La Diputació celebra el 250 aniversari de Beethoven amb un projecte didàctic en col·legis i instituts | Valencia Extra\nLa Diputació de València celebra el 250 aniversari del naixement de Ludwig van Beethoven acostant la figura del geni als col·legis i instituts de la província. Un projecte didàctic treballarà amb els alumnes valors com la creativitat, la tenacitat i la superació, a través d’un audiovisual de 40 minuts de duració on el cant, la música i el teatre recreen la vida i obra de Beethoven.\nEn l’audiovisual que la delegació provincial d’Educació distribuirà entre els consistoris de la província trobarem la interpretació de peces famoses com ‘Per a Elisa’, ‘Septimino’ o ‘l’Oda a l’Alegria’, amb lletres adaptades i la posada en escena de personatges teatralitzats que acostaran als alumnes el talent d’un dels grans genis de la història de la música, creador de la Sonata Patètica o Clar de Lluna, les dues incloses en aquest projecte didàctic.\nEl guió d’aquest producte audiovisual didàctic ens presenta a un Ludwig van Beethoven que visita els municipis valencians com a protagonista d’una curiosa entrevista al més pur estil ‘late-night’. En paraules del president de la Diputació, Toni Gaspar, “aquesta és una gran iniciativa per a millorar el món a través de la música”. “Sens dubte és la millor manera de celebrar els 250 anys del naixement de Beethoven en una província de músics com la nostra, en la qual la música és protagonista cada dia i forma part de les nostres vides”, afig Gaspar.\nEl projecte inclou també un ric anecdotari de la vida de Beethoven, replet d’episodis transcendents que ajuden a acostar als alumnes de Primària i Secundària la figura del geni. El format de càpsula audiovisual permet arribar amb facilitat als centres educatius a través dels ajuntaments i superar els obstacles de la pandèmia per a les activitats presencials. N’hi ha prou amb descarregar l’audiovisual o projectar-ho directament des del portal de la Diputació de València per a poder utilitzar amb l’alumnat aquest element formatiu i humanístic en el qual ha participat la Federació de Persones Sordes de la Comunitat per a fer-ho totalment inclusiu.


Els 1 MILLORS HOTELS a Bendorf amb ofertes i HOTELS BARATS\nTroba les millors ofertes a Bendorf\nELS MILLORS HOTELS A Bendorf\nQuè veure a Bendorf: els 9 llocs més importants\nBendorf és un municipi rural situat al districte de Mayen-Koblenz, a l'estat alemany de Renatia-Palatinat. Es tracta d'un poble amb encant de gairebé 17000 habitants, l'origen del qual es pot rastrejar fins al segle XI.\nAquesta preciosa vila boscosa és el lloc ideal per a una escapada ecoturística , estant dotada de magnífics espais com el Parc de la Trepada de Sayn i el Mountain Bike Park. També compta amb jaciments històrics com el Castell del Sayn i la Torre Romana de Limes , declarada Patrimoni de la Humanitat.\nLa veritat és que a Bendorf sempre trobaràs llocs per entretenir amb tota la teva família. Menció especial mereix la gran gastronomia del lloc... a partir d'ara et diem que serà difícil aconseguir un lloc on menjar deliciós.\nAquests són els 9 llocs imprescindibles per visitar a Bendorf, amb tot el que cal saber sobre ells.\nVisita el Castell de Sayn\nL'esplèndid Castell de Sayn té el seu origen en un antic fortí medieval construït sobre un turó durant el segle XIV, que a mitjan segle XVIII es va convertir en palau barroc. Aquest castell és un dels edificis més destacats de la ciutat i no et pots perdre.\nAquesta meravellosa construcció s'assembla a un conte de fades, ja que té detalls a l'altura de qualsevol monarca europeu. En cadascun dels seus espais refinats hi ha molt luxe i ostentació! Així que destaquem en les fotografies.\nL'entrada és molt econòmica i el personal encarregat és de primera classe. Un selfie amb la façana com a fons es veurà genial per fer la seva visita a aquest gran lloc memorable.\nL'espectacular parc del Palau Principesque de Sayn\nPer explicar millor la rellevància d'aquest lloc, hem de fer un breu parèntesi històric que us fascinarà. A mitjan segle XIX el príncep Lluís va decidir remodelar el seu castell a un estil neogòtic . Aquesta transformació també va incloure convertir gairebé deu hectàrees de terreny agrícola en un bell jardí, avui conegut com el Parc del Palau Principesque de Sayn.\nLa característica més destacada d'aquest parc es reflecteix en la font de l'estany, la gruta de l'art i les estacions de la creu, on es poden admirar els detalls més fabulosos. Aquest jardí és un luxe, i les imatges es veuen boniques. No t'ho perdis!\nExplora el jardí de la papallona\nUn altre lloc que pots conèixer al Castell de Sayn és el Jardí de les Papallones. És un bonic hort que serveix com a llar d'un centenar d'espècies de lepidòpters. Les papallones tenen una bellesa ineludible que voldreu gaudir si visiteu la ciutat.\nFins i tot si no us atreu les papallones, aquest jardí és un lloc molt útil, ja que és un entorn màgic que simula les selves tropicals, que és genial! per a molts selfies. Val la pena visitar.\nConeix la Cabina de Sayner\nContinuant amb els llocs imprescindibles d'aquesta localitat teutònica, cal incloure en la llista el Cabaña de Sayner . Es tracta d'una antiga fosa construïda segons els plans del famós enginyer alemany Carl Ludwig Althans , el 1828.\nEt sorprendrà aquesta obra d'enginyeria, perquè el seu elegant disseny arquitectònic s'assembla més a un palau que a un taller industrial. Avui dia, s'empra com a centre turístic, on es pot passar una estona molt agradable. No es pot deixar anar!\nLa bella abadia de Sayn\nL'Abadia de Sayn és un dels edificis més importants de la ciutat. És un antic monestir medieval construït pels comtes de Sayn el 1202, i és un gran èxit per als visitants que busquen llocs impressionants.\nSens dubte, val la pena veure i remullar els 818 anys d'història d'aquesta abadia, us prometem que serà... una experiència religiosa!\nEl bosc d'escalada Sayn: Turisme Ecològic\nT'agrada fer activitats a l'aire lliure? Per tant, has de conèixer el Sayn Escalada Bosc. Es tracta d'un complex que compta amb 16 pistes per viure l'aventura més divertida i inoblidable a Bendorf.\nCadascuna d'aquestes vies consta de diverses estacions fetes amb cordes i obstacles a la part superior dels arbres.. Aquesta experiència és només per a viatgers valents o per a aquells que volen fer exercici, perquè les altures i el bosc no són per a ningú, però sabem que seràs capaç d'afrontar aquest repte.\nTota la família gaudirà de l'experiència, especialment els més petits de la casa. Si ja ho saps, només has d'omplir-te de confiança i atreveix-te a anar al Bosc Escalada, les teves pistes d'obstacles t'estaran esperant.\nLa torre de guaita romana de les llimes: Patrimoni de la Humanitat\nAquest poble té història per explicar a tots els seus visitants. Des del primer segle d. C., els romans van començar a construir a la ciutat una sèrie d'edificis fronterers destinats a protegir l'Imperi Romà de les tribus germàniques lliures.\nAquests edificis s'estenen des de la desembocadura del Rin fins al Danubi, i van ser nomenats per la Unesco com a Patrimoni de la Humanitat el 2005.\nPodeu obtenir més informació sobre aquesta història, ja que Bendorf té la sort de posseir una de les torres de vigilància del sistema de defensa de Limes. Aquesta torre és un lloc imprescindible que cap viatger pot passar per alt. Val la pena pagar per conèixer-la, veuràs que és una meravella.\nParc de bicicletes de muntanya Bendorf\nBendorf Mountain Bike Park és el lloc que et donarà hores de diversió increïble. Es tracta d'una ruta de 600 metres construïda sobre terreny boscós l'any 2012. Tot un èxit per als amants del ciclisme.\nÉs un repte recórrer aquest circuit que s'inicia en un barranc i continua per un pendent pendent de 100 metres amb tota mena d'obstacles. Es recomana als ciclistes utilitzar eines de seguretat per a una experiència agradable, així que no us oblideu de portar casc i genolleres.\nEl millor de tot, l'accés a la pista és gratuït, així que no tens excusa per no creuar aquest apassionant sender . Per cert, prengui la seva càmera, el paisatge s'ho mereix.\nTasta la Gastronomia de Bendorf\nEl plat típic més representatiu de l'estat alemany de Renatia-Palatinat, al qual pertany la ciutat de Bendorf , és el pfäzer saumagen . És un deliciós menjar dels déus preparat amb carn de porc, embotits, patates cuites i un deliciós guisat elaborat amb diverses espècies i verdures, el que confereix a aquest àpat un sabor formidable.\nI com no, no deixis passar l'oportunitat de tastar un meravellós vi d'aquesta regió vinícola, t'assegurem que tindràs una experiència gastronòmica memorable.\nReserva hotels a Bendorf


Recordant un amic ~ Muntanya.net\nRecordant un amic\nLa setmana passada vam assistir al seu funeral, per acompanyar en aquests moments difícils a la família. A primers d'agost l'amic A.M va morir tot baixant d'una senzilla muntanya a la Vall de Cardós. El coneixia de la feina i malgrat la distància de l'edat aviat ens avenirem. Jovial, proper, sincer, sentia una veritable passió per la muntanya. En els darrers anys havia descobert les vies ferrades i havia trobat una nova manera d'acostar-se a unes parets que sempre l'havien atret però per les que tenia massa respecte. Era una veritable manetes i sempre s'empescava un nou invent per anar a una ferrada. Sovint anava a veure als seus amics de la fabrica Roca i els proposava els seus invents. L'havien batejat com el professor Franz de Cophenague.\nEl vull recordar amb el somriure d'orella a orella que tenia mentre baixàvem de la ferrada de Vallcebre, a començaments d'estiu. Estava content d'haver fet una nova ferrada, d'haver-la fet amb un seu fill i d'haver provat amb èxit un nou invent. Parlava amb il·lusió de les excursions de les properes vacances pel Pallars.\nL'estiu i la vida s'ha acabat massa aviat per a ell. Nosaltres des d'aquí el recordem, i ens quedem amb el seu somriure al parlar de muntanyes, amb els projectes que no farem i amb el record d'un home del que molts vam prendre com a referència per la seva actitud vital.\nManel Riera ha dit...\nHe quedat profundament impressionat per aquesta notícia. I dir que em sap molt de greu no és expressar, ni de bon tros, allò que realment es cou en el meu esperit i en la meva ment en aquest moment.\nAra que ja no és entre nosaltres i que no podrem saludar-nos a muntanya, se m'acut que quan trescava devia viure en una mena de "cel terrenal", i li desitjo amb totes les meves forces que en trobi un altre, de cel, que també el faci feliç.\nEl túnel de Toses\nOn enviar la factura?\nNovament el llop\nButlletins a la xarxa\nFira del Collsacabra


STEI-i El sindicat de totes i tots. SINDICAT DE TREBALLADORS DE L\_'ENSENYAMENT INTERSINDICAL DE LES ILLES BALEARS - Web oficial - L’STEI-i, la Iv i la IAC es reuneixen per coordinar les seves actuacions\nInici Informació general L’STEI-i, la Iv i la IAC es reuneixen per coordinar les seves actuacions\nL’STEI-i, la Iv i la IAC es reuneixen per coordinar les seves actuacions\nLes tres intersindicals (STEI-i, Iv i la IAC) es reuniren el 29 de gener de 2010 a Barcelona per coordinar les seves actuacions en diferents àmbit de treball. La reunió es va fer en el marc de la carta de relacions i de cooperació signada el passat 10 de setembre de 2009.\nEn la reunió es van analitzar diversos assumptes com: la reforma de les pensions i la reforma laboral, la presidència espanyola de la UE, la crisi econòmica o el moviment de persones aturades. També es van analitzar aspectes sectorials: educació, sanitat, administracions públiques, metall, dona i salut laboral.\nEls tres sindicats assenyalen que la situació laboral i econòmica de Catalunya, País Valencià i Illes Balears es caracteritza per la destrucció de l’ocupació, no sols en la construcció sinó també en la industria o els serveis i afecta greument a les persones immigrants, les dones o els joves. Les taxes d’atur i el nombre d’expedients de regulació d’ocupació (EROs) estan per damunt de la mitjana estatal.\nLes tres organitzacions sindicals són contràries a la reforma laboral que impulsa la CEOE, que pretén abaratir els costos per acomiadament i reduir els costos salarials i les quotes patronals. També es mostren contràries a la proposta del govern espanyol per augmentar l’edat de jubilació als 67 anys i allargar el temps de cotització. Ans el contrari proposen que es reguli la jubilació anticipada i parcial per al conjunt de les empleades i empleats públics i que es prorrogui la jubilació anticipada del professorat.\nQuant a l'anomenat diàleg social consideren que no es pot avançar en el camí de les renuncies com s’ha fet en els darrers acords interconfederals de negociació i que cal avançar en la generalització dels drets i prestacions, la reducció de la jornada laboral i del temps de treball. Per fer possible tot això cal avançar en l'organització i la mobilització de les treballadores i treballadors. Per tot això, han fet una crida a totes les organitzacions sindicals per crear marcs unitaris que possibiliten la mobilització, inclosa la proposta de convocatòria d'una vaga general.\nTambé manifesten la voluntat de participar activament en la Campanya unitària que, amb motiu de la presidència espanyola de la Unió Europea, es desenvoluparà al llarg del semestre contra l'Europa del capital, de la crisi i de la guerra i per una Europa Social dels pobles i la pau.\nLes tres intersindicals van participar el dia 28 de gener en la manifestació que va tenir lloc a Barcelona sota el lema: "Contra l'Europa de l'atur i la precarietat repartim el treball i la riquesa", i en el Fòrum Social Català (FSCat) acordant potenciar les mobilitzacions que tindran lloc a València en coincidència amb la reunió de ministres d'igualtat; a Palma on es reuniran els ministres de defensa i a Barcelona pel juny, on es farà la cimera euromediterrània.


Home Societat URGENT: Els Mossos desmantellen una festa il·legal de 160 persones a una nau de la Zona Franca de Barcelona\nEls dos promotors i els assistents han estat denunciats i també hi ha hagut un detingut per tràfic de drogues\n29 de agost de 2020 (14:31 CET)\nFesta a la Zona Franca\nUna operació conjunta dels Mossos d'Esquadra i la Guàrdia Urbana de Barcelona ha desmantellat aquesta matinada una festa il·legal amb més de 160 persones en una nau industrial de la Zona Franca. Durant la intervenció policial s'ha denunciat tots els assistents per no dur mascareta ni guardar la distància social, tal i com preveuen les mesures sanitàries per causa de la covid-19. A més els agents han detingut un home per tràfic de drogues i n'han denunciat vuit més per tinença de substàncies estupefaents.\nEls dos promotors de l'esdeveniment també han estat denunciats per organitzar la festa il·legal, que comptava amb aparells de música i diverses ampolles d'alcohol i refrescos.\nEls Mossos d'Esquadra han rebut l'avís d'una persona que tenia previst fer una festa legal en un altre lloc des d'abans de les restriccions a causa del covid-19 i que s'havia assabentat que algú volia aprofitar per fer-la igualment, però en un altre emplaçament.\nLa convocatòria s'havia fet per aquest divendres 28 d'agost a la nit a través de les xarxes socials -amb entrades a la venda- i el lloc escollit era una nau industrial de la Zona Franca, al districte de Sants-Montjuïc de Barcelona. Quan els agents han arribat al local s'han trobat que a l'interior hi havia 160 persones, majoritàriament sense mascareta i sense respectar la distància bàsica de seguretat pel coronavirus.\nATENCIÓ: Aquest serà el primer assaig clínic amb la vacuna contra el coronavirus a l'Estado español\nUna enquesta demostra la profunda divisió dels espanyols després del coronavirus\nURGENT: Aquest Conseller de la Generalitat s'ha contagiat de coronavirus\nCiudadanos hiperventila contra la Diada: "Queremos los permisos de los 90 puntos de contagio del Coronavirus"


L'Informatiu - Santa Perpètua en Comú fa una desena de propostes al Pressupost de l'Estat\nSanta Perpètua en Comú fa una desena de propostes al Pressupost de l'Estat\nSanta Perpètua en Comú (SPEC) ha fet arribar al grup parlamentari federal d’Unidas Podemos deu aportacions de caràcter local per a l’elaboració dels Pressupostos Generals de l’Estat. Les propostes estan relacionades principalment amb inversions a realitzar a la xarxa ferroviària, però també\namb elements vinculats amb la transició energètica, com un increment de les ajudes estatals a la compra de vehicles elèctrics, segons ha informat en un comunicat SPEC. La coordinadora de la formació local i alcaldessa de Santa Perpètua ha destacat que “totes les propostes que hem fet arribar al grup parlamentari tracten de reduir la manca d’inversions de l’Estat en infraestructures a Santa Perpètua» i afegeix que «sens dubte contribuirien a millorar la qualitat de vida de la ciutadania. Esperem que els Pressupostos arribin a bon port i que algunes de les nostres propostes puguin ser aprovades”.\nLa última vegada que es van discutir pressupostos generals de l’Estat va ser al 2018. En relació a les inversions plantejades a la xarxa ferroviària destaquen la construcció d’un bypass entre les línies R3 i R8, amb «l’objectiu d’alliberar el barri de La Florida de la infraestructura ferroviària que el parteix en dos i que crea molts problemes de seguretat, esllavissades i soroll per al veïnat». Segons SPEC, el bypass també vol contribuir a reforçar la nova estació de Santa Perpètua a la R8, actualment en construcció, creant una estació intermodal potent. També es proposa la construcció d’un vial directe des de la factoria d’Alstom fins enllaçar-la a la xarxa d’ample internacional pel transport de mercaderies. Aquest enllaç contribuiria a incrementar la competitivitat de l’empresa i la consolidació dels llocs de treball, segons explica la formació.\nAltres propostes inclouen la instal·lació de pantalles sonores sobre l’AP7, a l’alçada dels barris de Can Filuà i La Creueta, i a la línia R8 a l’alçada del barri de Mas Costa. També és proposa la construcció d’una passera de vianants sobre l’AP7, a l’alçada del Camí Vell de Polinyà.\nFoto: Obras estació de la R8 / L'Informatiu


Menorca es presenta davant els professionals britànics com a destinació deferenciada\nMenorca estarà present en la World Travel Market de Londres, una de les fires internacionals més importants del sector turístic, que se celebrarà entre els dies 5 i 8 de novembre a les instal·lacions del recinte firal Excel Londres. En aquesta important cita, en la qual participen tots els professionals del sector, es presentaran les darreres novetats turístiques en totes les seves vessants, així com les previsions amb vista a la propera temporada turística.\nMenorca juntament amb les Balears es presenta a la World Travel Market de Londres en un espai similar a l'anterior edició de 2011, i dins de l’estand de l'Institut de Turisme d'Espanya, Turespaña, per poder potenciar així la realització de jornades i tallers.\nLa consellera de Turisme del Consell Insular de Menorca, Mª Salomé Cabrera, ha fet una valoració positiva de les dades obtingudes a Menorca durant la temporada turística de 2012, unes xifres que han derivat en un augment del turisme britànic i alemany. Ha destacat també els bons resultats que han obtingut els establiments que han apostat per l’especialització, que han aconseguit una millor ocupació durant tots els mesos de la temporada. “Encara que el nostre objectiu és cercar la rendibilitat de tots els sectors turístics”.\nMaria Salomé Cabrera assistirà a la World Travel Market juntament amb membres del personal de la Fundació Destí. En aquest sentit, l’agenda de feina d’aquesta fira va encaminada a reforçar la temporada baixa i per açò s’aposta per concentrar esforços a mantenir reunions amb companyies aèries i operadors turístics des del Regne Unit fins a països nòrdics, així com amb els portals més importants on Menorca hauria de tenir presència activa el 2013, aprofitant el 20 aniversari de la seva declaració com a reserva de biosfera.\nLa consellera ha explicat que un dels principals objectius del seu departament en aquesta fira serà potenciar Menorca com a reserva de biosfera i donar a conèixer les possibilitats que té l’illa com a destinació esportiva. Cabrera ha anunciat que el Departament de Turisme vol comunicar directament als professionals del sector “quin és el nostre camí i evitar així confusions de comunicació. El missatge que volem transmetre des de Menorca és que som una destinació única en què el principal actiu és un entorn cuidat i natural i només a dues hores de distància”.\nMaó, 3 de novembre de 2012


Blandín de cornualla - 717 Palabras | Monografías Plus\nMonografias Plus Blandín de cornualla\nAquesta obra dóna començ amb el viatge de dos cavallers, Blandín i Guiot Ardit de Miramar, que busquen aventures. En primer lloc es troben amb un gosset, el qual els dirigix fins una cova on entra Blandín. Després d'anar per la foscor, ix a la claredat, ajuda unes donzelles a alliberar-se d'un gegant i torna on estava Guiot amb les dues xiques. Els dos cavallers van ajudar les donzelles i la seua família a tirar els gegants del seu castell i després van seguir amb el camí. Aquesta vegada es van trobar amb un ocell que els digué que anaren a un pi, cadascú per un dels dos camins que hi havia. Guiot va triar el camí llarg i va lluitar amb el "cavaller negre" i amb el seu germà. També lluità amb la família dels …ver más…\nEn ella s’anuncia el contingut de la narració i es presenten i caracteritzen els personatges a través de dues aventures.\n-La segona part segueix les aventures dels dos cavallers per separat i culmina amb el desencantament de Brianda. Com ja s'havia insinuat en la primera part, mentre Guiot es vençut, Blandín triomfa i resulta vencedor.\n-La tercera, per últim, reprén la narració a partir del moment en què ambdós cavallers es van separar, els posa novament en contacte en una nova aventura de Blandín, i es precipita cap al final de la novel·la, on es concentra el seu sentit, a manera de conclusió i consell.\nL'acció -que es desenvolupa am molta rapidesa, i fins i tot precipitació- i els diàlegs dominen tota la narració. Gairebé no hi ha elements descriptius, i els pocs que hi apareixen, en les escenes de lluites sobretot, es repeteixen contínuament, i no van més enllà d'unes poques pinzellades.\nBlandín de Cornualla és, narrativament, una novel·la força esquemàtica. Només les escenes de batalla són una mica més desenvolupades, i això amb una pobresa de mitjans expressius evident. Els personatges són extraordinàriament plans, sense complexitat, sense conflictes interns, i sense cap evolució al llarg del relat. Malgrat tot això,\npractica queso oaxaca


De la clavellera al lladre del Rolex | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nDe la clavellera al lladre del Rolex\nLa Rambla i el metro segueixen sent els llocs preferits dels assaltants que plomen els turistes\nUn carterista intenta robar un passatger al metro de Barcelona. Carles Ribas\n“One pesseta”, demanaven les clavelleres als turistes el 1992, que després arribaven a la Guàrdia Urbana amb flor a la mà i sense cap bitllet a la cartera. Gerard Capdevila, que coordinava l’oficina on els atenia la policia municipal, els aclaria els fets: mentre la dona els ajudava a buscar diners amb una mà al moneder, amb l’altra, que amagava darrere d’un diari foradat, els havia pispat els bitllets. A la foto que il·lustra aquest reportatge, Capdevila atenia un grup d’italians als quals van robar 100.000 pessetes en la Barcelona olímpica.\nHa plogut molt des de llavors. Capdevila té 72 anys i a la Rambla ja no es veuen clavelleres. Tampoc és el que era l’oficina d’atenció al turista, que l’Ajuntament va preparar i va dotar amb tots els recursos pels Jocs Olímpics, però que a poc a poc es va anar desinflant. En aquella època anul·laven les targetes bancàries robades o els oferien un allotjament si s’havien quedat sense res.\nAl 92, els turistes veien el telèfon de la Urbana com un oracle de Delfos\nEra una ajuda imprescindible per al turista desemparat, que veia en el telèfon fix de l’oficina de la Guàrdia Urbana una espècie d’oracle de Delfos. “Amb el mòbil, ha canviat tot molt”, admet Capdevila. Aquella era una Barcelona marcada per la droga al carrer, en què la plaça Reial era el centre neuràlgic. “Ha passat aquí, davant de vostès’, es queixava la gent. I era veritat”, recorda, sobre els robatoris. Molts eren per descuit, de persones que estaven pagant el taxi i, quan es giraven, els havia desaparegut la maleta que havien deixat un segon. Cosa que segueix passant avui a les recepcions i portes dels hotels.\nLa Rambla perviu com l’artèria d’unió de turistes, restauradors i pillets, i la línia verda del metro, com un dels seus principals atractius. Abans els furtadors “solien portar un diari” per amagar l’experta mà amb la qual feien la pinça per robar al guiri. Ara, com que això del diari resultaria increïble, els lladres utilitzen una jaqueta que posen a l’avantbraç. Quan el turista, absort en el recorregut i en els seus plans del dia, baixa del metro, els dits gràcils del murri ja han agafat la bitlletera. Els Mossos tenen localitzats 35 carteristes assidus del metro.\nAvui es cometen 300 furts al dia, el 65% de les denúncies contra el patrimoni\n“Segueixen sent els mateixos”, explica Capdevila, sobre el perfil dels lladres. Són persones que en alguns casos acumulen més de 150 detencions. Els Mossos fan llistes de multirreincidents per tenir més arguments davant el jutge i aconseguir o que els empresonin un temps o que dicti ordres d’allunyament dels llocs on roben. Però no és fàcil. Al cap i a la fi, un furt és un furt.\nAvui es cometen 300 furts diaris a Barcelona, que suposen el 65 % dels fets contra el patrimoni denunciats. Això perjudica la imatge de la ciutat, que ha vist com es creen webs sobre el tema (Robbed in Barcelona) o com ciutadanes com Eliana Guerrero recorren tres hores al dia el metro, xiulet en mà, alertant dels carteristes.\nA tot això s’hi suma l’última moda de la delinqüència que pateix sobretot el turista: el robatori de Rolex. Són grups de lladres més sofisticats, que passegen per les zones cèntriques de la ciutat. En un tres i no res, usant la mínima violència, s’emporten rellotges de fins a 120.000 euros del canell de les seves víctimes. D’aquests no n’hi havia a l’època de Capdevila, en la qual abundaven els trilers, que amb l’excusa del joc de la piloteta estafaven i robaven els visitants desprevinguts.\n“Fa falta que els jutges s’hi impliquin. No que siguin més durs, sinó més hàbils”, suggereix Capdevila, en al·lusió a les ordres d’allunyament o a la figura del grup criminal. Capdevila està jubilat des del 2010, però segueix trepitjant carrer, perquè és molt urbanita. Va estar 42 anys a la Urbana, però algú va oblidar avisar-lo del dia que donaven els diplomes als jubilats de la seva promoció. És una petita espina que no ha oblidat. Però anant al tema, ell ho veu clar: mentre hi hagi turistes, hi haurà pillets que els vulguin prendre la cartera.


Les inundacions de Mallorca i els torrents de Rubí - Opinió - Rubí TV\nLes inundacions de Mallorca i els torrents de Rubí\nNo som pocs els que cada cop que hi ha una riuada amb víctimes mortals mirem de reüll a la nostra ciutat. Ja va passar amb la mort d'un veí de Terrassa el passat 16 d'agost o amb els quatre morts d'Agramunt del novembre del 2015. Aquest mes han estat els deu morts provocats pels més de 200 l/m2 caiguts a Sant Llorenç (Mallorca).\nQuè passaria a Rubí si caigués un aiguat similar?. Els diferents estudis dels últims anys conclouen que la Riera de Rubí està molt més ben preparada que ho estava a l'any 1962 o, inclús, que als anys 80. Tot i així, construir-hi habitatges en alguns sectors continua sent una perillosa idea i per això la Generalitat va més que aconsellar a l'Ajuntament de Rubí de tirar enrere la previsió de 200 habitatges a l'Escardívol a la primera proposta del POUM .\nAquest millora és similar en molts rius o rieres importants d'Espanya ja que fa uns vint anys s'hi van fer moltes actuacions per millorar-ne la seguretat. Malauradament no podem dir el mateix amb torrents i rius petits com el de la tragèdia de Mallorca. De fet, fa tres o quatre anys, mentre en treballava altres temes, jo mateix vaig observar que alguns torrents de Rubí que podien arribar a portar molta aigua podien presentar riscos importants per la població i que la proposta actual de POUM actual no tenia en compte aquesta situació. Vaig fer un primer intent de derivar aquesta observació a través de camins estricament tècnics, però la cosa no va prosperar.\nAl cap d'uns mesos, vaig optar per parlar amb una regidora, la Mireia Gascón. Tan ella com el seu grup municipal ho van creure rellevant i ho van incloure en les al·legacions al POUM que feien arribar als serveis tècnics de la Generalitat. Alhora, em van demanar, com a enginyer amb experiència professional al sector, validés tècnicament l'al·legació en qüestió.\nLes últimes noticies són que la Generalitat s'ha pres seriosament el problema i que instarà a l'estudi de la inundabilitat d'algun d'aquests torrents s'inclogui en el POUM. Em sembla una gran noticia que segurament es traduirà a la llarga en millores importants en el desguàs d'alguns torrents. Obres potser poc lluïdes però que, com l'endegament de fa vint anys a la Riera, permetran que estiguem tots molt més segurs davant episodis com els de Mallorca.\nIgnasi Mir, enginyer de camins i enginyer industrial\nAhir vam veure que el Torrent de Can Xercavins anava totalment desbordat. Sembla que el que diu l'article té molt fonament. Qui pugui fer algo que ho faci. Els veïns estem espantats.\nMolts gràcies per les gestions i la tasca feta, Ignasi, Mireia i qui més hagi col.laborat per poder evitar desgràcies.\nOsti, una mica de yuyu si fa.\nO sigui, que si al POUM es contemplen els riscos que descrius és perquè, casualment, te'n vas adonar i vas procedir a comunicar-ho a l'Ajuntament.\nDoncs, d'entrada, moltes gràcies, Ignasi. I, després, com pot ser que això hagués passat inadvertit entre els responsables de la confecció del POUM? No són professionals qualificats? I no serà per falta de temps, perquè la cosa porta un cert retard...\nActualment el manteniment de la riera deixa molt a desitjar. Fins fa uns anys se'n feia un manteniment de la llera en forma de vegetació de ribera, neteja de desperdicis, desbrossament de males herbes, etc. Aquesta situació havia portat a un retorn de fauna en el tram objecte de manteniment (des del pont d'FGC al pont de can Claverí) en forma d'amfibis, aus de ribera i algun que altra mamífer. D'ençà que ha finalitzat la contracte de manteniment de parcs i jardins, està fet un desastre, s'acumulen residus en forma de troncs, branques, plàstics,etc. També ha desaparescut sorra i terra que ajuda a esmorteir i reduir la velocitat de l'aigua,etc.\nDe qui seria la responsabilitat en cas d'inundacions? Ajuntament? ACA?


Segle d'Or valencià - Uiquipèdia\n(S'ha redirigit des de Segle d'or valencià)\nEl Sigle d'Or valencià o Sigle d'Or de les lletres valencianes, correspon en un periodo històric que comprén part del sigle XIV i casi tot el sigle XV.\nConsiderant-se un gran moviment cultural, comprén totes les ciències de l'época i aporta les millors obres lliteràries en llengua valenciana escrites en el Regne de Valéncia. La immensa majoria de grans escritors d'esta época són valencians o escriuen en llengua valenciana. Este gran resorgir del Regne de Valéncia es finalisarà poc després en el descobriment d'Amèrica, la corona d'Aragó junt en la corona de Castella aplicarà tots els seus recursos en eixa gran empresa. Un atre important factor serà la inquisició, que produïx la fugida de gran número d'intelectuals, aixina com de comerciants, i orfebres.\n6.1 Autores i obres\n[edita] Situació sociopolítica Per a comprendre realment este moviment és fonamental comprendre l'entorn, ya que qualsevol moviment cultural si be pot nàixer d'un canvi, necessita certa estabilitat per al seu creiximent.\nPrimer seria interessant saber que en estes terres ya estava sembrada la llavor, encara que esta venia des d'una atra cultura, l'àrap. Com Taifa Balansiya, va introduir per primera vegada en el món occidental el paper en la fabrica de Xàtiva, aixina com multitut de ciències. També es van traduir multitut de texts, tant de la llengua àrap, com de les llengües romanços, i de l'idioma hebreu. Després de la mort de Martí l'Humà i l'absència d'un successor directe, seguixen uns anys d'inestabilitat. Valéncia fins al moment havia gojat d'entitat pròpia i era administrada per autoritats públiques, juges i tribunals, anteponent-se estos al dret de senyors i nobles. Les ambicions dels nobles aragonesos i senyors catalans, que de nou es veuen en possibilitats d'estendre els seus senyorius i ampliar els seus dominis personals, revocant els drets conseguits pel poble valencià establits des de Jaume I. En el Compromís de Casp (1412), es conseguixen frenar eixes ambicions, ya que és triat com a successor Ferrando I d'Aragó, de la casa de Trastamara. Esta casa es distinguixc per la seua vinculació a la burguesia, llimitant el poder dels nobles. En el regnat de Alfons el Magnànim (1416-1458), la Corona d'Aragó, i el seu certa pacificació en Castella, comença una política exterior expansiva pel Mediterràneu. En esta expansió el Regne de Valéncia va tindre un paper fonamental, aportant el finançament de les campanyes. Com prova d'això tenim la relíquia del Sant Càliç que fon entregada com contraprestació per estes aportacions a l'Ajuntament de Valéncia i deixada en custòdia en la Catedral, segons el documents.\nEls conflictes en Catalunya fan que la burguesia fuga de les ciutats al camp o al Regne de Valéncia, a on no es donen els estos problemes. Barcelona entraria en franca decadència i al contrari la ciutat de Valéncia va continuar creixent fins a conseguir els 75.000 habitants a mig de sigle, per lo que era la segona ciutat més gran de la península després de la Granada àrap. La capital valenciana era el centre econòmic, polític i social de la Corona d'Aragó i d'ací el floriment intelectual que la va convertir en un foc lliterari d'importància. Cal destacar que el Sigle d'Or és un fenomen exclusiu de la capital del Túria ya que no va tindre paralelisme en les atres ciutats importants del Regne de Valéncia, si be, moltes de les personalitats que van a contribuir al seu desenroll provenien de distints llocs com Gandia, Villena, ...\nTambé cabria destacar la convivència de diferents cultures, creant corrents humanístics molt importants. Moltes de les idees humanistes es van estendre per Itàlia i Europa, igual que els èxits militars conseguits per la Corona d'Aragó.\nEl punt àlgit ho trobem en l'época dels Borja, que van introduir el Renaiximent en Espanya per Valéncia (deixant de mostra les pintures al fresc de la Catedral), i la cort humaniste de la reina Na Germana de Foix (segona dona de Ferrando el Catòlic) i el seu espós el Duc de Calabria, que van conseguir reunir en el Palau Real de Valéncia a la flor i nata de la intelectualitat de la seua época. En este moment s'inicià la llenta decadència que arribarà fins el sigle XVII en la perdud


Estudis: ESPORTS INDIVIDUALS II: ATLETISME I GOLF\nModalitat A: Este sistema facilita l'avaluació contínua de l'estudiant. Es dividix en 3 blocs: Una prova objectiva de caràcter teòric pràctic, que consistirà en un Examen tipus test de resposta única (70%) . Per a l'apartat pràctic serà qualificat per mitjà d'avaluació contínua i es correspondrà amb un 30%. El càlcul de la nota final serà la suma dels dos apartats, sent necessari tindre aprovat l'apartat teòric i pràctic per separat perquè puguen sumar-se ambdós apartats.\nModalitat B: L'alumne podrà superar l'assignatura per mitjà d'un examen teòric amb els mateixos criteris que els establits en la modalitat A què correspondrà al 70% i un apartat teòric pràctic que correspondrà al 30% de la nota.\nModalitat A: S'avaluarà l'assignatura per mitjà d'una prova objectiva (examen tipus test 70% de l'avaluació final) , referida als continguts desenrotllats en el programa de teoria i pràctiques de l'assignatura. El 30% restant de la nota (part pràctica) es podrà obtindre per mitjà de: (1) La presentació d'un dossier pràctic d'entrega contínua durant el període lectiu (20%) , així com la realització d'una presentació en format oral (2) **entregada en format video** sobre les temàtiques mencionades pel professorat (10%).\nModalitat B: S'avaluarà l'assignatura d'Atletisme per mitjà d'una prova objectiva (examen tipus test 70% de l'avaluació final) , referida als continguts desenrotllats en el programa de teoria i pràctiques de l'assignatura. La resolució de supòsits pràctics relacionats amb les disciplines atlètiques, així com la implantació d'este esport en les aules i escoles esportives (30%) . Per a superar l'assignatura, serà necessari obtindre, almenys, un 5 sobre 10 punts en l'examen tipus test, així com en el dossier teoricopràctic.\nL'examen constarà d'entre 40-60 preguntes tipus test amb respostes d'elecció múltiple, amb 4 opcions de resposta, de les quals només una serà la correcta, referides als temes impartits durant el curs, inclosos en el programa de teoria de l'assignatura.\nL'examen constarà de 40 preguntes amb respostes d'elecció múltiple, amb 4 opcions de resposta, de les quals només una serà la correcta. El dossier teòric- pràctic arreplega la descripció textual i gràfica de les activitats per a l'ensenyança- aprenentatge dels continguts de l'assignatura, així com variants proposades per a portar-les a cap.\nEl dossier s'entregarà abans de la data d'examen (sent la data limite les 23:59 de del dia anterior) , per mitjà d'una opció habilitada en el campus virtual. Es realitzarà una única entrega per grup (mateixos grups que en el dossier) . En el mateix, haurà de figurar el número de grup. El format serà de presentació i s'haurà de realitzar en PowerPoint i entregar en formato.mp4 per mitjà de la gravació de la pantalla. La duració del vídeo serà d'entre 8 i 10 minuts i haurà de versar sobre els apartats següents: 1. Importància de l'atletisme en el desenrotllament històric i cultural del segle XX. 2. Personatges històrics de l'atletisme. 3. Escàndols de dopatge en l'atletisme. 4. Implementació d'una unitat didàctica sobre alguna modalitat atlètica. En la primera diapositiva s'haurà d'incloure també la temàtica triada. La rúbrica d'avaluació serà la següent:\n- La presentació complix els criteris marcats (per grup, duració del mateix, format)\n- Originalitat de la presentació - L'expressió oral és adequada per al context\n- No hi ha informació duplicada\n- La presentació és visible i està correctament estructurada\n- La informació presentada està extreta de fonts fiables i es pot contrastar"\nConsequence of the exceptional situation caused by COVID-19, and given the need to adapt the Spanish university system to non-attendance, the development of teaching activity corresponding to the second semester of the 2019/2020 academic year will be subject to the following changes in the teaching guide that llaure specified as an addendum to the previously approved for the subject.


Atenció, que tornem! | Escola Pit Roig\nAtenció, que tornem!\nUs fem arribar el Pla d’Obertura de l’escola. En l’elaboració d’aquest Pla hem tingut en compte les Instruccions del Departament d’Educació i les respostes al formulari que vau emplenar fa uns dies.\nUs recordem que el dia que vingueu a l’escola haureu de portar una declaració responsable signada que cal que llegiu amb atenció. Trobareu l’enllaç d’aquesta declaració en l’interior del document que us adjuntem. També us demanem que empleneu la carta de compromís adjunta. Us ho podeu descarregar, emplenar i imprimir, però també en tindrem còpies a l’escola.\nTal com us vam anunciar, no es tracta del Pla d’Obertura que desitjaríem, però les normes de prevenció en fase 2 són encara força estrictes i, com a entitat pública que atén nens i nenes, les hem de tenir molt en compte.\nEstem a l’espera de rebre les instruccions per al curs 20-21. De moment, sabem que s’està treballant per tal que l’educació Infantil i la Primària siguin presencials, tot i que encara hi ha moltes incerteses sobre ràtios, espais i plantilles. Us n’informarem tan bon punt puguem, tot i que serà complicat concretar res, perquè encara ningú no sap en quina situació concreta ens trobarem al setembre. És molt probable, doncs, que haguem de dissenyar diversos Plans i aplicar el que més convingui, segons les situacions.\nDesitgem que, malgrat tot, gaudiu de bona salut i que, encara que sigui mica en mica, puguem tornar a gaudir de la companyia, de les relacions i de la normalitat que ara més que mai valorem i enyorem.


Llagostera Ràdio - El 30% de la població de més de 16 anys ha rebut la primera dosi de la vacuna a Catalunya\nEl 30% de la població de més de 16 anys ha rebut la primera dosi de la vacuna a Catalunya\nArticle Anterior Girona ultima els muntatges del primer Temps de Flors "a cel obert"\nSegüent Article El conseller d'Interior, Miquel Sàmper, diu que l'oci nocturn reobrirà "quan les dades ho permetin"\nEl 30,5% de la població catalana de més de 16 anys ha rebut una primera dosi de la vacuna contra la covid-19. Aquest percentatge és del 25,9% si es té en compte la població total.\nEn xifres absolutes, 2.027.490 persones tenen una primera dosi, 37.251 més que fa 24 hores; 904.782 tenen una segona punxada, 49.993 més; i 955.466 tenen la pauta completa, segons el darrer balanç del Departament de Salut.\nAixí, tenen la pauta completa el 12,2% de la població total i el 14,4% dels majors de 16 anys.\nPel que fa a les dades epidemiològiques, l'Rt a Catalunya baixa a 0,93 , una centèsima menys que ahir dimecres, mentre que el risc de rebrot també es redueix fins als 250 punts.\nS'han declarat 1.474 nous casos confirmats per PCR o test d'antígens (TA), amb un total acumulat des de l'inici de la pandèmia de 608.800 positius. El 5,86% de les proves de la darrera setmana ha donat positiu.\nS'ha informat de 20 noves morts, amb un total de 21.942 defuncions en tota la pandèmia. Hi ha 1.444 pacients ingressats als hospitals, 87 menys que en el balanç anterior, i 474 persones a l'UCI, una més que fa 24 hores.\nA la regió sanitària de Girona, l'Rt està a 1,03 i els casos confirmats per PCR i TA s'han declarat en les últimes 24 hores 176 positius i el 7,54% de les proves que es fan surten positives. Des de l'inici de la pandèmia han mort 2.097 persones, 4 més respecte al balanç anterior. Actualment, hi ha 189 pacients ingressats, 27 més que en l'anterior balanç.\nA Llagostera, l'Rt és d'1,39 i el risc de rebrot es troba a 478,12 punts. En els darrers 7 dies s'han detectat per PCR o TA, 17 positius i en els darrers 14 dies la xifra és de 29.


Junqueras: 'Qui hauria d'acabar condemnat és el mateix Marchena'\nJunqueras: ‘Qui hauria d’acabar condemnat és el mateix Marchena’\nEl líder d'ERC afirma que 'caldrà continuar la batalla legal a Europa' i avisa que la decisió 'marca un precedent' perquè els interessos d'un estat passen per sobre de la UE\nL’eurodiputat Oriol Junqueras ha manifestat que ‘qui hauria d’acabar condemnat és el mateix Manuel Marchena‘. El president d’ERC no podrà ser avui a l’Eurocambra, a Estrasburg, després que la presidència, de David Sassoli, hagi assumit la interpretació del Tribunal Suprem espanyol sobre la seva inhabilitació. En una entrevista a TV3, Junqueras ha avisat que ‘no hi ha res definitiu’ i que ‘caldrà continuar la batalla legal a Europa’. Per això s’ha emplaçat a ‘posar en marxa totes les vies polítiques i jurídiques per fer que es compleixi la justícia europea i es respecti la democràcia’. També ha garantit que aquesta ‘batalla’ la guanyarà. D’altra banda, ha avisat que aquesta decisió ‘marca un precedent’ perquè ‘els interessos particulars d’un estat passen per sobre de la Unió Europea en una decisió judicial’.\nD’altra banda, Junqueras, que ha afirmat que qui hauria d’acabar condemnat és Marchena per com ha actuat durant tot aquest procediment. Per a ell és ‘l’evidència més clara’ que són ‘presos polítics’ i que la democràcia a l’estat espanyol està ‘en perill’. ‘Com més triguin a rectificar, més drets aniran vulnerant i molt més dura serà la caiguda’, ha vaticinat.\nFinalment, el líder d’ERC ha dit que aquesta decisió no hauria d’afectar la taula de diàleg acordada entre el PSOE i ERC, tot i que creu que el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, hauria d’estar preocupat. ‘La decisió del Suprem va contra la democràcia i situa l’estat enfrontat a Europa i la seva justícia’, ha argumentat. En aquesta línia, s’ha mostrat ‘convençut’ que l’executiu Sánchez-Iglesias ‘no vol iniciar aquest mandat desobeint Europa’.


DE TURISTA POR LA VIDA: Turisme com art\nEspanya és el segon país a nivell mundial, tant en arribada de turistes estrangers com en ingressos per turisme.\nLa indústria turística espanyola és especialment important, i Espanya és una de les destinacions turístiques més populars en el món. El clima i la bellesa natural de la costa espanyola han contribuït a una indústria turística dinàmica, centrada particularment en la costa mediterrània i en les illes.\nEspanya és al costat de França i EEUU, la principal destinació de turisme vacacional.\nEl 79% del total de turistes que van venir a Espanya van venir per oci i vacances, Representen la major part de la despesa turística, un 80% del total del període amb 37.202 milions d'euros.\nLes empreses espanyoles en el sector turístic són pioneres en l'ús de noves tecnologies, processos, serveis,… Així també el llegat dels anys li ha permès generar una indústria d'empreses fortes, protegides en molts casos per mercats de valors, amb un servei d'alta qualitat i de "knowhow" (savoir faire) exportable.\nL'ús de noves tecnologies en relació amb el turisme cada vegada adquireix un major pes, situació que destaca especialment en el cas de l'organització del viatge, és a dir , la contractació o no d'un paquet turístic.\nDes de sempre han existit individus convençuts que per a ser feliços basta reunir el plaer, el poder, la fama i la riquesa i que l'única cosa que s'ha d'aprendre, no és tant l'art de viure, com la manera d'obtenir bastant èxit per a adquirir els mitjans de viure bé. Però totes les cultures han tingut mestres de vida i mestres de pensament, qui han proclamat que viure bé és un art que s'aprèn i que per a aprendre aquest art fa falta fatiga, dedicació, comprensió i paciència. Viure constituïx una activitat que ens permet créixer i ésser en un nivell psíquic. Tot l'oposat al "facilisme" que es pregona en l'actualitat.\nTenim l'art per a establir relacions entre pensament i cultura, entre microcosmos i macrocosmos. L'art posseïx una realitat. A través de l'art ens comuniquem amb el món, perquè l'art forma part del món.\nTenim l'art per a seguir pensant, interpretant i parlant. Mitjançant l'art escrivim, manifestem una veritat.\nTenim l'art, ha expressat Nietzsche per a no morir a causa de la veritat.\nL'art inaugura un pensament nou.\nL'art com la naturalesa constituïx un teixit de paraules i de marques, de relats i formes. L'art és capaç de reunir la vista, l'oïda, l'olfacte, el gust i el tacte.\nEls creadors asseguren la funció inversa del llenguatge, és a dir, l'al·legoria.\nL'eix del saber, expressa Foucault, no consisteix a veure ni demostrar, sinó a interpretar. Defenso l'art, perquè és un fill aliè que neix en el silenci, un fruit serè de l'amor, de la història i del talent, un pont cap a altres latituds, que recrea i engrandeix l'esperit.\nEspanya té aquest art, l´art de viure. Visquem-lo!\nPublicado por certificado en 9:18


Notícies | BrainGymBlog\nCanvi de consciència\nBrain Gym i Música\nFormació: noves mirades per a l’educació\n1r Curs de Kinesiologia educativa a l’ICE de la UAB\n← Trobades Brain Gym\nTrobades de Brain Gym →\nPublicado el 2 julio, 2013 por laia\nINFORMACIÓ DE LA REUNIÓ AL CENTRE DE RECURSOS\n1.La durada mínima, en principi del grup de treball, és de 2 anys.\n2.Els objectius dels grups de treball són elaborar materials, intercanviar experiències, millorar la pràctica docent.\n3. El grup ha d'estar format com a mínim per 10 persones assistents.\n4.La durada de la feina del grup és de 30 o 40 hores al llarg del curs. S'haurà de decidir quin dia de la setmana fem la trobada, que serà mensual. Creiem que és millor l'opció de 40 hores. Les sessions durarien, en principi, 2 hores 30'.\n5. Hi ha d'haver una persona coordinadora del grup, que no formarà part de la llista dels 10 assistents. Aquesta passarà llista.\n6.Es donarà certificat a les persones que hagin assistit un 80% de les hores.\n7. Hi haurà una presentació al grup de treball per part del CRP a la 1ª sessió, i una altra a la darrera sessió. Durant la qual es recollirà la valoració que fa el grup de la seva experiència.\n8. L'horari màxim de tancament del CRP és a les 20h, per tant creiem que una bona hora d'inici és les 17:15h o 17:30h com a màxim.\n9.Al final de cada sessió s'haurà de fer i enviar un resum d'aquesta i anotar els acords per a la propera sessió.\n10. El CRP farà la presentació del nostre grup de cara al curs 2013-2014. Si som un mínim de 11 persones (10 assistents i 1 coordinadora) no s'obrirà a altres persones. Tanmateix ens han dit que poden ser flexibles en el número: podem ser 8.\n11. Es possible crear el grup amb persones que no treballin a SBD i també és possible respectar la realitat nostra d'un grup format per mestres d'internivells. Afegint l'educaició d'adults i les mestres de menjador.\n12. Les trobades les fariem a una sala gran i ben equipada amb ordinador, canó i espai per moure'ns, al mateix CRP. En principi.\n13. S'haurà de buscar un nom. Es proposa: Grup de treball "Brain Gym: desenvolupem el nostre cervell!".\nMaterial pedagògic de kinesiologia educativa pel Centre de Recursos Pedagògics\nFormació de Brain Gym a l’ICE de la UAB\nIII Jornades Relaxació i meditació a l’escola «Educar la interioritat»\nJornades Llavors pel Canvi\nCurs de formació en Brain Gym a l’ICE de la UAB


Tuinfluiter Ouddorp Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nTuinfluiterOuddorp, Ouddorp, Països Baixos - Veure al mapaTuinfluiterVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranjardíaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Tuinfluiter està situat idealment a Ouddorp; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Tuinfluiter és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Tuinfluiter és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Ouddorp.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sejardí Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiarenta vaixellescalefaccióplat de dutxa Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Belvilla t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més


El poble ha multiplicat la seva població per tres en trenta anys | Adrià Morte\nEn poc més de tres dècades la població s'ha multiplicat per tres\nper Jordi Olària Gras 14/06/2022 12:22h\nCastellvell del Camp ha superat, per primera vegada a la història, els 3.000 habitants. El padró municipal es va actualitzar el passat dos de juny amb una població total de 3.028 persones. Des de l'Ajuntament atribueixen aquest creixement a l'expansió de nous habitatges que hi ha hagut al poble durant els darrers anys.\nEl mateix dos de juny es va celebrar un acte de benvinguda als 30 nounats de Castellvell. L'alcalde, Joan Sabaté, destaca que «observem que en els últims dos o tres anys està venint molta gent a viure al municipi». Ho considera molt positiu, no només per garantir el futur del municipi, sinó per reforçar-ne la vida social.\nAfirma que «cada cop hi ha més veïns i veïnes que participen en els actes i les festes que organitzem». Aquesta dinàmica permet deduir, a més, que «és un senyal que la gent s'identifica amb el poble». Les dades del padró mostren que la població compta amb un 50,07% d'homes (1.516) i un 49,93% de dones (1.512).\nEntre els anys 80 i 90 es va produir la primera gran expansió de Castellvell. Aleshores la població era de 1.000 persones, i en només tres dècades s'ha multiplicat per tres. Aquell primer creixement es va deure a l'expansió urbanística, amb àrees com Castellmoster o la Flor del Camp.\nAquell creixement relativament sobtat s'ha anat mantenint fins a arribar a la situació actual, en la qual la població ha superat, per primera vegada, el llindar dels 3.000 habitants. L'actualització del padró també evidencia que la població de Castellvell del Camp compta amb un bon percentatge de gent jove. L'Institut Nacional d'Estadística l'any 2021 quantificava en un 19,6% dels veïns del poble els que eren menors d'edat, i en un 14,2% els més grans de 65 anys.\nPel que fa a l'origen, segons les mateixes dades de l'INE, la gran majoria de la població ve de fora. Només el 8,63% dels empadronats són nascuts a Castellvell, mentre que el 65,92% provenen d'altres municipis de la regió de Tarragona i el 8,21% d'arreu de Catalunya. De la resta de l'Estat en ve l'11,38% del padró, i el 5,85 restant, d'altres països.\nResolució contra l'Ajuntament de la Selva per tenir una treballadora sense contracte


Tovalloletes humides per a nadó afegir aquests Ingredients per ser acurada - notícies - Hangzhou U-draps mercaderia Co, Ltd\nTovalloletes humides per a nadó afegir aquests Ingredients per tenir cura\nEixuga fabricants d'una àmplia gamma de productes, la qualitat del nadó tovalloletes humides assegurat, pares i amics si aquests ingredients, llavors la compra ha de ser cautelós: 1. l'Alcohol: l'alcohol en el paper del teixit mullat és l'esterilització, però l'alcohol té un sexe volàtil, fàcil de eixugar la superfície de la pell després de la pèrdua d'humitat, sentint estanc i sec, ocasionant molèsties de la pell, així que no és adequat per al nadó. 2. sabor: Espècies i l'alcohol es consideren fàcil de produir ingredients de estimulants, l'aroma també es basa en les preferències dels consumidors per triar, però l'augment en la composició de les espècies que augmenta el risc d'al·lèrgies dermatològiques, així que per a nadó productes, Natural, pur, així. Per tant, moltes marques de tovalloles de paper humit són clarament marcats "sense alcohol i espècies afegides". 3. conservants: El propòsit de conservants és protegir el producte de contaminació microbiana i ampliar la vida útil i la vida útil del producte. No obstant això, l'ús indegut de conservants pot causar dermatitis al·lèrgica. A més d'espècies, conservants són la segona causa d'irritació de la pell i la irritació de la pell. 4. fluorescents agències: agents de fluorescents també ha apareix en tovalloletes humides. Si la tovallola humida conté agent de fluorescent, cal afegir en el processament de matèries primeres no teixides, que és desfavorables ingredients a la pell del nadó. 5. no plenament esterilitzat aigua: tovalloletes humides per a nadó és el component principal d'aigua, l'aigua ha de ser tractada aigua pura o els bacteris en l'aigua però s'estendrà la tovallola mullada en desavantatge de la pell i la salut del nadó.\nMullat tovalloletes fabricants per donar a conèixer el paper de tovalloletes nets: tot tipus d'envasament són, una peça d'equip, dos carregat, 10 independents o 10 carregat paquet petit, fàcil de portar, per la porta no és fàcil de netejar l'aigua, netejar amb, en qualsevol moment amb en qualsevol moment , molt convenient. Comercial per a un paquet, l'ús d'un paquet per persona, és a dir, amb l'ús. Segons l'ús del substrat i el contingut de les diferents líquid, el producte té punts d'alts, mitjans i baixa qualitat, el preu també és molt diferent, baixa qualitat productes utilitzant laminats en calent (o aire calent) no teixides com a substrat, producte utilitza (document net o assecar paper) o spunlace no teixit en el substrat. Ordinari tovalloletes amarat components líquids són aigua destil·lada generalment o aigua pura, desinfectant, fragància, amb cura de la pell, cura de la pell, mitjana i alta qualitat de productes líquids remullat també conté gel d'aloe vera, vitamina E, àcid phosphatidic cacau, glicerol, àcid màlic ingredients de cura de la pell, l'ús d'humitat neteja, hidratació, una vegada completat. La vida útil del producte en general és de 6 mesos a 3 anys.\nEixuga fàbrica per dir-li que comprar tovalloletes humides per a nadó productes depèn en ingredients: ingredients determinar la qualitat del nadó tovalloletes bo o dolent. Per aconseguir el producte cal hidratar, humitat, esterilització i altres efectes, la marca tovalloletes humides per afegir que els ingredients són diferents, alguns ingredients de tovalloletes de nadó de mala qualitat farà mal al nadó, perquè els pares han de prestar atenció a la selecció de productes en els ingredients d'afegir etiqueta, si l'etiqueta és difusa o ingredients no són perfectes, no comprar. A més, vostè també pot prestar atenció a alguns avaluació de tovalloletes humides per a nadó i l'avaluació d'amics, de la informació a les tovalloletes humides per a nadó.\nTovalloletes fàbrica té tovalloletes humides per a nadó, netejar la pell cura tovalloletes, senyores cura tovalloletes, tovalloletes funcionals i altres sèries de tovalloletes humides, els productes han estat exportats a més de 10 províncies, comunitats autònomes i ajuntaments i exportar a Rússia i altres països, de planta Qualitat, categoria completa, Benvingut als consumidors a comprar.\nHumida tovalloletes fabricants professional tovalloletes venedors, us oferim amb tovalloletes de qualitat a llarg termini, nostres tovalloletes en tots els supermercats tenen a venda, Benvingut a comprar, productes que confiar en la marca.\nTovalloletes per matèries es divideixen en dos: un és paper humit fort, una és no teixides i ara la majoria de les tovalloletes humides són no teixides i llavors materials subdividit, matèries primeres, no teixides Esponja; Des de les primeres matèries a la classificació, que es pot dividir en dos tipus de polièster i cotó, polièster sent dur i relliscoses, cotó sentir suau; humit tovalloletes del procés a la classificació, es pot dividir en creu i al llarg de la xarxa, creu-aplanat el camí per més uniforme, tovalloletes de la població de l'usuari a punts, es pot dividir en adults tovalloletes i tovalloletes humides per a nadó, tovalloletes humides per a nadó requereixen una major, no pot afegir alcohol , sabor, irritació, agent de fluorescent.\nI afegir que les tovalloletes dins el líquid no pot dir que tot el xarop, però aigua pura RO + desinfectant. Contingut desinfectant a la relació científica, abans dels àpats o després de l'àpat o sense aigua i sabó per netejar les mans del cas, la cara del cas, les tovalloletes humides o una millor elecció.\nUn parell de: Tovallola de cotó nadó ús de prestar atenció al que\nSegüent: A la mare per escollir una varietat d'experiments amb llençols de llana Woodpulp


Aquestes obres s’havien d’emetre el passat cap de setmana, però es van suspendre, ja que la sala es va adherir a l’acció #ApagónCultural\n'Bildelberg Club Cabaret' es va prorrogar durant mesos a l’antiga Sala Trono fent rècord de funcions i espectadors SALA TRONO\nDivendres, 17 abril 2020 09:37\nUna setmana més, la Sala Trono porta el teatre a les cases amb la voluntat de seguir oferint cultura als seus espectadors malgrat la situació actual. Aquesta setmana la sala tarragonina programa tres obres de teatre que en el seu moment ja van preveure una nova pandèmia mundial i que s’haurien d’haver emès el passat cap de setmana, però es van suspendre degut a l’adhesió de la sala a l’acció #ApagónCultural, proposada per la Unión de Actores y Actrices, contra de la decisió del Ministerio de Cultura de no adoptar mesures específiques per pal·liar la crisi del sector. Les tres obres que, finalment, es podran veure aquest cap de setmana són ‘L’Impossible’ de Paco Zarzoso, i els cabarets polítics ‘Bildelberg Club Cabaret’ de Toni Orensanz i Oriol Grau i ‘Les Variacions Bildelberg’ d’Oriol Grau. Tres obres i tres trios que des de l’humor aborden els temes de la més rabiosa actualitat.\nEl divendres 17 d’abril, a les 20:30 h, s’emetrà a Youtube ‘L’impossible’, una obra que transcorre en un institut de secundària en el que les aules romandran tancades gairebé tot el curs després d’haver-se declarat una quarantena per motius aliens a la institució. Tres dels implicats, el director (Oriol Grau), la cap d’estudis (Paloma Arza) i un jove professor (Joan Negrié), ofereixen la seva particular visió d’aquesta situació.\nA partir de dissabte 18, a les 20.30 h, recuperen l’èxit sense precedents de la sala, el ‘Bildelberg Club Cabaret’ amb Oriol Grau, Paloma Arza i Fermí Fernàndez. S’obren de nou les portes a la reunió secreta de les persones més poderoses del món, on es decideix el futur de la humanitat amb números de cabaret i es tracten temes com el control demogràfic i mental de la població. Un espectacle que es va prorrogar durant mesos a l’antiga Sala Trono fent rècord de funcions i espectadors i que, vuit anys després, va donar fruit a la seva segona part, ‘Les Variacions Bildelberg’.\nDiumenge 19, a les 18:30 h, de forma excepcional, es tornaran a obrir les portes del Club Bildelberg i s’emetrà exclusivament en aquesta franja horària, ‘Les Variacions Bildelberg’ al canal de Youtube de la Sala Trono. Oriol Grau torna a firmar i protagonitzar aquesta peça i, en aquesta ocasió, se sumen al club els actors Albert Mora i Alexandra Palomo. Seguint l’estil cabareter i l’àcida sàtira de la primera obra però aquesta vegada per prendre decisions sobre temes com el Brexit, Donald Trump, la creació d’una nova pandèmia mundial o la regulació de l’eutanàsia.


Els primers assentaments humans que es troben en el Parc se remunten al Neolític, amb restes de pintures rupestres, petròglifs, etc. Les primeres construccions es poden datar de l' Edat del Bronze, es tracta de poblats xicotets estratègicament situats en talaies, fàcils de defendre i amb accés proper a l' aigua. La major part van ser l' origen de posteriors assentaments íbers.\nDurant la dominació musulmana tant a Chera como a Sot, hi havia sota els castells, alqueries, típic poblat rural de l' època àrab. En 1238 la població va ser conquistada per les tropes del rei en Jaume. Després de la conquista, la zona va seguir habitada per musulmans, els quals van mantindre els costums i religió a pesar del nous senyors cristians fins a l'expulsió dels moriscos en 1525. Després d' aquest fet, Miguel Ángel de Mompalau, va comprar la senyoria de Chera i Sot de Chera, i la va vincular a la baronía de Gestalgar, i en 1540 va otorgar Carta de Poblament a 12 famílies de cristians que es van instal·lar al pobe de Sot de Chera, per això Chera va passar a dependre de Sot.\nCladrá esperar quasi dos segles per a poder parlar d' un nucli de població en Chera. Encaraa que en 1681, el ermità Vicent Jordà construeix l' ermita, la qual arriba a tindre nombroses terras, i aixó fa que moltes famílies s' instal·len per a cultuvarles i que formen el caserío de Chera cap a finals del segle XVIII. En 1836 els habitants d' aquest caseriu van sol·licitar del governador civil la segregació de Sot de Chera, i van rebre la independència municipal en 1841, per la qual cosa el municipi de Chera és relativament modern.\nLes principals activitats econòmiques dels habitants dels dos municipis del Parc han sigut fonamentalment les vinculades a l' explotació agrícola i als recursos forestals de muntanya.\nSi cultius com el blat, la dacsa o les vinyes van desaparéixer progressivament d'aquestes terres, l'olivera i l'ametler als dos municipis i la garrofera a Sot de Chera sempre han estat immersos en la cultura dels seus habitants. La propietat dels oliverars s'estructurava en explotacions xicotetes de secà i el procés de transformació es realitzava en almàsseres de propietat senyorial, de les quals l'antiga almàssera del comte, a Sot de Chera, constitueix un vestigi de la rellevància que va tindre aquesta indústria olivarera que va funcionar de manera contínua fins a 1989. Hui en dia, la Cooperativa Agrícola de Chera encara comercialitza el seu prestigiós oli d'oliva verge extra.\nQuant al regadiu, cal destacar el cultiu del taronger a Sot de Chera, gràcies al clima benigne de la vall del riu de Sot, el qual té la peculiaritat de ser un dels més allunyats de la costa a la Comunitat Valenciana.\nLa comarca té tradició ramadera, ja que la Canyada Reial de Castella creua pel terme de Chera, i és receptora de bestiar a través de la transhumància. Els ramats propis eren pasturats a través de la maná, una forma d'explotació comunal.\nA mitjan segle XIX, comencen a explotar els jaciments de caolí i es treballa en galeries i no en pedreres perquè el terreny és molt escarpat. Les arenes es transportaven per mitjà de transbordadors fins als llavadors situats a la vora del riu de Sot o del Reatillo. Les mines Santiago i La Vieja del Cura, entre altres, són testimonis d'una activitat que va reactivar l'economia local en el seu temps.\nUn altre dels oficis extingits en aquesta zona és el relacionat amb la producció de carbó a les carboneres. Situades a la muntanya, es feien amb forma de piràmide, i eren alimentades amb llenya del matoll.\nLa recol·lecció d'espart per a la fàbrica de sacs de Llíria i l'elaboració d'estores, calçat i cistelles per a casa van ser activitats econòmiques tradicionals, fins que es va tancar la fàbrica esmentada i van canviar els usos i costums de les persones.


La Diputació estrena una sèrie de llibres amb microhistòries de la postguerra en comarques valencianes | Valencia Extra\nLa Diputació de València ha presentat el primer lliurament de la sèrie ‘La postguerra a les comarques valencianes’, un projecte que pretén recopilar microhistòries esdevingudes en municipis de la província i “reivindicar la història local en aquest període àmpliament estudiat per investigadors nacionals i estrangers”. L’àrea de Memòria Històrica que dirigeix Ramiro Rivera estrena la sèrie amb el treball dels joves investigadors Pau Pérez i Álex Gutiérrez sobre la postguerra en el Partit Judicial de Xàtiva i la comarca de L’Horta Nord.\nEl diputat Ramiro Rivera va acompanyar als autors del primer llibre de ‘La postguerra a les comarques valencianes’ durant la presentació virtual d’aquest dijous a través de Zoom. El responsable provincial de Memòria Històrica va assegurar que la Diputació “continuarà fent costat als investigadors que ens ajuden a conéixer la història dels valencians i la seua participació en la construcció de l’Espanya democràtica”.\nEste primer lliurament de la sèrie, la presentació del qual estava prevista en el marc de la Fira del Llibre que finalment va ser suspesa per la crisi de la COVID-19, donarà pas a nous treballs d’investigadors que aporten el resultat dels seus estudis sobre aquest període històric en altres comarques valencianes.\n‘La postguerra a les comarques valencianes. L’Horta Nord i la Partida Judicial de Xàtiva’ pot descarregar-se en format electrònic i de manera gratuïta des del portal www.memoriahistorica.dival.es i estarà disponible, en edició impresa, a les biblioteques públiques de la província.\nLa publicació d’aquests llibres és, al costat de la inversió en arquitectura de la Guerra Civil, una de les actuacions dutes a terme per l’àrea de Memòria Històrica, que centra la seua gestió en l’ajuda econòmica als familiars de les víctimes del conflicte nacional per a trobar les restes de les persones afusellades i enterrades en fosses comunes en cementeris valencians durant i després de la guerra.\nPau Pérez Duato, nascut a Rafelbunyol, treballa com a professor de Geografia i Història en l’Escola Mestral de Sant Feliu de Llobregat. És llicenciat en Història per la Universitat de València, graduat en el Màster d’Història Contemporània i Món Actual de la Universitat de Barcelona i en l’actualitat doctorant a la Universitat de València, on està finalitzant la seua tesi doctoral sobre la postguerra a la comarca de l’Horta Nord, com a ampliació de la investigació realitzada per a la Diputació.\nÀlex Gutiérrez Taengua, natural de Xàtiva, és llicenciat en Història per la Universitat de València, en la qual va cursar també el màster en Història Contemporània. Actualment està cursant el seu doctorat entorn del consum cinematogràfic a la València del desenvolupisme. La Institució Alfons el Magnànim ha publicat una investigació d’Álex Gutiérrez sobre el circuit d’exhibició cinematogràfica a la ciutat de València en l’esmentada etapa.


Celebra el 30 aniversari amb 12 000 corredors populars\nLa Mitja Marató Valencia Trinidad Alfonso EDP, organitzada per l’SD Correcaminos, torna als carrers de la ciutat del running el diumenge 24 d’octubre per a celebrar el 30 aniversari de la Mitja Marató València, juntament amb els 12 000 corredors populars inscrits i arribats de 87 països diferents.\nDos anys després de l’última edició i després de la suspensió de la carrera popular l’any 2020 a causa de la COVID-19 i la celebració d’una exclusiva Elit Edition en la qual es va aconseguir el rècord del món masculí, la Mitja Marató València recupera la seua essència amb la participació de participants populars –amb un cens reduït un 60 %– i un nou circuit que busca àmplies zones per a l’eixida i meta, en el qual es buscaran de nou els millors temps de la història.\nLa prova, que s’ha presentat en el Complex Esportiu-Cultural Petxina, lluitarà per la millor carrera mundial femenina per a convertir-se així en l’única carrera que actualment té els rècords del món de dones i hòmens. Encara que, sens dubte, tal com han deixat clar hui, la millor notícia serà tornar a veure córrer els 12 000 corredors, 79 % hòmens i 21 % de dones, que prendran l’eixida des de les 8:30 h des de l’avinguda dels Tarongers.\nPaco Borao, president de l’SD Correcaminos, va reconéixer que “teníem clar en 2021 que si hi havia mitja marató, seria amb corredors populars. No podríem estar un altre any sense la participació de milers de corredors. I, per això, agraïm la confiança que els 12 000 corredors, dels 20 000 que teníem inscrits en 2020 abans de la COVID, confiaren en nosaltres, ens mostraren la seua fidelitat i mantingueren la inscripció”.\nLa 30 Mitja Marató València té un pressupost d’1,6 milions d’euros, dels quals el 45 % es cobrix amb l’aportació de la Fundació Trinidad Alfonso, el 32 % amb els patrocinadors i el 24 % amb les inscripcions. “Esta carrera és molt especial per a nosaltres. Va ser el primer esdeveniment en el qual la Fundació va començar a col·laborar a donar suport a l’esport de la Comunitat Valenciana, que és el desig del nostre President, Juan Roig”, va assenyalar Juan Miguel Gómez, director de la Fundació.\nPer la seua part, Pilar Bernabé, regidora d’Esports de l’Ajuntament de València, va ressaltar que quan va “per qualsevol ciutat d’Espanya ens feliciten per com hem fet esta tornada de les carreres de manera responsable. Abans de la pandèmia ja érem referents, però ara no tenim rival” i va recordar que per a la Fundació Esportiva Municipal, la qual dirigix, també és una setmana especial “perquè celebrem el 40 aniversari”.\nRecord al soci número 1 en el 30 Aniversari\nEl president de l’SD Correcaminos va voler recordar també que “encara que no hem pogut celebrar el 30 aniversari d’esta carrera com ens agradaria, hem d’estar molt orgullosos en el club d’haver aconseguit esta xifra amb l’ajuda i la col·laboració de tots els socis de la Sociedad Deportiva Correcaminos”. Un club amb més de 40 anys d’història i amb un present que no oblida el seu passat, per la qual cosa hi va haver un moment d’homenatge per al soci número 1, Vicente Plaza, que va rebre una placa de mans del mateix Paco Borao per a recordar tota la seua vida dedicada al club com a corredor, entrenador, gerent o vicepresident.\nEn l’acte de presentació es va destacar també l’aportació solidària dels corredors que entre 2020 i 2021 han donat de manera voluntària en la inscripció més de 16 600 € a PallaSSOSpital, una quantitat a la qual caldrà afegir l’aportació d’‘1€ per finisher’ que la Fundació Trinidad Alfonso activa per a completar la donació a esta ONG valenciana.\nEntrada prèviaAnterior La Mitja Marató València presenta el nou circuit igual de ràpid, però amb zones més àmplies i segures


Recorregut per Paris by Sara Josefina - issuu\nRECORREGUT PER PARÍS Primer dia: Al matí sortirem des de la estació de metro Gare du Nord, on tindrem que estar allà a les 8:30 del matí. Agafarem el metro amb direcció de l'estació Charles de Gaulle. Tardarem més de 30 minuts, així que arribarem a les a un quart de deu del matí al arc del Triomf. El arc del Triomf és un monument típic de l'arquitectura romana en forma d'arc que originàriament commemorava el triomf en alguna batalla. Tindrem mitjà hora per poder visitar el arc del Triomf. A continuació anirem camina'n per els Camps Elisis, on son 2 quilometres caminant, on trigarem mitjà hora/ tres quarts d'hores, ja que podem anar gaudint de diferents botigues. Finalment arribarem a la plaça Concorde, on tindrem 20 minuts per estar-hi. Desprès passarem per el jardí de Tuileries, fins arribar al Museu de Louvre on trigaríem un quart d'hora en arribar, on l'entra costarà 8,50 euros, i els menors de 26 anys passaran gratuïtament i entrarem a gaudir del musem a les 11:30. Per últim anirem a menjar al Jardí de\nA la tarda sortiríem de Jardí de les Tuilerias, on tindrem que estar tots a les tres del mig dia. Anirem agafar el metro a l’estació Palais Royal amb destinació Cité. On anirem caminant fins a Notre Dame, que hi ha uns 10 minuts. La entra per entrar a Notre Dame es gratuïta, però si volen pujar a dalt té un cost de 7 euros, menys el menors de 18 anys que es gratuït. Tindrem tres quarts d’hora per poder estar. Notre Dame és una de les catedrals franceses més antigues d'estil gòtic. Es va començar a construir l'any 1163 i es va acabar l'any 1345. Dedicada a Maria, Mare de Jesucrist (d'aquí el nom Notre-Dame, la Mare de Déu). I allà estaríem una hora.\nI per finalitzar el dia aniríem a visitar al Palau de la justícia, on era l’antiga residència del reis. Allà en podrem estar tota la estona que vulguem, ja que desprès cadascun agafarà el metro i baixarà en la\nparada del metro que li vagi millor per arribar al seu hotel.\nSegon dia: Al matí sortirem des de la estació de metro Gare du Nord, on va ser el punt de trobada del primer dia, haurem d’estar allà a les 9:30. Agafaren el metro amb destinació de l’estació de metro Champs-Élysees, on es trigarà una mica més de mitjà hora. Desprès tenim cinc minuts caminat per arribar al Petit Palais, on podrem estar una hora.\nA continuació anirem al Port des Champs Elysees, on agafarem el vaixell per poder navegar per tot el riu Sena i poder gaudir de les seves vistes. Embarcarem a les 11 del matí.\nFinalment al cap de mitjà hora sobre les 11:30, acabarem arribant al Port de la Bourdonnais, on només arribar ja podrem gaudir de la magnifica Torre Iffel. La Torre Iffel va ser erigida amb motiu de l'Exposició Universal celebrada a París (França) l'any 1889. Va suposar una fita decisiva en la construcció en ferro. L'enginyer francès Alexandre Gustave Eiffel va projectar aquesta impressionant estructura reticulada de ferro colat. En la Torre Iffel es podrà estar tota la estona que es vulgui, ja que per la tarda es lliure per que cadascú vagi allà on vulgui en París.\nEsperem que desfruiteu molt del viatjà, i os agradi aquesta petita estança en París!\nRecorregut per Paris\noifdygwioer ire ire oireg


Multiculturalitat versus integració\nLes recents mesures d’expulsió dels gitanos romanesos a França i la confessió de la cancellera Merkel admetent el fracàs de les polítiques d’integració a Alemanya junt amb els brots xenòfobs que sorgeixen arreu de la Unió Europea, i malauradament també a casa nostra, fan pensar que les pràctiques habituals a Europa quan a polítiques d’immigració han de ser revisades. Com haurà Catalunya d’afrontar aquest problema quan la consecució de la independència ens permeti dissenyar la pròpia política en aquesta matèria? Com ho hem vist en els estats que tenen plena autonomia per decidir, no n’hi ha prou amb exigir que els immigrants arribin amb un contracte de treball establert en els seus països d’origen. Atrets per les possibilitats de feina i d’una millor subsistència, la majoria arriben a qualsevol dels països europeus en avió i amb el passaport en regla per estar-s’hi tres mesos, estada més que suficient per trobar feina en època de bonança econòmica, treballant en allò que els d’aquí menyspreàvem, lluny de les seves famílies i les seves terres, moltes vegades devastades per guerres provocades per interessos econòmics que els són aliens o en mans de grans companyies que els obliguen a canviar els cultius d’aliments per cultiu de material biocombustible, per exemple, per alimentar la màquina del progrès d’occident.\nDe migracions n’hi ha hagut des de què l’home és home i jo m’atreviria a dir que l’home es va fer home, en gran part, perquè va migrar. El contacte amb noves tribus va suposar l’aprenentage de nous costums, la transferència de tecnologia, l’augment de la capacitat cognitiva i el creixement de les estructures cerebrals que permeteren el desenvolupament del llenguatge. Tanmateix, és ben cert que quan el clima no era favorable les collites no eren bones i no hi havia prou aliment per a tothom, o quan escassejava la terra, la situació es complicava: les disputes veïnals derivaven en batalles tribals i les batalles en guerres sagnants\nAvui en dia, als immigrants se’ls demana, se’ls exigeix, la integració i, al meu entendre, aquest és un error de partida molt greu. Habitualment, l’immigrant arriba al lloc de destí empès per la necessitat d’una millora econòmica, no hi ha una tria prèvia de destí més enllà de la promesa d’un futur econòmicament millor i, gairebé sempre, l’estada en el país d’arribada portarà en la ment de l’immigrant l’etiqueta de “provisional”. Fins i tot els exiliats polítics aspiren a tornar un dia a casa seva. Empesos per la condescendència, creiem que, a canvi d’un cert benestar, l’immigrant oblidarà les seves arrels lingüístiques, culturals o religioses i que canviarà la seva escala de valors per integrar de bon grat els valors de la cultura d’arribada. Cal, crec, molta formació prèvia per acostar-se a una cultura forània amb ganes d’entendre-la i adoptar-la i, malauradament, aquest no és el cas de la majoria d’immigrants forçats a venir a Europa.\nSovint oblidem, però, que la subsistència no és l’única raó de les migracions. D’immigrants també n’hi ha que vénen per un interès previ pel país, com l’esculptor japonès Etsuro Sotoo que treballa a la Sagrada Família, o per dirigir empreses o ocupar càrrecs rellevants en firmes multinacionals a les que agraïm que hagin escollit el nostre país per instal·lar-s’hi i els donem tota mena de facilitats per tal de què no marxin. Tanmateix, amb aquest segon tipus d’immigrants, la nostra escala de mesura canvia: no passa res si no parlen català, si els seus fills s’ecolaritzen en “escoles gueto”, com la de Sant Cugat per als nens japonesos o la de la part alta de Barcelona per als nens jueus, si continuen mantenint els seus customs, els seus hàbits socials, els seus valors culturals i ètics. I no ens preocupem per si s’integren o no perquè aquests immigrants, rics i silenciosos, no necessiten ni els nostres hospitals ni les nostres escoles ni els nostres llocs de treball que, ara, en època de crisi, trobem a faltar.\nAquesta constatació em fa pensar que darrera les manifestacions xenòfobes hi ha molta por, però una por que té poc a veure amb l’amenaça que representen els immigrants per se i molt, gairebé tot, amb els immigrants que ocupen els llocs més baixos de l’escala social i viuen en condicions de pobresa i de marginalitat, que la crisi econòmica no fa més que exagerar.\nCrec, per tant, que, per sobre de tot, cal dissenyar polítiques contra les condicions vitals adverses de totes les persones que viuen en un territori. Sortir de la pobresa i de la marginalitat és un dret de la persona i l’estat ha d’ajudar a aquells que ho tenen més difícil, vinguin d’on vinguin, alhora que ha de vetllar per erradicar la delinqüència i les pràctiques il·legals, vinguin de qui vinguin.\nLa integració no es pot imposar. Més ens cal acceptar que la societat és, i ho serà cada cop més, plural, mestissa, multicultural i, per tant, més rica. Més que de polítiques d’integració es tractaria donçs d’implementar polítiques de cohesió social que respectin el multiculturalisme i que passin per la igualtat d’oportunitats per a tots els que viuen i treballen al país. Una igualtat d’oportunitats que es vertebra sobre tres eixos cohesionadors bàsics: l’aprenentatge i l’ús de la llengua comú del país, el dret a treballar amb un contracte legal i el deure de pagar els impostos i contribuir al bé públic.\nMés enllà d’això deixem que la gent visqui d’acord amb les seves conviccions, que practiqui la seva religió, que celebri les seves festes, que segueixi les seves tradicions i que de les nostres n’adopti les que vulgui. Aprendre de les seves també ens enriquirà a nosaltres. I fins i tot en època de crisi, com que ja no som a la prehistòria, hauríem de ser capaços de no caure en disputes, batalles o guerres veïnals i treure de la unió la força per tirar endavant. Tots plegats.


13a Ruta de l'Art\nPàgina d'inici\tAgenda\t13a Ruta de l'Art\nDel 10 al 12 d'octubre - Castelló d'Empúries (Alt Empordà)\nCastelló d'Empúries tornarà a celebrar una edició de la Ruta de l'Art, la 13a, l’esdeveniment que combina art i patrimoni al centre històric del municipi. Disset espais i 91 artistes formaran part de l'edició d'enguany, que se celebrarà del 10 al 12 d'octubre. La pintura continuarà sent la protagonista de la ruta, però també s’hi trobaran exposades diferents disciplines artístiques, com l’escultura i la fotografia. De fet, la peça escultòrica Orada, cedida per l'artista Emili Armengol, és la imatge de la ruta d'enguany i se sortejarà al final de l'edició, com ja és tradició.\nPel que fa als emplaçaments on s'exposaran les obres, la majoria són de titularitat municipal, com el Palau dels comtes de Castelló d'Empúries, però, com ha passat des de l'inici de la ruta, enguany alguns particulars també han cedit racons propis, com el Palau Macelli o Can Sanllehí. Així mateix, alguns bars i restaurants participen en l'esdeveniment oferint el seu local com a sala d’exposició, com fan el Portal de la Gallarda, l’antic Forn Cusí o Les Voltes.\nDes del primer moment, la voluntat de l’organització va ser mantenir l’esdeveniment tot i la situació excepcional provocada per la pandèmia. Considera que en aquests moments és més important que mai continuar donant suport a la cultura. S’ha fet evident, durant el confinament, que l’art i la cultura són necessaris. Les característiques de la Ruta de l’Art, els seus espais, circuits i la capacitat de limitar els aforaments permeten preservar les mesures necessàries per prevenir i contenir el contagi per la covid-19. L’Ajuntament, però, estarà en tot moment pendent de l’evolució de la pandèmia, que podria obligar a aplicar alguns canvis i restriccions de darrera hora.\nTot i que algunes activitats s'han hagut de suspendre per la covid-19, d'altres es mantenen, com el ruTaKids —concurs de dibuix infantil—, el ruTagram —concurs de fotografia— i les rutes guiades. A més, enguany, la ruta coincideix en el calendari amb EmpuriaTapes, la ruta de tapes als restaurants de Castelló i Empuriabrava i les Jornades de Patrimoni. Una barreja ideal per passar un cap de setmana rodó a la zona.


3 min. Madrid 09/11/2014 21:16\n260x366 El ministre Rafael Catalá / EFE El ministre Rafael Catalá / EFE\nEl ministre de Justícia, Rafael Catalá, ha estat l'encarregat d'enviar el missatge de l'executiu de Mariano Rajoy aquest 9-N. En una compareixença improvisada en què només s'ha permès l'accés a TVE, ha assegurat que la cita d'aquest diumenge ha estat un "simulacre inútil i estèril" amb què el president de la Generalitat, Artur Mas, ha volgut "ocultar el seu fracàs personal" per no haver pogut convocar la consulta "il·legal". El govern espanyol considera que la cita ha estat "organitzada per forces partidàries independentistes" i que, per tant, és una "jornada de propaganda política sense validesa democràtica" perquè no s'han complert els requisits "d'imparcialitat i neutralitat" en un procés "al marge de qualsevol marc jurídic".\nEl jutge de Barcelona ha rebut fins a 15 denúncies contra el 9-N però ha decidit mantenir les urnes perquè considera " desproporcionades" les mesures cautelars sol·licitades per partits polítics i particulars.\nAmb menys de mitja hora d'antelació, s'ha informat de la compareixença 'sorpresa' de Catalá. El ministre de Justícia ja va assenyalar fa tres dies que " ningú impediria l'exercici de la llibertat d'expressió" sempre que el Govern no organitzés el 9-N. Mas, però, ha desafiat la Fiscalia i ha demanat que se'l responsabilitzi a ell de la cita a les urnes i no als voluntaris. "Si la Fiscalia vol saber qui és el responsable, que em miri a mi", ha dit.


TRIBUNA DEL BERGUEDÀ: d’abril 2012\nBAUZÁ I LA UNITAT POPULAR EN DEFENSA DE LA NOSTRA LLENGUA\nComenç l’article, agraint de cor la política lingüística que volen imposar, aquesta ala ultradretana i espanyolista que governa les Illes Balears: José Ramon Bauzá , Rafel Bosch i Carlos Delgado, exponents màxims d’uns polítics que volen espanyolitzar la nostra terra i crear una confrontació social.\nGràcies, perquè mai s’havia produït un moviment unitari i no polític ( que Bauzá i els seus si volen polititzar) en favor de la nostra llengua – catalana- i la nostra dignitat de poble.\nL’espanyolisme i sobretot el gonellisme incentivant el sentiment anticatalà, és una argúcia emprada per un tipus de dreta, per dos motius: El primer crear un conflicte, on no n’hi havia, i una confrontació social. I el segon intentar guanyar els vots i el vist i plau dels gonellistes, ara mateix, relativament representats per “Circulo Balear” que diuen xerrar la “Llengo Bálèa” i que són quatre gats i un moix, que a la manifestació del passat 15 de març que amb el lema de “Si a la llengua” és feu a Ciutat de Mallorca , arreplegaren poc menys de dues dotzenes de “militants”, mentre que qui clamaven ( jo hi era) per un respecte, i que es deixi d’atacar a la nostra llengua – catalana, amb tots els modismes que vulguem, aquesta és la seva riquesa- foren més de cinquanta mil al carrer de totes les afinitats polítiques.\nA Josemon, Bosch, i Carlos Delgado, el tir els ha sortit per la culata, intentant rompre un consens en referència a la normalització lingüística de més de trenta anys per part de totes les forces polítiques, la seva inclosa.\nHan rebut una resposta per part d’intel·lectuals, cantants, actors; comunitat educativa ( UIB i Instituts), partits polítics, quantitat de Col·lectius que s’han anat creant i gent del carrer que si estimem la nostra llengua i no estem disposats a fer ni una passa enrere amb la seva utilització a tots els nivells; incloent administratiu, jurídic, sanitari, etc.\nS’han hagut d’enviar i segur que tenen la gargamella escarritxada, la campanya “Enllaçats pel català” – repeteix, mai havia vist tantes persones portant el llaç quadribarrat, ni a tants de balcons de cases i per fer els dos rals justs, han fet un ridícul espantós, amb les ordres de retirar els llaços dels instituts, els quals se’ls hi han rebotat no tan sols tornant-los penjar, si no que al Mossèn Alcover, que els hi havien llevat el llaç gran, n’han penjat tres-cents més petits.\nI per afegitó, dins les seves files, s’han començat a escoltar veus discordant amb la política lingüística, per part d’un vicepresident i batlle de Manacor Antoni Pastor, manifestant públicament en una entrevista l’espanyolitat de Bauzá i Carlos Delgado. I que llegint unes manifestacions a Vilaweb de 20 de març passat, parlà que la política lingüística de Bauzá crearà divisió social inclusiu dins del PP i que les al·legacions ( tretze mil) en contra la llei de funció publica i normalització lingüística, no han estat escoltades i es continua amb la línia bàsica. Paraules d’Antoni Pastor, batlle de Manacor del PP: “El giro hacia el españolismo del Partido Popular es total”. Per Sant Jordi portava el llaç quadribarrat a la solapa.\nEn Delgado, ha manifestat respecte a Pastor: “"Váyase del partido y deje ya de incordiar...” Sembla que no l’estima gaire l’ala dura.\nQue estan pixant fora de test, és més que evident i basta veure unes declaracions que aparegueren al Dbalears del passat 17 d’abril, on el titular, ja canta per si mateix ( a cloïssa podrida):”El PP diu que cal recuperar l’amor al català sense imposicions polítiques” Per llogar cadiretes! Afirmant que el moviment que ha sortit de la societat civil mallorquina en favor de la llengua “estan impulsades per grups polítics” i a més el Conseller d’educació Rafel Bosch, amnèsic total i una barra que no és de dir, proclama que el Govern: “ No ha realitzat cap política en contra el català”. Li record: tancament TV Mallorca, deixar de subvencionar la premsa no diària en llengua catalana, l’espanyolització d’IB3, el canvi de requisit a mèrit del català a la llei de funció publica i normalització lingüística. En volen més?\nRespecte al tema d’especulació urbanística, intentant destruir la seva terra, que és la nostra, amb el macro-hotel a Sa Ràpita- amb el suport del Consell Insultar i l’ajuntament de Campos ambdós PP; no en vull ni escriure, sols dir: “Qui estima Mallorca, no la destrueix!”\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 17:25 Cap comentari:\nRebia una crònica de l’Enric Sànchez-Cid , en la que ens explica la seva estada per les terres del Empordà jussà, i la visita a Cruïlles - topònim que hom pensa fa referència a que era aquest un lloc on s’encreuaven els camins - ; adjunta la fotografia de la torre romànica, de planta circular , del que fou castell termenal, que presenta una forma o secció amb marcada tendència troncocònica ja que el seu diàmetre es redueix a mesura que guanya altura. Té una alçada d’uns 25 metres.\nLa torre (segles XI-XII) es troba actualment aïllada al punt més alt del poble, al bell mig de la plaça.\nCruïlles és el solar del llinatge feudal d’aquest cognom al qual pertangué el seu castell; el primer personatge documentat amb aquest apel•latiu és Humbert de Cruïlles (any 1136); és, però, molt possible que el primer antecessor conegut sigui Gilabert, qui feu testamentl’any 1035 (el patronímic Gilabert serà molt corrent entre les diferents branques posteriors eixides de la línia troncal del llinatge).\nVers el 1249 Gilabert (IV) de Cruïlles es casà amb Guillema de Peratallada, hereva del seu germà Ponç de Peratallada, d’aquesta manera s’adjuntaren els dominis dels casals Cruïlles i Peratallada que arribaren a posseir territoris des del mar al cim de les Gaverres. Els Cruïlles-Peratallada tingueren la seva residència habitual al castell de Peratallada. El llinatge donà al país personatges molt notables; guerrers, almiralls, homes d’església, diplomàtics,... .\nCruïlles esdevingué vila reial el 1442 i obtingué el privilegi de "carrer de Barcelona"; al segle XVII era cap d’una batllia reial.\nAcompanya un mapa aixecat a mà, per facilitar la localització d’aquest encisador indret.\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 2:06 Cap comentari:\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 20:08 Cap comentari:\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 8:23 Cap comentari:\nEl petit espectador de la Plaça Major de Castellar del Vallès, no estava assentat en aquell indret quan entre els anys 1931-1934 es dugué a terme – per així dir-ho - la construcció d’aquest espai urbà que ens sembla avui de migrades proporcions, però que mereixia aleshores amb tota justícia el títol ‘Plaça Major’.\nExpliquen les cròniques que el material procedia de la pedrera de cal Comas, situada al Puig de la Creu , propera al nucli del poble. D’aquesta pedrera que s'obrí l'any 1852 , procedia també una bona part de la matèria prima que es va emprar per aixecar l’església neogòtica, que anys a venir hom qualificaria com ‘ la Catedral del Vallès’.\nTrobem una xifra que entenem referida únicament a la Plaça Major, el cost total de la pedra ascendí a 13.334 pessetes de les dels anys trenta del segle XX.\nEl primer feixisme anorrearà completament l’economia, i la posterior ‘democraciola’ nascuda l’any 1978, no sabrà corregir aquesta deriva que ens portarà a la misèria més absoluta en les primeres dècades del segle XXI.\nD’aquesta darrera etapa, en que la corrupció i l’estultisme al ensems , portaven el país a la ruïna, el petit espectador n’ha estat espectador de privilegi.\nVeníem de Rocallaura l’Encarna, el Lluis i l’Antonio, havíem tingut una xerrada molt cordial amb el Joan al carrer del dipòsit de l’aigua, però el nostre desig de retratar la imatge de Nostra Senyora del Tallat, es veia frustrat una vegada més; superàvem la ventada, i remuntàvem els camps plens de verdor per arribar-nos fins al mirador del Tallat, a 787 metres d’altitud, on s’aixequen les restes del santuari d’estil gòtic que data de segle XIII.\nD’aquest recinte rectangular, tancat amb una porta d’accés de mig punt adovellat, trobem la següent informació :\nDes del 1081 hi ha documentat un petit castell, o millor una torre de defensa, del Tallat, i poc després el lloc és esmentat com un eremitori.\nL'any 1354 hi fou fundada l'església amb el nom de Santa Maria del Puig del Tallat.\nEl 1372 encara es parla d'una capella eremitana i l'any 1475 se situa la troballa de la imatge de la Mare de Déu vora la font de la Mare de Déu, situada prop del santuari i coberta amb una volta de mig punt. Fou en temps del rei Joan II, que faculta el sagristà del Tallat “per a poder postular, per tots els seus regnes”, a l'objecte de reedificar un magnífic edifici, inaugurat després pels Reis Catòlics.\nFou el mateix Ferran el Catòlic, des de Valladolid, qui va disposar, el 1509, que es fessin càrrec del santuari del Tallat els monjos del monestir de Poblet, amb el títol de priorat. Aquesta dependència del Tallat va durar fins al 1822, quan, a causa de la inseguretat dels temps, els monjos de Poblet acorden abandonar el Tallat i el dia 8 de març del mateix any la imatge de la Mare de Déu , - que segons la tradició - havia estat portada a Solivella per evitar-ne la seva profanació i/o el seu robatori, va retornar miraculosament al seu Santuari del Tallat; aleshores va ser traslladada fins l’església parroquial de Sant Llorenç de Rocallaura, on sembla trobar-se a casa, i on és venerada actualment. No He pogut – fins al moment- aconseguir una imatge de la Mare de Déu del Tallat, i una noticia de premsa em feia entendre els recels de les Germanes de l’associació Família Llum i Vida de Rocallaura.\nL'any 1835 i següents foren subhastats tant els terrenys com el mateix santuari, començant així la destrucció i el desmembrament.\nLes restes conservades i la documentació disponible permeten reconstruir a grans trets la seva fesomia. L'edifici, que ja era pràcticament acabat el 1509, formava un conjunt compacte, tancat, de planta rectangular. Les dependències s'organitzaven a partir d'un pati, que tenia una galeria porticada al costat N, i al qual s'obria l'església, reedificada en 1804-05. Així el Tallat presenta en la seva concepció un nou plantejament arquitectònic, més pròxim al renaixement, tot i que la seva ornamentació escultòrica i elements com el porxo de la galeria són encara magnífics exponents del darrer gòtic. Aquests elements ornamentals, testimoni de la passada sumptuositat, foren arrencats i posats a la venda al principi del segle XX. El santuari fou un grandiós edifici gòtic florit, com encara avui ho indiquen les seves importants ruïnes i les restes de portes, finestres, la galeria gòtica que ara es troben al castell de Santa Florentina de Canet de Mar, al Museu del Cau Ferrat de Sitges i a altres llocs (la creu del Miracle, bell exemplar gòtic que féu alçar com a ex-vot el capità Miró de Granyanella, és al Mas de Misericòrdia de Reus.\nEl 1954 la imatge fou coronada canònicament per un breu de Pius XII.\nEl 1970 es constitueix l’associació d’Amics del Tallat, que han recuperat la propietat del santuari, obert nous accessos i rehabilitat l'antiga cisterna i dependències.\nEl 1975 se celebrà el primer aplec del Tallat (el penúltim diumenge d'agost) després de 150 anys d'abandonament, una imatge de la Mare de Déu, fou alçada novament al mateix lloc.\nUn gran nombre de pobles i viles de les rodalies ¡, i les comarques veïnes, la Conca de Barberà, la Segarra, i àdhuc de les Garrigues hi realitzen anualment processons i romeries.\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 2:26 Cap comentari:\nEL QUARTET D’AIGUA DE LES OLUGES. LA SEGARRA. LLEI...\nHISTÒRIA D’UN PROJECTE SINGULAR DE SABADELL AL MÓN...