Compromís per Picassent critica el dispendi d’invitacions als espectacles de la Casa de Cultura – Compromís per Picassent\nLa formació valencianista a l’Ajuntament de Picassent considera un desficaci el sistema de repartiment de invitacions d’entrades que ha posat en marxa l’equip de govern del PSOE. Com a mostra, els darrers esdeveniments que s’han organitzat a la Casa de Cultura on en tan sols en 5 concerts s’han regalat vora 900 entrades per a assistir als espectacles que ha organitzat darrerament la Regidoria de Cultura. Des de Compromís per Picassent es considera aquest mecanisme impulsat pel regidor de Cultura, Jaume Sobrevela, arbitrari i deshonest amb els veïns i veïnes.\n“Estan donant un tracte de favor als coneguts i associacions afins al PSOE, sinó no s’entén que s’hagen distribuït tantes entrades de forma gratuïta, per a fer un acte on caben 270 persones i regalar-ne 230 millor fer l’accés gratuït i beneficies a tots aquells que volen anar, no sols a aquells que prèvia telefonada els regales 50 entrades”, ha declarat el portaveu de Compromís a Picassent, Artur Hernàndez\nDes de Compromís per Picassent no s’està en contra d’establir un criteri raonable i establert en el repartiment d’invitacions als espectacles públics de l’Ajuntament. Però aquest ha de ser un criteri públic i establert des del principi de la legislatura, on es tinga un criteri clar, públic i raonable per a a aquestes invitacions i no dependre del caprici arbitrari d’un regidor. Aquesta manera de procedir és vertaderament injusta, ja que per exemple hi han espectacles en els que s’han regalat fins a 234 entrades, i s’ha fet pagar a 38 persones. Per quina raó paguen 38 persones i 234 entren de bades?\n“El PSOE comença a tindre pànic escènic del que els ve damunt i per això actua d’aquesta forma, la por els fa actuar de la mateixa forma que el Partit Popular, actes i fotos amb gent, encara que toque pagar-los o convidar-los a tots. Des de Compromís no podem admetre aquesta forma de treballar”, ha afegit Artur Hernàndez.\nDes de Compromís per Picassent s’enten que l’actual regidor de Cultura té por a fracasar en la seua programació cultural. La por a tindre una Casa de Cultura buida el porta a cometre barbaritats com regalar vora mil entrades en tan sols 5 espectacles. No obstant, aquest manera de procedir correspon a la línia iniciada per l’equip de govern de PSOE des de 2011, quan van deixar de governar amb Compromís.\n“Ens trobem en la situació que la gent ja espera fins al darrer dia per tal d’arreplegar invitacions, doncs ja es freqüent cridades oferint entrades per a veure concerts, això no és defensar la cultura, la cultura es defensa cuidant als professionals, oferint-los contractes dignes (no fent-los actuar debades a canvi de res), oferint al públic unes activitats diverses tot i que no tingues sempre la casa de la cultura plena per a fer-te la foto”, ha conclós Hernàndez.\nPer aquest motiu, des de Compromís per Picassent s’insta al govern de Picassent a instaurar un métode de repartiment d’invitacions a la Casa de Cultura públic, equilibrat i lògic.\n←Compromís per Picassent dona suport al comerç local\nJoan Baldoví visita Picassent per donar suport a l’acte de record de la Primavera Valenciana→


Nom: CASAL DELS SANT-ROMÀ\nNúm. Registre / Catàleg: 1791-MH\nSegles: XIII - XIV // XVIII - XIX\nLes restes que es veuen actualment corresponen a un mas que es va construir sobre les restes de l'antiga domus. De la qual encara són visibles algunes filades de carreus a la part inferior dels murs. El parament és de petits carreus de pedra rogenca.\nL'estat de conservació de les restes era bastant deficient al començament de la intervenció de 2008. Aquesta actuació es va centrar en la neteja exterior de l'estructura i l'estudi murari per tal de realitzar una primera caracterització. La presumpta existència de tres pisos (planta baixa i dues plantes) només s'evidencia al pany de paret nord, fet d'aparell regular en carreus de pedra rogenca lligats amb ciment blanquinós. S'observa en general l'alternança de paraments amb tècniques constructives diferents i materials de procedència diferent que suggereixen l'existència de diverses fases i ampliacions. El cos principal i original de la domus és un edifici rectangular de 13,80x5,70m, orientat segons l'eix est-oest, fet amb carreus regulars ben escairats de gres vermell i calcària del qual resten intactes i visibles en alçat el mur nord i el mur oest, amb una porta a la cara nord i una altra possiblement a la cara sud. El tram est només és visible actualment en planta. La porta d'accés de la façana nord té 1,70m d'amplada, tot i què s'intueix per les corbes de nivell dels estrats d'enderroc que l'obertura principal es trobava a la façana sud. Aquesta base original de l'edifici es relaciona provisionalment amb la domus de la família de cavallers Sant-Romà de principis de segle XIV.\nA sobre d'aquest rectangle original fet en carreus de gres, s'hi sobreposa un mur fet amb pedres calcàries irregulars de mida mitjana i petita, amb un acabat arrebossat a l'interior, i a l'exterior una composició de blocs irregulars que recorda un opus spicatum. L'alçada conservada d'aquest mur que correspon segons indiquen les restes d'embigat, a dos pisos, és de 5,8m en el sector NW. Aquests dos pisos superiors es poden relacionar amb la masia coneguda com Castell Sessola que van ocupar la família de forners a finals de s. XIX.\nA la zona sud de les parets del casal es va documentar un tancament murari molt arrasat, format per pedres locals d'una factura descuidada. Sota del mur meridional es troba un pou-sitja que no s'ha pogut relacionar amb la domus. Les restes que es veuen actualment corresponen a un mas que es va construir sobre les restes de l'antiga domus. De la qual encara són visibles algunes filades de carreus a la part inferior dels murs. El parament és de petits carreus de pedra rogenca.\nL'estat de conservació de les restes era bastant deficient al començament de la intervenció de 2008. Aquesta actuació es va centrar en la neteja exterior de l'estructura i l'estudi murari per tal de realitzar una primera caracterització. La presumpta existència de tres pisos (planta baixa i dues plantes) només s'evidencia al pany de paret nord,...\nAquest casal es trobava dins del terme del castell de Cornil i era la residencia de la família de cavallers anomenada Sant-romà. Apareix documentat per primera vegada l'any 1326. La família al segle XIV es va traslladar a Olost i van vendre tots els béns que tenien a Sau.\n2008 Intervenció arqueològica\nMemòria intervenció arqueològica Arxiu DGPC Palau Moja Amorós, J. (2008): Memòria de la intervenció arqueològica al Casal dels Sant-Romà (Vilanova de Sau, Osona). Mem. Núm.: 9073


Papa Celestí III - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(la) Caelestinus PP. III\n8 gener 1198 (91/92 anys)\n28 març 1191 – 8 gener 1198\n← Climent III – Innocenci III →\nsacerdot catòlic (1191–), diplomàtic, escriptor\nBobone Orsini (en)\nDe nom Giacinto Bobone, va néixer al si de la família Orsini, una família noble romana i durant 47 anys va servir l'Església en qualitat de Cardenal Diaca fins que l'any 1191, a l'edat de 85 anys, va pujar al soli per al que va haver de prendre les ordes sacerdotals el dia abans de la seva consagració.\nL'endemà, va coronar l'emperador Enric VI en una cerimònia que va simbolitzar la supremacia absoluta de l'emperador que es posarà de manifest en les futures relacions entre ambdós. Així, quan Enric VI va ordenar assassinar el bisbe de Lieja, Alberto di Lovanio, el papa no va gosar ni tan sols recriminar-ho; i quan va mantenir presoner al rei anglès Ricard Cor de Lleó, que per ordre seva havia capturat el duc d'Àustria Leopold V mentre tornava de la Tercera Croada, només es va atrevir a excomunicar aquest, i Ricard només va recuperar la llibertat després del pagament d'un abundant rescat a Enric.\nTambé dins de l'àmbit polític va confirmar, en 1192, de forma definitiva els estatuts de l'Orde dels Cavallers Teutons.\nPoc abans de morir, el 8 de gener de 1198, va expressar la seva intenció d'abdicar nomenant un successor, però els cardenals no li ho van permetre.\nVa ser enterrat a la Basílica de Sant Joan del Laterà.\nLes profecies de Sant Malaquies es refereixen a aquest papa com De rure bovensi (De camp de bous), que fa referència tant a la seva família, els Bovis (bous), i que era originari de la campanya romana.\nCliment III Papa\n1191 - 1198 Succeït per:\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Papa Celestí III\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Papa_Celestí_III&oldid=30290480»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 juny 2022 a les 10:19.


El primer diumenge d'agost, Festa Major de Sant Joan\nAvui comença la Festa Major de Sant Joan, que s'allargarà durant tot el cap de setmana. La festa s'inicia amb una sessió de cinema al carrer però la principal novetat del programa és l'organització d'un sopar popular que es farà diumenge a la plaça Major. Aquest és el tema del reportatge d'avui. La Festa Major de Sant Joan, organitzada per l'Associació de Veïns del nucli amb conveni amb l'Ajuntament de Palamós, se celebra de manera regular, pels volts del primer diumenge d'agost. La tradició marca aquesta data, perquè antigament l'agost era un mes en què les tasques agrícoles tenien un descens, i s'havia acabat el període de segar, batre i la collida dels productes a pagès. La Festa Major de Sant Joan, recuperada ara per l'Associació de Veïns, entronca doncs amb el passat, per tal que no es perdi aquest referent. Encara avui molta gent es confon, perquè com que es parla de la festa de Sant Joan, es tendeix a pensar que ja ha passat, i la situen al juny. No té res a veure. Ja d'antic, la festivitat se celebrava pels volts del primer diumenge d'agost. Així ho confirma la presidenta de l'Associació de Veïns de Sant Joan, Mercè Garcia.\nTots els actes han estat programats per l'Associació de Veïns de Sant Joan. La festa comença avui amb la instal·lació de la fira d'atraccions infantils que estarà situada al carrer Mossèn Gumersind, paral·lel a la plaça que porta el mateix nom. A partir de dos quarts d'onze de la nit, l'esmentada plaça serà escenari d'una sessió de cinema a l'aire lliure durant la qual s'oferirà la projecció de la pel·lícula "Scooby Doo". Dissabte, l'activitat de la Festa Major de Sant Joan se centrarà en el ball de nit. Es farà a les onze de la nit a la plaça Mossèn Gumersind i anirà a càrrec del grup musical "Màgics". L'últim dia de la festa, el diumenge tres d'agost, començarà amb una missa a l'església de Santa Eugènia, a dos quarts d'onze del matí. A les set de la tarda, la plaça acollirà una audició de sardanes a càrrec de la cobla Foment de la Sardana. A partir de les nou de la nit hi haurà la principal novetat que presenta el programa d'aquest any. Es tracta d'un sopar popular que es farà a la plaça Major de Sant Joan. L'organització posa taules i cadires i els participants s'han de portar el menjar, la beguda, plats i coberts. A partir de les onze de la nit, el sopar serà amenitzat pel grup d'havaneres El Taper.\nLa presidenta de l'entitat, Mercè Garcia, dóna molt de valor a aquest sopar de diumenge, i convida els vilatans a participar-hi. El fet de trobar-se tots al carrer, fer petar la xerrada, i tractar els temes que afecten al nucli pot ser una experiència molt positiva. Sentim Mercè Garcia.\nTALL MERCÈ GARCIA2\nL'Associació de Veïns de Sant Joan edita des de fa tres anys un llibret amb el programa que recull un aspecte històric per reivindicar. En aquesta edició, es recull la història dels Masos de Vila-romà, amb un article de l'investigador Pere Trijueque. Altres textos, de la presidència de l'entitat i de l'alcaldia de Palamós, completen aquest llibret. Per cert, un acte d'última hora que no està al llibret ni al programa és tot allò que es farà després de la missa del diumenge. Un cop finalitzi, es farà una cercavila de grallers per Sant Joan. La presidenta de l'Associació, Mercè Garcia, explica la intenció última d'aquesta desfilada, que no apareix, repetim, als programes de mà.\nCinema, avui. Ball de nit, demà, missa, grallers, sopar i havaneres, diumenge... Tot s'ajunta al nucli de Sant Joan, que us espera impacient. I no només es queda amb l'agost, perquè com ja és tradicional, l'Associació de Veïns de Sant Joan organitzarà el primer cap de setmana de setembre la festa petita d'aquest nucli. Tot sigui per mantenir viva la tradició, el sentiment de poble, i la comunicació entre els seus veïns i habitants.\n19/09/2003 - Agenda esportiva del cap de setmana\nCom cada divendres avancem els continguts de l'agenda esportiva del cap de setmana. En futbol,...\n19/09/2003 - Palamós celebra dilluns el Dia sense cotxe\nPalamós celebra aquest dilluns el "Dia sense cotxe", en el marc de la Setmana de la Mobilitat...\n19/09/2003 - Redefineixen les fites dels termes municipals de Palamós i Calonge\nDues comissions dels ajuntaments de Palamós i Calonge han treballat aquest matí en la...


Rebuild i els reptes de la construcció accelerats per la covid\nRebuild i els reptes de la construcció accelerats per la covid-19\nEl Congrés Nacional d'Arquitectura Avançada i Construcció 4.0 posa el focus en la digitalització, la sostenibilitat i la descarbonització\nper Redacció VIA Empresa Barcelona. 28 de juliol de 2020 11:27\nEl Rebuild 2019 celebrado en Madrid | Cedida\nRebuild 2020, que se celebrarà a Barcelona del 29 de setembre a l'1 d'octubre, abordarà els reptes del sector de l'arquitectura i construcció per ajudar a generar solucions reals en clau de futur. Segons informen en un comunicat, la industrialització, la digitalització, la sostenibilitat i la descarbonització són els eixos fonamentals per avançar en l'edificació d'aquesta nova dècada.\nEl director de Rebuild, Ignasi Pérez Arnal, recorda que "el sector de la construcció i arquitectura travessa un punt d'inflexió", així com que "la digitalització i la industrialització ja es presentaven com els grans reptes a abordar, i la crisi sanitària només ha fet que accelerar el canvi de paradigma". Precisament per això, anuncia que en el Rebuild 2020 "donarem les claus perquè tots els agents de la cadena de valor puguin donar una resposta àgil i sostenible als 11 reptes del sector".\nA més, Rebuild 2020 comptarà amb la participació de l'administració pública a través del Ministeri de Transport, Mobilitat i Agenda Urbana i d'institucions com l'Observatori de l'Habitatge, el Consell de Desenvolupament de Sostenibilitat, l'Agència d'Habitatge, l'Institut Català del Sòl, el Green Building Council, i amb referents del sector de la construcció i immobiliari com AEDAS Homes, ASPRIMA, Grup Avintia, Metrovacesa i Neinor Homes.\nAmb el focus posat en la digitalització, la industrialització i construcció offsite, la sostenibilitat i la descarbonització per complir amb els objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) marcat en l'Agenda 2030 de les Nacions Unides, Rebuild 2020 assenyala aquests 11 reptes com els desafiaments més importants als quals ha de donar resposta el sector en la propera dècada, entre ells, la construcció col·laborativa, l'agenda urbana o els mecanismes de finançament.\nIndústria 4.0 Construcció 4.0 Coronavirus\nMés de 280 experts internacionals parlaran sobre construcció 4.0 al Rebuild


#nohempagat | UCRONIES\n← S’acaben tantes coses…\nPoesia, poesia, poesia i poesia →\nPosted on 20 Mai 2012\tby jcalsapeu\nAvui hem passat el peatge de Vilassar, a la C32, sense pagar. Ho hem fet amb les menudes, perquè tot el que fem ho fem sobretot per elles. Pretenem que, per a les nostres filles, l’ocupació sigui un vague record d’infantesa, com el franquisme ho és per a nosaltres. Que siguin catalanes normals, amb els problemes i les aspiracions que tenen la majoria dels europeus. Que no hagin de sofrir la llosa funesta que és Espanya.\nHo hem fet a l’engròs. No sé quants n’érem: diuen que uns tres mil conductors, en conjunt. Diverses caravanes de sans-culottes desafiant Abertis, el gegant-vampir de les finances. Davids contra Goliat. L’home del carrer trasmudat en l’home de la carretera. Una preciosa sensació de força i de dignitat, la joia de reesdevenir sobirans de la terra que trepitgem, que és la nostra terra.\nÈpica, alegria i llibertat. Una lliçó de la gent a l’independentisme, i de l’independentisme al conjunt del país: la unitat d’acció i la desobediència civil ens faran lliures.\n2 respostes a #nohempagat\n20 Mai 2012 a les 19:09\nEnhorabona! De veritat. El que més greu em sap és veure el “nostre” govern deixant absolutament sol a la seva població, a la seva gent, sense moure un dit per al seu suport. És molt trist que la societat civil sigui la que ha d’empènyer sola i sense les seves institucions. Ara, un cop vist això… endavant les atxes! Si volen, ja s’hi uniran.\n20 Mai 2012 a les 21:11\nPorquet, això d’avui ha sigut tonificant. Al Maresme teníem la sensació de ser un poble en marxa. Un aixecament. Una d’aquelles coses que no es poden parar. Per això no ens fan por les multes. I és d’això, que es tracta: un poble que ha perdut la por és imparable.\nAra, és cert això que dius: el Govern de Catalunya no està a l’altura del seu poble. “La gent no seguirà”, deien abans, a manera d’excusa. Ara són ells que no segueixen. Confiem que el país acabarà arrossegant-los, com una flota de remolcadors arrossega un vaixell espatllat.


Pau Miró és un dels autors més destacats de la dramatúrgia catalana actual. Els seus muntatges al nostre país són regulars èxits de públic, i en àmbits més qualitatius que quantitatius el seu nom és sovint el representant de la nova dramatúrgia catalana a nivell internacional. Es tracta, doncs, d’un autor de prestigi i alhora de tirada popular, tant aquí com a l’estranger.\nProbablement perquè Pau Miró és l’equilibri ambigu del teatre català.\nPer un costat, la seva escriptura treballa des d’una absoluta vinculació a la «tradició» més immediata i massiva del nostre públic (i que —coses de la globalització cada cop és més indestriable del seu hiperònim occidental: mitologies urbanes, cultura pop, ritmes que combinen melodrama i lleugeresa, etc.) Per un altre costat, l’autor s’entesta a reactualitzar conscientment la independència estètica de la seva escriptura, amb tota mena de filtres més o menys evidents que tanmateix no reclamaran mai el protagonisme escènic absolut dels seus textos.\nAquesta ambigüitat tenyeix tots els àmbits de l’obra de Pau Miró, tant en les virtuts com en les mancances. Hi ha apostes estètiques, però matisades. Hi ha voluntat narrativa, però matisada. Hi ha discurs ideològic, però matisat. Aquest fet dificulta enormement qualsevol aproximació metòdica (radical) a la seva feina, bé sigui des del rigor academicista, bé sigui des de la necessitat de satisfacció «teatral». Una mica com si l’autor —amb un zel extrem— hagués disposat un joc de miralls per cobrir-se sempre les espatlles de qualsevol judici que se’n vulgui fer.\nAixò ens ha dut a atacar l’obra de Pau Miró des de la «franja del mig»: hem cregut convenient posar els focus d’atenció en territoris poc estridents, però que ens semblava necessari evidenciar per aproximar-nos-hi amb major seguretat, amb l’esperança d’il·luminar de retruc alguns patrons de funcionament i algunes espurnes de consciència de la seva idiosincràsia.\nEl Dossier Pau Miró conté els següents textos:\nPau Miró i la vida dels discrets, de Jordi Prat i Coll.\nCafè Zurich, Caffe Gambrinus, d’Enrico Ianiello.\nEntrevista a Pau Miró, de Marc Artigau.\nMots clau: Pau Miró\nEntrada anteriorPau Miró i la vida dels discrets Entrada posteriorEntrevista a Xavier Albertí


Cuidar és la clau per ser persones sanes | Crida per Sabadell\nHome | Cuidar és la clau per ser persones sanes\nCuidar és la clau per ser persones sanes\n31 de març de 2016 OpinióSobirania Reproductiva i de Cures0 comments\nArticle d’opinió de Xus Merino, membre del grup de Sobirania Reproductiva i de Cures de la Crida\nLa paraula “cuidar” és la clau. Del llatí “cogitare” que vol dir pensar, preservar, guardar o conservar, el significat és posar atenció en alguna cosa o en algú. La prioritat d’un país hauria de ser cuidar a les persones, perquè són elles, a través de la seva feina, de la seva manera de viure i del seu dia a dia, les que contribueixen a configurar l’essència d’aquest.\nPer les persones que treballem en salut, “cuidar” és clau, és el centre de la nostra feina i entenem que per totes les persones hauria de ser l’eix de la nostra vida. Parlar de salut és parlar de cuidar, de viure, de conviure, del nostre estat vital, de les nostres relacions, del nostre entorn, del nostre dia a dia. No es pot parlar de salut sense veure a la persona en tota la seva globalitat, la salut és quelcom molt més important que no patir una malaltia física o mental.\nA la societat actual és difícil ser persones sanes, vivim envoltades en unes dinàmiques que alteren constantment la nostra salut. Tot això quedar clar quan fem una mirada al nostre voltant i veiem com viuen moltes persones que comparteixen el nostre dia a dia. Algunes no tenen feina, altres tenen feines precàries que dificulten que puguin arribar a final de mes, pagar la factura de la llum, de l’aigua i omplir la cistella de la compra és un problema més per moltes famílies, altres no tenen habitatge o l’han de deixar per no poder pagar, altres han d’ocupar i altres es veuen obligades a tornar a casa d’algun familiar.\nLa gent jove té unes condicions laborals que fa uns anys no haguéssim pensat, sense feina o amb feines precàries, de poques hores, amb sous baixos i que no responen ni a la seva preparació ni a les seves expectatives. I és per aquest motiu que moltes joves decideixen marxar per buscar un futur millor fora de casa nostra.\nD’altra banda, la nostra gent gran, després de tota una vida de treball i esforç, veuen com es retallen les pensions i, per acabar-ho d’adobar, moltes d’aquestes persones han de ser el suport dels fills i filles que han perdut la feina, la casa i la salut.\nEns veiem obligades i obligats a fer recollides d’aliments per poder alimentar a la nostra gent, a les nostres veïnes. Hem de fer fires, vendes i maratons per poder aconseguir diners per la investigació. Però quina mena de país és aquest que no cuida a la seva gent i la fa passar penúries constantment! I amb tot això com podem ser persones sanes, qui pot tenir una vida saludable sense menjar, sense feina, sense casa, sense present i sense futur, sense poder preveure res, sense poder fer plans, sense poder viure, només sobrevivint?\nPer acabar d’arrodonir tot això hem d’afegir la precarització del nostre sistema sanitari, que ha passat de ser un referent a estar en perill de convertir-se en un sistema totalment obsolet, on la paraula clau “cuidar” ha quedat oblidada, perduda en mig del caos. Les retallades, les llistes d’espera, la manca de personal, el tancament de llits, el col·lapse de les urgències i la falta de polítics que valorin la sanitat publica, fa que des de l’administració es facin polítiques que promouen la privatització i les derivacions a clíniques privades. La disminució de personal i de recursos i l’augment de les patologies a causa de l’envelliment de la població, fa que no puguem donar l’atenció que requereix la nostra població. L’informe de l’OCDE situa la ràtio d’infermeres, a Espanya, en 5,1 per cada cent mil habitants, això vol dir que estem a la cua d’Europa, molt per sota de la mitjana europea que és de 8,5. En primer lloc d’aquesta llista: Suècia, amb 16,5 infermeres per cada cent mil habitants, triplica la nostra mitjana. En aquests últims anys, d’ençà que va començar la crisi, ens hem habituat a la precarització del nostre sistema sanitari i forma part de la normalitat la pèrdua de qualitat que revèn els nostres malalts i malaltes. Encara que el personal sanitari fa tot el possible per tapar els forats que ha provocat la crisi, aquests existeixen i són reals. Encara que no ens agradi, la nostra població no esta ben cuidada.\nAmb tot això es faci’l veure que necessitem un canvi, un canvi de model, de manera de fer, de manera de pensar, on prioritzem les persones, la seva educació, el seu benestar i la seva salut. On no es retalli en allò que és essencial pel bon desenvolupament de la persona.\nNecessitem recuperar l’empoderament de la gent i la lluita al carrer. Hem de ser conscients que millorar la salut vol dir millorar tota la nostra vida, que no podem deixar-la en mans de la classe política, que ens hem d’implicar. Tots i totes hem de prendre consciència de què només si millorem la nostra societat aconseguirem millorar la nostra vida, i serà així com podrem recuperar la nostra salut.


L'edició digital compleix el comerç electrònic amb Zmags Verge\nDimecres, setembre 5, 2012 Dijous, setembre 6, 2012 Douglas Karr\nnostre Comerç electrònic patrocinador, Zmags, ha llançat un nou visor de publicacions digitals. Verge ™ permet a les empreses convertir els seus fitxers PDF (i altres continguts) en un visor on puguin superposar dades, imatges, vídeos i fins i tot la seva plataforma de comerç electrònic. El visor es pot desplegar en ordinadors, mòbils i tauletes mitjançant una plataforma de gestió senzilla.\nAixò suposa un avenç en l'edició digital, ja que permet a les empreses construir experiències interactives i atractives on vendre directament. En el passat, una empresa podia distribuir la seva revista o fulletó, però havia de confiar que el lector tornés a la botiga en línia per fer la compra. Aquesta nova interfície permet a la companyia afegir punts d'accés per obtenir informació sobre la compra i, fins i tot, permet empaquetar diversos productes junts.\nDels Zmags Verge pàgina del producte\nLes pàgines riques en contingut i les imatges dinàmiques es poden explorar, compartir de manera intuïtiva i fer-hi clic o fer clic ràpidament en un fitxer carro de la compra, tot sense necessitat de recarregar o actualitzar pàgines.\nOptimitza l’experiència de l’usuari a totes les plataformes per aprofitar al màxim la funcionalitat de l'iPad HTML5, així com els telèfons intel·ligents, ordinadors o portàtils; fins i tot es pot col·locar directament a la pàgina de la vostra marca de Facebook.\nExclusiu de Zmags Compreu el look la funcionalitat augmenta els ingressos en permetre als compradors veure tots els articles de qualsevol agrupació de productes, i navegar i comprar articles de manera individual o col·lectiva.\nI aquí teniu el fulletó del producte Verge, al visor. Assegureu-vos de fer clic al botó superior esquerre per veure la pantalla completa.\netiquetes: editorial digitalcomerç electrònicles compres en líniapdfgestió de pdf


by Montserrat Quiñones\nLes nostres classes de primària\nat CEE Mare de Déu del Mont\nEn un país llunyà hi ha dos germans, el petit és pobre i generós i el gran és ric i avar. Un cop, el petit va demanar menjar al gran, perquè feia dies que tenia gana. Però el gran no va donar-li res. El germà petit, desesperat, se’n va anar a passejar per la platja. 3.\n

A la platja troba una velleta que li pregunta què li passa. Ell li diu que ja no sap què fer perquè és molt pobre i no té menjar. A la velleta li fa llàstima i decideix ajudar-lo. Li dóna un molinet màgic que obeix ordres. Quan el noi pobre pensi una cosa, el molint, immediatament, la farà realitat. I quan vulgui que s’aturi , només li haurà de dir.

\n

Aleshores el noi s’imagina una casa, gran i maca, amb tot de menjar. I, tot d’un plegat, ja té la casa al davant. Així, a partir d’aleshores, ell, que abans era pobre, pot viure bé. El seu germà, envejós, va veure’l i li pregunta com s’ho ha fet. Ell li parla del molinet màgic i el germà li demana que l’hi deixi. Ell, que és bona persona, l’hi dóna i el germà se’n va de pressa que no sent com es fa per aturar-lo.

\n

El germà ric s’emporta el molinet a casa seva i demana palla, perquè la collita d’aquell any ha estat dolenta. El molinet comença a fer palla i més palla. Com que no ho sap aturar-lo, al final la palla arriba a la llar de foc i se li cala foc a la casa.

\n

Aleshores arriba el seu germà, que ordena al molinet que la casa cremada torni a ser com abans. Després d’això tothom comença a parlar de les coses que fa el molinet màgic. Un capità de vaixell que ha d’anar a terres llunyanes a buscar sal, se n’assabenta i demana permís per emportar-se’l.

\n

Quan són a alta mar, un mariner diu al capità que, en lloc de fer un viatge tan llarg per anar a buscar sal, podrien dir al molinet que en fabriqués. El capità hi està d’acord i pensa en la sal perquè el molinet els en doni. Al cap de poc tot el vaixell és ple de sal.

\n

El molinet no para de fer sal, i el vaixell pesa tant que s’enfonsa. I aquell molinet encara ara és al fons del mar, fabricant sal. Per això l’aigua del mar és salada.


Espai Isidor: El dol i la integració social\nNo us sabria dir si Les revenants és una pel·lícula de ciència ficció amb un rerafons filosòfic sobre la mort i el dol o una de zombies amb voluntat de denúncia social. Probablement no és completament res d'això i una mica de tot. Perquè el que planteja el realitzador Robin Campillo (guionista d'El empleo del tiempo i fotògraf i editor de Recursos humanos) dóna molt per pensar i per debatre i molt poques respostes clares i convincents. Potser per aquest motiu, Les revenants sempre ha obtingut una freda rebuda per part de crítica i públic als festivals per on ha passat -per exemple, Cannes i Sitges-.\nLa pel·lícula s'obre amb una imatge realment inquietant: milers de persones mortes recentment (la majoria avis, és clar) que tornen misteriosament a la vida. Lluny dels zombies estripats i putrefactes als que estem acostumats a les pelis de terror, aquests van ben vestits, tenen bona salut i mostren un impassible somriure, això si, buit de tot sentiment. Però són pacífics. Així, al principi es planteja la possibilitat de reintegrar tots aquests "revenants" a les seves feines i vides anteriors, com si res no hagués passat. Mica en mica, però, aquests morts retornats comencen a mostrar-se confusos, desorientats, extranys i es converteixen en un greu problema social: necessiten aliments, serveis i ocupació, però són... "diferents". Subtilment, però no sense crueltat, Campillo està parlant d'una realitat trista i massa quotidiana: que en fem d'aquells col·lectius que fan "nosa"? on posem els immigrants? com ocupem els disminuits psíquics o físics? com cuidem dels avis?\nPreguntes sense resposta en una pel·lícula incòmoda i extranya que d'alguna manera també reflexiona sobre el procés del dol, però plantejat de forma inversa: els vius no han d'acceptar aquí la mort dels éssers estimats, sinó el seu retorn inesperat a la vida. És aquesta una inquietant i al mateix temps poètica manera de representar la forma com l'absència ens trasbalsa i ens ofega.\nVaig sentir-ne a parlar fa temps i semblava un punt de partida interessant, però també força arriscat si no està ben resolt. És del Sitges 2004, oi? Se sap si s'estrenarà a la cartellera?\nSi, és la de Sitges... llavors se'm va escapar, però la trobaràs a la mula. No té pinta d'estrenar-se de moment, però mai se sap.


Grècia: nou destí per al Pectus Up | Pectus Excavatum\nGrècia: nou destí per al Pectus Up\nVentura Medical Technologies visita Atenes per fer una nova operació amb el Pectus Up i diversos tallers de formació amb cirurgians experts en Pectus Excavatum.\nEl personal especialitzat de Ventura Medical Technologies es va desplaçar el darrer mes de gener a la capital hel·lènica per formar cirurgians i implantar el primer Pectus Up a Grècia.\nL’empresa desenvolupadora de l’implant Pectus Up, la nova alternativa quirúrgica per al tractament del Pectus Excavatum, va organitzar a Atenes diversos tallers de formació en aquesta nova tècnica mínimament invasiva. Aquesta formació es va impartir a diversos cirurgians toràcics especialitzats en deformitats toràciques, concretament en Pectus Excavatum.\nL’esdeveniment el va organitzar l’empresa distribuïdora Emergy Products, situada a Atenes (Grècia) que forma part de la indústria de majoristes de medicaments al país. La companyia compta amb 15 anys d’experiència en la cura de les persones i amb una gran presència en els hospitals hel·lènics, amb els productes més innovadors del sector.\nEmergy Products serà la distribuïdora del Pectus Up, tant a Grècia com a Xipre.\nPel que fa a la intervenció, va tenir lloc a l’Hospital Lefkos Stavros – The Athens Clinic, clínica privada de referència en cirurgia mínimament invasiva. El procediment es va desenvolupar amb normalitat i va concloure amb un resultat plenament satisfactori. Va ser realitzat pel Dr. Ioannis Paralikas, juntament amb el Dr. Sotiris Moraitis, tots dos cirurgians cardiotoràcics especialitzats en deformitats toràciques.\nEl pacient era un home de 40 anys, que actualment es troba convalescent sense cap complicació, ja que el Pectus Up és la tècnica quirúrgica actual menys invasiva i de recuperació més ràpida per al tractament del Pectus Excavatum.\nAmb la incorporació de Grècia, ja són cinc els països europeus a utilitzar el Pectus Up, juntament amb els quatre del continent americà, gràcies a cirurgians especialitzats i formats en la tècnica.


Villamarxant archivos - Pàgina 40 de 52 - Noticias CAMP DE TURIA\nEl programa pilot “Jove Oportunitat” arranca a Vilamarxant\nVilamarxant ha sigut escollida per a portar a terme el programa pilot de Jove Oportunitat (JOOP). El curs començarà aquest dimarts, 17 de desembre, de 10 a 14 hores al centre de formació del municipi. La iniciativa va dirigida a joves amb necessitats formatives, que estiguen inscrits en Sistema Nacional de Garantia Juvenil. Durant aquestes…\n16 gener, 2017 Deja un comentarioCamp de Túria, VillamarxantBy redaccion\nVilamarxant s’ahdereix a les beques de formació per a enginyers en Telecomunicació i TIC\nVilamarxant ha convocat una beca de formació per al desenvolupament del Projecte de Modernització Local Estratègica. Aquesta ajuda s’emmarca dins del Programa de Pràctiques Formatives per a joves de la Diputació de València i està dirigida a enginyers en Telecomunicació i TIC. A ella poden accedir menors de 35 anys, empadronats en qualsevol municipi de…\n13 gener, 2017 Deja un comentarioCamp de Túria, VillamarxantBy redaccion\nLa localitat de Vilamarxant es prepara per a celebrar la festivitat en honor a Sant Antoni aquest cap de setmana. D’aquesta manera, el proper dissabte 14 de gener es portarà a terme una partida de pilota al carrer Era Alta. En primer lloc, a les 11:00 hores, hi haurà una partida de xiques, amb la…\n12 gener, 2017 Deja un comentarioCamp de Túria, VillamarxantBy redaccion


Càrrecs de la targeta bancària: "Els consumidors estalviaran centenars de milions o fins i tot milers de milions d'euros" - EU Reporter\nCàrrecs amb targeta bancària: "Els consumidors estalviaran centenars de milions o fins i tot milers de milions d'euros"\nLes comissions que cobren els bancs per processar els pagaments dels consumidors a la UE es podrien limitar al 0.3% del valor de les transaccions per a les transaccions amb targeta de crèdit i a un màxim de set cèntims d’euro per a les targetes de dèbit, segons una proposta votada pels diputats el dijous 3 Abril. Pablo Zalba, membre espanyol del grup PPE, responsable de dirigir els plans a través del Parlament, va parlar més sobre els beneficis.\nCom es beneficiaran els consumidors d’aquestes propostes?\nEls consumidors es beneficiaran de dues maneres principals: imposarem un límit a aquestes comissions d'intercanvi, de manera que estalviaran centenars de milions o fins i tot milers de milions d'euros; i introduirem més transparència perquè puguin saber quan paguen quant correspon a aquestes taxes. Un avantatge addicional d'aquesta proposta és que ajudarà a combatre el frau, ja que quan augmenta l'ús de la targeta, el frau es fa més difícil.\nLes institucions financeres cobren tarifes d’intercanvi artificialment elevades als consumidors, ja que els operadors de telecomunicacions cobren la itinerància a l’estranger?\nNo depèn de mi dir si aquestes taxes són artificialment elevades o no. La veritat és que fins ara no hi ha hagut molta competència en aquest mercat i sabem què passa en aquests casos. El que sí que puc dir és que, una vegada que entri en vigor aquesta legislació, la gent pagarà menys. I a mesura que augmenten els pagaments amb targeta a mitjà i llarg termini, les institucions financeres rebran més ingressos.\nQuins països de la UE tenen les tarifes d'intercanvi més barates i les més cares?\nEls consumidors orientals són els que paguen taxes més altes a causa de la menor penetració de la targeta. Els consumidors nòrdics i holandesos paguen taxes més baixes.\nTemes relacionats:artificialment altcàrrecstargeta de crèditPablo Zalbavalors de tansacció\nDispositius mèdics: millors controls i traçabilitat per garantir la seguretat dels pacients\nFi de #RoamingCharges per als viatgers a la UE el 2017\nFi de #RoamingCharges a la UE en 2017: Comissió està d'acord en el nou enfocament\nEl ministre britànic diu: "Llum verda per a trucades de vacances europees més econòmiques."


Xavi Hernández: “És una oportunitat històrica” - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesXavi Hernández: “És una oportunitat històrica”\nXavi Hernández: “És una oportunitat històrica”\n“És el millor equip a nivell defensiu, pressionen, són solidaris i en atac tenen variants”, comenta Xavi sobre l’Atlètic de Madrid “És una gran final, un partit fantàstic. Seria la cirereta per a aquesta generació, jugar un partit tan transcendent”, explica el migcampista de Terrassa\n“Una de les claus del partit ha de ser avançar-nos en el marcador, per obligar-los a sortir més”, ha comentat Xavi Hernández, el jugador que millor veu el futbol del Barça. El migcampista de Terrassa ha comentat que tothom creia que el Campionat de Lliga estava perdut: “Vam creure que no teníem opcions, potser vam tirar la tovallola massa aviat. Donàvem per perduda la Lliga i el futbol té aquestes coses, ho tenim tot a favor per guanyar. És un títol molt important, hem d’estar tots units. És una oportunitat històrica. Serà una final espectacular”.\nVam creure que no teníem opcions, potser vam tirar la tovallola massa aviat\nEl rival que tindrà el Barça al davant, l’Atlètic de Madrid, en té prou amb un empat per proclamar-se campió de Lliga 18 anys després de l’últim cop, que va ser la temporada 1995/96, en la qual van aconseguir el doblet. Els matalassers, són, per a Xavi, el millor equip en defensa d’Europa: “És el millor equip a nivell defensiu, pressionen, són solidaris i en atac tenen variants”, ha explicat el cervell blaugrana. “Seguim tenint gana i la gent ha d’estar animada –ha afegit-, cal valorar la Lliga com cal, competint fins al final. Al davant tenim un equipàs”.\nSeguim tenint gana i la gent ha d’estar animada, cal valorar la Lliga com cal\nI és que aquesta generació de futbolistes, que ja ha gaudit d’alguna remuntada històrica com va passar amb el Milan a la Lliga de Campions, no s’ha jugat mai una Lliga a caixa o faixa i menys a l’Estadi: “Tenim una generació molt bona, tenim una oportunitat històrica davant nostre. És un partit únic i no sé si el tornarem a tenir. Seria la cirereta per a aquesta generació, jugar un partit tan transcendent”, ha explicat el segon capità de la plantilla, que ha deixat clar que la seva idea és seguir al Barça.\nPuyol és un exemple per a tots nosaltres pel seu esperit de lideratge i sacrifici\n“Em sap greu que marxin, em fa pena. El Puyol és un exemple per a tots nosaltres pel seu esperit de lideratge, sacrifici. Hem compartit tota la carrera junts, és una persona espectacular. Amb Valdés també, el millor porter de la història del Barça, la gent no el coneix prou i ja el trobem a faltar ara. Li desitgem el millor del millor. Són dos grans amics”, ha comentat Xavi sobre dos baluards de la dècada daurada del Barça.\nNeymar, Piqué i Alba, convocats\nEntrades per als socis no abonats


Malquerida: la història de la cervesa llatina de Damm - Disnova\nMalquerida: la història de la cervesa llatina de Damm\nAvui deixem enrere la (ja desfasada) publicitat de Nadal. Toca començar l’any nou amb una nova imatge.\nI què millor que parlar d’una de les nostres cerveses més “curioses” ?. Sí, exacte. Avui parlarem de la Malquerida. La “roja fresca”.\nLa Malquerida neix de la fascinació de dos mestres cervesers, Ferran Adrià i Albert Adrià, per la gastronomia llatina. Una tendència cada vegada més popular. Rica, creativa, complexa i potent. Però amb un gran problema. No existia una cervesa específica que encaixés amb la seva forta personalitat.\nFins ara, és clar.\nEn 2014, els Adrià i el seu equip decideixen que han de fer una cervesa especial per a la cuina llatina. Sí o sí. I contacten amb Damm.\n2016. El duo de cervesers, molt convincents, aconsegueixen el SÍ de Damm. Per primera vegada en la història, una cervesera mediterrània elaborarà una cervesa per a la gastronomia llatina.\nArribem a 2017. Els mestres cervesers de Damm elaboren cerveses amb les idees dels germans Adrià i el seu equip: Ferran Centelles, sommelier de El Bulli, Paco Méndez, cuiner i soci d’Albert Adrià, i Marc Álvarez, responsable de cocteleria de El Bulli. Els prototips es provaran amb menjar llatina en les nombroses reunions que es van dur a terme.\nAl principi es va provar a incloure mescal. Li donava un sabor fumat interessant, però s’allunyava de la frescor que buscaven, necessari per acompanyar un menjar tan potent. Van provar cerveses amb tocs de llima, herba llimona, anís, full santa … i molts altres ingredients de la cuina llatina. Però un gust massa suau es veia sobrepassat per la intensitat del menjar …\nVa ser llavors quan Paco Méndez, cap de cuina de l’Fulla Santa, va aparèixer amb un còctel que obria el seu menú degustació. “I si ho incorporem a la cervesa?”. El resultat: deliciós.\nEn una de les últimes sessions, l’artista argentí Diego Rei va proposar el nom ideal per a la futura cervesa: Malquerida.\nLa flor de Jamaica va resultar ser el descobriment: va ser aquesta flor la que li va donar a la cervesa el seu meravellós color vermell. Tot i això, faltava acidesa i textura. Albert Adrià va proposar incorporar notes de blat.\nFinalment, els mestres de Damm van elaborar un últim prototip. I així va sorgir. La “roja fresca”, la cervesa llatina de Damm.


Viatjar a Mart | Un Salt al món (tancat)\n← Només ho diré una vegada ;)\nA Mart dominen les forces de la natura →\nAgafo l’expressió de la meva millor amiga per dir que aquestes vacances les passaré a Mart.\nJa era hora que ho tingués decidit i enllestit quan falta menys d’un mes per agafar els trastets i traspassar el gran oceà destí Guatemala. Serà la meva desvirgació de vol transoceànic i estic ATERRIT: 10 HORES D’AVIÓ!!!!\nM’he buscat pel Sant Google tots els cursos de "por a volar" que he trobat i me’ls empaparé bé abans d’agafar el macroavió d’Iberia. Fins ara el vol més llarg que he fet ha sigut de 5 hores i se’m van fer eternes. No em puc imaginar el doble d’hores tancat en un tub metàl·lic a 10 mil metres d’altitud sense poder obrir la finestra perquè em toqui l’aire a la cara, sense poder sortir a córrer una mica, sense tocar la gespa, els arbres…\nDe moment estic fent recopilació de llibres que em resultin ben atractius per llegir-me’ls sensers i de llibretes i bolis per poder escriure tot el que em passi pel cap, però tot i així ja en sento angoixat… i més ara que no podré portar a la cabina l’mp3 amb música relaxant. I si m’entra un atac d’angoixa allà tancat com a aquella senyora americana i es pensen, com li va passar a ella, que sóc un terrorista?\nAgggg! Es fa necessaria una visita a la metgessa per a que em recepti alguna cosa i em passi les 10 hores ben "drogat".\n20 comentaris a l'entrada: Viatjar a Mart\n21 Agost 2006 a les 22:56\nUn vol de 5 hores és una putada, però en un de 10, pots provar de dormir-ne 6… 😉\n21 Agost 2006 a les 23:12\nTranquil, pensa en el menjar i tot solucionat? ;P\nHi vas sol? Si tens companyia potser passa més rapid ó_ò\n21 Agost 2006 a les 23:50\nPots fer us de les drogues legals i ovbiar els detalls del vol…o bé empalmar una festa de tres dies i aprofiar el vol per dormir les 10 hores que s’et deuran…\nPots fer us de les drogues legals i ovbiar els detalls del vol…o bé empalmar una festa de tres dies i aprofiar el vol per dormir les 10 hores que se’t deuran…\n22 Agost 2006 a les 0:46\nLa nit abans no dormis i clapa durant el vol.\nEl pitjor d’un vol oceànic és que has de menjar a l’avió. Això si que és terrorífic. I després, segons on vagis a petar, també pots passar-ne de por. Però a dalt els núvols…res de res!\n22 Agost 2006 a les 2:17\nPensa que tenir por a volar no et condueix a res perquè la tinguis o no el vol està fora del teu control, així que el millor que pots fer és gaudir-lo. Jo només he creuat l’atlàntic una vegada i es pot suportar. La sort que tinc jo és que m’agrada volar. El millor, com sempre, és poder-se adormir durant tot el viatge. Els mp3 tornen a estar prohibits? l’any passat fins i tot anava amb el portàtil encès! sempre que el tingués apagat durant l’enlairament i aterrament no hi havia problema!\n22 Agost 2006 a les 10:06\njo de tu em prendria tres biodramines i segur que dorms com un soc durant tot el viatge. Paraula d’experta en biodramines\n22 Agost 2006 a les 10:37\nuf… uf… uf… no sé ni si seria capaç de volar mitja hora… uf… uf… uf…\n22 Agost 2006 a les 12:46\nvolar…. qui pogués un altre cop….\n22 Agost 2006 a les 12:59\nPerò entre lectura, escriptura, migdiada, pel·lis i menjar tindràs temps i lloc per a l’angoixa?? No va ningú amb tu amb qui parlar, també? Hi ha mil coses per a fer, de segur que al final el vol se’t fa curt, ja veuràs! Una abraçada, i tranquil·litat, molta tranquil·litat.\n22 Agost 2006 a les 13:09\nels sudokus són un bon remei contra l’estrés d’estar engarjolat en un avió! a mi aquest estiu m’han anat beníssim!\nper cert… tens una meme per a fer! 😉\n22 Agost 2006 a les 13:45\nLlastima que l´Avio sigui d´Iberia , es mereixen un bon boikot 😉\nMira d´arribar aviat i agafar un seient devant del pasadis de la porta d´emergencia aixi podras estirar be els peus.\n22 Agost 2006 a les 14:52\noooooh! a mi m’encanta volar! jo diria que sí que pots portar mp3 però vaja… després de tot el que està passant últimament no podria assegurar-ho.\nDe totes maneres pensa en les viatge que t’espera després, que t’ho passaràs molt bé i tindràs moltes cosetes per explicar! 🙂\n22 Agost 2006 a les 17:30\nOstres! El viatge a Mart… Em fa gràcia la pregunta que et fan de si hi vas sol o acompanyat 😉 Què? Guardem el secret? Ho expliques tu? Ho explico jo? O ho explica l’Oleguer? 😉\n22 Agost 2006 a les 18:30\nFa un any i mig vaig també vaig agafar un vol d’unes 10 o onze hores. Mai m’han agradat els avions i la idea, només de pensar-ho mesos abans m’aterria, pensava que no se’m passaria el temps, que ho passaria fatal. Nosaltres vam sortir de nit, i entre que sopes, llegeixes una mica i dorms una estona el temps se’t passa aviat. Potser no és el mateix que l’mp3, però record que en aquell avió podies escoltar música amb uns auriculars, i això que entre una cosa i l’altra, sobretot si dorms una mica al final ja veuràs com no és tant com el que sembla, quan toquis terra i et trobis en un altre món,tan diferent, potser et semblen poc 10 hores per arribar-hi… 😉\n22 Agost 2006 a les 19:59\nJa ho tinc! Ja ho tinc! Ja sé què pot fer en Deric per passar-se la por i els nervis!!!! Canviar-me els bolquers quan toqui!!!!!!! Tiet Deric: que 10 hores són moltes hores, ja saps que jo sóc molt petit i segur que s’hauran de canviar moooooooolts bolquers!!!!! 😉 😉 😉 😉\nMira si estarem entretinguts per allà daaaaaaaalt!!!\n(Au, ja ho he dit: me’n vaig a Guatemala amb el “tiet” Deric)\n22 Agost 2006 a les 20:04\nOlegueret, fill… Si el “tiet” Deric ha trigat quatre mesos per fer-se una foto amb tu a coll (deia que tenia por de trencar-te), com vols que et canviï els bolquers a dalt d’un avió que li fa pànic? Per si de cas, vindré amb vosaltres. Ara que jo, els avions tampoc és que siguin el meu fort… 🙁\nlupus minor diu:\n22 Agost 2006 a les 23:44\nJo et receptaria una bona mossegada licantròpica: si esdevens homellop, mai més no sentiràs por de res, sigui volar a 10.000 metres, sigui llençar-te amb paracaigudes des d’allí mateix. O sense.\n23 Agost 2006 a les 9:32\nles pors hi són per superar-les, diuen… i no et faria cap lleig no per arribar-me a Guatemala… quan marxem?\n24 Agost 2006 a les 9:52\nun pànic terrible!! però noi Guatemala bé s’ho val fer un esforç… també tinc pendent posar-me en una altra maleta per arribar-me al Panamá… potser que comenci per superar la mica de claustrofòbia que tinc 😉


Termes i condicions - Coco Bianco\nLes presents Condicions Generals regularan expressament les relacions sorgides entre Coco Bianco, carrer c / Major 53, 25007, Lleida, Espanya, i amb CIF B25767088 (en endavant, "Coco Bianco") i els tercers (en endavant, "Usuaris" ) que es donin d'alta com a usuaris i / o adquireixin productes a través de la botiga online del lloc web oficial de Coco Bianco (http://www.coco-bianco.es", d'ara endavant la " Botiga").\nL'Usuari s'obliga, amb caràcter general, a utilitzar la Botiga, a adquirir els Productes i a utilitzar cadascun dels serveis de la Botiga de forma diligent, de conformitat amb la llei, la moral, l'ordre públic i el disposat en aquestes Condicions generals, i haurà així mateix abstenir-se d'utilitzar-los en qualsevol forma que pugui impedir, danyar o deteriorar el normal funcionament i gaudi de la Botiga per part dels Usuaris o que pogués lesionar o causar danys als béns i drets de Coco Bianco, els seus proveïdors, Usuaris o en general de qualsevol tercer.\nCoco Bianco es reserva el dret a decidir, en cada moment, els Productes que s'ofereixin als Usuaris a través de la Botiga. En particular, Coco Bianco podrà en qualsevol moment afegir nous Productes als oferts o inclosos en la Botiga, entenent que tret que es disposi una altra cosa, aquests nous Productes es regiran pel que disposen les presents Condicions Generals. Així mateix, Coco Bianco es reserva el dret a deixar de prestar o facilitar l'accés i utilització en qualsevol moment i sense previ avís de qualsevol de les diferents classes de Productes que s'ofereixen a la Botiga.\nEn un termini màxim de vint-i-quatre (24) hores, Coco Bianco li enviarà un correu electrònic, confirmant-li la compra. Aquest correu electrònic assignarà un codi de referència de la compra, i detallarà les característiques del Producte, el seu preu, les despeses d'enviament i les dades de les diferents opcions per efectuar el pagament dels Productes a Coco Bianco.\nCoco Bianco arxivarà els documents electrònics en què es formalitzi el contracte, remetent una còpia a l'Usuari una vegada feta la compra.\nLa confirmació de la comanda enviada per Coco Bianco no té validesa com a factura, només com a comprovant de compra. Coco Bianco enviarà juntament amb el Producte el comprovant de venta corresponent al mateix.\nL'usuari té un dret de desistiment pel qual podrà posar-se en contacte amb Coco Bianco a través del correu electrònic a la següent adreça: info@coco-bianco.es i desistir de la compra en un termini no superior a catorze (14) dies naturals, comptats a partir de la recepció del Producte. El Producte s'haurà d'enviar juntament amb el formulari de desistiment degudament emplenat i una còpia de l'albarà de lliurament.\nEl desistiment comporta la devolució de l'import pagat o la substitució del producte. En cas d'optar per la devolució de l'import, el client haurà d'indicar en el full de devolució les dades requerides a Coco Bianco per poder efectuar l'abonament. El termini per a aquest abonament serà l'establert en la Llei.\nPer a qualsevol incidència, reclamació o exercici dels seus drets, l'Usuari podrà enviar un correu electrònic a l'adreça info@coco-bianco.es\nL'àmbit territorial de les vendes a través de la Botiga és exclusivament per al territori d'Espanya (excepte Canàries, Ceuta i Melilla), de manera que el servei de lliurament només serà per a aquest territori. Els Productes comprats a través de la Botiga s'enviaran a la direcció de lliurament que l'Usuari indiqui una vegada comprovat el pagament, sent el termini màxim de lliurament el de trenta (30) dies establert per defecte en la Llei.\nEl servei de lliurament de Coco Bianco, es realitza en col·laboració amb diferents operadors logístics de reconegut prestigi. No se servirà en Apartats de Correus ni en hotels o altres adreces no permanents si no és sota la responsabilitat de l'Usuari.\nL'Usuari reconeix que tots els elements de la Botiga i de cada un dels Productes, la informació i materials continguts en els mateixos, les marques, l'estructura, selecció, ordenació i presentació dels seus continguts, i els programes d'ordinador utilitzats en relació amb ells, estan protegits per drets de propietat intel·lectual i industrial de la pròpia Coco Bianco o de tercers, i que les Condicions Generals no li atribueixen respecte a aquests drets de propietat industrial i intel·lectual cap altre dret diferent dels específicament contemplats en les mateixes.\nTret que fos autoritzat per Coco Bianco o si escau pels tercers titulars dels drets corresponents, oa menys que això resulti legalment permès, l'Usuari no podrà reproduir, transformar, modificar, desencadellar, realitzar enginyeria inversa, distribuir, llogar, prestar, posar a disposició, o permetre l'accés al públic a través de qualsevol modalitat de comunicació pública de cap dels elements referits al paràgraf anterior. L'Usuari haurà d'utilitzar els materials, elements i informació a la que accedeixi a través de la utilització de la Botiga únicament per a les seves pròpies necessitats, obligant-se a no realitzar ni directament ni indirectament una explotació comercial dels materials, elements i informació obtinguts a través de els mateixos.\nL'Usuari s'haurà d'abstenir d'eludir o manipular qualssevol dispositius tècnics establerts per Coco Bianco o per tercers en la Botiga.\nEn compliment de la Llei 15/99 LOPD, l'informem que les seves dades personals i altra informació facilitada mitjançant el formulari d'inscripció, així com la procedent de les transaccions realitzades, serà inclosa i conservada en un fitxer per al seu tractament, propietat de Coco Bianco, mentre no se sol·liciti la seva cancel·lació. El tractament es destinarà al desenvolupament i execució de la venda, l'atenció personalitzada dels productes i serveis que adquireixi ia la millora d'aquesta atenció, així com a la promoció de productes i serveis propis i de terceres empreses vinculades a Coco Bianco. Així mateix, se l'informa que les seves dades seran posats a disposició de les empreses Coco Bianco per a les finalitats indicades. Coco Bianco tractarà aquestes dades amb la màxima confidencialitat essent el destinatari únic i exclusiu dels mateixos, i no efectuant cessions o comunicacions a tercers al marge de les assenyalades per la normativa vigent. L'usuari autoritza expressament a Coco Bianco la remissió, fins i tot a través de mitjans electrònics, per part de Coco Bianco i de les esmentades entitats, de comunicacions comercials i ofertes i concursos promocionals.\nL'Usuari podrà exercir en qualsevol moment els drets d'accés, rectificació, oposició o cancel·lació dirigint-se a Coco Bianco, o mitjançant correu electrònic dirigit a info@coco-bianco.es, adjuntant còpia del seu NIF o document identificatiu substitutori.\nCoco Bianco facilita l'ús de contrasenyes personals a l'usuari que es registri com a tal al lloc web. Aquestes contrasenyes serviran per a l'accés als serveis prestats per mitjà del lloc web. L'usuari haurà de mantenir sota la seva exclusiva responsabilitat les contrasenyes en la més estricta i absoluta confidencialitat, assumint, per tant, els danys o conseqüències de tot tipus es derivin del trencament o revelació del secret. Per raons de seguretat, la contrasenya d'accés telemàtic als serveis vinculats al Lloc Web podrà ser modificada en tot moment per l'usuari. L'Usuari es compromet a notificar a Coco Bianco de forma immediata qualsevol ús no autoritzat de la seva contrasenya, així com l'accés per tercers no autoritzats a la mateixa.\nCoco Bianco utilitza cookies pròpies i de tercers per millorar els nostres serveis i mostrar publicitat relacionada amb les preferències mitjançant l'anàlisi dels teus hàbits de navegació. Si continues navegant, considerem que acceptes el seu ús.\nSi no vols que s'instal·li en el teu disc dur una cookie, pots configurar el teu programa de navegació per Internet per no rebre-les. Igualment, podràs eliminar les cookies lliurement. En el cas que decideixis desactivar les cookies, la qualitat i rapidesa del servei poden disminuir i, fins i tot perdre l'accés a alguns dels serveis oferts en Coco Bianco.\nSi l'article subjecte a garantia ha estat traslladat a un domicili diferent al que va ser entregat, serà responsabilitat exclusiva del comprador que aquest desplaçament no hagi afectat a l'estat del bé objecte de la possible reclamació.\nEn els productes tèxtils, la garantia quedarà invalidada si s'incompleixen les indicacions sobre les cures estipulades en l'etiqueta de cada producte.


El Rei va fer penitència per Carod i Maragall - Notícies Societat - Notícies Societat - e-notícies\nDissabte, 18 de setembre del 2021\nSocietat · 25 de Novembre de 2011. 09:29h.\nEl Rei "va fer penitència" per Carod i Maragall\nLa seva biògrafa explica que va quedar "tocat" per la foto amb la corona d'espines i que es desentén d'Urdangarin\nFotografia amb la Corono d'Espines\nLa periodista i biògrafa del Rei, Pilar Urbano, en una entrevista a Público, explica que el Rei Joan Carles "va fer penitència després de la foto de Carod i Maragall amb la corona d'espines". "El rei és la seva majestat catòlica, aquest és el seu títol, el gran mestre del Toisón d'Or, i això requereix ser cristià i exercir-ho".\n"Al seu confessor i amic, fra Bartolomé Vicens, molt preocupat, tocat, li va dir que havia de fer alguna cosa després de veure allò. 'Un gest requereix un altre gest', li va respondre. I al rei se li va ocórrer, en desgreuge, anar-se'n al Crist de Medinaceli i besar-li el peu", afegeix.\nEn referència a la polèmica pels 'negocis' de Urdangarin, explica que "fa uns dia, esmorzant o sopant en un restaurant portuguès que hi ha a Madrid, jo no hi era, va comentar: 'Aquests són assumptes d'Iñaki, no meus'. El rei pot estar més o menys afectat, però la institució té el seu sistema de tallafocs per a preservar de qualsevol alteració, perquè allò no enteli al rei".\n"Un sistema que tenen totes les institucions per expulsar, drenar, ja sigui un college britànic o la Guàrdia Civil. De tota manera, em molesta molt que els periodistes imposin pena de banqueta contra qui no ha estat ni imputat, ni processat, ni tan sols cridat a declarar", conclou.\nNomés el 6% de les joguines són en català\nEl Govern balear hauria falsificat actes en benefici d'Urdangarin\n#25 Ciudadano Sinmitos, Barcelona, 27/11/2011 - 01:03\nLa imagen de Maragall y Carod haciendo cachondeo con la corona de espinas en público refleja el nivel mental de estos dirigentes políticos. Claro que la del rey besando un pie del Cristo de Medinaceli como desagravio, y que lo cuente su biógrafa, también refleja nivel. No sé si reír o llorar.\n#25.1 Pau, BCN, 27/11/2011 - 14:27\n#24 Ciutadà català, Catalunya, proper estat europeu., 27/11/2011 - 00:27\nJa s'ha dit, la penitència que hem de suportar els ciutadans per mantenir la monarquia espanyola. Tip d'aquesta gentola...\n#23 santsenc, Vila de Sants, 26/11/2011 - 19:55\nNosaltres si que fem penitència mantenint tota la família real amb aquesta crisi\n#22 QUIM, GIRONA, 26/11/2011 - 08:32\nPOTSER HAURIA DE FER PENITÈNCIA PER CULPES MÉS GREUS O CALLAR.\n#20 Onofre, LA fULLACA(Osona9, 25/11/2011 - 19:25\nJo,pobre ivell pagés,encara faig penitència per haver votat a En Carod!Que Deu em perdoni!\n#20.1 Mariona, Rubí, 26/11/2011 - 08:48\nJo encara diria més Onofre. Després d'haver plorat llàgrimes de cocodril en veure la deliciosa escena d'en Carod i en Maragall, em queda la pregunta de si el Rei també haurà fet penitència per totes les "banyes" que la seva pobra dona ha portat des que es varen casar. Molt penós tot plegat!


Moltes botigues de Calella se sumen al Black Friday | Ràdio Calella Televisió\nMoltes ciutats catalanes han avançat uns dies el tret de sortida de la campanya de Nadal per fer-la coincidir amb el divendres negre, tradicional a Estats Units i que ha creuat l’atlàntic per instal·lar-se a casa nostra com una gran jornada de compres.\nEl Black Friday anima el consum oferint preus especials, amb descomptes que poden anar del 20 al 50% en funció del producte i l’establiment. Si bé fins l’any passat eren les grans cadenes comercials les que li obrien la porta, aquest any també s’ha extès al petit comerç de ciutats com Calella.\nDes d’Intersport Marquès ja des d’avui i fins dissabte celebren el Black Friday amb un descompte del 20 per cent en tots els productes de la botiga. A més, amb totes les compres donen xecs regals de diferents valors segons l’import de la compra. Ho explica l’Alfons d’Interesports Marquès Calella.\nÉs el segon any que Interesport Marquès s’afegeix al Black Friday.\nUn altre establiment de Calella que fa el Black Friday és la botiga del Barça. Serà demà i dissabte quan es podrà comprar qualsevol producte de la botiga amb un 15 per cent de descompte. Serà la primera vegada i servirà per comprovar si realment s’incrementa el nivell de vendes, tal i com reconeix el propietari de la botiga del Barça, Jordi Serra.\nSón exemple de dues botigues que s’han sumat a la possibilitat de fer descomptes tal dia com avui i demà, pensats perquè els compradors puguin avançar compres de Nadal a preus rebaixats.\nAssociació de Comerciants Calelal Centre Comercial: “Si el Black Friday ha de donar bons resultats, és normal aplicar-lo”\nEl president de l’Associació Comerciants Calella Centre Comercial, Xavier Nogué, ha indicat que cada botiga escull lliurement a quines campanyes comercials s’afegeix, com és el cas del Black Friday, on l’entitat no hi participa de forma general però que dóna suport a les que fan descomptes aquests dies. Així ho ha expressat Xavier Nogué: “Totes les iniciatives que han de donar bons resultats és normal aplicar-les. I si aquesta n’és una és ben lògic que hi hagi botigues que ho apliquin. La prova és que sembla que s’està imposant. Des de l’Associació s’ha parlat algun cop de fer alguna iniciativa d’aquestes. És un tema complex, perquè és una cosa molt personal de cada botiga i no és com la campanya de fidelització que farem ara per Nadal. És més de lliure criteri, però no deixa de ser una altra manera de promocionar un tipus d’article amb uns preus molt competitius i més agressivament. És una cosa que ve de l’estranger, que l’hem importat i sembla que funciona“.\nNogué ha dit que en aquestes dates si que hi pot haver gent que aprofiti per fer compres de Nadal però que a Calella la majoria es fan durant el desembre. Tot i així, veu amb bons ulls que hi hagi botigues que aprofitin diades com aquesta per fer ofertes. Nogué: “Ara a les portes de Nadal i del desembre ja hi ha molta gent que pot començar a pensar en comprar ja algun article de cara a Nadal, però també hi ha un tipus de client que va a experimentar alguna cosa que necessiti per ús personal. No crec que sigui una cosa exclusivament per la campanya de Nadal“.\nUn cop acabat el Black Friday quedaran pocs dies perquè arrenqui la campanya de Nadal, amb el mític Sumaquilòmetres.\nAquí podeu escoltar l’entrevista enregistrada a Xavier Nogué, que m’emetrà a l’Info Vespre\nSegüent Taller “Pintem un llaç contra la violència de gènere”\nAnterior Trobada amb l’escriptora Maria Barbal


Digitalitzar l'agroalimentació i Lleida\nDigitalitzar l’agroalimentació i Lleida\n© Digitalitzar l'agroalimentació i Lleida\nAplicacions com Instagram o Spotify formen part del nostre dia a dia i han revolucionat la nostra manera de viure i de comportar-nos. Us imagineu que hi hagués unes aplicacions de mòbil que permetessin als productors d’aliments produir-ne la mateixa quantitat i qualitat que ara, però fent servir menys recursos? De fet, ja n’hi ha de disponibles al mercat, però tot i que la nostra societat és de ple en l’era digital, la digitalització en l’agricultura i la ramaderia encara té molt camp per córrer i va a un ritme més lent del que es podria esperar. Reduir aquesta bretxa digital és clau perquè el nostre sector agroalimentari sigui més eficient i pugui fer front als reptes que li plantegen l’emergència climàtica i les demandes de la societat.\nArray Entre les potencialitats de la digitalització de l’agricultura i la ramaderia hi ha el fet d’optimitzar l’ús de recursos com és l’aigua, assegurar la traçabilitat dels aliments, garantir-ne l’origen i la seguretat, millorar la sostenibilitat de la producció i contribuir a reduir el malbaratament alimentari.\nAixí, per exemple, gràcies al blockchain, es pot traçar tot el procés de producció dels ous perquè el consumidor tingui la garantia que la truita que menja per sopar és ecològica. Amb sensòria i teledetecció es pot conèixer amb precisió la necessitat d’aigua d’una parcel·la d’ametllers o, amb la intel·ligència artificial i només amb una fotografia feta amb el mòbil, podem saber la qualitat d’un fruit i el seu potencial de conservació abans que entri a càmera. Digitalitzar l’agricultura i la ramaderia comportarà una transformació de la magnitud de transformacions històriques com la mecanització, la revolució genètica o l’associada a l’ús dels fertilitzants.\nUn pot preguntar-se: a què esperem, doncs? Les raons d’aquesta bretxa digital són variades. Una és la falta de tecnologies adaptades a la realitat del nostre sector, i la principal és que cal un canvi profund, més enllà del tecnològic: han de canviar els processos, els models i les estratègies de negoci, i s’han de capacitar i formar les persones perquè apliquin aquestes tecnologies i puguin fer-ho amb tot el seu potencial. En les darreres setmanes, Lleida s’ha posicionat com a motor d’aquest canvi.\nPrimer, va ser amb el fòrum Datagri, que durant un parell de dies va aplegar més d’un miler de persones d’arreu, tant a Lleida com a Mollerussa, per conèixer de primera mà les principals innovacions i tendències en matèria de digitalització aplicada al cultiu i a la transformació i a la comercialització de la producció agrària. Coincidint amb el fòrum Datagri, es va signar la constitució del Centre d’Innovació Digital Agroalimentari i Forestal de Catalunya a Lleida, impulsat per un ventall molt ampli d’institucions del territori, entre les quals hi ha l’IRTA, i amb el suport ferm del Departament d’Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural de la Generalitat. Es tracta d’un espai de treball col·laboratiu format per entitats dels àmbits de la transferència tecnològica i el coneixement, l’empresa i les principals administracions del territori, amb què, entre d’altres objectius, es vol afavorir que els sectors agroalimentari i forestal adoptin tecnologies d’avantguarda.\nÉs tota una mostra que amb el consens es poden fer accions transformadores.Tot i que són uns primers passos perquè el sector es posi al dia i Lleida esdevingui l’epicentre d’aquesta gran transformació, és necessària una empenta més forta. Una empenta que es podria materialitzar amb la instal·lació del 5G al Parc Científic i Tecnològic de Lleida o a les finques experimentals de l’IRTA a Mollerussa, que millorarien les nostres capacitats per desenvolupar nous productes i aplicacions i afavoririen la implantació d’empreses innovadores. També, amb el convenciment que la recerca i la innovació són una inversió, no una despesa, el suport als centres de recerca que hi ha a Lleida és fonamental per atreure el talent necessari i per crear espais i instruments per estimular la trobada entre les empreses que creen tecnologia, les que les necessiten aplicar i els centres de coneixement que poden facilitar aquesta interrelació tan necessària.La profunda transformació del sistema agroalimentari ja ha començat i no ens esperarà.\nToca decidir si apostem per crear tecnologies pròpies adaptades a la realitat del nostre sector i ajudar a crear ocupació de qualitat al territori o si preferim esperar que siguin els altres els que ho facin i comprar tecnologia forana.


Gent Normal: L'ACOMODADOR #06 · D'A 2012\nL'ACOMODADOR #06 · D'A 2012\nDemà, Barcelona torna a obrir les portes al millor cinema d'autor. Després de l'èxit del seu debut l'any passat, el Festival Internacional de Cinema d'Autor de Barcelona inicia el camí cap a la seva consolidació en una segona edició que mescla directors de prestigi amb algunes de les grans promeses independents. Amb un cartell que madura i s'amplia fins a la cinquantena de títols, el D'A 2012 ens ofereix l'oportunitat de poder gaudir d'aquell cinema que rarament veurem algun dia a les sales comercials. Els cinemes Aribau Club i la nova Filmoteca de Catalunya seran, del 27 d'abril al 6 de maig, l'escenari d'aquesta cita ineludible per a qualsevol cinèfil. A Gent Normal us estalviem feina i presentem un recull del millor del festival.\nPocs directors poden presumir de rebre una nominació a l’Oscar per la seva òpera prima. Un d’ells és el belga Michaël R. Roskam, que va competir en la categoria de pel·lícules de parla no anglesa amb Bullhead, un thriller sobre el tràfic d’hormones per a la ramaderia i tot l’entorn mafiós que l’envolta. La història, basada en fets reals, explica el cas d’un turmentat ramader que es veu involucrat en aquest mercat negre i que lluita per a sortir-ne viu. Sens dubte, un dels títols que aportarà més contundència i intensitat al certamen.\nÉs una de les grans sensacions del cinema independent espanyol dels últims anys, que va passar per l’últim Festival de Sitges i va despertar reaccions de tota mena. El madrileny amb cognom d’aperitiu Carlos Vermut debuta darrere la càmera amb una història protagonitzada per cinc dones que tenen un misteriós personatge com a element comú. Molts han definit Diamond Flash com una pel·lícula estranya, única i inclassificable, amb tot el que això comporta. Caldrà veure-la per saber què s’hi amaga.\nEl sector cinematogràfic independent es posa dempeus davant Werner Herzog, un dels noms que dóna més prestigi al D’A 2012. Seguint la seva recent tendència cap al gènere documental, Into the Abyss es submergeix a la vida de dos homicides que han estat condemnats, un a mort i l’altre a cadena perpètua, per un triple assassinat a Texas. Amb la seva sensibilitat i contundència habitual, el director alemany reflexiona sobre la condició humana des de la seva vessant més fosca i tètrica. Un dels films imprescindibles de la programació.\nAclamada als Festival de Cannes i Toronto, aquesta controvertida producció francesa ens obre les portes a un bordell parisenc de principis del s.XX, on la luxúria, la sofisticació i el xampany camuflen una vida asfixiant, oprimida i desesperada. Tot comença amb una brutal agressió a una de les prostitutes que destapa la part més obscura del negoci. Bertrand Bonello no escatima ni un gram de duresa a l’hora de plasmar els fets i es consolida com un dels directors francesos contemporanis més interessants. L’Apollonide n’és l’últim exemple.\nUna altra nominada a l’Oscar de parla no anglesa d’aquest any, en aquest cas representant el Canadà. Philippe Falardeau presenta el cas d’un professor d’origen algerià que s’ha d’enfrontar a una classe commocionada per una tragèdia recent, i que necessita la motivació necessària per a tirar endavant. Tot i que l’argument sona a ja vist, Profesor Lazhar destaca per fugir de la llagrimeta fàcil i desprendre una gran humanitat. Després d’Incendies (Denis Villeneuve, 2010), la nova joia del cinema canadenc arriba al D’A 2012.\nWEEKEND, d’Andrew Haigh\nAquesta història d’amor entre dos homes s’ha fet un fart de recollir premis a festivals europeus i americans, i ha estat considerada com una de les millors pel·lícules de l’escena indie de 2011. Sense necessitat de fer apologies de cap tipus, el cineasta britànic Andrew Haigh retrata amb gran senzillesa i profunditat una trama que hauria pogut caure fàcilment en pretensions forçades. Weekend es postula com una d’aquelles pel·lícules que van calant a poc a poc, fins a tocar-nos del tot la fibra. Promet ser una de les perles del festival.\nEl Festival D’A 2012 també inclou interessants produccions catalanes com El senyor ha fet en mi meravelles, del sempre singular Albert Serra; Orson West, de Fran Ruvira, el projecte de l’ESCAC Puzzled Love o Open24H, de Carles Torras. D’altra banda, aquesta edició del festival dedica una retrospectiva a la directora francesa Claire Denis.\nProgramació completa del Festival Internacional de Cinema d’Autor de Barcelona\nPublicado por Gent Normal a les 16:53\nEtiquetes: Andrew Haig, Bertrand Bonello, Carlos Vermut, cine, Cinema d'Autor, D'A, festival, L'acomodador, Martí Aragonès, Michaël R. Roskam, Philippe Falardeau, werner herzog


El Barri de Dalt es torna a vestir de festa per Sant Cristòfol\nPublicat el Dijous, 05 Juliol 2018 09:13\nUna nova festa de barri s’albira al nostre calendari: la de Sant Cirstòfol, tradicionalment celebrada al Barri de Dalt a principis de juliol. Enguany, serà el dissabte dia 7 a la tarda quan, als carrers de la zona, s’hi celebraran activitats per a totes les edats com ara tallers de cuina infantil, de fer trenes, de maquillatge de cares o pintar bosses. Tot plegat amanit amb una bona xocolatada popular que pal·liarà la gana fins que arribi el sopar organitzat pel Bar Jovi (venda de tiquets a Copicentro, per 15 €) i el posterior ball tradicional i modern amb DJ Kuru.\nRoger Prims presenta el seu darrer llibre a la Biblioteca de la Garriga\nPublicat el Dimecres, 04 Juliol 2018 10:33\nDesprés d’un viatge de dues setmanes pel Kurdistan turc, l'historiador i regidor a l’oposició de la CUP, Roger Prims, va decidir plasmar la seva experiència en aquell país en el llibre Els dies kurds, un relat sense més pretensió que la d’explicar les seves sensacions de forma personal sense que això sigui “cap tractat de geopolítica, ni de fer cap lliçó d’història ni d’etnologia, ni res per l’estil”, segons les seves pròpies paraules.\nPublicat el Dilluns, 02 Juliol 2018 18:05\nEs presenta ‘L’Abans de la Garriga’, el recull gràfic del poble\nPublicat el Dilluns, 25 Juny 2018 14:48\nDurant el darrer any, entre Sant Jordi de 2017 i de 2018, es podien adquirir a diversos establiments un seguit de fascicles setmanals que acabarien conformant el volum final del llibre L’Abans: Recull gràfic de la Garriga (1880-1967) (Editorial Efadós), una edició de luxe de 850 pàgines i tapa dura en gran format. Ara, 52 setmanes després, aquesta extensa obra veurà la llum en una presentació que tindrà lloc a la Biblioteca Núria Albó de la Garriga el proper dijous 5 de juliol, acte que anirà a càrrec de l’alcaldessa Meritxell Budó i que comptarà amb la presència de la documentalista Elisenda Barbé i de la resta d’autors del llibre.


Amb aquesta visita podràs recórrer al teu aire, i amb una completa audioguia, els següents espais de l’edifici: l’icònic Terrat i els seus espectaculars badalots i xemeneies; l’Espai Gaudí, antic safareig situat a les golfes; el Pis d’època que recrea la vida d’una família burgesa barcelonina del primer terç del segle xx; els Patis de Passeig de Gràcia i Provença i la Sala d’exposicions, situada al pis principal i antiga residència dels senyors Milà.\nVisita La Pedrera i viuràs l’experiència d’entrar en uns espais màgics on la inspiració natural de Gaudí es nota a cada racó.\nOnline: 22€ / Taquilla: 25€\nEl Terrat de la Casa Milà és una icona de Barcelona des d’on es poden contemplar unes vistes espectaculars de la ciutat. És un espai insòlit i carregat de força artística que no té res a veure amb l’arquitectura del seu temps. Els badalots emergeixen com les forces tel·lúriques de la natura: la terra, l’aigua, el foc, l’aire... i les xemeneies, com guardians de l’edifici des de temps immemorials, cobren vida i ens parlen de l’origen de l’edifici. Tots aquests elements són formes dinàmiques i simbòliques de lliure interpretació, però que sempre responen a una funció utilitària preconcebuda.\nLes golfes de la Casa Milà són l’espai amb més caràcter de l’arquitectura gaudiniana. Entrar-hi és com entrar dins un gran ésser viu, que respira i ens acull. Un cop més, la natura es fa evident representada per 270 arcs catenaris que recorden l’esquelet d’una balena. Però, a més a més, aquest espai màgic acull l’única exposició dedicada a Gaudí i a tota la seva obra; on conèixer, a través d’audiovisuals, maquetes, plànols, objectes i dissenys, els trets més extraordinaris de la seva arquitectura i les claus de la seva genialitat.\nA la Casa Milà, els patis són un espai on tot cobra vida. Les parets són un autèntic espectacle de formes, llum i colors que contrasten amb la sobrietat de la façana. El color l’aporten les pintures murals que els decoren, amb motius principalment florals, que també es poden trobar als sostres i a les parets laterals dels dos vestíbuls d’accés i a l’escala principal, amb diverses escenes de referències mitològiques i a la natura. No deixis d’observar les espectaculars escales que donen accés al pis principal.\nAntiga residència dels senyors Milà\nAquest espai no és visitable en els dies de muntatge i desmuntatge de les exposicions.


La Biblioteca de Roses acull l’exposició fotogràfica Srebrenica, el silenci de la memòria — Ajuntament de Roses\nLa Biblioteca de Roses acull l’exposició fotogràfica Srebrenica, el silenci de la memòria\nLa Biblioteca de Roses acull l’exposició fotogràfica Srebrenica, el silenci de la memòria L’Espai Z de la Biblioteca Municipal Jaume Vicens Vives de Roses, presentarà entre el 24 de novembre i el 9 de desembre l’exposició Srebrenica, el silenci de la memòria. Es tracta d’una mostra fotogràfica dedicada a la matança de Srebrenica, amb imatges del fotoperiodista gironí Miquel Ruiz i del fotògraf Isaac Ruiz. http://www.roses.cat/noticies/historic/la-biblioteca-de-roses-acull-laexposicia3-fotogra http://www.roses.cat/@@site-logo/escut.png\nL’Espai Z de la Biblioteca Municipal Jaume Vicens Vives de Roses, presentarà entre el 24 de novembre i el 9 de desembre l’exposició Srebrenica, el silenci de la memòria. Es tracta d’una mostra fotogràfica dedicada a la matança de Srebrenica, amb imatges del fotoperiodista gironí Miquel Ruiz i del fotògraf Isaac Ruiz.\n20/11/2006 00:00 - Departament de Comunicació i Premsa\nL’exposició és fruit d’un cicle de conferències que la Casa de Cultura de la Diputació de Girona va organitzar el mes de febrer d’enguany sobre el conflicte de Bòsnia. La mostra aplega una vintena d’imatges d’aquesta població de Bòsnia i Hercegovina que palesen que la vida encara no ha recuperat la normalitat després de la massacre comesa durant la setmana del 10 al 15 de juliol del 1995, poc abans de finalitzar la guerra.\nLa matança a gran escala, organitzada i sistemàtica de milers de persones a Srebrenica –que havia estat designada "àrea segura" per l’ONU- s’ha descrit com la major atrocitat ocorreguda a Europa des de la fi de la Segona Guerra Mundial, i el Tribunal Penal Internacional per a l’ex Iugoslàvia l’ha reconegut com un acte de genocidi.\nAquesta massacre va causar 7.800 morts i més de 6.000 desapareguts. Deu anys després, tres mil tombes amb la mateixa data, el descobriment de fosses comunes, les cases i fàbriques derruïdes i la mateixa gent són un testimoni viu de la tragèdia.\nLa inauguració de l’exposició tindrà lloc el proper divendres, 24 de novembre, a les 19.30 h


La Conferència Episcopal Espanyola ‘s’enrouca’ | CatalunyaReligió.cat\nInici La Conferència Episcopal Espanyola ‘s’enrouca’\nDc, 2/03/2011 Tweet\nRouco repeteix i es crea un equip a la seva mida, mentre que els bisbes catalans assoleixen més presència a la Permanent amb l’entrada de Taltavull.\n(Jordi Llisterri – CR) Tot i que era més que previsible la reelecció d’Antonio María Rouco Varela com a president de la Conferència Episcopal Espanyola (CEE), els resultats de les votacions d’aquest dimarts en la plenària dels bisbes espanyols han portat un tancament en el cercle de responsabilitats més proper a l’arquebisbe de Madrid.\nEl Comité Executiu, l’organisme de govern que envolta la presidència i que es reuneix una vegada al mes, ha quedat format per un equip més proper al cardenal Rouco en el seu darrer mandat abans de la jubilació prevista per d’aquí dos o tres anys.\nDels sis membres elegits pel Comité Executiu, només n’ha quedat fora dos: el cardenal Lluís Martínez Sistach i l’arquebisbe de Valencia Carlos Osoro, dels sectors més moderats de la CEE. Han estat substituïts per l’arquebisde de Santiago Julián Barrio, i pel de Pamplona, Francisco Pérez.\nSistach i Osoro no podien ser reelegits membres de l'Executiu per haver esgotat dos mandats, i la única manera d’assegurar-ne la permanència era escollir un dels dos vicepresident. La reelecció de l’arquebisbe de Valladollid Ricardo Blázquez com a vicepresident els ha deixat fora de la permanent i un equip amb menys veus discrepants de la línia majoritària de la CEE.\nTot i que Rouco revalida un quart mandat que li ha permès dibuixar durant els darrers deu anys el mapa episcopal espanyol, aquesta vegada tampoc a pogut sumar més de 39 vots, un més dels necessaris per aconseguir-ho. De la mateixa manera que fa sis anys que Blázquez va aconseguir la presidència per un estret marge de vots. En la votació d'aquest dilluns Blázquez va obtenir 28 vots per la presidència.\nAlhora, en el Comité Executiu d’aquest mandat pel 2011-2014 es repeteix la mateixa situació que el 2002-2005. L’aleshores arquebisbe de Barcelona, Ricard Maria Carles, també al final del seu mandat episcopal, no va revalidar la vicepresidència. Es tornarà a repetir un dels pocs períodes en els que no hi ha cap bisbe de Catalunya a l’Executiu.\nEn les eleccions episcopals que han finalitzar aquest dimecres les renovacions més importants s’ha produït en les 14 comissions episcopals. En aquest cas sí que hi ha una amplia presència de bisbes de Catalunya, on entren Martínez Sistach i l’auxiliar de Barcelona, Sebastià Taltavull. Aquí podeu ampliar aquesta informació.\nEtiquetes: Antonio Maria Rouco, CEE, Lluís Martínez Sistach, Sebastià Taltavull, Recull de notícies Inicieu sessió o registreu-vos per enviar comentaris\tImprimiu\tEnvieu a un amic\tCreeu PDF\nNadal, un pelegrinatge comú ecumènic\n(CR) El secretari general del Consell Mundial d'Esglésies, Olav Fykse Tveit, ha fet públic...\nCatalunyaReligió.cat ja hem fet el pessebre a Igualada\n(CR) Aquesta setmana hem fet el sorteig entre tots els amics i amigues de CatalunyaReligió.cat que formen part de la Xarxa CatReligi...\n(CR) El cardenal Lluís Martínez Sistach ha anunciat que Barcelona acollirà un Congrés Internacional sobre la Pastoral a les grans ciutats amb el suport de la Santa Seu. Sistach va presentar aquesta iniciativa al papa Francesc durant l...\n(Claretians) Un plat calent a taula. És l'oferiment del nou menjador social “La taulada”, impulsat pel claretià Joan...\n(CR) La representació del Cant de la Sibil·la es consolida en les diverses versions que es poden escoltar a Catalunya prèviament a l’inici de la Missa del Gall, la nit del 24 de desembre. Barcelona, Urgell i Tarragona són alguns dels llocs on es pot veure la...\n“La fermesa de la fe va sostenir i consolar Don Ricardo enmig de les proves i les nits”\n(Jordi Llisterri-CR) Tres cardenals i una vintena de bisbes i arquebisbes han acomiadat aquest dijous al matí el cardenal Ricard Maria Carles a la catedral de Barcelona. Llu...\n“Fer més comprensible i més acollidor el missatge de defensa de la vida"\n(Jordi Llisterri –CR) Un nou nomenament a un organisme pontifici per a un català. Per a una catalana. Margarida Bofarull ha estat...\n(Vida Nueva) Tots els centres escolars, d'una manera o altra, han tancat aquests dies el trimestre celebrant el Nadal. Encara que en els centres públics sigui sense vocació religiosa, els elements tradicionals es...\nBarcelona acollirà un Congrés Internacional sobre la Pastoral en les Grans...\nNadala de Sorra i Llum\n"Carles serà recordat per la divisió de la diòcesis"\nUns desconeguts calen foc al santuari de Misericòrdia amb pneumàtics\n| Margarida Bofarull escollida membre de la Pontifícia Acadèmia per a la Vida


Desaparegut un home de 60 anys a Sabadell - El diari digital de Sabadell - iSabadell\nDesaparegut un home de 60 anys a Sabadell\n🔴🔴 El meu pare és diu Francisco Hiraldo, té alzheimer i s’ha perdut a les 11.30 h al barri Espronceda de Sabadell. Porta jaqueta blava amb botons, camisa grisa i pantaló verd. Té 65 anys i fa 1,63. Si penseu que és ell, pregunteu-li!! pic.twitter.com/vuJiRMY7fy\nLa filla del desaparegut ha ampliat informació a Twitter, amb la roba que portava el seu pare, al qual s’ha vist per darrera vegada al barri d’Espronceda.\nFoto portada: foto difosa pels Mossos.


Holiday Home Balcon Al Mar 27-F Javea Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nHoliday Home Balcon Al Mar 27-F-, Balcon del Mar, Javea, Espanya, 3730 - Veure al mapaHoliday Home Balcon Al Mar 27-FVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 26 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Benitachell, no busqui més enllà de Holiday home Balcón al Mar XV Jávea. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Benitachell. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Balcón al Mar XV Jávea és una selecció idònia per a la vostra estada a Benitachell.\nCal que informeu el Holiday Home Balcon Al Mar 27-F de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Número de llicència: AT-436504-A


SAS nega haver venut Aebal però admet que haurà de prendre "decisions importants"\nEl grup Scandinavian Airlines (SAS), propietari d'Aerolínies de les Balears (AeBal) i d'Spanair, va negar avui que hagi venut AeBal, però va confirmar que la companyia haurà de prendre "decisions importants" encaminades a la reestructuració de la companyia.\nFonts del grup escandinau van assegurar a Europa Press que a dia d'avui la companyia "no ha venut AeBal". Sobre la possibilitat de fer-ho en un futur, van apuntar que no entraran en especulacions i van insistir en què "de moment no ha estat venuda".\nLes mateixes fonts van recordar que SAS està portant a terme una "reestructuració" i en aquest procés, en què "es portaran a terme importants decisions", "no s'ha pres cap determinació al respecte d'AeBal".\nUn mitjà de comunicación digital -mallorcadiario- publica en la seva edició d'avui que la companyia, amb seu a Palma, ha estat venuda a l'expresident d'Aerolínies Argentines (AA), Antonio Mata, una informació que la companyia escandinava desmenteix.\nPrecisament, des de dilluns passat AeBal va deixar de volar per la seva filial Spanair. El pla de viabilitat d'Spanair estableix la retirada de vuit avions, cinc dels quals operava AeBal en règim de 'wet lease' --subcontractació d'avió i tripulació--.\nAebal, companyia constituïda en 1999, va néixer amb el propòsit d'atendre el transport aeri regular de passatgers i càrrega des de i cap a Balears.