HCH-Hoquei Gele | CSD - Consejo Superior de Deportes\nHCH-Hoquei Gele [text íntegre en PDF]\nLa present Norma Reglamentària és aplicable en totes aquelles pistes de gel que es realitzen total o parcialment amb fons del Consell Superior d'Esports per a la pràctica de l'hoquei sobre gel i on es vagen a celebrar competicions de la Federació Espanyola d'Esports de Gel (FEDH), en aqueixa modalitat esportiva. És competència d'aquesta Federació l'homologació de cada instal·lació per a l'organització de competicions oficials d'hoquei sobre gel.\nEn els casos on les dimensions establides abans no siguen possibles, es permeten altres dimensions sempre que siguen aprovades per la Federació Espanyola d'Esports de Gel o la IIHF abans de la competició.\nEn pistes de nova construcció no s'admetran dimensions de la pista de joc, inferiors al mínim de 60 m per 26 m. Es recomana que siguen sempre de dimensions 60 m per 30 m.\nLes quatre cantonades de la pista de joc tindran una forma arredonida amb un arc de cercle de radi entre 7 m i 8,5 m i amb centre a l'interior de la pista. Vegeu:\nPer a menors de 9 anys tots els partits es jugaran sobre 1/3 de la superfície normal de la pista, conservant la proporció, i en les dues zones mes amples de la mateixa.\nLa superfície de la tanca perimetral que de la pista de joc serà llisa i sense obstacles, buits o irregularitats que puguen causar lesions als jugadors, les unions entre els elements o panells que formen la tanca perimetral no deixaran buits de mes de 3 mm. L'altura de la tanca serà com a mínim d'1,17 m i com a màxim d'1,22 m sobre la superfície de gel de la pista.\nTotes les portes d'accés a la pista de gel s'obriran cap a fora de la mateixa, sense envair-la. L'espai o buit que quede entre la porta i la tanca haurà de ser com a màxim de 8 mm. Vegeu:\nSobre la tanca perimetral es col·locaran panells de protecció transparents que tindran, en els extrems de la pista, una altura de 2,40 m i a més s'estendran, amb aqueixa altura, 4 m més en els laterals des de la línia de gol cap a la línia blava.\nEn els laterals de la pista, els panells de protecció tindran una altura d'1,80 m, excepte en la zona de les banquetes de jugadors on es col·locaran després de les banquetes i en els laterals dels mateixos, també es col·locaran després de les banquetes i en els laterals de les zones de sancionats. Vegen-se\nSi existeixen buits o petites separacions entre els panells no seran majors de 5 mm, No es permeten forats en els panells transparents, amb l'excepció d'un forat redó de 10 cm d'ample enfront del banc de l'anotador.\nQuan el panell de protecció transparent es desvia de la tanca perimetral haurà de col·locar-se una protecció embuatada en tota la seua altura, en cantonades i vores, per a evitar que els jugadors es lesionen. Vegeu\nEls panells de protecció transparents, seran de materials plàstics com polimetilmetacrilato o plàstics acrílics similars d'espessor entre 12 mm i 15 mm, tindran la suficient resistència a l'impacte sense astellar-se o fisurarse i mantindran la seua transparència en el temps.\nEls panells de protecció transparents es col·locaran amb elements que els permeten ser flexibles, així mateix han de ser instal·lats de tal manera que una fulla es puga substituir sense comprometre la integritat de qualsevol altra.\nTant la tanca perimetral com els panells de protecció seran mòbils o desmuntables en una amplària recomanada d'almenys 2,5 m per a permetre l'accés a la pista d'hoquei de les màquines pulidoras de gel o un altre tipus de maquinària.\nPer a protegir les zones de pas al voltant de la pista i les zones de públic s'instal·larà una xarxa de protecció suspesa, fixa o mòbil, per sobre de les tanques i els panells de protecció transparents, en tota l'amplària dels fons de la pista fins a les línies de gol almenys i recomanable en tot el perímetre de la pista. L'amplària de malla de la xarxa de protecció i la seua resistència serà tal que impedisca el pas de la pastilla (puck) llançada des de qualsevol punt de la pista de gel i considerant que el puck pot aconseguir velocitats de 150 km/h.\n. La superfície de la pista es dividirà al llarg de tota la seua longitud en cinc línies marcades sobre el gel, les quals s'estendran completament per tot l'ample de la pista i continuaran verticalment pujant pel sòcol i les tanques. Quan s'autoritze publicitat en les tanques, les línies estaran marcades en el sòcol com a mínim. Aquestes línies són les següents:\nAquestes dues línies es marcaran a 4 metres de cada extrem de la pista, tindran 5 cm d'ample i seran de color roig.\nLa línia central estarà situada en el centre de la pista. Tindrà 30 cm d'ample i serà de color roig. En pistes a l'aire lliure estaran marcades per dues línies de 5 cm d'ample.\nÉs, per cada equip, la zona en la qual aquesta situada la seua porteria fins a la línia blava.\nEn la superfície de la pista es marcaran els següents punts i cercles per a col·locar als jugadors en cas de servei neutral segons indiquen els àrbitres, al principi del partit, a l'inici de cada període i després de cada interrupció del joc:\nEs marcarà un punt blau amb un circule de 30 cm de diàmetre, exactament en el centre de la pista. Prenent aquest punt com a centre, es traçarà un cercle d'un radi de 4,5 m amb una línia blava de 5 cm d'ample. Vegeu\nEs marcaran dos punts rojos de 60 cm de diàmetre en la zona neutral a cada costat de la línia central i amb el seu centre a una distància d'1,5 metres de cada línia blava i a una distància entre 6 m i 8 m del sòcol perimetral segons l'adreça de la línia blava. Vegeu\nEls punts de represa del joc tindran un diàmetre de 60 cm i seran de color roig, com s'indica en la\nEls cercles tindran un radi de 4,5 m des del centre dels punts de represa del joc i es marcaran amb una línia roja de 5 cm d'ample.\na) ZONA DE PROTECCIÓ DE L'ÀRBITRE o ÀREA DE L'ARBITRE\nEs marcarà en la pista gele la zona de protecció de l'àrbitre en forma de semicercle mitjançant una línia roja de 5 cm d'ample i amb un radi de 3 m, davant de la banqueta arbitral (taula de jutges ). Vegeu:\nDavant de cada porteria es marcarà la zona de protecció del porter traçant una línia roja de 5 cm d'ample amb forma de semicercle d'1,80 m de radi des del centre de la porteria. La zona de protecció del porter estarà pintada de color blau clar. L'àrea de porteria inclou tot l'espai delimitat per la mateixa i inclou la línia de l'àrea i s'estén verticalment 1,27 m fins a la part superior de la porteria.\nLa IIHF recomana que la Pista dispose de separacions mòbils, per a ser utilitzades per a delimitar la pista d'hoquei sobre gel per als menors de 9 anys, amb les següents característiques:\n- Que siguen fàcils de muntar, desmuntar i desplaçar sobre la superfície del gel.\n- No ha d'haver-hi un suport lateral en la zona de joc que impedisca a la pastilla lliscar-se al llarg de les tanques.\nPerquè la pastilla seguisca en moviment, s'evitarà que la junta de la tanca mòbil amb la tanca normal siga en angle recte. Amb la mateixa altura i amplària que la resta dels elements es formarà un element corb circular de 2 m de ràdio.\nL'altura entre la pista de gel i l'obstacle mes pròxim (cara inferior del sostre, penge de biga, lluminària, conducte de climatització, etc.) serà de 6 m com a mínim i haurà de quedar totalment lliure.\nEls camps de joc on se celebren competicions oficials de la Federació Espanyola d'Esports de Gel no seran a l'aire lliure.\nLa il·luminació artificial serà uniforme i de manera que permeta la visió dels jugadors, de l'equip arbitral i dels espectadors. Complirà la norma UNE-EN 12193 “Il·luminació d'instal·lacions esportives” i comptarà amb els següents nivells mínims d'il·luminació:\nPer a retransmissions de TV color i enregistrament de pel·lícules es requereix un nivell d'iluminancia vertical en funció de la velocitat de l'acció i la dimensió de l'objecte, en la citada norma UNE-EN 12193 els esports s'han classificat, en aquest sentit, en tres grups A, B i C; l'hoquei gele pertany al grup A.\nLa superfície de gel serà de color blanc, el gel es forma congelant aigua i productes químics amb una qualitat constant en tota la pista, mitjançant un sistema de refrigeració que mantinga la temperatura i densitat del gel, també s'admeten mitjans naturals.\nEn cas de pròrroga, no es passarà la màquina de gel llevat que es tracte d'una Final. La FEDH o de les Federacions Autonòmiques d'Esports de Gel poden autoritzar adaptacions específiques a aquestes normes.\nL'àrbitre té autoritat per a retirar un acúmulo de neu al voltant dels pals o en la línia de gol prop de la porteria.\nEl sistema de ventilació i climatització impedirà que es forme boira sobre la superfície de gel, en cas que ocórrega l'àrbitre pot parar el joc fins que l'aire de l'àrea de joc estiga prou clar,\nEs col·loquen en el centre de cadascuna de les dues línies de gol, coincidint el seu eix central amb l'eix imaginari longitudinal de la pista. Les seues mesures interiors són 1,22 m d'alt per 1,83 m de llarg. Vegeu\nEls pals i les xarxes hauran de col·locar-se de tal manera que romanguen fixos durant el joc, per a açò poden utilitzar-se caixetins d'acer per a ancorar els pals o claus cònics d'acer per a clavar-los en la superfície del gel. Els buits per als ancoratges de la porteria se situen exactament en la línia de gol.\nLes porteries per a menors de 9 anys se situaren a 1 m de la tanca i entre la línia blava i el fons de la pista. S'han d'utilitzar 2 porteries lleugeres amb les següents dimensions: 90 cm d'altura i 130 cm d'ample. El suport de la porteria ha de tenir petits punts de suport perquè quede subjecta al gel i es mantinga en posició. També és possible utilitzar les porteries normals i construir i situar una placa de cartó o plàstic amb obertures de 90 cm per 130 cm.\nEl marc aquesta compost per dos pals i un travesser o travesser, formats per tub buit d'acer galvanitzat, de secció circular de 5 cm de diàmetre exterior,. Tant els pals com el travesser estaran pintats de color roig. Les cantonades superiors estaran arredonides. Vegeu\nLes porteries es completaran amb una estructura de subjecció de la xarxa. Estarà constituïda per un arc superior i un altre inferior units al marc, l'extrem més sortint no serà superior a 1,12 m ni inferior a 0,60 m. Estarà pintat de color blanc, excepte en la part exterior de la placa de la base, que haurà de ser roja. Vegeu\nLes parts internes dels suports de la porteria, diferents dels pals i del travesser, es cobriran amb un encoixinat de color blanc. L'encoixinat que recobrisca l'arc inferior de subjecció de la xarxa, no començarà des de menys de 10 cm del pal i estarà muntat de tal forma que no impedisca que la pastilla (el “puck”) travesse per complet la línia de gol.\nEls elements de subjecció de la xarxa estaran dissenyats de manera que els jugadors no puguen danyar-se o enganxar-se en ells, no s'utilitzaran ganxos metàl·lics oberts.\nEs col·locarà la xarxa en la part de darrere del marc de la porteria, subjecta al marc i a l'estructura de subjecció de la xarxa, aquesta xarxa serà de tal forma que la pastilla no puga eixir dels límits de la porteria. Pot realitzar-se amb fils de fibres naturals o sintètiques (nylon). El seu color serà blanc.\nEl logotip imprés, la marca o qualsevol anunci ocuparà una superfície de diàmetre no major de 4,5 cm o d'un 35% de l'àrea de cada cara de la pastilla. Es podrà imprimir en ambdues cares del puck. Vegeu\nHi ha dos tipus de pals o “estics”, el dels jugadors i el del porter. Seran de fusta o de material sintètic autoritzat per la Federació Espanyola d'Esports de Gel, no són admissibles protuberàncies i les vores seran arredonides.\nLa pala o “estic” del porter pot tenir corba, i aqueixa curvatura estarà limitada de manera que la distància d'una línia perpendicular, mesura en línia recta de qualsevol punt del taló al final de la pala, siga com a màxim d'1,5 cm. Vegeu\nPer a jugadors d'almenys 2,0 m d'altura, es permet que la longitud del mànec siga com a màxim de 165, 1 cm, prèvia sol·licitud i autorització de la Federació Espanyola d'Esports de Gel o de la IIHF.\nEls menors de 9 anys utilitzaran pals o “estics” juvenils, que siguen mes lleugers, s'adapten millor a la seua morfologia i els permeten controlar millor el “puck”.\nEls patins consisteixen en una bota amb cordons, una fulla de material apropiat la grandària del qual no varie significativament durant la competició i el suport de la fulla.\nLes fulles utilitzades en entrenaments i competicions han de ser fulles de seguretat (“safety blades”) amb els extrems arredonits, no tallants, les fulles estaran fixes al suport de la fulla permanentment. No tindran bec com les dels patins de patinatge artístic.\nEl front i la part posterior de la fulla han d'estar adequadament cobertes pel suport de la fulla, de tal manera que cap part de qualsevol extrem sobreisca. La fulla no ha d'estendre's davant del dit del peu o darrere del taló de la bota com en els patins de velocitat. No es permet la subjecció mecànica o qualsevol altre sistema que puga ajudar a la velocitat o la capacitat de patinar del patinador.\nEl porter utilitzarà patins de porter de disseny autoritzat per la Federació Espanyola d'Esports de Gel i per a les competicions internacionals per la IIHF. Els Patins de porter tindran una coberta de protecció no fluorescent en la part davantera de la bota. La fulla del patí ha de ser plana i no pot ser major que la bota. Qualsevol fulla o afegits a la bota amb la finalitat de donar al porter contacte addicional a la superfície de gel estan prohibits. Vegeu\nTot l'equipament de protecció portat per un jugador o un àrbitre ha de complir les normes referent a la Federació Espanyola d'Esports de Gel i per a les competicions internacionals per la IIHF. L'equipament que no s'ajuste a les normes de la Federació Espanyola d'Esports de Gel i de la IIHF, es considera equipament il·legal i no és acceptable per al joc, els equips i jugadors que utilitzen aquests equips perillosos estaran subjectes a sancions. L'equipament de protecció ha d'ajustar-se a les normes de seguretat i només s'utilitzarà per a protegir als jugadors, no per a augmentar o millorar la capacitat de joc o per a causar dany a un oponent. L'equipament de protecció és el següent:\nProteccions facials: Les proteccions facials integrals són obligatòries per als porters, tots els jugadors que evolucionen fins a la categoria sub-18, les jugadores d'hoquei femení i es recomana per als altres jugadors. Portar mitja visera, com a mínim, és obligatori per als júniores Sub-20 i els jugadors Sèniors, així com per als àrbitres. En la categoria Júnior Sub-20 és obligatori portar protecció de dents quan el jugador porte mitja visera. S'aconsella portar protecció de dents en el cas d'una protecció facial integral.\nGuants embuatats que cobriran la mà i la nina i el palmell serà fix per a no permetre usar les mans lliures sobre l'estic.\nProtecció de coll i gola: Són obligatòries per a tots els jugadors que tenen 18 anys o menys, inclosos els porters en les categories Sub-9 a Sub-18 inclusivament. També ho són per als jugadors Sub-18 que participen en la lliga Sub-20 o Sènior.\nGuants de porter, seran rectangulars. No es permeten vores alçades en qualsevol part del guant.\nCada pista d'hoquei gele comptarà amb dues banquetes idèntiques per a ús exclusiu dels jugadors uniformats i dels tècnics de tots dos equips. Tots dos banquetes se situaran en el mateix costat de la pista, en un dels costats llargs d'aquesta, enfront de les banquetes de sancionats i estaran separats entre si per una distància suficient o per altres instal·lacions, cada banqueta de jugadors haurà de tenir dues portes a la pista, una en cada extrem i una d'elles s'obrirà a la zona neutral. Des de les banquetes dels jugadors s'accedirà còmodament als vestuaris.\nCada banqueta es col·locarà a 2 m de la línia mitjana; la seua longitud mínima serà de 10 m i disposarà d'un espai d'1,50 m d'amplària.\nCada banqueta tindrà capacitat per a 16 jugadors i sis tècnics de l'equip.\nLes banquetes dels jugadors estaran protegits pels tres costats dels espais d'espectadors de l'accés d'altres persones, que no siguen els propis jugadors i els tècnics de l'equip, així com de possibles objectes llançats pels espectadors. Així mateix ha de disposar-se un túnel de protecció des de l'eixida de vestuaris a la pista. Vegeu la\nEls banqueta dels sancionats han d'estar protegits de l'accés d'altres persones que no siguen els propis jugadors o els assistents de la banqueta de sancionats així com de possibles objectes llançats pels espectadors. Vegeu\nEntre les banquetes de sancionats se situarà la taula de jutges, que tindrà una longitud de 5,50 m per a acomodar a 6 persones. La taula de jutges ha d'estar protegida de l'accés d'altres persones que no siguen els propis jutges o assistents dels jutges, així com de possibles objectes llançats pels espectadors. Vegeu\nEn la zona de gol de cada extrem de la pista, darrere de la tanca i del panell protector transparent, es col·locaran cabines convenientment protegides per a evitar interferències en les activitats del jutge de gol. Vegeu\nLa pista d'hoquei gele disposarà d'un marcador amb rellotge elèctric amb la finalitat de facilitar als espectadors, jugadors, entrenadors i àrbitres informació precisa sobre:\n- Protocol de Compte Arrere en minuts i segons, des de 90,00 fins a l'inici del partit.\n- Temps de joc transcorregut durant el període, explicant cap a arrere en minuts i segons (de 0,00 a 20,00).\n- Temps restant de sanció que han d'esperar almenys per a dos jugadors de cada equip, explicant cap a arrere des del nombre total de minuts fins a arribar a 0.\n- Temps morts, explicant cap a arrere de 30 a 0 segons\n- Temps de descans, explicant cap a arrere de 15 a 0 minuts.\nLa IIHF recomana, en les seues competicions, l'ús de marcadors electrònics amb videotext.\nLa pista d'hoquei gele disposarà d'instal·lació de megafonia i equip de so, amb altaveus suficients i disposats en llocs apropiats per a un correcte nivell d'audició.\nLa IIHF recomana que en les seues competicions es dispose d'un equip de video per a ús del jutge de videogol durant els partits i/o com a sistema d'ajuda de video segons les Regulacions Esportives de la IIHF.\n- Una llum roja que encendrà el jutge de gol quan es marque una miqueta.\n- La llum roja estarà connectada als elements de control de temps de tal manera que, una vegada finalitzat el període, el jutge de gol no puga encendre-la.\nAl final d'un període el fet que un jutge de gol no puga encendre la llum no significa necessàriament que un gol no siga vàlid. El factor determinant serà si el puck ha creuat completament la línia de gol abans d'acabar el període.\n- Una llum verda que s'encendrà automàticament mitjançant el rellotge elèctric quan el cronometrador detinga el rellotge i al final de cada període.\nCada equip disposarà d'una sala adequada amb capacitat suficient per a 25 jugadors i oficials d'equip i els seus equipaciones, condicionada amb bancs, lavabos, vàters i dutxes.\nNingú, excepte el personal autoritzat per la federació corresponent, està autoritzat a entrar en el vestuari dels àrbitres durant el partit o immediatament després de la seua conclusió.\nPer a major informació consulte's el punt de vestuaris – condícies de la norma NIDE “PDH - Pavellons per a Esports de Gel”.\nLa Pista d'hoquei sobre gel disposarà d'infermeria de manera que durant l'activitat esportiva la infermeria de la pista de gel estiga operativa. Estarà dotada d'una línia telefònica per a trucades d'urgència i degudament equipada, fins i tot per al control antialcohòlic.\nPer a major informació consulte's el punt d'Infermeria / Sala d'atenció medica en la norma NIDE “PDH - Pavellons per a Esports de Gel”.\nEn competicions oficials del nivell que així ho exigisca, es disposarà The dopatge control area must be located inside the building, sota that it may be easily reached from theuna sala de control de dopatge, que tindrà un ús exclusiu per a aquesta fi. Ha de complir els requisits que estableix l'Ordre PRE/1832/2011, de 29 de juny, per la qual es regula l'àrea de control del dopatge, el material per a la presa de mostres i el protocol de manipulació i transport de mostres de sang i dThe area shall accommodate at least 10 persons at the same estafe.The dopatge controlispondrá dels següents espais:\nLa Pista d'hoquei sobre gel disposarà de magatzem de material esportiu que les seues característiques es poden consultar en l'apartat de magatzem de material esportiu de la norma NIDE “PDH - Pavellons per a Esports de Gel”.\nLes característiques es poden consultar en l'apartat d'espais per a espectadors de la norma NIDE “PDH - Pavellons per a Esports de Gel”.\nEn grans instal·lacions esportives on es desenvolupen importants esdeveniments esportius es disposaran espais per als representants dels mitjans de comunicació. Les instal·lacions que require.requereixen aquests espais estaran separades de les zones d'espectadors i amb accessos independientes.in order to provide appropriate working conditions for the mitjana, the arena shall have the fol-\nPer a competicions d'alt nivell, així mateix, es requereix que la instal·lació esportiva dispose deÑ Mitjana entrance entrada diferenciada per als mitjans de comunicació amb Ñ Mitjana welcome deskzona de recepció i dels següents espais.\nNo hi haurà cap tipus de marques en el gel, tanques, cristall protector, xarxes, porteries, ni en cap lloc dins o al voltant de les banquetes, banquetes de sancionats, taula de jutges, o àrees d'oficials fóra del gel excepte les especificades en el reglament de la Federació Espanyola d'Esports de Gel.\nLa Publicitat i identificadors de la localitat poden col·locar-se en el gel, les tanques, panells protectors, xarxes, porteries o qualsevol altra superfície dins i al voltant de les banquetes de jugadors i de sancionats, àrea de jutges de gol i taules de jutges i anotadors, en les samarretes i/o equipaciones dels jugadors i en les samarretes i/o en les equipaciones dels àrbitres i els linieres, sempre que es faciliten les dades específiques necessàries i amb l'autorització per escrit de:\nEn les instal·lacions tancades està prohibit fumar en les àrees de joc i d'espectadors, així com en els vestuaris i en tots els espais utilitzats pels jugadors, d'acord amb la legislació espanyola.


"Aquest Nadal compra a Barberà" - radiobarbera.cat\n“Volem repartir premis entre la gent de Barberà, per això hem fet 7 premis de 500€ amb vales de 50€ per 10 botigues per poder repartir el premi entre tots els comerços de l’associació” ha explicat la Pilar Segovia, membre de la junta de l’associació ‘Som Comerç, Som Barberà’.\nEs tracta d’una campanya en què, enguany, pot participar tothom que compri en qualsevol dels 70 comerços adherits a la promoció sense importar la despesa que faci.\nI la manera de participar és ben senzilla: Comprem o adquirim el servei a qualsevol comerç de ‘Som Comerç, Som Barberà’ fins al 5 de gener i fiquem el tiquet de compra a alguna de les urnes habilitades. Entre el 6 i el 10 de gener els comerciants uniran tots els tiquets de compra en una única urna i es farà un sorteig a Ràdio Barberà (que podreu seguir en directe a la 98.1 de la FM i a la web) el pròxim 11 de gener. No es podrà fer com habitualment es fa, després de la cavalcada de reis, ja que enguany no hi haurà.\n“Aquesta campanya està sent bona per l’any que portem, però no volem mirar campanyes d’altres anys. És un moment diferent, la situació és més complicada, però la farem amb il·lusió i amb optimisme” ha explicat la Pilar Segovia. Per la seva banda, la Pepi Expósito ha agraït el suport de la ciutadania barberenca al comerç de la ciutat.\nSi voleu escoltar l’entrevista sencera sobre la campanya de Nadal dels comerços barberencs, ho podeu fer a continuació:\nBarberà del VallèscampanyacomerçNadalSom Comerç Som Barberà


Horts ecològics municipals de Cunit - Ajuntament de Cunit Tornar adalt"; jQuery("#scroll-top").html("Tornar adalt");\nHorts ecològics municipals de Cunit\nInici » Equipament » Horts ecològics municipals de Cunit\nL’Ajuntament de Cunit, amb el suport de la Diputació de Tarragona, ha habilitat en uns terrenys de titularitat municipal situats al sector de Plademar, 18 parcel·les d’hort distribuïts en una superfície de 3.200 metres quadrats.\nEl projecte d’Horts ecològics és un programa de Participació Ciutadana i Medi Ambient que posa a disposició de la ciutadania i de serveis municipals amb finalitats educatives o formatives unes parcel·les d’hort pel conreu ecològic de plantes hortícoles amb destinació a l’autoconsum.\nAquest projecte s’inicia l’any 2014 amb l’objectiu de proporcionar un espai alternatiu amb valor ambiental pel municipi, que permeti als ciutadans conrear i cuidar les seves pròpies hortalisses seguint els principis de l’agricultura ecològica, oferint una activitat que promou una alimentació i temps lliure saludable i un benefici social al municipi.\nL’any 2015 es va fer la primera cessió de parcel·les destinades a persones jubilades, prejubilades o pensionistes, persones en situació d’atur, ciutadania en general i entitats o associacions, i es va destinar una parcel·la a recursos o serveis municipals, que actualment utilitza la Unitat d’Escolarització Compartida (UEC) de Cunit com a hort pedagògic.\nEl recinte d’horts compta amb 16 parcel·les de 30 m² i 2 de 60 m² en les quals es conreen hortalisses, verdures, plantes aromàtiques i flors que a més d’embellir l’espai contribueixen a repel·lir les plagues o bé actuen com a reservori d’insectes beneficiosos, atraient els pol·linitzadors.\nCada parcel·la d’hort, compta amb una caseta per guardar les eines i estris de treball agrícola.\nCom a elements comuns, el recinte d’horts té una caseta comunitària amb eines per a l’ús compartit (carretons, aixades, arpellots, entre d’altres), una zona de trobada amb taula i bancs de fusta i 3 compostadores.\nUn dels objectius d’aquest projecte és el de promoure bones pràctiques ambientals de conreu sostenible. Per això es programen anualment diverses activitats formatives per a dotar les persones usuàries dels coneixements necessaris en agricultura ecològica per exercir correctament l’activitat.\nDes de la posada en marxa dels horts, el novembre de 2015 s’han realitzat:\n16 sessions de formació teòrico-pràctica sobre agricultura i horticultura ecològica adreçada als adjudicataris i a les persones en llista d’espera.\n1 jornada de portes obertes a tota la població amb una plantada d’aromàtiques.\n2 visites guiades a finques agroecològiques.\nEn el decurs d’aquestes sessions formatives els hortolans han pogut conèixer i debatre sobre els beneficis de l’agricultura i horticultura ecològica i les diferències amb l’agricultura convencional i hem tractat sobre continguts tan diversos com: el coneixement del sòl i la seva preparació, el tractament amb adobs orgànics; els conreus més adequats segons rotacions i associacions; els mètodes i èpoques de sembra; el tractament de plagues i malalties amb criteris i tècniques de maneig ecològic… També s’han fet tallers d’elaboració de preparats vegetals o de lombricompost, entre d’altres.\nL’hort en imatges\nCarrerada Santa Coloma, 36, Cunit, España\nL’ajuntament inicia l’elaboració del Pla de Convivència de Cunit\nJornada de participació per a elaborar el Pla de Convivència i Civisme de Cunit\nL’Ajuntament de Cunit aprova les bases reguladores per posar en marxa la 3a edició dels pressupostos participatius\nL’Ajuntament realitza una consulta prèvia a l’elaboració de l’ordenança reguladora de la taxa per l’estacionament regulat de vehicles amb limitació horària\nL’Ajuntament porta a terme la consulta pública prèvia a la modificació puntual del POUM àmbit PAU 7 – Valparaíso


Notícies setmanals de Debian - 10 d'abril de 2002\nDarreres notícies / Notícies del projecte Debian / 2002 / 10 d'abril\nBenvinguts al número quinze de les DWN d'enguany, el butlletí de notícies per a la comunitat de Debian. Ha estat una setmana impressionant, no tant sols per l'agenda preliminar de la Debian Conference d'aquest any i que els desenvolupadors estan fent plans per atendre-la, sinó també perquè l'Anthony Towns ha fet un informe sobre l'estat del llançament de woody força prometedor. L'actual elecció a Líder del Projecte estarà activa fins dimarts proper. Les següents DWN probablement donaran el nom del proper Líder del Projecte.\nFitxers init.d locals. En Karsten Self ha proposat que l'ús del sistema local d'scripts init.d sigui afegit en el document de la política de Debian. Aquests scripts són anomenats local-foo, haurien de ser considerats locals i intocables per el sistema, el sufix -foo podria tindre qualsevol valor arbitrari, inclòs el null (per al cas únic d'un script local). La versió curta d'aquesta petició seria que cap paquet de Debian no hauria d'usar l'ID d'un initscript pre-establert com a local.\nBoot-Floppies 3.0.22 final per a Woody. En David Kimdon anuncia que ha finalitzat el nou boot-floppies i l'actualització per a l'arquitectura i386. Després l'Adam Di Carlo alarmà als portadors per a que es donguin presa o algunes arquitectures haurien de quedar-se amb una versió antiga. A pesar dels errors crítics, aquesta serà la versió dels boot-floppies amb la que es donarà el llançament a Woody. Totes les arquitectures que es llançaràn amb Woody estan finalment sincronitzades amb aquesta versió.\nCyrus IMAPd 2.1.3 en unstable. L'Henrique de Moraes Holschuh ens informa a sobre dels nous paquets de Cyrus que han estat actualitzats en la distribució unstable. L'Henrique troba que no són prou madurs per a la següent versió stable de Debian. Pel que, ell està provant de mantindre'ls fora de la istribució testing per a que no entren dins de la següent distribució stable.\nEls molestos correus de confirmació de recepció del BTS. Recentment en Daniel Jacobowitz s'ha queixat sobre les turmentes de correus de confirmació d'informació rebuda enviats pel sistema de seguiment d'errors (BTS). Per exemple, això podria causar molestes circumstàncies per als usuaris i sistemes de seguiment d'errors de tercers. Això fou indicat pel sistema GNATS del GCC, el qual té dotzenes d'informes generats amb aquestes confirmacions. Els mantenidors del BTS estan actualment treballant en una solució.\nProblemes amb els ioctls afecten a XFree86. En Jack Howarth ens ha apuntat que la versió actual de XFree86 no es construeix en totes les arquitectures. Aquest és degut a un problema o malentès entre les capçaleres del nucli, les capçaleres de la glibc i el codi font de XFree86, tal i com en Branden Robinson ens explica, no és pas una cosa trivial de solucionar.\nAgenda per a la Debian Conference 2. En Joe Drew ha realitzat una agenda preliminar per a la pròxima Debian Conference 2, que es farà del 5 al 7 de juliol en la Universitat de York a Toronto, Canadà. Ja s'ha fet una pàgina de registre, irònicament, s'executa sobre un no-lliure Microsoft-IIS/4.0, tal i com ens puntualitza en Joey.\nEl llançament de Woody a primers de maig. L'Anthony Towns està més i més convençut sobre l'enllestiment de Woody i ha fixat el llançament per a aquest 1 de Maig. Encara que, com sempre, aquesta versió estarà llesta quan ho estigui: si ens trobem amb que el programari no està llest per al 30 d'abril, no s'en farà el degut llançament. Junt amb aquest anunci, s'ha esmentat un altre conjunt de 53 paquets, que seran eliminats de la distribució testing a causa d'errades i d'altres qüestions.\nNotes del llançament per a Woody. Amb el proper llançament de Woody, hi ha la urgent necessitat d'actualitzar les notes del llançament. En Rob Bradford encara ha de localitzar diverses qüestions en vesió l'actual i està cercant el vostre suport. Si us plau, contacteu amb ell en rob@debianplanet.org si de cas podeu ajudar amb les notes del llançament.\nGNU FDL una llicència no lliure? Diversa gent està discutint si la Llicència de la Documentació Lliure de GNU (GFDL) és una llicència lliure o no. Si veritablement s'arriba a considerar la GFDL com a llicència no lliure, això convertiria gairebé tots el paquets KDE en no lliures donat que fan servir la GNU FDL per a la documentació. A més a més, aquí teniu un antic fil de debian-legal, que pot donar-nos una mica de llum sobre aquesta qüestió.\nReferència per als nous desenvolupadors, actualitzada. L'Adam Di Carlo ha actualitzat la developers-reference 2.11. Conté importants actualitzacions per a crypto en main i el tancar un número d'error. Ell també diu públicament que tots els qui desitgin entrar en el manteniment de la developers-reference poden i han de posar-s'hi al capdavant. Feu-ho tot entrant en contacte amb ell.\nLes pautes en Debian! La tècnica Sucks-Rules-O-Meter intenta fer testimonis de tongue-in-cheek sobre la popularitat del programari. La freqüent combinació de termes en la WWW com ara "foo sucks" i "foo rules" són analitzats i es tracen des dels resultats d'un enginy de recerca. Les estadístiques dels sistemes operatius mostren tal i com era d'esperar una desviació fortament positiva dels sistemes lliures tals com GNU/Linux i FreeBSD. Fins i tot de les distribucions GNU/Linux el valor de simpatia més alt és per a Debian amb una àmplia distància dels altres.\nEliminant paquets orfes. En Martin Michlmayr ha notat que hi ha un seguit de paquets orfes en testing els quals mai no haurien de formar part d'una stable. Com que aquests paquets no estan actualment mantinguts, la qüestió que es presenta es si s'ha de fer el llançament de Woody sense ells. Alguns en són requerits donat que alguns altres paquets en depenen. Tot i així, molts podrien ser eliminats de testing fàcilment. No cal dir que al seu correu inclou l'esmentada llista.\nMòdul en Python per a Debconf. En Josselin Mouette s'ha cansat de programar en shell i ha creat un mòdul en Python per a debconf. La gent interessada pot aconseguir-lo des d'aquí. Tanmateix, com que Python no és essencial, la gent primer haurà d'instal·lar Python i així poder instal·lar els altres paquets. El mòdul podrà ser inclòs en el paquet regular de debconf després del llançament de Woody.\nS'actualitzen els paquets FAI disponibles. En Thomas Lange tot just acaba de fer el llançament d'una nova versió de FAI (que vol dir Instal·lació Completament Automàtica -Fully Automatic Installation-). FAI 2.3 està provat amb Debian 3.0 àlias Woody. Moltes millores són incloses en aquesta versió, tanmateix la documentació no ha estat encara actualitzada. Si feu servir aquest paquet i disposeu d'alguns cicles per a donar, en Thomas probablement estarà content de rebre ajuda.\n-- Servidor intermedi TCP per a aplicacions no IPv6.\n-- Sniffer de xarxes WLAN.\n-- Binari bochs amb interfície X.\n-- Memòria intermèdia amb els resultats de la compilació, per a recompilacions més ràpides.\n-- Biblioteca C de poc pes per a aplicacions encastades.\n-- Utilitats DVD+RW.\n-- Instal·lació Completament Automàtica (Fully Automatic Installation).\n-- Un client ICQ2000 per a GTK+.\n-- Un compilador de glade per a OCaml.\n-- Crea una imatge que consisteix en moltes imatges petites.\n-- Un substitut per a Make.\n-- Un poderós i flexible servidor POP3 que compleix les RFC.\n-- Clon del "Shufflepuck Cafe".\n-- Connector general per a XMMS, reporta informació en temps real per conducte ("pipe").\nPaquets orfes. Aquesta setmana han quedat 6 paquets orfes i necessiten un nou mantenidor. Això fa un total de 120 paquets orfes. Moltes gràcies als anteriors mantenidors per contribuir amb la comunitat del Programari Lliure. Si us plau, vegeu les pàgines WNPP per a la llista completa, i si us plau si preteneu adoptar algun paquet afegiu una nota a l'informe d'error i canvieu-ne el títol amb ITA:\nelm-me+ -- Lector de correu elm. (Bug#141971)\ngnome-chess -- Joc d'escacs GNOME. (Bug#141103)\nibm-jdk1.1-installer -- Un instal·lador per al joc de desenvolupament java d'IBM. (Bug#141521)\nnase-a60 -- Un intèrpret per a Algol-60. (Bug#141181)\nquickppp -- Utilitat per a la configuració PPP. (Bug#141226)\nxchain -- Un joc d'estratègia per a 2 o 4 jugadors. (Bug#141807)\nÚltima modificació: dijous, 4 abr. de 2019, 21:05:07 UTC Última construcció: dijous, 12 mai. de 2022, 21:56:54 UTC


La trista història oculta dels Jardins de Romero, aka Jardins de Monforte - Cultur Plaza\nVALÈNCIA. És 1 de novembre de 1898. El país està sumit en la depressió. L’orgull nacional ferit fins a la medul·la amb la humiliant derrota davant els nord-americans a Cuba i Filipines, que ha costat desenes de milers de vides espanyoles. El púber Javier Goerlich, no obstant això, viu alié a aquells afers adults. Només té 11 anys, a punt de fer els 12. Amb tot, qui posteriorment seria un dels arquitectes més importants de la València del segle XX sent aquell dia una tristesa especial. No pot evitar-ho després del que li ha contat el seu avi, Don Atanasio Lleó.\nEnguany, per primera vegada, li han permés anar per Tots Sants al Cementeri General, enmig de l’horta, on ha arribat, per l’antic camí reial, en un dels grans carruatges de la família. Mentres la gent del servici domèstic arreglava les tombes dels Lleó, els Abad, els Sancho i els Conchés, Don Atanasio l’ha dut davant d’un gran obelisc en el qual es pot llegir, tot rodant les seues quatre cares, la coneguda frase de l’Apocalipsi Beati mortui qui in Domino moriuntur: “Benaventurats els morts que moren en el Senyor”.\nArrecerats davall de dos grans paraigües, han observat com les gotes de pluja esvaraven per damunt del marbre i esguitaven el luxós sarcòfag que presidia el panteó. “Ací descansen les restes dels meus tios, Don Juan Bautista Romero Almenar i Dona Mariana Conchés Benet”, li ha dit al seu nét amb una veu profunda que s’ha imposat als sons repicants de l’arruixada. I llavors li ha contat l’amarga història d’una família que ho va tindre materialment tot, però va quedar estigmatitzada per la pitjor de les mortsque algú pot patir, la dels propis fills.\nLa seua història es remuntava a l’època de l’ocupació napoleònica, en la qual poc més o menys havien nascut, en una València en què la sederia era la indústria per excel·lència i ocupava a milers de persones com les que encara havien treballat en la fàbrica del iaio Atanasio. Juan Bautista, precisament, era fill d’una família de velluters i havia crescut en aquell ambient del popular quarter urbà del Mercat. Molt jove, encara adolescent, s’havia casat amb Mariana i havien tingut tres fills, dels quals prompte havien mort dos, albadets, com era freqüent aleshores. El major, en tot cas, havia sobreviscut a la infància.\nMentrimentres, en els anys 30 i 40, quan les guerres contra els carlins, la família havia prosperat enormement. Juan Bautista tenia unes dots especials per als negocis i, partint del no res, havia aconseguit formar un empori de compravenda i exportació de seda. Abans d’arribar als 40 anys s’havia fet ric, molt ric. Però també llavors, tot just quan començava a treballar amb ell, el primogènit, a qui també deien Juan Bautista, va ser assassinat, amb a penes una vintena d’anys. Un crim passional, perpetrat pels germans de la xicona amb la qual festejava...\nEl colp fou demolidor. La mare es reclogué a casa durant mesos i estigué a punt de perdre la raó. El pare, desesperat, es refugià en el treball i les pregàries diàries per l’ànima del seu estimat hereu. Només en passar el primer any d’intens dol començaren a eixir del pou. No podrien suportar una altra mort i decidiren no tindre més descendència. Per contra, dedicarien el que els quedava de vida a honorar el record del fill perdut i a fer diners que destinarien a la caritat. En concret, a l’Hospital General de València, que assistia els malalts més pobres.\nL’any 1846 celebraren unes solemnes i multitudinàries misses fúnebres d’aniversari, amb música de Mozart, en la parròquia de Sant Martí. Immediatament després feren testament i contractaren l’arquitecte Sebastián Monleón i l’escultor Antonio Marzo per a fer aquell imponent mausoleu de traces neoclàssiques. Aleshores encara devia ser més impressionant, ja que no debades era el primer panteó commemoratiu que es construïa en el cementeri. A mà esquerra posaren la sepultura que havia d’albergar el cos de dona Mariana, a mà dreta la de don Juan Bautista i en la part central el majestuós sarcòfag de marbre de Carrara que contenia les cendres del fill.\nEn la part de darrere, l’epitafi, escrit pel venerable historiador Vicent Boix: “El amor paternal le preparaba un brillante porvenir y la esperanza y felicidad sonreían a sus padres por la vida de su hijo único bienamado. La providencia en sus altos juicios probó su virtud arrebatando al hijo en medio de su juventud. Consagrado a su memoria, este monumento conservará los restos del hijo y de los padres, por amor, por consuelo, por no separarse jamás”. Don Atanasio i Javier llegiren aquelles paraules en silenci, junts, davall la pluja que començava a amainar.\nEls lleons del Congrés\nEl matrimoni començà a invertir part de la seua fortuna en els molts solars i edificis que llavors se subhastaven com a resultat de la desamortització dels béns de l’Església. La idea era poder traure rèdits i vendre’ls a la seua mort, destinant els diners a l’Hospital General. Així mateix, també compraren diversos camps i horts en els contorns de València. Un d’ells era el que encara conservava el iaio Atanasio, en la gran casa d’esplai on tant li agradava jugar a Javier amb els seus germans i cosins, just al costat de l’antic convent de Sant Pius V, a l’inici de la Volta del Rossinyol.\nUn altre era l’Hort de Romero, que tothom començava a conéixer ara com els Jardins de Monforte, ja que pertanyien als tios segons del mateix Javier, don Joaquín Monforte Parrés i dona Josefa Sancho Conchés. De fet, hi havien anat alguna vegada de visita familiar. Ara devia saber que aquells esplèndids jardins també estaven dedicats a la memòria del jove que tenien davant. La pròxima volta que hi anara havia de fixar-se especialment en un dels murs del xalet, que també havia construït Sebastián Monleón. Hi voria a Hebe, la deessa grega de la joventut amb un calze a la mà, i en els jardinets del costat podria comprovar que quasi totes les escultures eren de xiquets jugant.\nDon Juan Bautista havia invertit milions i milions en els jardins, amb la casa, les galeries, els estancs, els conjunts escultòrics mitològics, els arbres exòtics portats de qualsevol part del món i, fins i tot, uns lleons que s’havien dissenyat originàriament per al Congrés dels Diputats de Madrid. Els havia comprat durant les seues estades a la capital com a diputat del partit moderat, a partir dels anys 50. En aquella època també havia avançat els diners per a fer la plaça de bous de València, dissenyada igualment pel seu amic Monleón, els beneficis de la qual anaven a parar al mateix Hospital General que tant protegia.\nLa seua fortuna no havia deixat de créixer, fins al punt que arribà a ser el màxim propietari de la ciutat, per davant dels famosos Trénor, Caruana, Bertran de Lis o el marqués de Campo, dels quals Javier segur que havia sentit parlar. Inclús havia sigut nomenat senador vitalici a proposta de la reina Isabel II, que l’arribà a ennoblir amb el títol de marqués de San Juan. En aquells temps havia ajudat al mateix iaio Atanasio a emprendre els seus propis negocis seders. Llavors, al final de la seua vida, el matrimoni havia decidit canviar el llegat testamentari que tenia previst. En compte de deixar el seu patrimoni a l’Hospital General, farien el seu propi projecte, com no, relacionat amb la protecció de la infància. I li posarien el nom del fill traspassat: crearien l’Asil de San Juan Bautista.\nJavier havia passat moltes voltes per davant. Estava en la Petxina, al costat del riu, on es concentraven altres edificis caritatius, com la Beneficència o l’Asil del marqués de Campo. Era un col·legi per a òrfens i xiquets pobres i –era veritat!– molts l’anomenaven l’Asil de Romero. Ara l’avi li explicava la raó. Aquelles persones que tenia soterrades davant, que eren, a més a més, avantpassats seus, eren les responsables. Juan Bautista Romero Almenar i Mariana Conchés Benet l’havien construït, encarregant-li l’obra, evidentment, a l’arquitecte Sebastián Monleón.\nHavien instituït una importantíssima donació en forma de rendes, que gestionava un patronat del qual el mateix iaio formava part, i havien construït, just al costat, l’Hospital de Santa Ana, que també es dedicava a la cura dels xiquets. Havien volgut, d’aquella manera, transmetre i traspassar més enllà de la seua pròpia mort l’intens afecte paternal que havien bolcat en uns fills que la providència els havia furtat. Havien tractat de convertir la desgràcia en una bona obra, que podia beneficiar de manera perdurable els seus conciutadans.\nFou una de les lliçons que don Atanasio tractà de fer comprendre al major dels Goerlich aquell matí plujós al Cementeri General de València. Que la vida, tot i la mort, sempre havia de continuar. Que els benestants, com ells, havien de promoure el bé comú i mantindre una intensa responsabilitat social. Que les coses belles, com els Jardins de Romero, feien de les ciutats un lloc millor i més habitable. Tot amb tot, després de mostrar els seus respectes a la resta de familiars soterrats, Javier tornà a casa capcot, en silenci, impressionat per la història que acabava d’escoltar. Li havia agradat saber-la, conéixer els secrets de la família, però encara no arribava a comprendre el sentit de la mort. Amb els anys ho entendria tot plegat millor...\nFins ací un relat fictici que no sabrem mai si es va produir. El que sí que és cert, en tot cas, és que el conegut arquitecte Javier Goerlich era nét d’Atanasio Lleó, que al seu torn era nebot polític de Juan Bautista Romero i Mariana Conchés, amb els quals va treballar colze a colze. També són reals la resta de dades oferides sobre la trajectòria vital del comerciant seder Romero Almenar, del qual no se saben excessius detalls, però el patrimoni del qual ha sigut estudiat amb profunditat per historiadors contemporaneïstes de la talla d’Anaclet Pons i Justo Serna.\nÉs curiós, en qualsevol cas, que la memòria del seu nom, tot i els importants espais que llegà a la ciutat, haja desaparegut quasi per complet. En primer lloc, com s’ha comentat, l’antic Hort de Romero rep ara el nom de Jardins de Monforte, el cognom del marit d’una de les seues nebodes, malgrat que fou exclusivament el primer qui erigí tot el conjunt. En segon lloc, també el nom de l’Asil de Romero fou substituït amb el temps pel de San Juan Bautista (o Sant Joan Baptista), seu, en l’actualitat, de diverses dependències de la Universitat Catòlica de València. Finalment, tot i que hi ha un carrer dedicat a la seua memòria, el del marqués de San Juan (prop de l’avinguda de Campanar), el seu nom real hi queda ocult per complet.\nNomés en els darrers anys el Museu del Silenci, ideat pel bibliòfil Rafa Solaz per a posar en valor els monuments funeraris del Cementeri General, ha destacat les figures de Juan Bautista Romero i Mariana Conchés com a creadors del primer mausoleu de la València contemporània, arran de l’esmentada mort del seu fill, als 20 anys. Servisca esta història fabulada, doncs, de record a uns dels personatges que marcaren la trajectòria de la ciutat de València durant el segle XIX. I també d’estímul per a investigar tot allò que encara no coneixem sobre les seues figures i la societat de la seua època.


Dakota de 'Hermano Mayor' arremet contra Ana Rosa i el públic li ho aplaudeix\nDakota de ‘Hermano Mayor’ arremet contra Ana Rosa i el públic li ho aplaudeix\nEl testimoni de Rocío Carrasco ha fet que veja la llum per primera vegada en televisió el complicat episodi de violència que va viure al costat de la seua primogènita. Rocío Flores va ser condemnada per «maltractament habitual» cap a la seua mare quan només era una xiqueta menuda. Per este motiu són molts els que han volgut oblidar o justificar l’actitud de la filla major d’Antonio David Flores.\nEnmig de l’huracà originat després dels primers capítols de ‘Rocío: contar la verdad para seguir viva’, ‘El programa d’Ana Rosa‘ aprofitava per a fitxar la primogènita de Rocío Carrasco com a comentarista de ‘Supervivents 2021‘.\nAmb la col·laboració de Rocío Flores, el programa de ‘Telecinco’ s’assegurava gran expectació. I és que la jove no sols anava a pronunciar-se sobre el concurs més extrem de la cadena, en el qual va participar el passat any, sinó també sobre la docuserie que té com a protagonista a la seua mare. Dakota a més assegura que si ella fora filla de estaria treballant en televisió, però és filla d’una cuponera i amb molt d’orgull.\nAlejandro lequio en el fondo te compadezco porque no dices lo mismo de otro personajes con más repercusión que yo! Jajjajajajay como te diriges Ami ten respeto y educación si sabes lo que es! Gracias\n— dakota tarraga (@dakotanadia80) April 24, 2021\nLa veritat és que este nou fitxatge ha donat molt a parlar. Les xarxes socials es van incendiar i la majoria a favor de Tárrega. I és que hi ha els qui han volgut pronunciar-se sobre la disparitat de criteri de la mateixa Ana Rosa Quintana en parlar del maltractament de Rocío Flores cap a la seua mare i el que va protagonitzar una altra exsuperviviente, Dakota Tárraga, durant la seua aparició en ‘Germà Major’. De fet, ‘El Plural’ ha volgut anar un pas més enllà i ha recuperat imatges dels col·laboradors de ‘El programa d’Ana Rosa’ rient-se de la violència de Dakota Tárraga cap als seus pares arran del seu fitxatge per ‘Supervivents’.\nDesprés de veure les imatges i la captura de la notícia, la protagonista d’esta història no ha pogut contenir-se i ha explotat en les seues xarxes socials. «Començaré a parlar d’esta dona. El primer vull dir que jo no sóc maleducada, val?. Sóc mal parla. Vull que quede constància que jo no tinc cap denúncia per res cap als meus pares, val?», ha començat dient l’ex-concursant de ‘Supervivents 2019’ en la seua secció de ‘stories’ d’Instagram.\n«Jo vaig tenir un gran problema que ho sap tothom, se’m va morir el meu germà. A veure com haurien actuat altres persones, no haig de justificar-me de res. Però com es nota que una és filla de ehhh, que quede ben clar, i una altra per ser filla d’una cuponera és una maleducada, una mal parla, una pocavergonya, perquè no filla no, ets un poc bastant classista», ha continuat dient en el seu atac cap a Ana Rosa Quintana, a qui per descomptat no considera imparcial.\nDakota s’ha posicionat\nDesprés de deixar més que clar que no està enfadada, sinó que ella parla així, Dakota Tárraga li ha llançat una altra pullita a Ana Rosa Quintana. «Una senyora que té fills no es pot donar el privilegi de criticar a ningú perquè la vida dóna moltes voltes i el que la teua hui critiques demà te’l menges amb creïlles», ha afegit la exsuperviviente.\nFinalment, la que fos una de les protagonistes més recordades del format conduït per Pedro Aguado, ‘Hermano Mayor‘, ha animat tots els seus seguidors a veure l’entrevista de Rocío Carrasco d’este dimecres.\n«Se m’oblidava dir-ho, esta nit tiren Rociito, tots hem de veure-la perquè anirà al plató amb les seues proves i per què no ens hem cregut sempre a una persona que no tenia proves», ha dit als seus fans més incondicionals en Instagram.\nA més la jove ha aprofitat per a llançar-li un últim missatge a Ana Rosa: «I demà haurem de veure a Ana Rosa per a veure com justifica coses que no tenen justificació». I és que l’actitud de la presentadora de ‘Telecinco’ és clar que ha decebut i molt a la exsuperviviente.


El Govern i La Caixa promouen un programa d'alimentació sana - Diari de Girona\nEl Govern i La Caixa promouen un programa d'alimentació sana\nLa campanya se centra en l'entorn familiar i té en compte tant l'aspecte nutricional com econòmic\nbarcelona | acn / ddg 04.07.2015 | 07:15\nEl Departament de Benestar Social i Família de la Generalitat i l'Obra Social La Caixa van presentar ahir el programa «Àpats en Família», que pretén promoure l'alimentació saludable en les famílies catalanes des d'una perspectiva nutricional i econòmica.\nLa vicepresidenta del Govern i consellera de Benestar Social i Família, Neus Munté, el director general de la Fundació Bancària La Caixa, Jaume Giró, i la secretària de Família, Dolors Gordi, van presentar la iniciativa. El programa està compost per dos tallers dividits per franges d'edat i dirigits a famílies amb fills de 0 a 18 anys, que rebran formació de la mà d'experts del sector. També inclourà pràctiques educatives sobre alimentació -adaptació de les racions a les diferents edats o manera de cuinar els aliments-, la comunicació a la taula, la coresponsabilitat a l'hora d'assumir tasques a la casa i el consum responsable, així com la repercussió de l'aprofitament dels aliments en l'economia familiar.\nLa consellera Neus Munté va fer pública la seva satisfacció per aquest programa i va recordar que «sopar en família és més que un dinar perquè té efectes directes en el comportament i hàbits dels fills, manté una relació estreta amb el sobrepès dels menors i facilita la comunicació entre els diferents membres de la família».\n«Àpats en Família», al qual es podrà accedir des de qualsevol punt d'atenció familiar de la Generalitat a Catalunya, facilitarà també una guia als professionals i famílies que participin en el programa amb les idees més importants, les activitats i les tasques per fer a casa. «El foment d'hàbits alimentaris saludables durant la infància i l'adolescència és, sens dubte, una inversió de futur. Com a eina de prevenció, però també en relació amb el desenvolupament emocional dels més petits. Amb aquest convenciment, el Departament de Benestar Social i Família i l'Obra Social La Caixa sumem esforços per a l'impuls d'aquest programa», va explicar Giró.\nTambé aquest projecte compta com a referència amb el programa «Créixer en Família», també del Departament de Benestar Social i Família, que ha superat ja tres edicions, 1.800 tallers i més de 5.000 famílies inscrites a Catalunya.\nAquesta col·laboració entre la Generalitat i l'Obra Social forma part del programa CaixaProinfancia, dirigit a les cases amb nens d'entre 0 i 16 anys en situació de vulnerabilitat i que el 2014 va arribar a 17.832 menors de l'àrea metropolitana de Barcelona.


Taradell Bloc: El Toca Sons canalla és la principal novetat de la festa taradellenca\nEl recorregut serà semblant al Toca-sons que es farà l’endemà, però el lloc per on entraran els bandolers també és sorpresa. Tot i ser nens, però, també seran dolents i atracaran bars, botigues i públic, i els bandolers també s’enfrontaran als sometents. Tot i així, en Toca-sons acabarà capturat pels sardanistes, que el portaran al judici que es farà al jardins de Can Costa. Aquí, un jurat popular serà l’encarregat de declarar-lo culpable o innocent. El Toca-sons Canalla també tindrà músiques pròpies, creades per Joan Druguet, que és professor de l’Escola de Música.\nEls propis nens han presentat el Toca Sons canalla. Foto: Ràdio Taradell\nLa Festa d'en Toca Sons\nPel que fa a la Festa d'en Toca Sons del dia 25 d'agost, arriba a la dinovena edició enguany. Abans, durant tot el dia, es farà el Mercat del Segle XVII als voltants de la Sagrera, amb parades d’oficis antics. Al mateix temps, hi haurà actuacions per advertir que en Toca-sons s’acosta i també correran “personatges curiosos, que haurem d’estar-ne al cas”, ha advertit Carles Camps sense donar-ne més detalls. Al matí, com a novetat, també es farà el pregó de la festa, que normalment es feia el dia abans. Es farà coincidint amb la cercavila de Gegants pels carrers del poble.\nFinalment, en Toca-sons i els seus trabucaires faran entrada a Taradell cap a les 7 del vespre. Serà el moment de saber qui agafa el relleu a Nil Murfulleda, el Toca-sons del 2010. Com sempre, deixarà el poble pelat, perquè atracarà bars i farà de les seves amb més d’una pubilla. Mentrestant, a la plaça de les Eres, hi haurà sardanes, amb la Cobla Genisenca, i aquest serà el moment per capturar el bandoler. El portaran fins al jardins de Can Costa, on es farà el judici. També és un secret saber com serà el judici i quina serà la sentència. “En funció d’això, hi haurà mort o fugida”, ha destacat Camps.\nUn any més caminada teatralitzada\nLa primera activitat de la festa serà la caminada teatralitzada ‘A la foscor d’en Toca-sons’, que arriba a la quarta edició a càrrec del grup Canya que no es conya. Aquest any, incorpora algunes novetats, tant en els diàlegs com en les localitzacions. D’entrada, començarà a les 11 de la nit a la plaça de les Eres el dia 23 d'agost i recorrerà diferents punts del poble per explicar la vida i la mort del temut bandoler.\nLa representació durarà una hora i mitja. Una hora abans de l'inici, però, es repartirà el públic en tres grups per evitar aglomeracions, després de l’èxit dels últims anys. Cada grup comptarà amb un narrador que els acompanyarà durant tot el recorregut i els explicarà la història d’en Toca-sons.\nQuè coi es pensen que són aquests de la comissió del Tocasons ?\nAvui dilluns estavem amb les 3 criatures jugant a la zona de Can Costa quan de cop i volta es presenten un nombrós grup de persones amb un carruatge plè de canalla obrint pas. Es col·loquen a l'escenari i es disposen a ensejar la seva representació. Algú de l'organització fa fora als pares d'aquella mainada perquè diuen "sinó el dia de veritat no té gràcia". D'acord. Nosaltres, que som de fora, no serem a les festes i no sabiem d'aquesta novetat ens col·loquem en un racó de les escales que pugen a la torre d'aigua per no molestar i veure l'assaig.\nDoncs ens vé una noieta que diu que és de la comissió i ens diu que hem de marxar. Diem que no estarem a la festa i així almenys veurem alguna cosa de què va... Diu que no hi podem ser. "però si és un espai públic, no acordonat, sense cap ordenança que indiqui que no s'hi pot estar. Si no hi serem per festa major !" Ens fan fora sense cap explicació ! Almenys ens haguessin escoltat o donat una raó mitjanament convincent per dir que no podiem ser-hi... Però aquella noieta no escoltava i només anava repetint: "aquí no podeu quedar-vos".\nQui collons es pensen que són ! No es poden vetar els espais publics i menys sense explicacions. Però és que el Tocasons és com la visita del Papa o què ? Seguretat nacional ? o és que ens pensem que es tracta d'un acte que va més enllà d'una mera representació teatral d'un poblet d'Osona ?\nMala educació, prepotència i intolerancia = Comissió de Festes - Tocasons\n22 d’agost de 2011, a les 19:50\nSra Boira, ( es tant fàcil amagar-se sota un pseudònim ).\nJo era allà, els estic ajudant tots aquests dies i em sembla que aquest comentari no és del tot adient. Si que és cert que és un parc on tothom i pot passejar i ningú va privar de fer-ho a la zona alta de can Costa però el què va demanar el noi i la noia que van comunicar-ho a tota la gent, SEMPRE AMB RESPECTE, amb un si us plau i unes gràcies tal i com ha de ser, que si us podieu apartar, tal i com dieu vosaltres perquè fós el dia de la festa.\nEntenc que no hi sigueu aquests dies, entenc que ho volguessiu veure, però crec que no es poden fer indiferències amb tota la gent que estava allà ja que si es demana que és retirin totes les persones, crec que no es pot deixar ningú indiferent.\nConec a tota la comissió d'en Toca-Sons i crec que la valoració que en fa vostè i amb tots els respectes no és la d'una persona. En cap hora es va dir amb mala educació, ningú va ser prepotent i l'intolerancia a on ? Gràcies a la Comissió d'en Toca-Sons, tenim una gran festa Major, son unes persones que s'ho preparen el màxim i crec que aquest escrit que ha fet vostè no es gaire adequat.\nFelicitats a tota la comissió, seguiu endavant tal i com heu fet fins ara !\nVisca en Toca - Sons i Visca Taradell !\n24 d’agost de 2011, a les 10:39\nLi asseguro que indiferent no em va deixar. Fer diferències si que em molesta... i entenc que si aparten als pares de la canalla que actuava, bé. Però si nosaltres erem a part no hi havia pràcticament ningú més al parc ens podien haver donat una petita explicació del què deien que si ho veiem "no tindria gràcia". A mé el què no em va fer gràcia és que ens fessin fora sense més ni més. Algun si us plau si que va haver-hi però res més. Deien: Heu de marxar si us plau, no us podeu quedar aquí... La comissió us ho demana si us plau però aquí no us quedeu.\nDe conya !\nI no es pensi que actuo des de l'anonimat. Quan es bloggeja es pot fer com anònim, firmar amb el nom o utilitzar un compte blogger de Google (que aquest és el meu cas).\nI visca Taradell ! Que jo també en sóc fill.\n24 d’agost de 2011, a les 10:56\nBon dia. Malgrat que veig que aquests escrits ja fa dies que van ser escrits, els contesto ara, que és quant els he vist, perquè me sentit elogiat! Jo sóc en Santi Estragués, el noi que segons vostè, va fer fora als pares, i la "noieta" que permeti'm que em dona la sensació que la paraula està dita amb menyspreu, és la meva parella. Tots dos, com vostè molt bé a dit, som de l'organització del Toca-Sons Canalla. Recordo perfectament el moment que vostè descriu, on vam demanar a tots els pares que marxessin per no desvetllar la gràcia d'una cosa en que portem tant de temps treballant. Mesos i mesos de feina, i hores i hores traginant 140 nens i nenes per poder portar a terme una festa, que malgrat que per vostè sigui una mera representació teatral de poblet, per molts de nosaltres forma part de la nostre identitat i fins i tot de la nostre ilusió anual. De totes maneres, sempre educadament i amb això no ens vulgui enganyar, vam convidar a marxar la gent. Vostès deurien, jo no els recordo, estar assentats a les escales del diposit, i quasi bé juraria que veient-los amb la mainada deuriem pensar que eren uns pares i els vam convidar a marxar. Dubto que ni la meva parella ni jo els ho diguessim amb males formes, i els demano mil i una disculpes si traslladar-se de les escales, al parc de sobre (uns 10 metres aproximadament), va ser un problema molt gran. La intenció no era molestar a ningú i encara menys ofendre. Aquestes coses les fem tots per disfrutar i ho intentem fer el màxim vé que podem, nosaltres i tota la gent de Taradell que ens dona suport, ja sigui portan als seus nens, aguantant assaijos a altes hores de la matinada, carrers tallats, o simplement col·laborant amb allò que poden. Gràcies a tots els que ens deixeu fer-ho possible, la comprenssió que demostreu "alguns", és la millor col·laboració que ens podeu donar.\nSanti Estragués (col·laborador de la festa d'en Toca-canalla)\n7 de setembre de 2011, a les 10:16


Xàbia dedica aquest estiu una exposició monogràfica a Juan Bautista Soler Blasco\nL'Ajuntament de Xàbia recordarà aquest estiu la figura de Juan Bautista Soler Blasco amb una exposició monogràfica sobre el seu paper com a pintor i activista cultural al poble en els anys de la transició. El regidor de Cultura, Quico Moragues, ha presentat avui aquesta completa mostra que obrirà aquest divendres fins al 30 de setembre i abastarà les tres sales municipals (Casa del Cable, Centre d'Arts Lambert i Museu Soler Blasco) a més de la Fundació Cirne.\nMoragues ha parlat de la importància de recuperar per a la memòria col·lectiva a les persones que van contribuir a millorar el dia a dia del poble i en concret ha parlat del paper que va tenir Soler Blasco a Xàbia, qui va anar alcalde durant els anys de la transició, a l'hora d'impulsar projectes de gran importància cultural com la creació del museu arqueològic que avui porta el seu nom o la Biblioteca Pública Municipal.\nQuant al contingut de l'exposició, el seu comissari Antoni Espinós, ha explicat que han sigut mesos recopilant obra (molta d'ella cedida per a l'ocasió per famílies particulars) i s'ha organitzat en quatre blocs; En la Casa del Cable es podrà veure les pintures de major format englobades baix el títol “El color de la vida”; En Lambert estaran les pintures de paisatges d'interior o de temàtica religiosa, mentre que en el Museu s'exposarà una sèrie costumista dedicada a les tradicions de Xàbia.\nFinalment, en Cirne es podrà contemplar una selecció de retrats i dibuixos, a més d'unes vitrines amb material com a àlbums, manuscrits o llibres escrits per Soler Blasco com el que arreplega la història del museu.\nPer a l'alcalde, José Chulvi, aquesta exposició és un reconeixement a una persona polifacètica que a Xàbia va tenir una visió avançada en temes com l'impuls a la cultura o la protecció del paisatge. “Soler Blasco va ser moltes coses; entre elles un alcalde preocupat per preservar el nostre entorn, cosa que en aquella època no era habitual” ha recalcat Chulvi, qui també ha esmentat el paper de dinamitzador social que va tenir aquest artista entre la joventut de l'època, fundant grups com el dels “exploradors”, germen del Centre Excursionista.\nEn la presentació de l'exposició han estat Maite Soler, en representació de les filles de Juan Bautista Soler Blasco, a qui l'Ajuntament ha agraït la col·laboració i cessió de materials per a aquesta mostra. També Paco Reus, coautor d'un llibre sobre Soler Blasco que es presentarà el divendres 14 de juliol en la inauguració de l'exposició.\nAquesta obertura oficial s'iniciarà a les 19 hores en la Casa del Cable (Avinguda Marina Espanyola) i seguirà amb un circuit que tindrà parades en la Fundació Cirne (Avinguda d’Alacant 18) a les 20 hores, el Museu Soler Blasco (Plaça dels Germans Segarra Llamas 1) a les 20’30 hores i es tancarà en el Centre d'Arts Lambert (Carrer Major 41) a les 21 hores.\nEn les diferents sales hi haurà xicotetes actuacions musicals a càrrec dels alumnes del Conservatori Professional de Música de Xàbia.\nSoler Blasco, natural de Gandia, va dedicar la seua vida a la seua gran passió, la pintura. Després d'anys dedicats a la seua formació, a Xàbia troba la tranquil·litat que necessitava i és ací on s'estableix per a pintar i ensenyar. També es converteix en una figura important per a la història local, ja que va ser alcalde des de 1974 al 1979 i es va involucrar en projectes de gran importància cultural.\nVa deixar un important llegat amb els seus quadres costumistes, dels quals el Museu té una important sèrie que immortalitza oficis tradicionals, festes o llegendes.


Coneix-nos - Soluciones Audiovisuales: alquiler e instalación para eventos y proyectos en Madrid y Barcelona\nAjudem a les empreses a crear experiències inoblidables.\nT'ajudem a transmetre la teva imatge de marca a través de l'última tecnologia audiovisual.\nJa sigui en un esdeveniment, un stand, un projecte en un museu o una instal·lació corporativa...\nl'objectiu de la tecnologia són les persones.\nVols emocionar la teva audiència, seduir als teus visitants, fascinar als teus assistents o satisfer als teus usuaris.\nCom a especialistes en enginyeria audiovisual, ens posem al teu costat per escoltar les teves necessitats, assessorar-te i proporcionar-te la solució tecnològica que millor s'adapti als teus objectius de comunicació.\nUn equip humà acreditat de professionals, consultors, enginyers i tècnics audiovisuals en formació contínua\nAmpli estoc de lloguer de material audiovisual en constant actualització\nSeus a Madrid i Barcelona amb un total de 6.000 m2 d'instal·lacions\n40 anys d'experiència en tot tipus de muntatges i instal·lacions audiovisuals, fixes i efímeres, i en creació de continguts\nAcords i vincles amb les millors marques, fabricants i distribuïdors del sector audiovisual sense perdre la nostra independència\nGestió integral: ens encarreguem de totes les fases del projecte: des de la prospecció tècnica, l'estudi de viabilitat i el disseny passant per l'execució, instal·lació, programació i el manteniment de la instal·lació\nBusques un proveïdor audiovisual pel teu proper esdeveniment o projecte?\nContacta amb Sono\nT'agradaria veure una mostra del que hem fet abans?\nCongressos, simposis i conferències\nStands, concerts, festivals, entregas de premis...\nInstal·lacions fixes i solucions corporatives\nShowrooms, sales, auditoris...\nEscenografia audiovisual per a sets de TV\nIntegració i disseny audiovisual\nProduccions hologràfiques i virtuals\nPresentacions PowerPoint, Keynote, FlaSH...\nVols saber què diuen ELS NOSTRES CLIENTS de nosaltres?\nÉs un autèntic plaer treballar en equip amb vosaltres i és una sort enorme comptar amb tot el vostre recolçament i treball. Treballar al vostre costat és garantia de client satisfet i facilitat per a nosaltres en cada moment ¡Gràcies!\nResponsable d'Esdeveniments, American Express Meetings & Events\nVolia compartir amb vosaltres el meu agraïment per haver fet posible aquest projecte. Heu estat capaços de muntar una súper experiència en un temps rècord, amb infinits canvis durant el procés, amb moltíssims obstacles a causa de tots els operaris que hi havia a tot moment a la sala i que dificultaven el treball. Ha estat un plaure tenir-vos aquí treballant, us heu guanyat la meva més absoluta fidelitat en el proper projecte.\nDepartament de Marketing, Hewlett-Packard\nLa sala, perfecta! Es veu molt bé , se sent espectacular. Estan molt contents de com ha quedat. Els tècnics uns cracks!\nResponsable de Sistemes i Comunicacions, La Sirena\nHa estat un encert comptar amb la vostra col·laboració. Un any més aquest esdeveniment ha estat valorat positivament per la seva perfecta organització i execució. Moltes gràcies a tots per la vostra professionalitat i compromís.\nUns CRACKS, com sempre, però aquesta vegada, a més, amb el contratemps d'haver de desmuntar tot en una hora!!! Han anat com les bales, a sobre amb bon humor i amb un somriure!!! Quan a l'esdeveniment, amb professionals com vosaltres, és fàcil que tot surti a la perfecció, com així ha estat. O sigui que, MIL GRÀCIES PER TOT.\nAbans de res, agrair-vos la vostra dedicació, els enormes esforços que vau fer perquè tots els problemes que van anar sorgint es solucionèssin ràpidament. Moltíssimes gràcies pel vostre esforç. L'acte va ser un èxit total!!! Fes extensiu aquest agraïment a tot l'equip.\nMoltes gràcies per l'esdeveniment d'ahir, la vostra col·laboració va ser impecable i especialment m'agradaria que transmeteu a l'equip tècnic el meu agraïment, van ser molt professionals i ens van ajudar moltíssim durant tota la vetllada, sense ells no hagués estat possible que tot sortís bé.\nEventos i Marketing, Grupo Vía


Xemeneies Llar i Foc - Jolly MEC\nLlar de foc metal.liques\nEls inserits de llenya per xemeneies Universaljolly estan dissenyats per a l'escalfament per aire humidificat. Amb els inserts de llenya per a xemeneies Universaljolly és possible transformar la teva llar de foc tradicional en una veritable font d'escalfament. Està disponible una àmplia gamma de models d'alta potència. APROPIAT PER El insert de llenya per xemeneia Universaljolly és apropiat per a habitatges de mitjanes i grans dimensions. PUNTS DE FORÇA ALTA POTÈNCIA ÀMPLIA GAMMA DE PRODUCTES\nEls inserits de llenya per xemeneia TERMOJOLLY Idro estan alimentats amb llenya per a l'escalfament de l'aigua. L'intercanviador de refredament dels inserts de llenya per xemeneies TERMOJOLLY Idro permet la connexió amb got tancat i el funcionament fins i tot en cas d'apagada. APROPIAT PER El insert de llenya per xemeneia TERMOJOLLY Idro és apropiat per escalfar autònomament habitatges de mitjanes i grans dimensions. PUNTS DE FORÇA BESCANVIADOR DE REFREDAMENT L'intercanviador de refredament garanteix la seguretat, governant la temperatura de l'aigua i assegura el funcionament també en cas d'apagada elèctric.\nEls inserits de llenya per xemeneies Universaljolly Evo, alimentats amb llenya i de disseny lineal, estan dissenyats per a la escalfar per mitjà d'aire humidificat. Gràcies a la seva potència poden escalfar tota la casa a través de les canalitzacions. Els inserits de llenya per xemeneies Universaljolly Evo estan dotats de sistema hermètic: gràcies a la connexió directa amb la presa de l'aire extreuen l'aire de combustió només de l'exterior. APROPIAT PER El insert de llenya per xemeneia Universaljolly Evo és apropiat per a habitatges de mitjanes i grans dimensions. PUNTS DE FORÇA SISTEMA HERMÈTIC Utilitza al 100% aire exterior i no pren aire de l'habitació. L'aire de combustió és extret des de l'exterior a través de la connexió directa amb la presa d'aire.\nCopyright © 2016 berTIC Informàtica


Hostel La Posada, Hostal a Santa Teresa · HostelsClub\nHostel La Posada, Hostal a Santa Teresa\nSobre Hostel La Posada\nSabem el que els viatgers necessiten mentre viatgem per tot el món. Donem la benvinguda a tothom que vulgui sentir-se còmode, però que es diverteixin alhora, fent que els dies de les seves vacances els valguin la pena. T'ajudarem a planificar les teves vacances com prefereixes amb totes les activitats que oferiríem, ja que volem que tingui el millor record del moment a Costa Rica.\nEl Posada Hostel és a 4 minuts a peu de la platja, a 4 minuts a peu de la ciutat cosmopolita de la platja de Santa Teresa ia 5 km de la reserva natural de Cabo Blanco. És un alberg típic de Costa Rica.\nLa Posada té 10 habitacions: habitació doble, habitació triple, habitació quàdruple amb llits dobles i llits individuals. Dormitoris de 6 o 5 persones amb lliteres. Totes les habitacions disposen de bany privat (inclosos els dormitoris), WiFi, aire condicionat, caixa forta, cable per a televisió. És possible llogar tovalloles i servei de bugaderia.\nSanta Teresa és una ciutat que manté un estil salvatge i cosmopolita, de caràcter surfer, amb una tendència emergent a la vida conscient, amb les seves arrels filosòfiques inspirades en el ioga.\nTé dos bancs, molts supermercats i mercats locals, botigues, molts restaurants i diversos bars per gaudir de la vida nocturna.\nZona d'aparcament gratuïta, zona d'estar, bar, piscina, cuina.\nPossibilitat de reservar activitats.\nPolítica d'animals We might accept pets on request. Contact us to discuss it.\nAccés per a cadira de rodes Limited wheelchair access (some common areas and/or some rooms).There is a room for a person in wheelchair


A què fa olor una estació d'esquí? - Diari de la neu\nA què fa olor una estació d'esquí?\nA Graellades? A marihuana? O potser a molsa i llenya? T'expliquem les olors que els nostres lectors han captat mentre esquiaven\nReportatgesIvan Sanz 26.04.202021.15 h\nUna graellada en un restaurant és garantia de reclam per als esquiadors\nNo, no és cap bestiesa dir que tal estació d'esquí fa olor d'alguna cosa. I no, no ens referim a l'olor de fums dels tubs d'escapament dels vehicles que aparquen al peu de pistes. Si esquieu a les estacions a la falda de volcans actius com l'Etna, a Sicília, o dels Copahue o Nuevo Chillán, allà les estacions d'esquí que hi ha les seves faldes fan olor de sofre. Potser a ou podrit. Però, i les estacions de casa nostra? Fan olor d'alguna cosa? Aquesta setmana ho hem preguntat als nostres lectors i això és el que ens han respost.\nMolt possiblement tots ens hi hem trobat. Hem arribat a una estació d'esquí i tan bon punt hem baixat del nostre cotxe ens ha arribat una flaire que ens ha penetrat en el més profund del nostre subconscient. A partir d'aquell dia sempre més hem vinculat aquella olor a aquella estació d'esquí. O aquella esquiada o moment. A vegades olor de llenya, en altres ocasions olor a molsa i sovint a bosc de pi negre.\nAra bé, com que cadascú de nosaltres ha tingut la seva pròpia experiència olfactiva, hem demanat als nostres lectors que ens expliquessin quines olors han detectat mentre eren esquiant en alguna estació d'esquí. I aquestes són algunes de les olors que ens han donat. Voleu saber-les?\nRespostes via xarxes socials\nAprofitant el període de confinament, hem traslladat la qüestió als seguidors de les nostres xarxes socials de Twitter i Instagram. I hem de dir que les respostes han estat força variades, algunes molt ben trobades.\nUna de les repetides ha estat la de cafeteria i molt especialment la de bosc i humitat. De fet, aquesta és una olor que sobretot hem detectat a principis de temporada o, tot el contrari, quan la temporada arriba al seu tram final. Són dies en els quals la humitat que conté el bosc no està "congelada". Quan les temperatures no són prou baixes el sotabosc deixar anar aquesta agradable olor de terra humit. Olor de bosc plujós. A bosc de pins.\nPer exemple, Jordi Navarro, responsable del blog Ski The East, ens va contestar que 4 de les olors que són ben presents en una estació d'esquí són les de barbacoa, la de gas-oil, la de tabac i, atenció, la de suor.\nEl community manager de NZero, fabricants de ceres ecològiques amb seu a Barcelona, ens explica que, com no podia ser d'altra manera, una de les flaires presents a les estacions d'esquí és la de les ceres parafíniques. Aquesta és una olor que, sobretot, podem detectar quan passem pel costat de les botigues de reparació d'esquís del peu de pistes.\nDes del seu compte de Twitter, Ernest Vidal, apunta tres olors igualment característiques de totes les estacions d'esquí. Els gasoils que potser acumulen algunes casetes de remuntadors, combustible que es fa servir per als motors d'emergència quan hi ha una aturada elèctrica. També l'olor de embragatge que genera algun vehicle. Nosaltres hi afegim l'olor de frens, és clar que aquesta, en tot cas, més aviat hi és present quan ja ens hem allunyat de l'estació. I finalment fa esment a una "essència" no gaire agradable: les dels sanitaris d'algunes estacions d'esquí que o no depuren bé o bé tenen pèrdues. Una aportació similar en el primer punt la fa en Ton M., que també esmenta el gasoil de les trepitjaneus i que podem captar quan passem a prop d'elles o dels garatges on estan estacionades.\nEn Xavi Garcia tampoc s'ha quedat curt per explicar aquests "perfums". Des del seu compte de Twitter ens va desglossar tres més: la del combustible de les motos de neu, de les quals en fa una descripció molt explícita "el combustible de les motos, que no sé què cremen, però apesta", explica. Val a dir que en Xavi també hi ha fet una aportació que ens ha agradat molt. Això sí, té poc a veure amb la sensibilitat olfactiva i més aviat és sensitiva, però estem d'acord que nosaltres també la subscrivim: una estació fa olor de "pau, llibertat i felicitat".\nRespostes via Instagram\nDiuen que Instagram encara és una xarxa emergent i possiblement per això més atrevida. Potser per aquest motiu hi ha aparescut una flaire que a Twitter ningú havia plantejat: la Marihuana. I és ben cert. No serà la primera ni la darrera vegada que haurem detectat que algú fuma marihuana en una estació d'esquí. La seva inconfusible olor s'escampa metres enllà, ja sigui pujant per un telecadira, a la cua d'un remuntador, a la terrassa del restaurant peu de pistes o a l'aparcament mentre guardem esquís i botes. També n'han fet esment en Carlos Daban i en Juan Carlos jibl.\nUna altra que té molta presència, especialment a primera hora de la tarda, i també les inevitables conseqüències, és l'olor de guisats i graellades. Com és lògic la podem percebre mentre esquiem a prop de qualsevol restaurant o cuina. I la conseqüència és inevitable, perquè ens desperta l'instint que més deu ajudar a moure'ns en la supervivència humana: el d'endrapar. L'ha citat l'Ivan Peirats en una de les nostres stories publicades aquesta setmana passada.\nUna essència ben familiaritzada amb aquesta de la brasa també ho és l'olor de frankfurt i l'oli fregit. Més coneguda popularment com a "fritanga". Aquesta ha estat identificada per en Miguel Soto, en Saromon79 i en Pep Sánchez73.\nEl greix i oli dels remuntadors també ha estat citada en diverses ocasions. N'han fet esment Jpeiris, Kimera2020, Iu Gali o Itsapowderday, així com l'olor de la de crema protectora i la labial, a la qual hi han fet referència Ingrid Sili i Anna Font.\nDoncs bé, aquestes són les olors que han identificat alguns dels nostres seguidors però estem segur que n'hi ha més i que potser vosaltres ens podeu ajudar a descobrir-les. Ens hi ajudeu?\nPodeu deixar el vostre missatge al peu d'aquest article en forma de comentari o bé per correu electrònic en aquesta adreça. Vinga animeu-vos-hi!\nUna trepitjaneus avariada en un lateral de pista\n01.10.2019. I tu, amb quina d'aquestes neus has esquiat?


Enfortim les xarxes cap a la sobirània alimentària – Per L'Horta · Defensem el territori\nperlhorta 30 de març de 2012 0\nMés de 200 persones s'han reunit el 23, 24 i 25 de març a Agres (Alcoià), on s'ha desenvolupat la II Trobada per la Terra, el tercer esdeveniment d'aquest tipus organitzat fins ara per la Plataforma per la Sobirania Alimentària del País Valencià. Aquesta trobada ha tingut l'objectiu d'enfortir el treball d'aquesta xarxa tan diversa que uneix productores i productors agroecològics, grups de consum responsable, moviments socials i organitzacions que treballen per un altre model agroalimentari, de relacions humanes i de territori.\nAquesta ha estat una Trobada dedicada al funcionament intern, al debat i la proposició. El treball previ d'estructuració, de generació de iniciatives i de construcció no havia sigut tan gran als anys anteriors i el volum de agents implicats ha crescut qualitativa i quantitativament.\nSense dubte, el nombre d'iniciatives que tracten de connectar directament la producció i el consum vinculats a aquesta plataforma han augmentat exponencialment en els últims anys, però el que fa que aquest creixement siga realment significatiu és que tant els productors i productores que començaren a produir de forma agroecològica fa molts anys, així com les noves generacions de joves que tornen a la terra, saben que coincideixen en necessitats i problemàtiques, però també en objectius i reptes; per tal de fer front al model agro-industrial imperant que contamina la terra, afecta la nostra salut i ens fa dependents de aliments produïts per grans interessos empresarials en llocs llunyans, han d’unir-se. Els grups de consum, no només troben motius per a consumir productes ecològics en recuperar els sabors tradicionals dels aliments o poder adquirir productes saludables per a ells i les seues famílies, ara son més conscients que l'acte de consumir es pot carregar de sentit quan amb ell protegim el medi ambient, defensem el territori i la cultura local, assegurem unes condicions justes per a qui treballa al camp. Per tot allò, quan triem entre un producte o altre, triem el model de món que va lligat al producte en qüestió, en aquest cas, la Sobirania Alimentària. I per part de les organitzacions i moviments socials implicats, cada dia prenen més consciència de que formen part d'un moviment conjunt que necessita del seu recolzament. Tots i totes som part de la Plataforma per la Sobirania Alimentària.\nA la xerrada inaugural de la Trobada, dos conceptes foren els més repetits per Lidia Senra, ex-secretària general del Sindicato Labrego Galego i Txetxu Núñez, membre de la Federació de Sindicats Agraris d'Euskal Herria: Dones i Joves. Tot procés de construcció de la Sobirania Alimentària ha de tindre molt present el paper de les dones i les necessitats dels que s'incorporen i representen el futur d'aquest moviment, sense ells i elles no es pot imaginar una realitat justa e inclusiva.\nNous reptes s'incorporen a l'agenda compartida després d'aquests dies transcorreguts en La Riera d'Agres. Els mercats locals impulsats pel col·lectiu de la Plataforma es multipliquen i continuaran fent-lo per tot el nostre territori. Diferents comissions treballaran temes apressants com ara les barreres legislatives, fetes per afavorir a les grans empreses i cadenes alimentàries, que anomenen granges a les actuals fàbriques de pollastres engabiats o que duen tomata amb sabor a res durant tot el any. Cada volta aconseguim que més ciutadans i ciutadanes es donen ressò de la necessitat de defensar la producció local i ecològica front als aliments genèticament modificats i, per exemple, Agres, poble que va acollir la Trobada, es prepara per aprovar en moció del seu ajuntament, la declaració de municipi lliure de transgènics, i així, unir-se a la resta de pobles que han declarat el seu rebuig a aquesta enginyeria tan poc humana. A les properes dates es desenvoluparan campanyes de sensibilització a tot el País Valencià, per tal de recolzar l'agricultura camperola, que pot generar llocs de treball, recuperar les nostres llavors tradicionals, curar de la nostra salut i del nostre entorn.\nGustavo Duch va posar clar, parafrasejant a Eduardo Galeano, que estem embarassats d'un nou món i, aleshores, la principal tasca que tindrem serà la de arribar a la resta de la ciutadania, amb totes les nostres eines possibles, per a fer-la conscient de que totes i tots som els pares i mares d'eixe nou món.


La Comissió Indústria 4.0 premia els projectes de respiradors generats a Catalunya per fer front a la COVID-19 | EIC\nLa Comissió Indústria 4.0 premia els projectes de respiradors generats a Catalunya per fer front a la COVID-19\nEnviat per carolina.bermudo el dv., 06/12/2020 - 10:26\nWeb Fòrum Indústria 4.0\nLa Comissió Indústria 4.0 dels Enginyers de Catalunya va reconèixer la iniciativa, esforç i capacitat de posar el talent al servei de la comunitat i dels projectes de respiradors generats des de l’entorn tecnològic i industrial català per fer front a la COVID-19 amb el Premi Indústria 4.0. Un guardó que va recollir el director d’Innovació d’AQuAS, Ramon Maspons, durant la cinquena edició del Fòrum Indústria 4.0 -celebrada el passat 12 de juny, aquest cop en format virtual- i que van compartir els projectes AER-0 (CDEI-UPC), AIRE v5 (DOGA), DAR (GasN2), GARROTXA (NOEL Alimentaria), LEITAT1 (LEITAT), MAR (MOSE Serveis d’Enginyeria), OXYGEN (SEAT), Q-VENT (QEV TECHNOLOGIES) i RESPIRA (GPA Innova).\n“Cal sensibilitzar de la necessitat de transformació digital en les empreses i la COVID-19 ha sigut un gran catalitzador” va declarar la consellera d’Empresa i Coneixement, Àngels Chacón, durant la cloenda de l’acte. El degà dels Enginyers Industrials de Catalunya, Josep Canós, va explicar que la indústria ha de ser el vector per a la recuperació econòmica, amb 4 eixos bàsics que són la innovació, la internacionalització, la transformació digital i la sostenibilitat.\nJoan Carles Casas, president de la Comissió Indústria 4.0 (entitat organitzadora del Fòrum), va defensar que “no hi ha alternativa a la Indústria 4.0 perquè d’aquesta crisi només se’n pot sortir si se’n surt reforçat”. Joan Guasch, director de Programes Públics a Eurecat, va explicar que els reptes actuals del sector són la interconnectivitat, la interoperabilitat dels sistemes, un major coneixement tecnològic, assegurar la disponibilitat de proveïdors de solucions i establir una col·laboració oberta entre els diferents actors implicats, amb un intercanvi clar de dades i experiències.\n“Cal apostar per la gestió digital de les cadenes de subministrament global. Les empreses europees han d’apostar per cadenes regionals amb un menor risc de disrupció i per cadenes de producció distribuïda pel món” va explicar Alfons Cornella, conferenciant convidat i expert en innovació. Cornella també va assenyalar que els grans reptes d’Europa són la desglobalització, “es frenarà l’interès per un món global”, l’automatització i optimització, aconseguir una bona base científica aplicable als processos tecnològics i potenciar “els campions”.\nAl llarg de la jornada, es va avaluar com la crisi del COVID-19 ha accelerat la indústria 4.0 i si aquesta ha sigut capaç de frenar la crisi derivada. El director general dels Enginyers Industrials de Catalunya, Pere Homs, va destacar que “amb la crisi de la COVID-19, tot s’ha accelerat. Cal adoptar una actitud emprenedora perquè el món no ens esperarà i saber utilitzar la voluntat, el talent, la dimensió, un entorn favorable i la solidesa financera de les empreses”.\n“I si el que hem fet per millorar la gestió d'una crisi sanitària fos el que hem de fer per potenciar la nostra indústria?” va preguntar el responsable del Grup de Treball de Fabricació Additiva de la Comissió Indústria 4.0, Felip Fenollosa. Una qüestió que van intentar contestar d’altres membres de la Comissió com Xavier Pi, responsable del Grup de Treball de IoT, destacant la figura del bessó digital per “córrer més, amb més qualitat, reduint costos i millorant l’entorn laboral”. Segons Xavier Conesa, director general de Tecnomatrix, “les primeres empreses que comencin a aplicar Bessons Digitals seran les que tinguin una situació més favorable i competitiva”.\n“Les fàbriques intel·ligents necessiten treballadors intel·ligents i amb valors humans” va assenyalar Carles Soler, responsable del Grup de Treball de Robòtica de la Comissió Indústria 4.0. Uns treballadors que potser optaran pel teletreball, com va anunciar Michael Loughlin, del Grup de Treball de Software, afavorint les descentralitzacions i deslocalitzacions de les empreses.\n“Els robots en la indústria química són les plantes de procés que són molt eficaces però que encara són 3.0” va recordar Julià Sempere, responsable del Grup de Treball de Química, una automatització que també va trobar a faltar Conrad Cardona, del Grup de Treball de Lógística, com a resposta a la creixent demanda en línia i per defugir la precarietat laboral.\nEls responsables dels Grups de Treball de Intel·ligència Artificial, Oriol Vilàs, i d’Agricultura 4.0, Fran García, van demanar respectivament la “implicació dels enginyers en la governança global del desplegament de la Intel·ligència Artificial” i la “integració de tota la cadena agroalimentària” amb l’ús de les tecnologies d’Indústria 4.0.\nPresentació Premi Indústria 4.0\nGuardonats Premi Indústria4.0


Transport | Col·legi Sant Josep\nPREMIS RAMON VALLDEORIOLA\nEl Col·legi Sant Josep ofereix diferents rutes per cobrir les necessitats dels nostres alumnes, independentment del lloc de residència. Oferim transport des de Sant Boi de Llobregat i des d'altres poblacions del Baix Llobregat, com Santa Coloma de Cervelló.\nPreu mensual per alumne\n1 viatge diari 39 € / mes\n2 viatges diaris 69 € / mes\n3 viatges diaris 99 € / mes\n4 viatges diaris 130 € / mes\nEntre seccions 24,60 € / mes\ngermans 16 € / mes\nOferim el servei d'autocar des de primera hora del matí (T1), servei de migdia (anada (T2) i tornada (T3) a l'escola) i servei de tarda (T4). També una vegada s'han acabat les extraescolars oferim el servei de transport.\nDues guies del centre s'encarreguen de la seguretat i benestar dels alumnes.\nUs recordem que si per qualsevol circumstància no hi haguès ningú a la parada, podeu venir a recollir a l'alumne a la secció de Secundària.\nOferim a la Generalitat a disposar dels autocars en el cas de necessitat i emergència. Per això, estan inclosos al conveni de col·laboració entre el Departament d'Interior de la Generalitat de Catalunya i FECAV per a la cobertura de les necessitats extraordinàries de transport col·lectiu en catàstrofes.\nDescarrega les rutes i horaris en format PDF\n936 300 530\nAv. Can Carreras, 16 - 18\nper enviar la sol·licitud.\n© 2021, Col·legi Sant Josep. Web by Isaac Espina.


Desenes de professors es concentren un mes després de la mort d'Abel Martínez\nUn centenar de professors s'han concentrat aquest dimecres davant la Conselleria d'Ensenyament i desenes d'ells ho han fet davant les portes dels diferents serveis territorials d'Ensenyament en una protesta unitària per demanar reflexió i "més recursos", un mes després de la mort del docent Abel Martínez a les mans d'un alumne.\nA la mobilització, convocada per tots els sindicats d'ensenyament a les 9.20 hores del matí --el moment en què va tenir lloc l'agressió--, els docents portaven pancartes amb el lema #TotsSomAbel, han llegit un manifest i, finalment, han fet un minut de silenci.\nAl manifest, han demanat que el condol per la mort del docent "es converteixi en força, reflexió i generi proposades", ja que a les escoles es necessiten mesures educatives, recursos i les condicions necessàries per atendre a la diversitat amb la finalitat de millorar la qualitat de l'educació pública. En col·laboració amb el Marc Unitari de la Comunitat Educativa (Muce), l'acte ha pres el caire de "protesta i demanda" de més recursos per prevenir agressions físiques i verbals a mestres i professors que aconsegueixen un 40%, ha explicat a Europa Press el representant de CC.OO. a Girona, David Pérez.\nEl portaveu sindical ha destacat que la mort del professor lleidatà que es trobava fent una substitució en l'IES Joan Fuster de Barcelona "no és un fet aïllat", i ha acusat a Ensenyament de voler tapar la qüestió dient que la víctima és el nen i invisibilizando al professor mort.\nEn aquesta línia, el manifest assenyala: "No podem passar de llarg, ni fer com si res. Sembla com si la Conselleria d'Ensenyament hagués fet tot el possible per mantenir-ho en l'oblit i llançar un bombardeig mediàtic per aïllar la seva mort de la degradada situació social en què vivim, argumentant que havia estat un cas excepcional, un accident imprevisible".\nPROTOCOL PER PREVENIR LA VIOLÈNCIA\nEn l'acte a la capital catalana, la portaveu d'Ustec·Stes, Ana Elvira Sánchez, ha tornat a demanar un protocol per prevenir la violència contra els professors que contempli el suport jurídic, psicològic i administratiu. També ha reclamat un calendari per revertir les retallades que afecten des de 2010 a l'ensenyament i recuperar les condicions laborals del professors, com les substitucions des del primer dia, la reducció de ràtios i la contractació de nou professorat de suport psicopedagògic.