible... El poder , un cop més.


la vida és vertical: SALERETES. Quedava feina pendent\ndesprés de molts dies sense publicar res (la feina m'ha mantingut allunyat de l'ordinador), toca passar revista a les últimes activitats.\nel divendres 18 de gener vem tornar a les saleretes, hi ha via feina pendent per tothom.\nescalfem amb la ja encadenada zipi i zape, 6c. curiosament em costa més que el dia que va sortir a vista, suposo que anava massa refiat.\ndesprés encadeno la rebotosa el sellu, 6c que l'altre dia no em va sortir, aquest cop, sense la sorpresa del pas de dalt tot és més senzill.\nsegueixo amb la via del tro, 6c+. al primer intent del dia m'embolico amb els cantos de la placa i ja no hi tinc res a fer. un altre intent, ja bastant cansat i pensant que no sortiria, em porta a encadenar-la sense gaires problemes... curiós.\nel joan rematant els braços al 6c+\nel cunill torna a escalar després de les seves sèries amb els esquís, i li surt la zipi i zape, i el riki, consumint escalades abans de la paternitat encadena un altre 7b, companyes de llit (em sembla).\ni com diu aquell: calentitu i cap a casa!\nobert per Iban Bessa a les 19:10