El BaumannLab atorga tres beques de suport a la creació artística\nAquests ajuts anuals tenen per objectiu fomentar la professionalització dels i les joves creadores i afavorir la producció cultural a la ciutat\nL'Ajuntament de Terrassa, a través del BaumannLab, el laboratori de suport a la creació del Servei de Joventut i Lleure, ha concedit les beques de la convocatòria anual per fomentar la professionalització dels i les joves creadores, així com el desenvolupament de projectes d'arts visuals i processos de creació i producció cultural a la ciutat.\nEls projectes becats són els següents:\nBeca de suport a la creació artística\nEl valor de les pedres, de Marta Rosell (1.800€). Projecte que proposa analitzar i representar de quina manera entren en contradicció els processos de patrimonialització amb la quotidianitat de les persones propietàries d'edificis catalogats a través d'un dispositiu artístic.\nHay una red muy basta, un océano de posibilidades d'Helena Vinent (1.800€). Projecte que vol construir una ficció especulativa a partir de l'apropiació de subtítols de pel·lícules i sèries de ciència ficció. Aquesta ficció es construirà col·lectivament a través d'un taller.\nExperimentació audiovisual i art digital\nI_am_sessions de Vera Cuervo (1.200€). Experiment artístic i social per explorar la creació artística digital col·laborativa i en temps real, investigant les eines disponibles i repensant les relacions entre artistes.\nLes beques Ad cum panis i Tàndem han quedat desertes.\nLa comissió de selecció de la convocatòria de beques l'han format en aquesta ocasió l'artista visual local Sofia Ugarte, el director de L'Escocesa – Centre de Creació, Enric Puig; el coordinador de projectes d'Art Contemporani i Educació de l'Escola d'Art i Disseny de Terrassa, Gabriel Verderi; i personal tècnic municipal dels serveis de Joventut i Lleure Infantil i de Cultura.\nAmb aquests ajuts, l'Ajuntament de Terrassa vol fomentar la professionalització dels i les joves creadores, així com afavorir el desenvolupament de projectes d'arts visuals i processos de creació i producció cultural a la ciutat.


CÀNNABIS...COM HO VIUS?\nCURS AL QUAL VA DESTINAT: 3r ESO\nTIPUS D' ACTIVITAT: EXPOSICIÓ GUIADA+ 4 ACTIVITATS COMPLEMENTÀRIES. D'APLICACIÓ A L'AULA O EN LÍNIA\nOBJECTIUS DE TREBALL: Informar sobre el cànnabis: efectes, riscos i aspectes relacionats. Treballar possibles situacions relacionades amb la substància que es poden trobar els i les joves. Identificar i analitzar críticament els principals factors que influeixen en les decisions dels i de les joves de fumar " porros". Potenciar la capacitat crítica i afavorir la presa de decisions autònomes i individuals. Trencar tòpics i creences errònies sobre el cànnabis. Analitzar i reflexionar sobre la publicitat i les tècniques de màrqueting sobre aquesta substància.\nDESCRIPCIÓ DE L' ACTIVITAT: El programa " Cànnabis, com ho vius?" és un programa de prevenció universal de prevenció de les drogodependències que té com a objectiu informar sobre les conseqüències de l´ús del cannabis. Conté una exposició en format còmic per tal de potenciar la reflexió a partir de les situacions properes als destinataris. Es tracta de crear , a partir de la visita de l'exposició, un espai de debat i discussió que fomenti la reflexió i l'ànalisi de les situacions que viuen els i les joves en relació amb el consum de cannabis. Aquest programa pretén posar a l'abast elements informatius i educatius que, ajudin a orientar actituds i conductes , i a qüestionar crítcament aspectes de la representació social del consum de cànnabis, que no es corresponen amb un plantejament objectiu.\nDURACIÓ: 1 HORA DE VISITA EXPOSICIÓ + 1 HORA D'ACTIVITAT COMPLEMENTÀRIA D'APLIACIÓ A L'AULA O EN LÍNIA.\nOBSERVACIONS: Visita a l'exposició, cal fer-la en grup de màxim 25 persones.\nOBJECTIUS: Treballar conceptes generals, tipus de drogues i altres addicions ( joc on-line, apostes). Treballar habilitats individuals , pressió de grup i alternatives d'oci saludable. Conèixer la reducció de riscos d'algunes drogues.\nDURACIÓ: 1 hora visita exposició + 1 hora D'ACTIVITAT COMPLEMENTÀRIA A L'AULA O EN LÍNIA.\nTIPUS D' ACTIVITAT: PRESENTACIÓ MATERIAL FORMATIU I DE SENSIBILITZACIÓ I DINAMITZACIÓ DEL MATEIX\nOBJECTIUS : Aportar informació veraç i recursos útils a la població adolescent. Apelar a la responsabilitat davant pròpia salut i presa de decisions. Aglutinar en un mateix espai informació útil i eficaç per als i les joves. Aportar una eina més per al debat sobre salut tant a tutors com a joves.\nDESCRIPCIÓ DE L' ACTIVITAT: Presentació material formatiu ( llibreta) i de sensibilització que ens interpel·len als joves. Es parteix d'un joc interactiu on s'introdueixen els temes que es proposen a la llibreta i que permeten debatre sobre ells. Es poden continuar desenvolupant el treball dels temes a les tutories. Es treballa: habits saludables, gestió emocional, imatge i autoestima, alimentació i nutrició, esport, primers auxilis, sexualitat, violències masclistes, consums, addicions a pantalles.\nOBSERVACIONS: Es tracta d'aportar informació global de diferents problemàtiques i situacions vulnerables associades amb l'adolescència, així com informació útil i els recursos necessaris per afrontar-los des d'una perspectiva saludable i de responsabilitat. Cal que l'alumnat disposi de wifi i un dispositiu per a connectar-se a internet. Si hi ha halgun tema que es valora tractar-lo amb més intensitat, cal que ho comuniqui prèviament a l'organització. L'activitat es pot fer on-line en situacions en confinament, tot i que és recomanable fer-la presencialment.\nCOST: Gratuït. subvencionat\nOBJECTIUS: Introducció als conceptes de gènere i feminisme. Prendre consciència de com ens afecta el sistema sexe/gènere.\nJO SÓC RAR: RESPONSABLE, AUTONOM@, RESPECTUOS@\nCURS AL QUAL VA DESTINAT: 6è de PRIMÀRIA I 1r ESO\nTIPUS D' ACTIVITAT: XERRADA + GUIA D'ACTIVITATS D'APLICACIÓ PRESENCIAL O EN LINIA.\nOBJECTIUS DE LA FEINA: Facilitar el desenvolupament d'una activitat educativa que estimuli una anàlisi crítica de les actituds i les conductes personals i de grup relacionades amb els valors socials i la convivència. Estimular la reflexió al voltant dels valors socials i de la seva implicació en relació a un mateix , els altres i la societat. Promoure entre els adolescents una presa de consciència sobre el sentit i la importància dels valors socials. Afavorir la realització d'activitats ( debats, xerrades,col·loquis, etc..) adreçades a adolescents i joves relacionades amb els drets i les obligacions , el respecte, la convivència, la solidaritat,etc...\nDESCRIPCIÓ DE L' ACTIVITAT: JO SÓC RAR és un programa universal de prevenció de conductes addictives dissenyat per facilitar el desenvolupament d'una acció educativa al voltant de la convivència i dels valors socials. El títol d'aquesta proposta cerca un apropament al món adolescent, fent ús d'una expressió que fa referència a una vivència molt pròpia d'aquesta etapa de la vida: el fet de sentir-se rars i rares pels canvis físics i psicològics i per la cerca d'una identitat nova que marqui l'abandonament de la infància. Alhora l'expressió RAR vol evocar tres conceptes clau en la transició de l'adolescent a l'adult. RESPONSABILITAT, AUTONOMIA I RESPECTE.\nDURACIÓ: 1 HORA VISITA EXPOSICIÓ+ 1HORA ACTIVITAT COMPLEMENTÀRIA A L'AULA O EN LÍNIA.\nOBSERVACIONS: Visita presencial a l'exposició per un màxim de 25 persones. cal intentar fer en un dia el màxim d'activitats. Recomanem fer una sessió sobre bons usos de pantalles als pares i mares de l'alumnat que faci AQUESTA ACTIVITAT.\nCOST: GRATUÏT.Els tallers estan pensats per grup- classe i la seva realització estarà subjecte al volum de la demanda.\nOBJECTIUS:Identificar les begudes alcohòliques i els seus principals efectes sobre la conducció. Sensibilitzar sobre l'alt risc que suposa beure i conduir. Identificar i valorar les conductes segures i de risc en relació amb l'alcohol i la conducció. Prendre consciència del paper de les influències externes com a element condicionat de la conducta en relació amb la conducció sota efectes de l'alcohol.\nMINDFULLNESS VORA MAR ( ED. PRIMÀRIA)\nCURS AL QUAL VA DESTINAT: CICLE INICIAL, CICLE MITJÀ I CICLE SUPERIOR D'EDUACIÓ PRIMÀRIA\nOBJECTIUS :Contribuir a promoure entre els i les joves una consciència crítica davant les conductes sexuals de risc, generant un estat d'opinió favorable a la promoció d'hàbits saludables i a la salut. Facilitar informació i sensibilitzar sobre els riscos i conseqüències de les infeccions de transmissió sexual. Reflexionar sobre les relacions i l'afectivitat. Proporcionar una visió positiva i desenfadada de la sexualitat on la cerca de benestar i salut física i emocional és primordial.Entendre les diferents maneres de viure la sexualitat i desenvolupar coneixement i tolerància cap a la diversitat per evitar prejudicis i discriminacions. Desfer mites i tòpics sobre la sexualitat que interrompen la vivència d'una sexualitat sana i agradable. Prevenir les situacions d'abús i falta de consentiment ple dins la sexualitat.\nCURS AL QUAL VA DESTINAT: 1R ESO I 2N ESO\nTIPUS D' ACTIVITAT: TALLER/DINÀMICA DE GRUP D'APLICACIÓ A L'AULA O EN LÍNIA\nOBJECTIUS : Comprendre el concepte de pressió de grup i mostrar com superar-lo fent ús de l'assertivitat i de diferents tècniques de comunicació.Reflexionar sobre els processos de presa de decisions en situacions de grup i la influència en l'inici i el manteniment del consum de drogues. Identificar diferents situacions de pressió, tant de grup com individuals, i adonar-se de la manera en què les intencions individuals, explícites o implícites, poden afectar a les decisions de grup. Reflexionar sobre qüestions sobre l'aprofitament del temps d'oci o el consum de drogues.\nDESCRIPCIÓ DE L' ACTIVITAT: Sota Pressió és un programa universal de prevenció de les drogodependències dissenyat per facilitar el treball educatiu amb els grups d'adolescents al voltant de la pressió de grup, l'assertivitat i la presa de decisions. Les pressions dels amics i companys són un dels factors sovint implicat en el consum de drogues i en altres conductes problemàtiques o de risc durant l'adolescència. Aquest programa proposa diverses activitats, que partint de situacions properes, faciliten treballar alguns aspectes de la vida en grup. La finalitat és provocar la reflexió dels participants en relació a la seva manera de prendre decisions dins el grup d'iguals. Les dinàmiques que es proposen reclamen una participació activa dels i les adolescents per promoure que prenguin decisions importants de la seva vida amb responsabilitat, llibertat i autonomia.\nDURACIÓ: 1 HORA VISITA EXPOSICIÓ +1 HORA ACTIVITAT COMPLEMENTÀRIA D'APLICACIÓ A L'AULA O EN LÍNIA\nOBSERVACIONS: Visita a l’exposició: preferiblement de forma organitzada i en grups de màxim 25 persones.


El Bruxisme | Dra Nogueras Clínica Dental\nEl bruxisme es un hàbit molt freqüent en la societat moderna. Es tracta d’un moviment o reflex inconscient, que consisteix en la contracció rítmica i repetitiva dels muscles de masticació produint un grinyolar o prémer de les dents amb força.\nMolt poques vegades s’acudeix al dentista per aquest motiu. Normalment és el professional el que al realitzar la revisió bucal rutinària ho detecta. El pacient, que no es conscient del seu problema, es queda sorprès i li costa entendre el mecanisme d’aquesta parafunció.\nEl fet de prémer les dents es molt més freqüent durant les hores nocturnes, ja que quan estem dormint no actuen els sistemes d’alerta que tenim durant la vigília. De totes maneres, al llarg del dia quan estem concentrats en la nostre feina, conduint, estudiant, o mirant la televisió; també es produeix aquest hàbit d’apretar les dents, llavors el nostre mecanisme d’alerta ens ajuda a que no ho realitzem durant un període molt llarg de temps o amb massa força.\nEl bruxisme està quasi sempre relacionat amb situacions d’estrès, ansietat, nervis o petites frustracions quotidianes. Aquesta alteració funcional comporta tota una sèrie de conseqüències, com ara el desgast de les dentes anteriors i dels queixals. Degut a aquest desgast, hi ha pacients que relaten que al despertar-se al matí senten una sensació con de sorreta a la boca; són les seves pròpies dentes que les està desgastant.\nPer norma, les dents anteriors són les primeres en perdre substància dental. Es comencen a desgastar les cúspides dels ullals i premolares, que van perdent la seva forma característica amb punta. Poc a poc, es va disminuint l’alçada original de les dents, fent-se més petits i curts.\nMalauradament, totes aquestes alteracions a la estructura de la dent, com la pèrdua de capes d’esmalt fan que els elements dentals siguin més sensibles als canvis de temperatura, àcids, etc. Fent les nostres dents més propenses a tenir càries, així com creant zones retentives on es queden restes de menjar.\nEl bruxisme comporta problemes de contractures i dolors musculars de cap i coll; i alteracions a l’articulació tèmporomandibular provocant a) Sorolls, com clics a l’obrir i tancar la boca, al mastegar, etc. b) Dolor a la zona propera a l’oide. c) Bloqueig a l’hora d’obrir o tancar la boca. Una altre conseqüència del bruxisme és que afavoreix l’evolució de la malaltia periodontal o piorrea que produint una destrucció més accelerada del suport dental.\nEl tractament més utilitzat pel bruxisme és una placa de descàrrega Aquests aparelles estan elaborats amb un material plàstic, transparent, dur. Quan fem servir la férula les dents contacten amb el plàstic i permeten que la mandíbula es recol·loqui en una posició adequada, relaxant els muscles masticatoris i disminuint la pressió sobre les dents. Així evitem que les nostres dents es vagin desgastant i deteriorant. El temps de durada del tractament sols ser llarg, ja que el factor causal de l’estrès o nerviosisme continua estan present al pacient.


Parlem d'electricitat: de maig 2010\nL'altre dia llegia a la Revista ABB que la demanada d'electicitat al món creix a un ritme d'1 GW a la setmana. Un gigawatt (1 GW) són un milió de kilowatts. Per fer-nos una idea més clara, 1 GW és la potència d'una central nuclear típica (com les d'Asco i Vandellòs).\nPer tant, al món cal inaugurar cada setmana generació elèctrica d'una potència similar a la d'una central nuclear i, com és lògic, les línies i subestacions necessàries per interconnectar-la amb les xarxes existents.\nPodeu llegir-ho a la pàgina 11 de la Revista ABB 1/2010.\nEls nostres aparells electrònics cada cop són més petits i els seus alimentadors o carregadors també. En molts casos l'endoll acaba sent una de les peces més grosses. Però (potser) aviat no...\nHan inventat l'endoll plegable extraplà! Quan està plegat és molt estret i pla i quan es desplega passa a substituir els endolls normals. De moment, el que hem vist no correspon als endolls que utilitzem aquí, però potser en un futur proper...\nLa línia que veiem a la fotografia següent també té sis cables però, si ens fixem, cada dos van junts, o sigui que cada dos estan connectats entre si.\nAquests dos cables formen un mateix circuit i estan interconnectats entre sí. Se'n posen dos ja que així cada un d'ells és més prim i es refreden molt millor en contacte amb l'aire.\nSi ens fixem en la figura veurem que aquesta línia porta (tal com comentàvem) dos cables de guarda.\nLa línia de la fotografia és una línia dúplex (dos fils per fase) a diferència de les que vèiem fa uns dies que eren símplex. També hi pot haver línies tríplex (com la línia d'interconnexió amb França que s'està construïnt), quàdruplex, etc.\nEl número de cables segueix sense quadrar\nSi ens mirem en detall la fotografia de la línia de sis circuits que comentàvem l'altre dia veurem que a la part superior hi ha un fil més. A la figura següent en veiem un detall.\nAquest fil addicional (en línies amples sovint són dos, un a cada costat de la part superior de la torre) és el cable de guarda i està connectat a terra. Té una diferència important respecte als altres, està connectat directament a la torre enlloc d'aguantar-se amb aïlladors. La seva funció principal és actuar com a parallamps de la línia.\nLínies d'alta tensió amb més de tres cables\nFa uns dies comentàvem que les línies d'alta tensió son trifàsiques. Això vol dir que haurien de tenir tres cables.\nPerò si mirem la línia de la figura, veiem que en té sis. És hexafàsica?\nDoncs no. El que passa és que porta dos circuits, és a dir que, des d'un punt de vista elèctric, son dues línies diferents que utilitzen les mateixes torres. Els tres fils que hi ha a un costat de la torre formen un circuit i els tres de l'altre costat formen l'altre. Aquests dos circuits poden fer el mateix recorregut o bé separar-se en algun punt i anar a llocs diferents.\nPodem trobar línies amb més de dos circuits, encara que són més estranyes de veure. Per exemple a la fotografia següent tenim una línia de sis circuits.\nEls dos braços superiors contenen dos circuits (un a cada costat), els dos braços següents dos circuits més i el braç de baix de tot (que ja es veu que té sis cables) els altres dos.\nFer exercici aprofitant l'energia\nCada dia moltes persones fan exercici utilitzant una bicicleta estàtica. I en què es converteix l'energia que transmeten a la bicicleta? En escalfar l'ambient!\nAixò és el que fan en un gimnàs dels EUA. Han posat unes bicicletes estàtiques amb un generador que genera energia i un convertidor que la injecta a la xarxa de manera que serveix per alimentar (parcialment) els equips elèctrics de l'establiment.\nA més, han posat uns indicadors que diuen l'energia que ha generat cada usuari. I això ha tingut un curiós efecte, ara els usuaris rivalitzen a veure qui genera més energia.\nA finals del segle XIX hi havia dues tendències: Edison defensava la distribució d'electricitat en corrent continu mentre que Tesla defensava el corrent altern. Edison es basava en que el corrent altern era més perillós (risc d'electrocució) que el corrent continu. Tesla argumentava que el corrent altern permetia l'ús dels transformadors per variar el nivell de tensió i poder així transportar l'energia a més distància. No cal dir que al final va guanyar Tesla i, com a conseqüència, l'electricitat es transporta i distribueix en corrent altern i s'utilitzen transformadors per variar la tensió.\nCal tenir present, però, que en corrent continu les línies són més compactes i tenen menys pèrdues. Ara que l'electrònica de potència permet convertir corrent altern en continu i a la inversa amb relativa facilitat, en linies que tenen distàncies molt llargues sovint es tria l'opció de fer-les en corrent continu. Quan es fa això, cal tenir presents certes qüestions:\nEl flux d'energia a la línia de corrent continu és controlable; en les de corrent altern no.\nCables superconductors: cada cop més propers\nL'empresa Nexans ha estat fent proves d'un prototipus de cable de mitjana tensió i ha aconseguit fer-li passar durant hores un corrent de 3200 A. És un pas important cap a la utilització, en un futur proper, d'aquest tipus de cables en xarxes elèctriques.\nAmb les característiques del cable assajat es podria portar l'energia d'una central elèctrica de mitjana potència a una tensió molt més petita que l'habitual i amb unes pèrdues molt reduïdes.\nL'inconvenient és que el material conductor del cable s'ha de mantenir a 200ºC sota zero i això no és senzill.\nPodeu llegir la notícia a l'enllaç següent.


El MECANOSCRIT DEL SEGON ORIGEN | Club de lectura del Xifra\nL’Alba, una noia de 14 anys, un dia tornant del seu hort va veure com uns nois picaven a en Dídac, un noi de 9 anys, perquè era negre. Desprès, el van tirar a l’aigua i l’Alba en veure que no sortia es va tirar a l’aigua per salvar-lo, sense fer cas d’unes estranyes aeronaus que sobrevolaven el cel. En sortir de l’aigua, ella i en Dídac van veure que tot estava destrossat i no quedava ningú viu, només ells. I per por d’aquelles aeronaus tornessin van agafar provisions del poble i sen van anar a viure al bosc, prop a un rierol per poder tenir aigua i poder-s’hi quedar durant una bona temporada, ja que tornar al poble i veure tots els cadàvers de familiars i coneguts no era el que volien en aquells moments, només volien oblidar el que havia passat i pensar que ells no eren els únics supervivents i que quedava algú mes en alguna part del món.\nDia a dia anaven explorant més la zona i un d’aquells dies, van descobrir una masia a uns dos quilometres del rierol i es van traslladar a viure allà, ja que allà tenien més possibilitats de sobreviure, ja que tenien gallines i suficients terres per conrear i poder menjar.\nPassat dos anys van decidir anar més enllà i arribar a Barcelona i explorar tant la ciutat com els voltants, cap supervivent.\nAl cap de mesos van decidir viatjar per mar, ja que van pensar que si ells havien sobreviscut gracies a estar sota a l’aigua potser algú havia passat pel mateix. Però no, en mig de tot aquell mar només van trobar 3 homes ( que volien matar a en Dídac i violar a l’Alba i per això els van haver de matar amb una arma de foc) i a una dona boja que seguia cuidant l’esquelet del seu fill mort( la van abandonar allà on estava)\nTambé durant aquest viatge va passar quelcom molt important, l’Alba es va quedar embarassada d’en Dídac. I en arribar a Barcelona i tornar a la masia va parir, va ser un nen, en Mar.\nPerò pocs dies després del naixement del nadó, Dídac va morir, a causa d’un sostre que li va caure al damunt que el va deixar sense vida.\nI alba es va quedar sola, amb en mar.\nBerta Barrot Gonzalez\n« Les Aventures de Tom Sawyer Si una nit d’hivern un viatger (Italo Calvino) »


La pobresa té rostre de dona | Jaume Campàs - Nova Conca\nDissabte, 20 de juliol de 2019 a les 11:46h\nEn la IV Conferència Mundial sobre la Dona, ja el 1995, organitzada per les Nacions Unides a Beijing, dit així de Pequín, la capital de la Xina, es va consensuar un document que havia de servir de marc per a polítiques d’igualtat entre homes i dones durant uns vint anys. Avui es constata que aquest document no es va portar a terme i, pel que fos, la conferència —segons assenyalen els analistes— va ser ignorada.\nLa declaració assenyalava la necessitat d’afrontar, des de diferents àmbits (educació, medi ambient, economia, comunicació, etc.), el compromís dels estats participants de superar la pobresa persistent que afecta les dones. En definitiva, d’erradicar d’una vegada la desigualtat de dones i homes en la gestió dels recursos naturals i dins la protecció mediambiental, com també comprometre’s en altres àrees d’acció crítiques, que tenen una relació directa amb l’empobriment diferencial de les dones.\nQuan els drets econòmics de les dones continuen sent vulnerats, segons el Programa de les Nacions Unides pel seu desenvolupament, en un món on l’extrema pobresa, que afecta 1.500 milions de persones, tenim que el 70% són dones, ens ha de fer pensar, perquè les dones continuen també sent les grans descartades.\nA escala mundial encara moltes societats poc desenvolupades dificulten a la dona l’accés a l’educació, a la terra i l’administració. Després de grans acords i de moltes intencions de voler arreglar el problema, tot queda en res. La classe política continua fent molta demagògia sobre aquest tema, perquè continua havent-hi precarietat i vulnerabilitat en el mercat laboral. Són moltes les denúncies des dels ens sindicals que ho corroboren, per la falta d’una igualtat salarial que encara no es resol.\nTotes les dones, en tots els sectors, estan afectades per discriminacions salarials. Només cal recordar que arran de la crisi financera, el 85% dels llocs de treball destruïts eren ocupats per dones. El 90% de llars monoparentals, que estan regentades per dones, són les que tenen més dificultat per mantenir la unitat familiar.\nUn 40% de les dones sense llar han estat agredides, el 61% han patit robatoris i el 24% han estat víctimes d’agressions sexuals. El 95% de les persones que estan fora del mercat laboral per dedicar-se a cuidar familiars són dones, segons l’Institut Nacional d’Estadística. Dos terços dels 796 milions de persones adultes analfabetes també són dones... S’ha amagat durant molt de temps aquest problema, com si no existís. Això tant ha repercutit en països pobres com en els suposadament desenvolupats. El patriarcat, com el capitalisme, són dos sistemes que trenquen els drets de les dones —segons les anàlisis— en afavorir la distribució de recursos de manera desigual en benefici dels homes.\nL’entrada considerable de contingents de dones en els mercats laborals globals fa que estiguin en condicions de sobreexplotació. Sobretot en aquells indrets de producció en cadena, on hi ha màquines o estan relacionades amb el vestits, i al muntatge electrònic, en països subdesenvolupats. La mà d’obra afectada sempre són les dones, que es veuen obligades a ocupacions mal pagades sense cap garantia laboral...\nEn l’actualitat, malgrat la precarietat del mercat laboral gràcies als nous cànons del capitalisme salvatge, qui en surt encara beneficiat és l’home, en detriment de la dona. Per tant, la demanda és manifesta. Cal una solució immediata i final. Cal construir un sistema sostenible, d’una vegada per totes, que garanteixi una vida digna també per a les dones.


el Documental del mes »\nPatiment, plors, duresa extrema, somnis, alegries i pèrdues d’amics. Tots auest ingredients són el que ofereix el documental “Aigua, infern,cel” produït per Parallel 40 i emés ahir la nit en el programa “Sense Ficció” de TV3.\nAigua, infern, cel narra l’esforç i la transformació d’un grup d’esportistes d’elit que va passar de ser un equip sense gaires èxits internacionals a convertir-se en campions olímpics. L’equip és la selecció espanyola de waterpolo, capitanejada per Manel Estiarte. Una selecció formada per catalans i madrilenys que van haver d’adaptar els seus caràcters i formes de jugar per convertint-se en imbatibles dins de la piscina i germans fora d’ella.\nManel Estiarte, Pedro García, Salvador Gómez, Miguel Ángel Oca, Dani Ballart, Jordi Sans i Marc Antoni Gonzàlez es van haver de sotmetre a entrenaments extremadament durs, amb 8 hores diaris de treball fora i dins de l’aigua sota les ordres de Dragan Matutinovich, entrenador croata que aplicava l’esforç i el patiment físic, així com la pressió psicològica com a mètode d’entrenament i de superació. Un patiment, in extremis, que els va ajudar aconseguir les seves primeres grans victòries i iniciar el camí per convertir-se en la millor selecció del món.\nAquest grup de waterpolistes van viure del 92 al 96 els seus anys més gloriosos, a l’hora que amargs i durs amb problemes de drogues, d’enfrontaments i de llàgrimes, de pòdiums i d’estar a la corda fluixa.\nEl documental Aigua, infern, cel ens fa reviure l’esforç, el patiment, el moments de tensió, de ràbia, de plors, de rancúnia, de tristor i soledat d’aquest grup excepcional de waterpolistes, així com la seva major alegria per assolir el seu gran somni: la glòria de ser campions Olímpics. Una història explicada de la perspectiva dels seus protagonistes.\n“De nit, elles ballen” , documental de setembre »


Carta a John Hoffman: 'Benvingut, Mister Mobile' (Albert Om)\nCarta a John Hoffman: 'Benvingut, Mister Mobile'\nDeixeu de dubtar de vosaltres mateixos, va venir a dir, que si venim aquí amb el Mobile no és per fer-vos un favor a vosaltres\n3 min. Periodista 02/02/2018 20:12\nHi havia una vegada una ciutat que acollia el congrés més important de telefonia mòbil del món. Com que tenia la sensació que no es mereixia aquell esdeveniment, vivia sempre amb la sensació que l’hi prendrien. Era una ciutat (i un país) que creia que feia mèrits per perdre les coses, però no per guanyar-les.\nEl Mobile se celebrava a Barcelona des del 2006, però cada any, quan els cent mil congressistes agafaven l’avió per tornar cap a casa seva, aquella ciutat patia perquè no fos l’última edició. Primer va ser el temps de la crisi i les manifestacions contra les retallades el que aquella gent creia que molestaria els organitzadors i provocaria que no volguessin saber res més d’ells. Després van venir les vagues al metro i al transport públic, i aquí sí que van pensar que els arrabassarien definitivament aquell regal que els havia caigut del cel en forma de congrés en ple mes de febrer.\nPerò, tampoc. El Mobile World Congress continuava a Barcelona i ells seguien incomprensiblement amb la por de no estar a l’altura, amb el neguit que aquella benedicció, tard o hora, s’acabaria. Cada vegada que vostè visitava aquella ciutat, com a màxim responsable de l’organització, li muntaven un Benvingut, Mister Mobile, mimaven i ensabonaven l’amic americà, perquè aquella gent pensava que si el congrés es mantenia a la ciutat era gràcies a vostè, al mateix temps que tenien interioritzat que si mai se’ls escapava seria per demèrits propis.\nEn aquest punt del relat, potser caldria recordar que la ciutat que ara acollia aquest congrés havia organitzat, anys enrere, un gran esdeveniment esportiu mundial, i ja li havia passat tres quarts del mateix. Que el Mobile World Congress es fes a Barcelona era un caprici de John Hoffman, de la mateixa manera que va ser la voluntat i la influència personal de Joan Antoni Samaranch la que va portar els Jocs Olímpics a la ciutat. I va arribar la tardor del 2017 amb totes les seves turbulències polítiques, i es van afegir a la festa els interessos d’alguns a qui ja hauria anat bé que el Mobile marxés, encara que només fos per donar la raó a les empreses que -abans que el congrés de telefonia- havien deixat el país.\nPerò, tampoc. La joia de la corona dels congressos continua a Barcelona. Dijous al Saló de Cent li van muntar un altre acte per calmar-lo, per complaure’l. Tot elogis, tot bones paraules. Però les millors, Mister Hoffman, van ser les seves: “No acabo de veure el sentit de l’acte. Nosaltres ja estem convençuts [de fer el Mobile a Barcelona]. Els que us heu de convèncer sou vosaltres”.\nP.D . Em va semblar el diagnòstic lúcid d’un americà que fa anys que coneix la ciutat i el país, i que ha detectat una certa falta d’autoestima. Deixeu de dubtar de vosaltres mateixos, va venir a dir, deixeu de fer-me la pilota, que si venim aquí amb el Mobile no és, precisament, per fer-vos un favor a vosaltres.


Partitures de "Cançons d'Olot"\nINDEX DE PARTITURES DEL LLIBRE\nEls autors del llibre-CD expliquen, a la presentació, els motius que els ha portat a editar aquest llibre i compact disc de recopilació de "Cançons d'Olot", editat en motiu dels 50 anys de Ràdio Olot. Aquí us deixem una part d'aquesta presentació:\nEns vam plantejar, fa temps, reeditar el cançoner olotí que el grup El Sac de Cançons va editar l'abril de l'any 1977 i que es va arribar a enregistrar en un elapé titulat Reputicànticus. Cançons d’amor i de gresca recollides a Olot. En aquell disc, hi van intervenir gairebé els mateixos cantaires que havien fet possible el recull, que a nosaltres ens ha estat un document imprescindible, a partir del qual hem calcat algunes de les tonades allà compilades.\nLa cançó olotina és tremendament urbana: fets, llocs, personatges i una expressió peculiar, fan que cada tema sigui particularment olotí, i això ha preservat quasi sempre per a l’ús exclusiu dels olotins les cançons aquí aplegades. Per bé que les eixelebrades lletres i airoses tonades són de per si prou "exportables", no hem pas volgut fer en cap moment un exercici de xovinisme local.\nUn altre interès el vam posar en els llocs on es cantaven aquestes cançons per desgranar el nostre arquetip, el vi-acrucis: Un recorregut virtual per diferents bars entranyables ens ha servit de referent...\nEl llibre porta la lletra i la música de totes les cançons, així com una explicació i fotos dels intèrprets de cadascuna. Porta també un CD amb la gravació d'aquests temes.


Alonso: "Per aspirar al podi, com diu la tele, encara ens falten peces"\nEl pilot asturià es mostra satisfet pels canvis que han introduït en el seu Ferarri, però que encara els queda molta feina per decidir quines peces muntaran per als entrenaments oficials\nN. GARCÍA Montmeló 11/05/2012 17:05\n260x366 Alonso, durant la sessió / SRDJAN SUKI / EFE Alonso, durant la sessió / SRDJAN SUKI / EFE\nEl pilot asturià de Ferrari, Fernando Alonso, ha valorat de manera positiva els canvis que l'escuderia ha introduït en el seu monoplaça. "Les sensacions són bones. El Felipe [Massa] i jo hem portat programes diferents tant al matí com a la tarda, així que ara analitzarem les dades per saber amb quines peces ens quedem", ha dit l'asturià.\nTot i que el Ferrari ha millorat respecte a l'inici de temporada, Alonso assegura que no podrà lluitar per les primeres posicions. "Per aspirar al podi, com diu la tele, encara ens falten peces", ha dit l'asturià, que creu que l'hora de la veritat arribarà aquest dissabte, en la sessió d'entrenaments oficials. "Intentarem recuperar el terreny perdut, perquè en les primeres quatre curses no vam tenir gaire bones sensacions. Esperem ser més a prop, a Barcelona hem de fer el primer pas", ha comentat.\n"És divendres i, per tant, encara no sabem on són els altres, és difícil d'analitzar. En els oficials, quan rodem amb la resta de competidors, veurem en què hem millorat", ha destacat Alonso, abans de dir que veu difícil que una escuderia diferent a les quatre que ja han guanyat un gran premi aquesta temporada aconsegueixi el triomf a Montmeló. "Red Bull, McLaren, Mercedes i Ferrari... falta Lotus, que també porta un ritme molt bo, però no sé si podrà aconseguir el triomf aquesta setmana", ha conclòs l'asturià.


L’atenció materna és rellevant, però NO modifica el codi genètic - Ara.cat\nEl genoma no Però l’epigenoma sí que es pot modificar activant o desactivant els enzims escaients.\nQue sigui heretable, en principi ja no. Els canvis no afecten les cèl·lules germinals.\nEstà clar que alguns factors ambientals (entre els quals es podria incloure l’atenció materna) influeixen sobre el fenotip. El que em semblaria més sorprenent és que aquesta mena d’estímuls externs afectessin el “nucli dur” cel·lular, és a dir, el genoma i l’epigenoma i que, a més a més, aquestes modificacions fossin heretables.


L’ajuntament acaba executant la nostra proposta per la retirada de plaques franquistes - Mataró\nL’ajuntament acaba executant la nostra proposta per la retirada de plaques franquistes\nDivendres, 12.1.2018 15:30h\nConsiderem que la insistència d’ERC-MES en aquest mandat ha desencadenat l’actuació de l’Ajuntament pel que fa a la definitiva retirada de les plaques franquistes que resten a la nostra ciutat.\nAl novembre del 2016 vam realitzar una roda de premsa a la Ronda Prim, on vam retirar una placa del “Instituto Nacional de la Vivienda” franquista i presentàvem un prec que presentaríem al proper Ple Municipal.\nIgnasi Bernabeu, regidor d’ERC-MES, va exposar al Ple un estudi que vam elaborar amb el detall de tota la simbologia franquista que resta a la ciutat, en total, 39 plaques d’habitatges amb el jou i les fletxes i un relleu de l’àguila de Sant Joan. Seguidament, va realitzar el prec al govern municipal perquè fos retirada.\nFinalment l’Ajuntament, al Gener del 2018, ha iniciat els tràmits per la seva retirada. Malgrat el retard en l’execució, ERC-MES reivindiquem el nostre paper exigint la retirada de la simbologia que encara perdurava des de la dictadura franquista.\nUs adjuntem un recull de notícies i vídeos de les accions que vam portar a terme :\nPeriscope ERC Mataró - Retirem placa franquista https://www.periscope.tv/w/1jMKgAdAlyjJL\nEl Punt Avui – ERC de Mataró reclama que es retirin les plaques franquistes dels edificis. http://www.elpuntavui.cat/politica/article/17-politica/1021112-erc-de-mataro-reclama-que-es-retirin-les-plaques-franquistes.html\nTV3 – ERC fa inventari dels símbols franquistes a Mataró i demana a l’Ajuntament que tregui les plaques de tots els edificis http://www.ccma.cat/324/erc-fa-inventari-dels-simbols-franquistes-a-mataro-i-demana-a-lajuntament-que-tregui-les-plaques-de-tots-els-edificis/noticia/2758450/\nM1TV – Retirada d’un dels símbols franquistes que encara queden a Mataró http://m1tv.xiptv.cat/24-hores-maresme-noticies/capitol/retirada-dun-dels-simbols-franquistes-que-encara-queden-a-mataro\nCapgròs – ERC proposa eliminar tota la simbologia franquista dels carrers de Mataró http://www.capgros.com/mataro/politica/erc-proposa-eliminar-tota-simbologia-franquista-dels_706569_102.html\nTot Mataró – ERC demana retirar totes les plaques franquistes dels edificis de Mataró http://www.totmataro.cat/ciutat/politica/item/37039-erc-demana-retirar-totes-les-plaques-franquistes-dels-edificis-de-mataro


'Somnis' és una cançó del tercer disc de Xiula, 'Dintríssim'\nEl 'Criatures' estrena avui el videoclip de 'Somnis', el 7è de l'últim treball de Xiula, un disc anomenat 'Dintríssim', que relata un viatge per l'interior del cos humà. Xiula és una experiència única d’animació musical: fan cançons, pròpies i per encàrrec, i creen espectacles, tot amb una mirada farandulera però professional, ja que treballen amb continguts crítics i amb esperit. Estan molt connectats al món de l’educació i a les necessitats i conflictes de les persones i la nostra societat. Actualment formen la banda Jan Garrido –músic, educador social i ànima del grup–, Rikki Arjuna –també músic i educador social–, Adrià Heredia –músic de professió implicat en un munt de bandes– i Marc Soto –músic i membre del grup La Sra. Tomasa.\nLa cançó 'Somnis' dibuixa un paisatge aclaparador i tendre on s'entra en aquest espai oníric de la persona, allà on tot és possible, com en els estats del son. També dels somnis com a aspiracions i desitjos dels més petits, que, amb la mirada crítica característica dels Xiula, s'atreveixen a somiar amb uns pares que no discuteixen tant o que deixen el mòbil per jugar amb ells.\n'Somnis' el nou videoclip de Xiula\nLes melodies dolces i llargues són acompanyades per les il·lustracions de Mariona Tolosa i Sisteré, que ja havia dibuixat el segon treball del grup ('5.472 m: un viatge musical il·lustrat').\nEn aquest cas, els personatges del vídeo tenen aquest toc màgic de les il·lusions i les fantasies, gràcies també a l'animació delicada d'Iban Arnau (Ib74 Studio). El conjunt esdevé un videoclip molt especial, allunyat del colorisme i la superficialitat que sovint ens trobem en la música infantil. 'Somnis' fa posar la pell de gallina i té la capacitat d'arribar a aquest lloc íntim on tots guardem els nostres somnis i desitjos més preuats. A poc a poc, 'Dintríssim', aquest trajecte pel cos humà, es va perfilant com una manera de desenvolupar la mirada amable cap al món interior i la mateixa persona.


Primera valoració del projecte de la tortuga de rierol a Montferri : RIU GAIÀ – Programa de Custòdia del Territori – Baix Gaià – Desembocadura – Voluntariat\nNavegació > Inici / Noticies / Primera valoració del projecte de la tortuga de rierol a Montferri\nPrimera valoració del projecte de la tortuga de rierol a Montferri\n6 juliol, 2016 Escriu un comentari\nJa han passat quasi quatre mesos des dels primers alliberaments d’exemplars de tortuga de rierol al curs baix del riu Gaià, al municipi de Montferri. Durant aquest temps, hem pogut radioseguir cinc exemplars, per conèixer els seus moviments i si es quedaven prop de la zona d’alliberament o es desplaçaven cap a d’altres indrets. Doncs bé, ara ja podem constatar, que aquests animals alliberats, ara per ara, es mantenen a la zona i només fan desplaçaments curts riu amunt i avall.\nTambé hem pogut constatar, que els dos mascles, s’han desplaçat més que les femelles i de fet, un dels dos mascles, ara mateix s’ha allunyat més d’un quilòmetre del grup i de la zona d’alliberament. L’altra valoració interessant, és que dues de les tres femelles, estaven preparades per a fer posta d’ous i per tant, amb possibilitats de que en breu, neixin en aquest tram del riu, diversos exemplars de tortuga de rierol. Aquest darrer fet, mirarem de contrastar-lo mitjançant la col·locació de nanses flotants l’any vinent.\nTot aquest projecte s’ha pogut realitzar gràcies a la col·laboració de l’Obra Social “la Caixa”, el suport de l’Ajuntament de Montferri i del Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya i com no, de totes les persones que hi heu participat.\nUn dels exemplars de tortuga de rierol alliberat amb un radioemisor.\nÀmbit del riu on es van realitzar els alliberaments. Ara mateix, presenta molt poc cabal d’aigua i les tortugues, troben refugi als gorgs i basses del riu.


grupARQ, arquitectura i construcció - ACTUALITAT\nHabitatges en filera\nRehabilitació Mas Illa\nRehabilitació mas a Vilademuls\nRehabilitació Mas Ca la Flora\nRehabilitació Mas Can Cargol\nRehabilitació Mas el Molí d'en Avellana\nObra pública Urbanisme\nRacks per a bicicletes de David Byrne\nD'estructura metàl.lica, i acabat superficial amb pintura en ocasions molt vistosa, aquests aparcaments per a bicicletes de diseny inspirats en una iniciativa ciutadana van ser instalats, en colaboració amb el New York City Department of Transportation, y la New York art gallery PaceWildenstei, al llarg de diversos punos en los barris de Brooklyn y Manhattan (New York).\nDavid Byrne es un escocès polifcètic, artista, disenyador, músic, escriptor, productor, director, i per suposat aficionat al ciclisme, entre moltes otres facetes.\nMés info dels racks a la web del disenyador: http://www.davidbyrne.com/art/bike_racks/\nThe Competition és un documental que explica com traballen desde dins 5 dels estudis d'arquitectura més reconeguts mundialment en l' actualitat, ilustra com competeixen entre ells per a guanyar el concurs del Nou Museu Nacional d’Art d’Andorra.\nDominique Perrault, Frank Gehry, Jean Nouvel, Zaha Hadid y Norman Foster traballen durant 3 intensos mesos en el concurs sota l'atenta mirada de les càmeres\nEl documental dirigit per Ángel Borrego Cubero (OSS Office for Strategic Spaces), amb seu a Madrid, es projectarà próximament a l'Institut Cervantes de New York el 4 Març 2013 19h, y el 7 Març 2013 15h a l' Universitat de Harvard (Cambridge).\nRecull en format película 4 anys d'investigació sobre l' intens i dur treball que es realiza durant el concurs d'un projecte d'arquitectura; ens ayuda a conèixer desde dins i veure el funcionament dels estudis d'arquitectura més famosos i prestigiosos internacionalment.\nServeis integrals d'Arquitectura,urbanisme i construcció\nPlaça del Maig, 10 baixos\n972594615 / 620919080\n© Marta Casellas Figa


PrioratDiari.cat | L'exalcalde de Marçà Joan Francesc Piqué imprimeix paperetes del referèndum\nL'exalcalde de Marçà Joan Francesc Piqué imprimeix paperetes del referèndum\nDe moment n'ha imprès 45.000, les que calcula que podria ser necessària per subministrar el seu municipi i els veïns en cas que així ho demanin\nL'exalcalde de Marçà Joan Francesc Piqué —d'un partit independent— ha imprès 45.000 paperetes per al referèndum d'independència convocat pel Govern per a l'1 d'octubre. En declaracions a TV3 aquest divendres, ha explicat que ha preparat les paperetes «per si les retiren d'algun lloc» el dia del referèndum. També ha afegit que les ha imprès com a resposta a la «mediatització» de la impremta de Constantí, que es registra aquest divendres, i per mostrar que qualsevol persona pot imprimir les paperetes des de casa seva baixant-se-les d'internet. Piqué, que és el propietari de la impremta Gràfiques del Priorat, ha afirmat que, si la Guàrdia Civil li requisa les paperetes que ha preparat, n'imprimirà més. Ha imprès 45.000 paperetes perquè és la xifra que calcula que podria ser necessària per subministrar el seu municipi i els veïns en cas que així ho requereixin.


IMAGINEM I CREEM HISTÒRIES | RECURSOS PER A L'EDUCACIÓ ESPECIAL\n← EXPRESSIÓ ORAL I DEDUCCIÓ\nQUADERN DE FLUÏDESA LECTORA →\nGràcies al bloc “El sonido de la hierba al crecer” vaig descobrir un material molt interessant per treballar la creació d’històries imaginàries a través de pictogrames: “RORY’S STORY CUBES“: LES HISTÒRIES DE RORY.\nEs tracta d’un conjunt de 9 cubs amb diferents 54 imatges que permeten generar un munt d’històries diferents.\nPrimer de tot cal un entrenament començant a jugar descobrint el significat de cadascun dels pictogrames (un mateix dibuix pot generar significats diferents) i, a partir d’aquí, es tiren els daus i, amb les imatges que han sorgit, es genera una història imaginària ja sigui de manera conjunta, en petit grup o de manera individual.\nDepenent del nivell dels alumnes es pot iniciar l’activitat amb pocs cubs i, de mica en mica, complicar una mica més l’activitat fins arribar a muntar una història amb els nou cubs que componen el joc.\nVaig decidir adquirir aquests cubs per començar a treballar l’elaboració d’històries amb els meus alumnes planificant i organitzant les diferents idees i creant un inici, un nus i un desenllaç a partir de les idees que es generen a través dels pictogrames.\nEm fa especial il·lusió compartir amb vosaltres la gravació de dues històries que ha creat un alumne amb TEA utilitzant els nou cubs (podeu gaudir de les gravacions amb la veu del mateix alumne).\n” EL MONSTRE DE ROGELANDIA”\n” LA HISTÒRIA DELS ESCARABATS VERINOSOS“\nLA MATEIXA HISTÒRIA AMB L’ORDINADOR:\nMés informació sobre aquests cubs clicant sobre els diferents enllaços:\nArticle al bloc “El sonido de la hierba al crecer”.\nPàgina d’articles de Hop’Toys on adquirir aquests i altres materials per alumnes amb necessitats educatives especials.\nPàgina oficial de les històries de Rory on visualitzar un vídeo explicatiu.\nAquest article s'ha publicat dins de Autisme, Escriptura, Expressió, Fluïdesa, Jocs, Llengua, Materials i etiquetat amb cubs, expressió escrita, expressió oral, històries, Jocs, narracions, Rory, TEA. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n5 respostes a IMAGINEM I CREEM HISTÒRIES\n11 juny 2012 a les 11:32\nJo vaig comprar aquest material a principi de curs a l’Abacus per 8 o 9 euros, però encara no coneixia ningú que també el fes servir. M’ha agradat molt llegir aquesta entrada ja que he agafat noves idees.\nJo l’estic fent servir amb alumnes de cicle Inicial que presenten dificultats per estructurar frases. Creem entre tots una petita història. Tirem tants daus com alumnes siguem (i jo que també jugo, jaja). Cada nen va triant un dau i ha de construir una frase on surti la paraula de la imatge tot construint una història global.\nTambé el faig servir amb una nena de CM que té dificultats de comunicació. Ella tira tants daus com llarga vol que sigui la història, primer la fa oral i posteriorment per escrit.\n13 juny 2012 a les 8:52\nGràcies Sandra per la teva informació sobre aquest material i per donar-nos a conèixer les activitats que realitzes amb els teus alumnes. Segur que ens serà molt útil per complementar el treball dels daus.\nDe nou, gràcies per ajudar a enriquir aquest bloc i aquest article a través del vostre comentari.\n29 abril 2014 a les 9:16\nQuan faig servir aquest material, ho faig amb estudiants d’ESO, aprofito per treballar idees matemàtiques combinades amb la creació d’històries, sobre tot de combinatòria. Per exemple, amb tres daus, quantes imatges diferents podem obtenir?\nUna altra possibilitat: un cop hem llençat tres daus i tenim tres imatges, podem proposar-los de calcular quantes històries diferents amb aquestes tres imatges.\n25 agost 2017 a les 12:41\nMoltes gràcies per compartir la vostra experiència i material, m’agrada molt el vostre blog, a més de que trobem poc de material en català. Gràcies\n18 gener 2019 a les 13:16\nMolt interessant l’article, és genial veure resultats aplicats en la pràctica per aprendre.\nConxa en TREBALL DE LECTOESCRIPTURA AMB CONSIGNES DE CARNAVAL\nMaria Cervera en LA RULETA FONOLÒGICA: UN JOC CREAT PER ALUMNES DE 6è DE PRIMÀRIA\nLurdes en LA LLIBRETA DE LES FRASES


Ordenació del trànsit a alguns carrers del municipi de Seva\nDesprés de realitzar la nova col·locació de la creu a la plaça de la Creu, volem millorar la circulació de vehicles per la zona antiga del poble de Seva.\nEs vol ampliar l’illa de vianants a una part del carrer de Dalt, des del carrer de la Rocada, que serà només descendent, fins al carrer de la Font dels Sors.\nAquesta millora ens permetrà fer accessible l’edifici de l’Ajuntament a persones amb mobilitat reduïda amb una rampa a l’entrada.\nEn aquesta zona de vianants es permetrà el pas de vehicles de càrrega i descàrrega i la de veïns per accedir a casa seva.\nEn aquesta línia i per millorar la convivència o la seguretat, s’ha prohibit el pas de vehicles de motor, llevat dels veïns, al carrer de Pedret i s’ha fet de direcció única el primer tram del carrer Sant Antoni i el passatge Particular. Ambdós casos en sentit ascendent.\nAquest Ajuntament està obert a estudiar problemàtiques molt locals per tal de millorar la qualitat de vida dels veïns o usuaris de la via pública.\nEn aquest sentit i a petició d’alguns veïns, s’ha estudiat convertir el primer tram del carrer de Sant Jaume, a S.M. Balenyà, en un tram només per a vianants, tota vegada que molta gent de Balenyà el fa servir per sortir i entrar al poble a peu i la seva amplada no permet el pas de vehicles i vianants alhora.\nSom conscients de les dificultats d’ordenar el trànsit rodat i regular la seva velocitat, sobretot en els trams de carreteres o vials importants, i també, a vegades, a la trama urbana interior. Rebem queixes de veïns que ens demanen mesures per evitar els excessos de velocitat.\nEns demanem a tots nosaltres, veïns del nostre municipi, la màxima responsabilitat i conscienciació a l’hora de posar-nos al volant d’un cotxe, pensant sempre que la via pública és de tots. També dels vianants i criatures.\tContacte m.pineda\t938 840 111


De dijous gras a dimecres de cendra la capital de l'Alt Camp s'omple de la disbauxa més singular i tradicional\ndilluns, 25 de febrer 2019 - 14:00h\nPrograma d'actes del Carnaval de Valls 2019 | JV\nDel 28 de febrer al 2 de març, la capital de l'Alt Camp viurà la festa més tradicionalment irreverent de l'any; una setmana de disbauxa on disfresses, música i cultura popular s'agafen de la mà convertint el Carnaval de Valls en una festa singular que es diferencia amb encert de la resta de Carnestoltes del Camp.\nEnguany la disbauxa del Rei Carnestoltes arribarà acompanyada d'un nou element del seguici carnavalesc de Valls: La Mulassa de Carnaval, que s'estrenarà la tarda de Dijous Gras, i s'afegirà a l'Àliga Plomada, el gegant de la Porra i la geganta de Carnaval.\nA més a més sa majestat comptarà també amb una nova comitiva, els set ambaixadors del Carnaval, que representaran les set virtuts i vicis de la humanitat. Cadascun d'aquests ambaixadors vestirà d'un color diferent, formant el seu conjunt un arc de Sant Martí; mentre que el Rei Carnestoltes presidirà els actes festius encarnant en la seva figura tots els colors, virtuts i vicis.\nDurant tot el dia, a les confiteries i pastisseries de la ciutat. Compra el teu caramel més vermell!\n18.30 h, des de la plaça del Blat. Sortida de la comitiva de l'Arribo\n19.00 h, a la plaça del Pati. Presentació de la Mulassa de Carnaval i Balladetes de la seva comparsa\nA continuació, a la plaça del Pati. Arribo de sa majestat el Rei Carnestoltes\nFinalment, des de la plaça del Pati fins la plaça de l'Oli. Cercavila festiva i degustació de Carnaval\nRua de Carnestoltes 2018 a Valls | JV\nAjuntament de Valls Valls agenda carnaval


Que l’Ajuntament de Reus redacti les bases i confeccioni amb la màxima celeritat possible un Pla urgent d’adjudicació dels pisos del Mas Bertran i de la Plaça de la Patacada.\nQue s’informi a tots els grups municipals de l’estat del Pla urgent d’adjudicació dels pisos del Mas Bertran i de la Plaça de la Patacada.\nQue quan es convoqui la roda de premsa per informar de les adjudicacions es reconegui públicament la tasca i el suport que han donat a la mesura tots els grups municipals.\nQue el plenari de la ciutat de Reus mostri la seva disconformitat i rebuig al projecte de llei de Pressupostos generals de l’Estat per a l’any 2015 per tractar-se d’uns pressupostos centralistes i antisocials, que van en contra la reactivació econòmica, que situen Catalunya a la cua en inversió relativa i que no responen a les necessitats de Catalunya.\nComunicar els presents acords al Govern de la Generalitat de Catalunya, als partits polítics amb representació al Parlament de Catalunya i al Congrés dels Diputats.\nQue s’entregui als grups municipals el pressupost i detall econòmic d’ingressos i despeses desglossat per partides i capítols del programa Campionat Mundial FIRS de Patinatge Artístic Reus 2014\nQue s’aboni la part meritada de la paga extra de Nadal de 2012 dels treballadors de l’Ajuntament de Reus, Empreses municipals i Organismes autònoms abans del proper 15 de febrer de 2015, mitjançant un Decret d’Alcaldia, atès que existeixen diversos pronunciaments jurisprudencials que han estimat demandes similars sense plantejar-se qüestions d'inconstitucionalitat i que es fonament directament a l'article 9.3 de la Constitució que impedeix "privar el funcionari de la part proporcional ja meritada corresponent al mes de juny i els primers catorze primers dies de juliol.\nQuins són els costos reals de cada trucada per minut?\nRep algun benefici l’Ajuntament de Reus d’aquestes trucades?\nOn van destinat els ingressos de les trucades telefòniques que es fan a l’Ajuntament de Reus?\nS’estudia la possibilitat d’oferir aquest servei gratuït?\nTé coneixement l’Ajuntament de Reus de quantes multes s’han interposat en els darrers 4 anys a la zona del Pallol pel mateix fet que s’ha redactat en l’exposició de motius d’aquesta pregunta?\nRetornarà l’Ajuntament de Reus de forma automàtica a les persones afectades els imports de les multes, ja que es consideraria que aquest ingressos s’han obtingut de forma indeguda?


Arribar i moldre: farmàcies esgoten comandes de tests antígens en una hora\nUn cartell en una farmàcia sense tests d'antígens / JAG\nObtenir el material per fer-se la prova a casa es converteix en missió impossible a pocs dies de Nadal\nL’alerta generada per la variant Òmicron i finalment l’emergència declarada amb les noves restriccions anunciades ahir pel Govern han impulsat encara més la demanda de tests d’antígens a les farmàcies, que en la majoria de casos han esgotat els estocs des de fa dies. El sector ja reconeixia dies enrere que dificultats logístiques impedien poder cobrir la demanda. Almenys cinc farmàcies de Barcelona visitades per EL MÓN a la zona de Plaça Espanya, Sants i Montjuïc, han assegurat que s’han quedat sense un sol test. Dues de les cinc consultades preveuen tenir més unitats aquesta mateixa setmana, dues desconeixen quan podran tornar a servir-ne i la dependenta d’una cinquena oficina de farmàcia al carrer de la Creu Coberta ha explicat que avui han rebut una comanda feta fa dues setmanes i que se’ls ha esgotat en qüestió d’una hora. Cap de les farmàcies acceptava encàrrecs i algunes fins i tot tenien a la porta cartells anunciant que no disposen de més tests per vendre.\nEl president de la Federació d’Associacions de Farmàcies de Catalunya, Antoni Torres, que va advertir dissabte a EL MÓN sobre el caos logístic que impedia cobrir la demanda, va assegurar en declaracions a RAC1 que el subministrament de testos d’antígens milloraria abans de Nadal però que no estaria regularitzat, ja que la situació és molt “irregular”. Les comandes es fan a tres setmanes vista, i la que van fer és del novembre, quan feien 20 vegades menys de testos que ara mateix. A més a més, la demanda és tal que alguns establiments esgoten el material molt ràpidament quan arriba i ni tan sols cal acceptar reserves per col·locar el material.\nLes farmàcies han lamentat que les duanes no donin prioritat a l’entrada d’aquest tipus de material. La federació d’associacions s’ha adreçat al Govern per dir-li que els farmacèutics podrien fer molt més del que fan en pandèmia. Tot i que l’entitat ha reconegut que ja fan més a Catalunya que a la resta de l’Estat, considera que estan molt per darrere de les farmàcies europees. Les farmàcies catalanes han fet uns 150.000 testos des que poden fer-ho, i 50.000 són dels últims 15 dies.\nAdrià Caselles Desembre 21, 2021 | 18:25\nA les farmàcies del país, quan hi arribarà la llengua catalana escrita ?


Ferrocarrils de la Generalitat estudia l'aplicació de l'hidrogen verd en la línia 9 del TRAM d'Alacant i en la millora de l'eficiència energètica - Generalitat Valenciana\nFerrocarrils de la Generalitat estudia l'aplicació de l'hidrogen verd en la línia 9 del TRAM d'Alacant i en la millora de l'eficiència energètica\n- FGV és una de les 18 empreses i associacions empresarials que han firmat el conveni de la Generalitat per a impulsar l'aplicació d'aquest combustible\n- El president Ximo Puig va presentar desembre el protocol de col·laboració per al desenvolupament de l'Estratègia Valenciana de l'Hidrogen Verd\nFerrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV), en el marc de l'Estratègia Valenciana de l'Hidrogen Verd, ha començat a estudiar l'aplicació d'aquest combustible net en la línia 9 del TRAM d'Alacant (Benidorm-Dénia).\nLa línia 9 utilitza en l'actualitat vehicles dièsel per qüestions de la infraestructura ferroviària i està previst que incorpore en els pròxims anys els trens duals adquirits per FGV que combinen propulsió elèctrica i dièsel, per la qual cosa l'ús de l'hidrogen verd és una opció que es té en compte com una alternativa més sostenible i eficaç.\nD'altra banda, la utilització d'hidrogen verd podria ser una via per a la millora de l'eficiència energètica de les instal·lacions d'FGV, tant a València com a Alacant, per la qual cosa s'analitzarà també aquesta possibilitat.\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, va presentar el passat mes de desembre el protocol de col·laboració per al desenvolupament de projectes vinculats a aquesta iniciativa per part d'entitats i empreses innovadores de la Comunitat Valenciana. FGV forma part del conjunt d'empreses signants.\nSegons va explicar el president de la Generalitat mateix durant la presentació d'aquest protocol, "l'hidrogen verd és l'opció energètica del futur", una aposta "lògica, rendible i sostenible", "perquè les reserves d'hidrogen són il·limitades, el potencial que tenen com a combustible és enorme i contribuiran a reduir la contaminació atmosfèrica".\nA més, va destacar que aquesta classe de projectes disposen del suport de la Unió Europea, ja que l'hidrogen és "clau" per a aconseguir el Pacte Verd Europeu, "que descarbonitzarà una part important del consum d'energia i reemplaçarà processos industrials intensius en carboni, com l'acer, el ceràmic, el químic o el transport pesat, marítim i aeri, i en segments de la xarxa ferroviària sense electrificació".\nEstratègia Valenciana de l'Hidrogen Verd\nL'Estratègia Valenciana de l'Hidrogen Verd sorgeix de l'impuls de la Generalitat i de la participació de les empreses vinculades al desenvolupament d'aquesta energia verda a la Comunitat Valenciana.\nLa mesa de l'hidrogen, en què participen 18 empreses, coordina els projectes que tenen les companyies i serveix de marc per a presentar-los a la convocatòria del Govern d'Espanya per a finançar-los a través del fons Next Generation UE.\nEn concret, les entitats que han participat en la signatura del protocol són l'Autoritat Portuària de València, Ascer, Anffecc, Enagas, Naturgy, Iberdrola, Grupo Gimeno, Etra I+D, Smart Energy, Stadler, ITE, Ampere Energy, BP, Ube, Balearia, Vectalia, Aerocas i Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana.\nLa potenciació de l'hidrogen verd, tant en la generació com en l'ús industrial o mobilitat posteriors, entre altres, forma part del projecte tractor d'energia sostenible inclòs en el document de treball de l'Estratègia Valenciana per a la Recuperació.


Avui hem assistit a la presentació d'equips de l'escola municipal de Godella, a la qual pertany el nostre col·legi i que enguany celebra el seu 25º aniversari. Entre els jugadors dels equips del club l'Horta Godella hem trobat alguns ex-alumnes del nostre col·le. Ells van jugar durant tots els seus anys de primària en El Barranquet. Aquesta etapa és molt important, en ella s'aprenen les bases de l'esport, i salta a la vista que tenim una escola de gran tradició i d'alt nivell. No han pogut vindre tots, però mireu amb quina il·lusió llueixen els colors del seu equip!\nUn, dos, tres Barranquet!


Els Moros i Cristians d'Alcoi recapten 14.000 euros per al sanatori de Fontilles : Notícies : filamarrakesch.org\nUn any més els Moros i Cristians d'Alcoi van tornar a mostrar la seua solidaritat amb els malalts de lepra del Sanatori de SAnt Francesc de Borja de Fontilles. Engunay, en la seua visita durant la festa del Mig Any Fester, la Penya Fontilles ha arreplegat 14.000 euros per a la causa, a banda de la donació d'una furgoneta per al trasllat dels malalts.\nLa pluja ha deslluit enguany els actes previstos per a la jornada de diumenge. Si bé l'acte de la diana es va portar a terme amb normalitat, es van haver de suspendre els actes previstos per a la vesprada.\nProp de mil festers, entre representants de les filaes i els càrrecs de 2009 es van traslladar fins a la Vall de Laguar en una diada tan especial com és aquesta. Després de la multitudinària diana es va celebrar la tradicional processó de SAnt Jordiet fins a l'església, on es va celebrar la missa. Després, els càrrecs festers, amb els músics, van visitar els diferents pavellons del sanatori.\nPerò fins ací la festa. Per la vesprada es va haver de suspendre la tradicional Entrada de Moros i Crisitans a causa de la intensa pluja.


Feliç Dia del programador! 5 beneficis de programar des de petits\nVicens Vives · 9 de setembre de 2020\nprogramació, recursos educatius, VVKids\nVicens Vives 2020-09-09\nS’apropa un dels nostres dies preferits, el Dia del Programador! Quan programar s’ha convertit en una de les assignatures més importants, les iniciatives educatives innovadores comencen a apostar per això cada vegada des de més petits.\nEstar familiaritzat amb un codi, o conèixer els principals llenguatges per programar no només et permet treballar desenvolupant pàgines web o aplicacions, sinó també comprendre, de manera subtil i profunda, com està fet el món digital que ens envolta.\nPer què el 12 de setembre? La resposta només podia estar en els números. D’una banda, es tracta del 256è dia de l’any en anys de traspàs com el 2020, el 13 en la resta d’anys. A més, 256 és la potència més alta de 2 abans d’arribar al 365, la quantitat de dies en un any.\nNo hi ha dubte que els números juguen un paper important en el procés, però programar implica molt més que això. També implica una manera de pensar i abordar els problemes: quelcom important si parlem de la formació de nens i nenes!\n5 beneficis de programar\nEs parla sempre de les generacions de nadius digitals, però no tant de l’actitud creativa que han de tenir cap al món digital i com aprofitar-ho amb finalitats educatius. Volem parlar-te de 5 beneficis que acompanyaran a nens i nenes durant tota la seva vida.\nUna activitat que es pot ensenyar des dels primers anys i amb la qual treballaràs una infinitat de competències. Que aquest dia et serveixi d’excusa per a aprofitar tots els beneficis d’aprendre a programar!\nFoment del pensament lògic\nProgramar activitats que segueixen una seqüència ordenada, contribueix al desenvolupament de la intel·ligència logicomatemàtica i és la base de la maduresa en molts aspectes, com la tenacitat o la concentració.\nFamiliaritzar-se amb la programació\nTenir contacte amb l’activitat de programar des de petits és una gran idea si pensem que la digitalització de productes i serveis és un procés irreversible. Això vol dir que moltes professions requeriran tenir coneixements de codi.\nÉs evident que les professions del sector digital són les de major futur. No vol dir que obligatòriament tots hagin de dedicar-se a elles! Però en qualsevol cas i facin el que facin, estar familiaritzats amb la programació sempre els ajudarà en el futur.\nAutonomia en l’aprenentatge\nHi ha poques coses millors per aprendre de manera autònoma que la programació. Això és perquè es tracta d’un llarg procés que va des d’un problema fins a la solució d’aquest problema. I entremig, les proves que ens fan aprendre i millorar.\nLa pròpia lògica de la programació, en la qual hem de trobar la formulació adequada del problema i de la solució per crear una eina, detectant errors, afavoreix l’aprenentatge autònom.\nCom ens agrada recordar a VVKids, és a través del joc que els nens aprenen a relacionar-se amb el món i assimilen continguts valuosos. Precisament, és interessant ensenyar el que significa programar a través de projectes lúdics.\nDe fet, si resulta senzill és perquè gran part de l’oci que envolta als més joves en l’actualitat, depèn d’un grup de persones darrere que ha programat les plataformes, aplicacions o jocs que utilitzen. És el que tenen més a l’abast!\nDominar un llenguatge és sempre el primer pas cap a la creativitat. En aquest cas, familiaritzar-se amb el món de la programació és obrir les portes a una eina molt potent per a dur a terme projectes creatius de tota mena, on el límit el posa cadascun!\nLes nostres 2 propostes\nA partir dels 8 anys i en un procés que es pot seguir pas a pas, és possible aprendre a programar els teus propis videojocs o animacions. Això és el que proposa Programa com un geni 1 i Programa com un geni 2.\nUtilitzant un mètode de programació visual que facilita l’aprenentatge, es tracta d’un material completament dissenyat per iniciar als més petits en l’activitat de programar (i del qual també hi poden aprendre els adults!).\nBasat en el llenguatge Scratch 2.0, t’ofereix accés gratuït i senzill a un entorn de programació i a un núvol on hi podràs pujar els teus projectes. Amb una interfície intuïtiva i visual, els més petits s’enganxaran a la passió per programar!\nSi t’ha resultat interessant, no pots perdre’t Cubetto: programació sense pantalles a partir dels 3 anys o Scottie Go!, robòtica educativa o joc de taula?\n5 llibres de VV Kids a la selecció anual de Fundalectura 2020\n401 Vicens Vives\n322 Vicens Vives\n494 Vicens Vives\nllibres Valors consells VVKids Opinió Pedagogía recursos educatius experts clàssics emocions innovació educació recursos canvi educatiu proposta didàctica recomanacions lectura TIC Literatura propostes


Projecte executiu Cap a Sant Gervasi, Barcelona.\n1º premi concurs restringit d'idees GISA\nEl solar previst per el CAP està al límit entre la ordenació del Parc Sanitari i les noves alineacions marcades pel nou vial entre l’edifici Mestral i la nova Clínica Quirón. Les seves proporcions són quasi quadrades, molt diferents de les dels blocs existents i previstos dins el Parc.\nL’edifici proposat vol emfatitzar la seva condició d’edifici cúbic, que actúa de ròtula entre l’ordenació del Parc, i la del nou vial i l’edifici Mestral. La volumetria juga amb aquestes dues directrius, produïnt entrants a façana que s’aprofiten per fer entrar llum i situar-hi petits balcons. A la planta baixa aquestes dues alineacions generen un porxo en la cantonada, que ens eixampla la vorera i ens recull l’entrada.


El dilema del socorrista - Eureka!\nPosem-nos en la pell d’un socorrista de platja que, de la sorra estant, veu com algú s’ofega. Per poder-lo salvar haurem d’arribar fins el nàufrag al més aviat millor. Haurem de córrer per la sorra i nedar pel mar. Però.. quin és el camí més ràpid per arribar-hi?\nLa gràcia, és clar, està en el fet que a l’aigua no anem a mateixa velocitat que a la sorra. Corrent som més ràpids que nedant. Si ens moguéssim per l’aigua amb la mateixa velocitat amb que ho fem per la sorra és evident que el camí més ràpid seria anar a buscar el nàufrag pel camí més curt: en línia recta (trajectòria 1 del dibuix inferior).\nPerò en aquest trajecte hauríem de nedar molta estona, i com que nedant solem ser bastant més lents que corrents, ens podem plantejar si no seria més ràpid un trajecte on nedem el mínim possible, encara que això impliqués recórrer bastant més trajecte per la sorra (trajectòria 2 del dibuix). Aquest camí és, evidentment, més llarg que l’anterior pel que fa a distància total recorreguda; però segurament també el faríem amb menys temps.\nÉs possible, però, que caps d’aquests dos camins sigui el més ràpid. Que n’hi hagi un d’intermedi (trajectòria 3) que sigui el més eficaç. Un camí a partir del qual el temps que emprem corrent per la sorra per escurçar la distància a nedar ja no ens compensi el que ens estalviem nedant.\nEvidentment, el camí més eficaç no només depèn d’on estigui el nàufrag en relació al socorrista sinó també en les velocitats a les que aquest és capaç de córrer i nedar. Si nedéssim i corréssim a la mateixa velocitat és evident que el camí més ràpid seria el més curt (trajectòria 1) mentre que com més diferència hi hagi entre les velocitats a les quals correm i nedem el camí òptim més s’assemblarà a la trajectòria 2. Ara bé, com que quan algú s’està ofegant no sembla el millor moment per agafar paper i llapis i posar-se a fer càlculs, a més de córrer i nedar ràpid, un bon socorrista també haurà de tenir bona intuïció per triar el millor camí.\nL’exemple del socorrista ens ajuda a entendre que no sempre el camí més curt és també el més ràpid. No si per arribar d’un punt a un altre hem de canviar de medi (de la sorra al mar) i amb ell la velocitat amb que ens movem. És curiós que, des del punt de vista del nàufrag, el socorrista que el rescata no ha arribat fins ell en línia recta; sinó que ha començat a córrer ben ràpid en una direcció que no apuntava cap a ell, però afortunadament en entrar a l’aigua el socorrista ha canviat de direcció “coincidint” amb una disminució de la seva velocitat.\nFixeu-vos que si en el paràgraf anterior substituïm la paraula “socorrista” per “raig de llum” ens descriu perfectament el fenomen de la refracció de la llum…\nBàsicament, el dilema del socorrista és el que en física s’anomena principi de mínima acció. Maupertius, a finals del segle XVIII, va intuir que la natura economitza les seves accions, i Fermat va ser el primer a afirmar que la llum no avança pel camí més curt sinó pel més ràpid. Tot i que l’enunciat de Maupertius sembla força intuïtiu, el concepte matemàtic que hi ha al darrere és difícil d’entendre, perquè l’acció s’obté d’integrar la lagrangiana (diferència entre l’energia cinètica i la potencial) respecte el temps.\nM’ha semblat un tema escaient per fer veure que encara estic de vacances.\n27.03.2012 | 11.29\nPublicacions científiques: quantitat i qualitat\n09.04.2011 | 9.30\n10 de setembre de 2011 a les 9:05 pm


INDRETS D'ESCRIT AL BERGUEDÀ : de juliol 2016\nAPRECIATS AMICS DE:\nEscrit al Berguedà i Indrets d’Escrit al Berguedà\nCOM CADA ANY, AQUEST MES DE JULIOL, VOLEM PRENDRE UNS DIES DE VACANCES.\nServeixen per pensar, tant de la vida com dels treballs que hem fet. Potser la paraula més adequada seria reflexionar.\nTambé, per què no, agafar noves forces pel proper curs.\nCom també estic pendent d’una petita operació quirúrgica, espero que tornaré a posar notes en els blogs a partir del 9 d’agost.\nBONES VACANCES PER A TOTHOM.\nMiquel Pujol Mur i M. Rosa Planell Grau.\nSANTA MARIA D’ARLES. VALLESPIR.\nVisitàvem Santa Maria d’Arles, també anomenada com Santa Maria de Vallespir, Monestir o Abadia de Vallespir.\nL’abadia benedictina d’Arles és una de les més antigues abadies fundades a Catalunya. Fa ser fundada a la primeria de la Reconquesta per Carlemany els anys 778-780. La vila d’Arles de carrerons estrets i retorçats es formà al seu redós\nEl monestir fou erigit vers l’any 785 per Castellà, monjo emigrat de terres ocupades per musulmans. Primer fou establerta en uns antics banys termals d’època romana (els Banys d’Arles) i es titulà Santa Maria de Vallespir.\nObtingué diversos preceptes carolingis d’immunitat entre els anys 820 i 881. L’any 858 l’abadia fou saquejada per pirates normands i pels sarraïns. Aleshores recercant més seguretat, els monjos van traslladar l’abadia a l’indret actual, sota la direcció de l’abat Sunifred, membre de la família comtal rossellonesa.\nA l’època comtal fou molt afavorida pels comtes de Cerdanya i de Besalú, després dels comtes-reis de Barcelona que van assegurar a l’abadia, privilegis, proteccions i donatius de santes relíquies. Aquestes nombroses dotacions van donar a Santa Maria de Vallespir una forta empenta, posant-la a les primeres files de les abadies catalanes de l’edat mitjana.\nA mitjan segle XI tingué una etapa de crisi per les rivalitats dels senyors veïns; el comte Bernat II de Besalú intentà de remeiar-ho unint-la, l’any 1078, a l’abadia occitana de Moissac. La unió durà quatre segles.\nL’any 1592 fou unida a la Congregació Claustral Tarraconense, de la qual se separà a la darreria del segle XVII, quan el Vallespir ja havia estat annexionat a França. L’any 1592 hom li uní Sant Andreu de Sureda, unió que durà fins l’any 1734.\nA la Revolució Francesa els sis darrers monjos van deixar el monestir i l’església abacial va esdevenir, per la voluntat dels arlesians església parroquial del vilatge, mentre que els seus béns i dependències eren venuts.\nHan estat necessari prop de nou segles per adaptar l’edifici a les diferents corrents artístiques. La mescla d’estils: preromànics, romànics, gòtics i barrocs en són testimonis.\nL’església abacial de Santa Maria és un dels monuments més importants del període d’implantació de les formes llombardes en l’arquitectura catalana del segle XI.\nL’estructura és de planta basilical de tres naus, amb la central notablement més alta que les laterals. Totes tres son cobertes amb voltes de canó llises, de perfil acusadament apuntat a la nau central i de mig punt a les naus laterals. La capçalera de la nau a ponent és formada per tres absis semicirculars corresponents a cada nau, precedits d’un estret arc presbiteral. El sobrealçament de la nau central és aprofitat com a Sant Vicenç de Cardona, per obrir finestres de doble esqueixada que il·luminen la nau central.\nL’església actual fou renovada entre els anys 1141 i 1157, aprofitant part de l’edificació anterior. És una basílica orientada a ponent, però amb doble capçalera, que guarda la disposició de l’església, consagrada l’any 1046.\nA l’interior de l’església foren descobertes, el 1954, pintures romàniques semblants i de la mateixa època que les de Sant Martí de Fenollà.\nEl claustre és el primer claustre gòtic de la Catalunya Nord, de la fi del segle XIII. És construït en marbre blanc de Ceret excepte les columnes que són de pedra de Girona. Al seu voltant es conserven les restes del palau abacial i d’altres dependències.\nLa portalada, amb la seva llinda de granit de forma triangular, que porta l’alfa i l’omega i les lletres AA (per Arles?) pertany potser a l’església del segle IX. El decor esculpit dins el timpà és del segle IX amb la representació de Crist i els Apòstols.\nAl segle XI, l’abadia es dotat de sòlides fortificacions, dominades per quatre torres: a l’oest, els dos campanars de l’església, actualment només resta un, i a l’esta les dues talaies que emmarquen l’atri.\nA l’exterior i prop de la porta d’entrada hi ha un sarcòfag cristià, probablement del segle V, anomenat la Santa Tomba, per tal com, segons la llegenda, guardà durant un temps els cossos de sant Abdó i de sant Senén (la pietat popular hi ha volgut veure fets extraordinaris relacionats amb la presència d’aigua al seu interior).\nDamunt el sarcòfag hi han estat incrustats els elements escultòrics d’una interessant tomba del segle XII.\nMoltes coses hi ha a dir durant la seva a una església que ens va meravellar per l’alçada de la seva planta basilical.\nTambé a destacar els retaules de totes les capelles almenys vuit, la rodella i la pila baptismal i l’orgue del segle XVIII.\nA la capella de sant Abdó i de sant Senén hi ha un gran retaule de fusta daurada, del segle XVII, on hi ha els busts reliquiaris dels sants, obra de Miquel Alerigues (segle XV). La llegenda de la translació a Arles dels cossos dels dos sants, recollida el 1591 per Miquel Llot de Ribera (Llibre de la translació), atribueix a les gestions fetes a Roma per un abat Arnulf, a la fi del segle X, la presència al monestir d’aquestes relíquies.\nEn aquesta ocasió les dades trobades sobretot en CR són tan extenses que m’és impossible publicar-les totes. la meva opinió és que val la pena visitar el conjunt del monestir i després deambular pels carrers d’Arles.\nNo hi ha guia però a recepció faciliten un full on es fan totes les explicacions detallades dels molts motius decoratius interiors.\nSANT SALVADOR D’ARLES. VALLESPIR.\nHavia arribat a les nostres mans una publicitat d’aquest bonic poble del Vallespir. La publicitat era dedicada a l’abadia de Santa Maria d’Arles. Però quan sortíem de visitar-la veiem admirats l’alta i esvelta torre d’una església que s’alçava entremig dels estrets i retorçats carrers. Les nostres passes de seguida es van encaminar per conèixer-la.\nArles (Nom en francès: Arles-sur-Tech) és un municipi (2805 h. 2009) situat a banda i banda del riu Tec. El terme arriba, pel sud, al puig de l’Estela, a la serra de Montner i al turó de Bellmaig (1.279 m alt), i el drenen, a més del Tec, el riu Ferrer i el torrent de Bonabosc, a l’esquerra del Tec, i la riera del Senyoral, a la dreta.\nLa vila (2.233 h. i 656 h. diss 1982- 277 m. alt), és a l’esquerra del Tec, entre la confluència del riu Ferrer i del torrent de Bonabosc.\nA la consulta etimològica el DCVB ens fa aquesta definició.: en els documents dels segles IX-XII surt el nom d'Arles escrit amb la forma Arulus (ja en l'any 820); en documents de 832 i 844 es troba la grafia Arolas (Vidal Guide 182). L'origen podria esser un dim. llatí *arŭlas significant ‘eres petites’. Cal no confondre aquest Arles amb l'Arles de la Provença, que apareix en l’antiguitat amb el nom de Arelate (Itinerarium Antonini). He trobat altres definicions una mica diferents.\nL’església de Sant Salvador (Sant Sauveur en francès) es troba en el sector nord de la vila, en el traçat de les antigues muralles. Aquesta església ja existia l’any 1159 depenent de l’abadia de Santa Maria. Havia existit una altre església parroquial sota l’advocació de Sant Esteve, actualment integrada en una casa, que podia ser molt bé la de la gent del poble, i Sant Salvador de la gent forana.\nEn les Rationes decimarum de finals del segle XIII, són esmentades les dues, havent de contribuir més valor la de Sant Esteve.\nAl final del segle XVIII, després de la Revolució Francesa, i extingida la comunitat monàstica, l’església de Santa Maria passa a ser l’única parroquial i Sant Esteve i Sant Salvador van ser venudes com a bé nacional.\nDe l’església d’època romànica es manté dret l’alt campanar essent uns dels trets característics de la vila. Les altres parts han estat molt reformades. Malgrat tot, l’edifici conserva entre mig de les parets restes de la primera edificació romànica.\nAquesta església no presenta res d’excepcional i la seva entrada passa inadvertida en un petit carrer de la vila si no es veies sorgir el remarcable “clocher” datat al segle XII i amb una campana de 1479. El campanar és una torre elevada i no gaire ample, gairebé quadrangular fa uns 25 m. d’alçada.\nTraduint de l’idioma francès he trobat aquesta nota: Darreres rectificacions a la història de l’església. Després de la Revolució Francesa va ser venuda a Jean Echeyne qui la va convertir en graner. cedint-la després a una persona anomenada Noëll. Finalment va ser comprada l’any 1807 per 21 famílies arlesianes amb la intenció de dedicar-la al culte.\nQuan aquestes persones ja eren mortes i els seus descendents introbables, aleshores l’any 1959 va crear-se un Comitè per la Restauració de l’església de Sant Salvador, presidit per Maurici Villemin i després per Frederic Brousse que va encarregar.se de la conservació de l’edifici.\nEs guarda a la nau (del segle XVII) una col·lecció de retaules de fusta esculpits. Aprofitant-nos d’un arxiu d’internet de l'Ajuntament d’Arles acompanyem una fotografia d’un dels retaules.\nL’església de Sant Salvador és oberta únicament per fer concerts o certes cerimònies religioses.\nSANT QUIRC DE DURRO. VALL DE BOÍ. ALTA RIBAGORÇA.\nEn aquesta ocasió visitàvem la vall de Boí en la sortida organitzada pels Amics del Romànic del Berguedà. La capella de Sant Quirc de Durro és encimbellada en un serrat a la riba esquerra del riu de Durro a la banda Sud-Oest de la població.\nNo hi ha notícies històriques d’aquesta petita església que domina bona part de la vall.\nÉs tracta d’un edifici molt senzill, d’una sola nau rectangular capçada a llevant per un absis semicircular, precedit d’un arc presbiteral i lleugerament enlairat respecte al terra de la nau. L’obertura de l’absis és ocupada per un retaule que impedeix veure la coberta de però que segurament és de volta de quart d’esfera.\nTota la nau té la coberta de volta de canó una mica apuntada. Compta amb una banqueta encastada al mur.\nTant al mur sud com al nord són visibles dos tipus de carreus. Els inferiors de mides mitjanes, ben tallats i arrenglerats, n’hi ha algun de grans proporcions i els superiors, més irregulars i barroers, que segurament corresponen a un sobre alçament fet amb posterioritat.\nLa porta d’accés, d’un sol arc de mig punt i sense ornamentació, s’obre al mur de migjorn. En el mur de ponent s’alça un campanar de cadireta de dos ulls i amb campanes.\nLa llum penetra a través d’un finestral obert a l’absis, sobre el qual , a frec de la capçalera , encara hi ha un petit ull de bou. a la façana de ponent existeix un petit finestró.\nMalgrat algunes reformes, l’edifici respon a una obra romànica erigida durant el segle XII.\nEn el seu interior es va trobar un frontal d'altar que representa els martiris de Sant Quirc, el nen, i de Santa Julita, la mare, identificats per les inscripcions incorporades. Tot el procés dels sofriments de Santa Julita són representats en el frontal. Segons CR no queda clarament exposat quin dels dos Sants va ser qui va rebre el càstig o potser tots dos van seguir el mateix martirologi. També he sentit dir que és la mare ja que el fill va ser llançat per un pedregar.\nAvui dia aquesta peça, adquirida per la Junta de Museus l’any 1923, es pot admirar en el Museu Nacional d'Art de Catalunya.\nDarrerament s’ha realitzat una restauració de l’edifici.\nSant Quirc de Durro és una de les esglésies romàniques de la Vall de Boí que han estat declarades, en conjunt, Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\nCrec que val la pena visitar el conjunt d’esglésies i admirar l’obra dels nostres avantpassats.\nSANT PERE DEL BANCELL. GUIXERS. SOLSONÈS.\nPujàvem en direcció a Sant Esteve de Sisquer quan dalt d’un pujol dominant de la vall divisàvem la gran masia del Bancell o Vancell. Entre les seves construccions un campanar d’espadanya ens mostrava l’existència d’aquesta església o capella. Des de la carretera poca cosa més de cinc-cents m. ens hi separava.\nPoques dades he trobat, la majoria de VQP., però disposant de fotos gràcies a l’amabilitat d’una persona del mas no podien desaprofitar l’ocasió per fer la nostra ressenya de aquesta capella adossada a la masia del Vancell o Bancells. Segons van dir-nos era difícil visitar-la a causa del seu estat.\nLa capella de Sant Pere o Sant Urbà de Vancell és citada també com Sant Josep de Vancell . Una construcció d’estil barroc i construïda al segle XVIII.\nÉs de planta rectangular encarada direcció est-oest. A la façana principal hi ha una porta d'arc de mig punt adovellat amb la inscripció "Miquel Vancell 1794". A sobre hi ha un ull de bou.\nLa major part del parament exterior està arrebossat.\nPer dins està enguixada i el sostre de la nau és pla. La coberta és a dos vessants amb la característica que les aigües estan orientades al mateix sentit de la nau, per això, el campanar d'espadanya està situat al lateral de la nau. La capella posseeix un cor.\nSant Pere del Vancell és una capella protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.\nRecordo que anys enrere en companyia del Grup de Defensa de la Natura visitàvem aquesta contrada per conèixer uns arbres de força interès.\nMolt curiós es trobar una simple capella sota l’advocació de tants sants, i també les diferents variants del nom del lloc.\nSANT ESTEVE DE SISQUER. GUIXERS. SOLSONÈS.\nSisquer és un poble (4 h. 2009/1116 m. alt.) sense cap nucli urbà definit essent tot el seu poblament dispers. És una de les set entitats de població del municipi de Guixers. Es troba a la banda oriental del municipi, situat en un coll de la serra que separa les valls del Cardener i de l’aigua de Valls.\nA la consulta etimològica el DCVB ens fa aquesta definició: derivat de sisca. Del cèlt. sesca. Planta herbàcia perenne, de la família de les gramínies.\nSituada dins l'antic terme del Castell de Sisquer, fou una de les antigues parròquies de la vall de Lord, fins que, no fa gaire perdé la titularitat a causa del despoblament del terme. Des de molt aviat depengué del monestir de Sant Llorenç de Morunys. Les primeres notícies són en un cap breu de les parròquies del Lord entre el 872 i 878, quan el Comte Guifré i el bisbe Galderic establiren les parròquies de la vall. És possible però que sigui anterior.\nPer la documentació trobada es sap el govern de la parròquia entre el 872 -878 i 947 amb dades del sacerdots que les regentaren i els bisbes que els nombraven. Aquests papers van ser redactats per portar-los al concili d'Elna, com a prova contra les pretensions del Comte Sunifred, que usurpava els drets episcopals de tots les parròquies de la vall de Lord.\nApareix altra vegada amb la sufragània de Llanars, al segle X-XI a l'apòcrifa acta de la Seu d'Urgell. Posteriorment surt esmentada el 1040, a l'acta de consagració de Sant Serni de Tavèrnoles com a possessió de Sant Llorenç de Morunys. Apareix l’any 1083 en el testament de Ramon Folc I de Cardona, quan la deixa a la seva muller i nebot, l’església de Sisquer, que tenia en feu.\nL'església potser conserva algun tros de paret de l'època romànica, però com que ha estat en un lloc on hi ha hagut vida religiosa entre altres exigències, s'hagué de reconstruir dins del segle XVII, i el seu estil és d'un barroc rural.\nEstà situada en un promontori. El teulat és de doble vessant. El campanar és quadrat, amb quatre obertures de mig punt adovellades i coberta a quatre vessants.\nHi ha una llinda amb data 1797. Adossada hi ha la rectoria amb una data de 1716 i, al costat est, el cementiri.\nS'hi conservava un retaule amb pintures de bona qualitat però fou robat, i la policia el trobà desmuntat. Se'n conserven unes peces, que es poden veure al Museu de Sant Llorenç de Morunys.\nAfegim una vista de l’interior de l’església trobat a internet.\nSant Esteve de Sisquer és monument protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.\nSincerament és meravellós la quantitat de monuments que ens parlen del nostre passat i de la nostra història. Seria convenient no perdre tot aquest patrimoni. Conèixer-lo i estimar-lo.


Què ha de fer CiU? | Badalona bitàcola\n← Un breu anàlisi dels resultats\tFalcó i la via dels independents →\n10 pensaments sobre “Què ha de fer CiU?”\n23 maig 2011 a les 23:17\nPer fi llegeixo una opinió amb criteri a internet. Moltes entrades de twitter de periodistes i pensadors de la ciutat amb renom han oblidat aquests dies què és la democràcia i han dit bajanades com que s’exilien de Badalona, que la ciutat fa pena… etc. La realitat és que molta gent ha votat Albiol, cansats de 30 anys d’immobilisme, d’anys d’una ciutat governada en l’ombra per un empresari dels autobusos i ja calia canvi.\nAvui ha sortit el sol, no s’ha acabat el món. Si no ens agrada, en 4 anys tenim la possibilitat de canviar de nou.\nToca veure què passa a Badalona i exigir com a ciutadans al govern que entri. Senyors Soler, Lladó i companyia, una mica més d’imparcialitat política i menys crispació.\n24 maig 2011 a les 8:14\nA la Generalitat varen haver dos tripartits, en la constitució de tots dos els afiliats i simpatitzants de CiU van protestar iradament dient que s’aglutinaven els perdedors per evitar el govern dels guanyadors. Doncs bé, si CiU ha de ser coherent ha de deixar governar a qui ha guanyat i alhora passar a la oposició.\nEstà clar que haurà molta gent que estarà en desacord però penso que la majoria dels que estiguin en desacord, ni han votat a en Falcó ni el votaran altra vegada.\nCertament en Falcó te un gros problema a resoldre, però penso que si fa a en Serra alcalde CiU decreixerà molt en el mapa polític local.\nPer altra part en Serra ha estat un prepotent i un malcarat en tot aquest període electoral, crec que el poc que podem treure d’aquest nou cicle és la neteja municipal, i això només pot fer-ho en Garcia.\nSoc de l’opinió de que governi el PP aviam que fa ( són els únics que mai han estat al govern de Badalona ) i com bé dieu d’aquí quatre anys en tornem a parlar.\n24 maig 2011 a les 11:01\n…La imparacialidad política y la crispación no ha venido,hasta el día 22 de mayo; de la mano -precisamente- de quienes han perdido en las urnas…\nDicho lo cual,manifestarme en los mismos términos que yá he expuesto en otros foros: Albiol debe gobernar con sus votos. Si lo hace con “algunos” de los demás, después de que -éstos- le negaran el pan y la sal con claridad y transparencia: Los “susodichos”, (séan quienes séan) que se preparen y que -luego- no se llamen a engaño…\nY es que la voz de las urnas ha sido clara…A Serra “NO” se le quiere de Alcalde y además; tampoco ha ganado en votos.Ha mantenido unos resultados y nada más…Y de todo éllo quién mejor nota debe ó debería tomar, no es otro que Ferran Falcó…Hemos de ver si lo hace.\nCiU -bajo mi punto de vista- debe,de una vez, dejar de dar a entender que jugando el papel de mediador,ya vá bien. O lo que es casi lo mismo: No vá mal…Y desde una oposición cargada de razones y con la experiencia adquirida;el camino a recorrer,para ganar otras posibilidades,le queda totalmente a su disposición y a su capacidad de “revisionarse” primero,para trabajar distinto,después…\nTermino: Albiol prometió mucho. Si cumple, todos ganamos. Si nó, habremos demostrado que algunas formas políticas -a pesar de respaldos- son una lacra más, de las que hay que aprender a saber prescindir…Desde las realidades contrastadas, nó desde las palabras.\n24 maig 2011 a les 11:21\nEstic d’acord amb tu, Badabit, en gairabé tot. L’únic en que discrepo és en la suposada experiència dels regidors.\nCrec que l’Ajuntament funciona per inercia, si depengués del nivell dels regidors socialistes actuals la ciutat seria pitjor del que és.\n24 maig 2011 a les 11:42\nHi ha una cosa terrible, Carlos, que no has esmentat i és que Badalona està en el tauler de les converses entre PP i CiU a nivell català. “Cedir” Badalona al PP per tal d’assegurar una Diputació de Barcelona per a CiU i/o un govern estable de CiU a Barcelona. Això vol dir que no decidim a Badalona…? En Falcó no pot mantenir la seva coherència? Ha d’acceptar una directriu com aquesta? Jo, sincerament, crec que si fos així, plegaria.\nCiU va deixar dit prou clarament que no ajudaria a Albiol a governar. I pot fer anar ara l’eufemisme que vulgui: abstenir-se, no votar a favor… que fer o no fer qualsevol cosa que permeti a Albiol arribar a l’alcaldia, seria renegar d’aquesta idea. A més, estic convençut que això indignarà a una part enorme del seu electorat. Una indignació que podria anar més enllà de Badalona: cal recordar el que ha significat el PP, dins Catalunya, durant aquests anys al respecte de les reivindicacions catalanes obvies, no només les nacionals o d’autogovern, sinó les d’infraestructures o finançament. Quants votants de CiU podran entendre aquesta aliança amb el PP més radical…? D’acord, seré més generós amb el PP i m’oblidaré de greuges a altres nivells: hi ha altres municipis amb PP’s més racionals, on es podria justificar l’aliança en resposta a aspectes locals/personals. Però a Badalona, precisament…\nIntegrar-se de nou a l’Ajuntament amb el PSC li permetria ser coherent i, sobre tot, no permetre seguir “l’experiment Albiol”, un experiment que pot tornar a generar frustració per un costat -dubto que pugui fer la meitat de les coses que ha promès-, que pot portar gestió inexperta, com deies, i sobre tot aires estranys al govern local -recordeu els tics messiànics a València i Madrid: ja m’imagino TVB com Telemadrid!-, i que pot donar un missatge al PP que tot s’hi val, que la radicalització és millor incorporar-la que deixar-la emergir en partits que giren clarament només al voltant d’aquesta línia.\nI CiU al govern local també podria intentar abanderar aquest canvi d’estil, aquesta necessitat d’aire nou que l’Ajuntament necessita: per exemple, promoure la reducció de càrrecs de confiança i assegurar la proximitat –a peu de carrer- als problemes que han acabat movent cap al PP als ciutadans esgotats, indignats i que en prou feines poden viure a casa seva. Si, a més, s’atrevís a demostrar cintura per acostar-se a ICV, ja seria un exemple de confirmació de la reivindicada transversalitat que té CiU.\nLa manera fàcil de decidir que té en Falcó és la d’actuar amb coherència amb el seu discurs. Aquesta coherència, passi el que passi, és el gran crèdit que li queda a un polític. Allò que tan estem demanant la gran majoria per poder seguir tenint arguments per defensar que encara anem a votar.\n24 maig 2011 a les 12:38\nEn el fons a qui més afecta aquesta situació és als propis partits i a les desenes de satèlits que depènen de qui mani per assegurar el seu sou.\nUs heu fixat que personatges com L’Aniceto han desaparegut? Estan esperant ordres dels seus caps, per saber a qui han d’atacar.\nAls ciutadans que no depenem directament d’aquests partits polítics no ens canviarà la vida pactin amb uns o altres.\nEls que algun cop intentem fer quelcom per millorar o dinamitzar Badalona i demanem la col·laboració de l’ajuntament ens trobarem amb els mateixos impediments.\nNo ens enganyem, no tindrem llibres gratuits, ni més escoles bressol, ni es fomentarà la cultura, ni es faran els laterals de l’autopista, ni la B-500, ni el metro e Can Ruti, ni s’acabarà amb l’incivisme ni amb l’atur, … L’execució o no de tot això no dependrà en absolut dels pactes municipals.\nPer tant, penso que la millor opció és la que suposi una neteja a fons a l’ajuntament i faci reflexionar de veritat als que han convertit Badalona en el seu negoci particular, és a dir, que els socialistes marxin del govern local.\nLlastimosament encara que es produís això la neteja mai seria total, hi ha massa compromisos i deutes ja no només entre gent del partit si no entre els propis partits.\nO sigui que tranquils, mentre no tinguem unes lleis electorals de veritat seguirem exactament igual, governi qui governi.\n24 maig 2011 a les 13:23\nVictorp, t’oblides moure Rodalies pel centre de Badalona 😀 😀 😀\nJo tampoc no voldria estar a la pell del Ferran Falcó… i menys si, per activa o per passiva, dóna l’alcaldia al Garcia Albiol.\nVaja, que em buscaria una feina i me la buscaria a Alaska, perquè em temo que qui l’hagi votat el perseguirà fins al lavabo.\n24 maig 2011 a les 16:31\nJosep Maria, no sé si hi ha aquest pacte o no, no tinc ni idea, però de fet, crec que és irrellevant.\nEn Falcó va dir que no pactaria amb el PP i, a més, fins i tot en algun moment va afegir que això no volia dir que no li deixés fer si tenia majoria. Per tant, entenc que no falta a la seva paraula si ho fa així.\nQuant a integrar-se amb el PSC un altre cop… No seria gens coherent. Una cosa que sí ha dit en Falcó és que el projecte de Serra està acabat i, de fet, això mateix és el que opinen els votants badalonins.\nCiU ha estat 4 anys intentant abanderar un canvi que no ho ha arribat. El premi ha sigut perdre vots. Ha estat un aprenentatge dur i, que vols que et digui: “gato escaldado del agua fría huye”\nÉs difícil moure un partit com el PSC, carregat d’inèrcies. Potser un pacte a tres on el Falcó fos qui portés la batuta (l’alcalde) podria ser una sortida bona per CiU. Qualsevol altre acord amb el PSC serà més del mateix, i ja sabem tots el que això ha significat.\n24 maig 2011 a les 18:55\nEstic totalment d’acord que el Ferran ho te fotut, a primer cop d’ull, sembla que sigui veritat que faci el que faci, ho farà malament i serà criticat. Només se’n pot salvar aplicant molta intel•ligència i explicant a tots els badalonins, de manera molt clara, molt sincera i obviant les mitges veritats dels polítics, la decisió que prengui. És l’hora d’agafar el toro per les banyes i explicar molt clar el que fa i perquè ho fa, i desprès ser absolutament conseqüent amb el que ha dit.\nMolts estem cansats de la “Política” i el funcionament dels polítics. És el moment de deixar la “Política” i ser ciutadans normals i treballar per la ciutat.\nEl PSC no fa autocrítica, segueix posant excuses a la seva davallada, si encara no han entès que la ciutadania ha canviat, ja no ho entendran mai, si segueixen ensopegant amb la mateixa pedra, ells si que tenen el futur negre.\nQui s’ha salvat del PSC? L’Angel Ros, l’únic del PSC que diu les coses pel seu nom.\nPenso que a Badalona en Falco ha d’agafar l’exemple de l’Angel Ros, agafar la seva pròpia línea, treballar, dir el que és blanc, blanc i el que és negre, negre i seguir fins al final.\nSi hi ha un problema d’immigració en els barris ho hem de dir, clar i català, no podem dir que és petit, que ja ho arreglarem, etc. etc. L”amic“ Albiol agafa el problema, el magnifica, promet el que no podrà complir i desprès passa el que passa. Hem de dir la veritat i afrontar els problemes de cara, que els ciutadans sapiguem que està passant i com s’està solucionant. Anant amb la cara alta i la veritat per davant deixarem els demagogs i populistes sense cap opció ni argument.\nCap pacte amb el PP, per el seu anticatalanisme, per la seva demagògia, pel seu populisme i perquè és antinatural per un persona i un partit que estimi i senti Catalunya com la seva Nació.\nCap pacte amb el PSC, per tot el que he explicat abans, en definitiva, per que no n’aprendran mai, son inconsistents i segueixen votant contra Catalunya.\nCap pacte amb ICV per raons obvies.\nPer tant Ferran segueix la teva línea i la de CiU, deixa la “Política”, la demagògia, el populisme la tossuderia, el dogmatisme……. pels altres, ells sols ja s’aniran quedant pel camí.\nA treballar de valent per d’aquí quatre anys.\n24 maig 2011 a les 23:57\nA més d’estar molt d’acord amb moltes de les opinions aquí expressades pels diferents lectors, no puc sinó aplaudir virtualment el comentari d’en Xavier que signo fil per randa.\nBravo, Xavier; espero que en Ferran Falcó et llegeixi.