B&B Francesca Verona Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nB&B FrancescaVia Forte Tomba 6/A, Altres, Verona, Itàlia, 37135 - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en66comentarisB&B FrancescaVeure més fotos"La modernitat i el confort també el esmorzar."LuisEspanyaVeure més fotosVeure totes les 12 fotosMolt bona ubicació 8,3Veure al mapa8,3UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Verona, vosté es sentirà com a casa a B&B Francesca, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix B&B Francesca asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de restaurant, bar, àrea de TV/saló compartit. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, articles de tocador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. B&B Francesca és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Verona.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


La balada d'un soldat - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa balada d'un soldat\nGrigori Txukhrai, Valentín Iejov\nVladímir Nikolàiev, Era Savélieva - blanc i negre\nLa balada d'un soldat (títol original en rus: Баллада o сoлдате, Ballada o soldate) és una pel·lícula soviètica dirigida per Grigori Txukhrai i estrenada el 1959.\nDurant la Segona Guerra Mundial, a l'Alioixa, un jove soldat rus que s'ha distingit al front, li ofereixen una condecoració. Refusa tanmateix aquest gran mèrit i, en lloc d'allò, demana obtenir un permís per retre visita a la seva mare. El seu viatge és llarg i difícil: ha de saltar de tren en tren, i nombrosos obstacles l'endarrereixen. Trobarà al llarg del seu periple diverses persones que l'ajudaran o a qui aportarà la seva ajuda. I després coneixerà la Xurà, una noia que viatja en la mateixa direcció que ell. Durant el trajecte, tots dos es coneixen i s'enamoren. Però a penes tenen temps de dir-s'ho; tan bon punt l'Alioixa abraça la seva mare, ja se n'ha d'anar altre cop al front. Per no tornar-ne més...\nVladímir Ivaixov: Aleksei Skvortsov, anomenat Alioixa\nJanna Prokhorenko: Xurà\nAntonina Maksímova: Katerina, la mare de l'Alioixa\nNikolai Kriutxkov: el general\nIevgueni Urbanski: Vàssia, l'invàlid\nElza Lejdei: la dona d'en Vàssia\nAleksandr Kuznetsov: Gavrilkin\nIevgueni Teterin: el tinent\nGuennadi Iukhtín: Pàvlov\nValentina Màrkova: Liza, la dona d'en Pàvlov\nVladímir Pokrovski: el pare d'en Pàvlov\nEls dos actors principals, Vladímir Ivaixov i Janna Prokhorenko, només tenien dinou anys i no tenien gaire experiència. Grigori Txukhrai comenta així la seva tria: "Hem pres un gran risc. Era arriscat donar els papers principals a actors inexperts. Pocs ho haurien fet en aquell temps, però ho hem provat i no ens en penedim. Volódia i Janna han donat una coloració preciosa a la pel·lícula, és a dir, l'espontaneïtat i l'encant de la joventut." L'un i l'altre van tenir després una llarga carrera en el cinema.\n« La Balada del soldat és una pel·lícula d'una gran sensibilitat (...). La compassió pel destí dels individus s'expressa aquí en la seva plenitud i és lluny dels discursos oficials sobre els herois. És la guerra la veritable enemiga, ja que mata tot el que és humà (...),. »\n« (...) Txukhrai no ha tingut la necessitat de brodar floritures sobre el que sentia. (...) En conjunt, secundat pels admirables "grisos" del seu operador, es limita a fer sorgir la poesia dels éssers i dels paisatges. (...) Es podrien multiplicar els exemples d'aquesta màgia visual que neix de l'escalfor del sentiment a tota prova i no del recarregament formal »\n« He estat soldat. És com a soldat que he recorregut el camí de Stalingrad a Viena. Pel camí, he deixat molts camarades que m'estimava. (...) El que hem volgut ensenyar, Valentín Iejov i jo, no és com el nostre heroi ha fet la guerra, sinó quina mena d'home era, per què s'ha barallat. Renunciant a les escenes de batalla (...) hem buscat un tema que panseix la guerra. (...) Aquest noi (el jove soldat Alioixa) podia arribar a ser un bon pare de família, un marit afectuós, un enginyer o un savi, podia cultivar blat o un jardí. La guerra no ho ha permès. No ha tornat. Quants altres no han tornat! (Grigori Txukhrai, paraules reproduïdes a El cinema rus i soviètic, L'Equerre, Centre Georges Pompidou, 1981. »\nPremi a la millor participació per la selecció soviètica, Cannes 1960.\nBAFTA a la millor pel·lícula el 1962, ex-æquo amb El vividor.\n↑ Dictionnaire des films, Larousse, Jean-Marie Carzou\n↑ M. Flacon, Cinema Go, n° 47, juny 1960\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=La_balada_d%27un_soldat&oldid=22311792»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 nov 2019 a les 16:27.


Volem conèixer la teva mascota! - Col·legi Sant Francesc d'Assis\nHome Blog Volem conèixer la teva mascota!\nDia 4 d’octubre celebram la festa del nostre patró, Sant Francesc d’Assís. A les nostres escoles ja ho hem començat a recordar i treballar. Prest en veurem els fruts. Però avui és també dia d’una altra efemèride, el Dia Mundial dels Animals.\nAquesta iniciativa que va néixer de la preocupació per l’extinció d’espècies i que cobra cada vegada més sentit si tenim en compte que segons l’últim estudi de la WWF (Fons Mundial per a la Naturalesa) la situació ha empitjorat i ho segueix fent. Per això, ens mostres a les nostres xarxes socials la teva mascota? Estam desitjant veure-la!


Ressenya de les principals sentències del Tribunal Suprem - Núm. 1/2013, Enero 2013 - La Notaría - Boletín (desde 1995) - La Notaría - Libros y Revistas - VLEX 452519062\nImprescriptibilitat de l’acció declarativa de domini\nSentència Tribunal Suprem, Sala Primera, núm. 540/2012, de 19 de novembre (Ponent: José Ramón Ferrándiz Gabriel) LA LEY 208752/2012\nITER PROCESSAL: Les sentències d’instància van desestimar l’acció declarativa de domini formulada pels demandants. El Tribunal Suprem declara que no pertoca el recurs de cassació.\nEls actors que van exercitar demanda van pretendre la declaració judicial de la seva cotitularitat dominical sobre diverses finques. La pretensió va ser desestimada a les dues instàncies, si bé per arguments diferents en cadascuna. El Jutjat va entendre que els demandats havien adquirit el domini de les finques per usucapió. Raó per la qual no era procedent declarar que els demandants eren els propietaris. El Tribunal d’apel·lació va considerar que l’acció declarativa de domini exercitada pels demandants havia prescrit pel transcurs del termini de trenta anys establert a l’art. 1963, en relació amb el 1969, tots dos del CC. El Tribunal Suprem desestima el recurs de cassació formulat pels demandants. Comença l’Alt Tribunal declarant la imprescriptibilitat de l’acció declarativa de la propietat. Així, mentre el demandant sigui portador d’un interès legítim i resulti ser el propietari, estarà legitimat per a reclamar la declaració judicial del seu dret. És més, l’acció declarativa d’un dret constitueix la projecció processal de la facultat del seu titular de defensar-lo, dotant-li de certesa, de manera que segueix la seva sort. L’exposat hauria de conduir a l’estimació del recurs de cassació. No obstant això, l’aplicació de la doctrina sobre l’equivalència de resultats porta el Tribunal a desestimar el recurs ja que la decisió recorreguda ha de ser mantinguda encara que amb altres arguments. En efecte, les dades fàctiques evidencien la realitat d’una adquisició dominical per part dels comuners demandats sobre tota la finca litigiosa, per mitjà de la usucapió, a partir d’un supòsit evident d’nterversió del concepte possessori, ja que apareix provat que, des de l’any 1964 i a partir d’un acte de conciliació, els demandats van posseir la finca tractada com si fossin els únics amos, d’una manera pacífica, pública i ininterrompuda durant el temps exigit a l’art. 1959 CC. A la vista d’això, el Tribunal conclou afirmant que el que va succeir no va ser que l’acció declarativa exercitada en la demanda hagués prescrit, sinó que la usucapió guanyada pels demandats sobre tota la finca litigiosa va determinar l’extinció per als demandants del seu afirmat dret i la improcedència de declarar el contrari.\nMala fe processal del demandat que després d’assentir a la demanda i obtenir del tribunal d’apel·lació un pronunciament desestimatori, es desdiu de la seva postura inicial\nSentència Tribunal Suprem, Sala Primera, núm. 55/2013, de 22 de febrer (Ponent: Francisco Marín Castán) LA LEY 16508/2013\nITER PROCESSAL: El Jutjat de Primera Instància va estimar íntegrament l’acció declarativa de domini formulada respecte a 15 finques. L’AP de la Corunya va revocar parcialment la sentència del Jutjat i va estimar la demanda solament respecte a una de les finques, tenint per desistida la part actora de les restants pretensions. El Tribunal Suprem estima el recurs extraordinari per in-\nfracció processal interposat pels demandants, deixa sense efecte la sentència recorreguda i confirma la de primera instància.\nReconeixement pel demandat, en la contestació a la demanda, de la propietat dels seus germans demandants sobre 14 de les 15 finques referides en la demanda, negant al mateix temps que estiguessin necessitats de tutela judicial perquè ell no havia discutit mai la seva propietat sobre aquestes finques. Aplanament, desistiment i renúncia. Estimada íntegrament la demanda en primera instància, la sentència d’apel·lació va desestimar les pretensions relatives a aquestes 14 finques en apreciar, indegudament, un desistiment dels demandants sobre aquestes finques amb base en una part de l’acta del judici desmentida pel desenvolupament íntegre de l’audiència prèvia i del judici. Improcedent confusió d’un aplanament del demandat, àdhuc ambiguament expressat, amb un desistiment dels demandants, equiparant-ho fins i tot, en els fonaments jurídics, a una renúncia a l’acció. Mala fe processal. Doble joc del demandat, que en el seu escrit d’oposició al recurs per infracció processal, i des de la posició d’avantatge assolit gràcies a la improcedent apreciació del desistiment, es desdiu del seu inequívoc reconeixement inicial del dret de propietat dels seus germans. Revocació de la sentència d’apel·lació i confirmació de la de primera instància.\nAplicació analògica de les normes de l’usdefruit per fixar la durada de l’arrendament\nSentència Tribunal Suprem, Sala Primera, núm. 703/2012, de 14 de novembre (Ponent: Román García Varela) LA LEY 169726 /2012\nITER PROCESSAL: Les sentències d’instància van desestimar la demanda de resolució d’arrendament de local per expiració del termini. El Tribunal Suprem va declarar que no pertocava el recurs de cassació interposat pels demandants.\nArrendament de local de negoci. Demanda de resolució del contracte per expiració del termini. Desestimació. Contracte celebrat sota la vigència de la LAU 1994. Clàusula contractual en la qual es va establir un termini de durada d’un any prorrogable indefinidament per terminis iguals per la sola voluntat de l’arrendatari. Pacte contrari a l’exigència de durada limitada en el contracte d’arrendament. Integració analògica del pacte mitjançant l’aplicació de les normes de l’usdefruit. Doctrina jurisprudencial. La durada màxima que cal imposar a l’arrendador és la de 30 anys que l’art. 515 CC estableix com a límit temporal per a l’usdefruit.\nExtensió als hereus del primitiu arrendador de la renúncia d’aquest als motius d’excepció a la pròrroga\nSentència Tribunal Suprem, Sala Primera, núm. 139/2013, de 8 de març (Ponent: Francisco Javier Arroyo Fiestas) LA LEY 16841/2013\nITER PROCESSAL: El Jutjat de Primera Instància va estimar l’acció d’extinció de contracte d’arrendament d’habitatge per causa de necessitat. L’AP de Madrid va revocar la sentència del Jutjat i va desestimar la demanda. El Tribunal Suprem desestima el recurs de cassació interposat pels demandants.\nDenegació de la pròrroga per causa de necessitat. Desestimació de la demanda. Extensió als hereus del primitiu arrendador (demandants) de la renúncia d’aquest als motius d’excepció a la pròrroga. De la interpretació del contracte es conclou que quan el primitiu arrendador va renunciar a la possibilitat que tenia de denegació de la pròrroga, ho va fer no només a títol personal, sinó amb caràcter vinculant per aquells que li succeïssin, atès que es tractava de protegir la posició de la seva mare arrendatària.\nObligació de constituir aval, imposada als membres de la Junta Directiva d’un club de futbol\nSentència Tribunal Suprem, Sala Primera, núm. 764/2012, de 12 de desembre (Ponent: Rafael Gimeno-Bayón Cobos) LA LEY 220683 /2012\nITER PROCESSAL: El Jutjat de Primera Instància va desestimar la demanda en què se sol·licitava la nul·litat de l’acte de presa de possessió de la Junta Directiva d’un club de futbol per no haver constituït els avals exigits per la Llei de l’Esport i el cessament dels seus membres, o subsidiàriament, la condemna als directius a prestar el corresponent aval. L’AP de Barcelona va revocar la sentència del Jutjat i va estimar parcialment la demanda condemnant les persones físiques demandades que seguissin sent membres de la citada Junta Directiva a aportar l’aval bancari en la quantia que resulta dels càlculs que s’indiquen a la pròpia sentència. El Tribunal Suprem desestima el recurs de cassació interposat pels demandats.\nDemanda formulada per un soci d’un club de futbol sol·licitant la nul·litat de l’acte de presa de possessió de la Junta Directiva per no haver constituït els avals exigits per la Llei de l’Esport i el cessament dels seus membres, o subsidiàriament, la condemna als directius a prestar el corresponent aval. Estimació parcial d’aquesta segona pretensió ja que la gestió de la Junta Directiva és responsable de part de les pèrdues del club durant l’exercici 2002/2003. Competència per decidir l’exigibilitat de l’aval. La Lliga de Futbol Professional va autoritzar la cancel·lació de l’aval prestat i va rellevar de la prestació d’avals en atenció als beneficis obtinguts pel club en els exercicis 2003/2006. No obstant això, aquest organisme manca de potestat per eximir contra llei del compliment de l’obligació de prestar els avals. Legitimació del soci per exigir davant els tribunals civils que els òrgans del club compleixin el deure de constituir aval. Inaplicació del termini de caducitat que regeix per impugnar infraccions estatutàries ja que l’acció se sustentava en una infracció legal. Obligació d’avalar d’aquells que s’incorporen a la Junta durant un mandat. Moment d’aportació dels avals. Encara que aquests han de prestar-se abans de començar cada exercici, no pot equiparar-se l’incompliment de l’obligació en el termini fixat per la norma a la impossibilitat de complir com a forma d’extinció de l’obligació que, en conseqüència, no podria exigir-se posteriorment, eliminant la possibilitat de compliment retardat.\nLa nul·litat de la venda per constituir un delicte impedeix a les parts demandar-se entre si\nSentència Tribunal Suprem, Sala Primera, núm. 21/2013, de 25 de gener (Ponent: Francisco Javier Arroyo Fiestas) LA LEY 1072/2013\nITER PROCESSAL: Declarada en judici penal la nul·litat de la venda d’unes finques per la comissió d’un delicte d’aixec de\nbéns, la compradora va formular acció sol·licitant la declaració del dret a la subrogació en la hipoteca que gravava les finques i el reintegrament de les despeses i pagaments realitzats. Les sentències d’instància van desestimar la demanda. El Tribunal...


Des de hui els partits polítics poden "rastrejar" les nostres dades personals - À Punt\nDes de hui els partits polítics poden "rastrejar" les nostres dades personals\nL'aprovació de la nova llei de protecció de dades els permet utilitzar informació personal obtinguda en pàgines web i altres fonts d'accés públic.\n07 de desembre 2018 - 08:30\nAquest divendres entra en vigor la nova llei de protecció de dades que permet als partits polítics "rastrejar" les dades personals per a activitats polítiques encara que, segons l'Agència Espanyola de Protecció de Dades (AEPD), no podran usar-se per a elaborar perfils ideològics.\nL'AEPD ja va advertir després de l'aprovació al Senat que la nova norma s'aplicarà d'una manera "extremadament vigilant i rigorosa". Precisament va ser una esmena introduïda pel PSOE en el text de la llei, que tingué el suport de la resta de grups en el Congrés, la que va fer saltar la polèmica pels possibles usos amb interessos polítics.\nL'esmena diu expressament: "Els partits polítics, coalicions i agrupacions electorals podran utilitzar dades personals obtingudes en pàgines web i altres fonts d'accés públic per a la realització d'activitats polítiques durant el període electoral". A més, afig que "l'enviament de propaganda electoral per mitjans electrònics o sistemes de missatgeria i la contractació de propaganda electoral en xarxes socials o mitjans equivalents no tindran la consideració d'activitat o comunicació comercial".\nSegons nombrosos grups de juristes, encara que els partits impulsors de l'esmena ho neguen, açò implica que les formacions podran rastrejar dades personals obtingudes a través d'internet per a fer activitats polítiques i perfils ideològics durant períodes electorals sense necessitat d'autorització prèvia de les persones afectades.\nReforma per adaptar-se a Europa\nLa motivació inicial per a crear aquesta llei era adaptar l'ordenament espanyol al nou reglament europeu de Protecció de Dades, que entrà en vigor el 25 de maig, per a millorar la privadesa ciutadana en el nou entorn digital.\nAquesta normativa europea exigeix a les empreses una autorització clara i expressa de l'afectat per a l'ús de les seues dades personals amb finalitats diferents per les quals van ser inicialment recaptades, sota pena de multes milionàries en cas d'incompliment.\nAra, la nova llei espanyola de Protecció de Dades inclou una carta de drets digitals que regula aspectes com ara la desconnexió laboral del treballador fora de l'horari de treball, "l'oblit" en internet i el testament virtual.\nGaranteix, a més, el dret a la intimitat personal en l'àmbit laboral, amb la limitació de càmeres de vídeo i dispositius d'àudio en llocs de treball. També es prohibeixen en àrees de descans com menjadors i altres espais similars per a oci dels treballadors, i augmenta la privadesa dels empleats enfront de sistemes de geolocalització en el treball. Finalment, garanteix el dret a la privadesa sense perjudicar els avanços en recerca biomèdica, especialment de caràcter públic.\nLlancen un formulari per a evitar el "rastreig"\nLa Plataforma en Defensa de la Llibertat d'Informació (PDLI), l'Associació d'Internautes i diversos grups de juristes experts en protecció de dades i contraris a la nova llei han llançat un formulari per a impedir que els partits puguen crear bases de dades amb opinions polítiques de ciutadans.\nCom han explicat els col·lectius denunciants, "el problema va més allà de la molèstia de la propaganda", donats "els usos il·lícits que es poden dur a terme pel fet que els partits tinguen a les mans una llista de persones amb els seus pensaments ideològics". Com han assegurat, la norma espanyola se salta les mesures garantistes del mateix Reglament Europeu de Protecció de Dades.\nPer això han desenvolupat un formulari col·laboratiu disponible en els llocs web de les associacions denunciants perquè emplenen els ciutadans que volen impedir el rastreig ideològic per part dels partits.\nMitjançant aquest document, la ciutadania pot sol·licitar l'accés a les dades personals ubicades en les bases de dades dels partits, demanant que s'indique el seu origen "i els tractaments als quals han quedat afectats, especialment la creació de qualsevol classe de perfil i la resta d'informació arreplegada en l'article 15 del RGPD".\nAmb aquest escrit, es manifesta el dret a oposar-se al tractament d'aquestes dades.


El Barça busca el bitllet per anar a Lisboa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Barça busca el bitllet per anar a Lisboa\nSense Sergio Busquets ni Arturo Vidal, els de Setién buscaran mantenir viu el somni de la Champions a costa del Nàpols\nEl Barça busca el bitllet per anar a Lisboa Regió7\nEl futbol no és mai el tema de conversa a can Barça. És més aviat un element estrany, com si no encaixés en la idiosincràsia d'un club que es passa més temps envoltat de dubtes als despatxos i escàndols extrafutbolístics. L'últim, que va monopolitzar la roda de premsa de Quique Setién i Sergio Busquets, és un Arthur Melo que es nega a tornar a jugar davant la sorpresa dels seus companys. «No esperàvem que no tornés, però és cosa seva i del club», explicava Busquets. Mentre tot aquest soroll de fons regna dins del Barça, els jugadors es mentalitzen per al partit més important de la temporada.\nÉs una final disfressada de tornada de vuitens de final. I el FC Barcelona la jugarà amb 13 fitxes del primer equip i 9 del filial, una mostra de la poca planificació que s'ha fet al llarg de la temporada. A les baixes d'Arturo Vidal i Sergio Busquets, ja conegudes, se sumen la de Samuel Umtiti i la d'un Ousmane Dembélé que no està a punt després de sis mesos lesionat. Setién es mostrava concentrat en el partit i intentava treure ferro a tot el so mediàtic que acompanya el Barça. «No penso en si pot ser o no el meu últim partit, només en el partit del Nàpols». Sempre hi ha alguna cosa que fa grinyolar la dèbil estructura culer.\nEn clau merament futbolística, el partit és trampós per al FC Barcelona. El resultat favorable de l'anada no pot servir de coixí, sinó que ha d'esperonar els jugadors per intentar no caure en la letargia de Roma o Anfield. El Nàpols de Gattuso és un equip molt compacte, treballador i flexible, que ja va demostrar a l'anada que no li fa res quedar-se sense la pilota a canvi de contraatacar el mal retorn defensiu dels blaugrana. Sense Vidal ni Busquets, dos indiscutibles, tot indica que De Jong, Roberto i Rakitic ocuparan el mig del camp amb l'única incògnita de si Riqui Puig serà titular, com ho va ser el dia de l'Atlètic de Madrid, amb tres migcampistes i un Puig que jugava més avançat, entre línies i amb molta mobilitat. Antoine Griezmann, que s'ha recuperat de la lesió al quadríceps de la cama dreta, podria ser el jugador que comencés des de la banqueta si no està al 100 %, però tot indica que tant Riqui com Ansu començaran com a suplents.\nEl FC Barcelona va patir molt a San Paolo a l'hora de generar situacions de gol. El Nàpols va optar per regalar les bandes als de Setién, qui, amb Semedo i Firpo, va ser incapaç d'obrir el camp, convertint-lo en un embut on el Barça anava estret. El perill segueix sent el mateix. Però les cartes d'Ansu Fati i Riqui Puig, jugadors agressius, verticals i amb ganes d'agradar, podrien solucionar parcialment aquest problema. Jordi Alba i Luis Suárez, que no van jugar a l'anada, són dos reclams importants per a Setién. El primer, per obrir el camp i estirar l'equip, i el segon, per espantar els centrals quan la pilota arribi dins l'àrea. Però el més important, i que va destacar Setién, és «controlar i saber què hem de fer en cada moment, perquè el partit t'exigirà diferents coses», va explicar l'entrenador cantàbric. Les últimes temporades el Barça ha perdut la cara als partits europeus massa ràpid, incapaç d'imposar el seu ritme.\nEl Nàpols, per la seva banda, té la gran incògnita de Lorenzo Insignie, que va tenir una lesió en l'últim partit de lliga davant la Lazio i que serà dubte fins a l'últim moment. L'italià és una peça clau dins el sistema de Gattuso. Tot i això, Insignie entra en la convocatòria de 23 futbolistes del Nàpols, que disposarà de la plantilla al complet de cara al partit d'avui al Camp Nou.\nEl defensa grec Kostas Manolas té ganes de repetir el gol que va eliminar el Barça a Roma. Portada


Evolució o revolució | Opinió | Indicador d'Economia\n"Estem educant als nostres fills amb els coneixements i les competències que aquests treballadors del futur requeriran?"\nUn informe d'una consultora especialitzada en el mercat laboral constata que el 65% dels nens que estudien primària acabaran treballant en feines que avui encara no existeixen. Sentencia que ens posiciona en una situació com a mínim inquietant i que ens obliga a començar a prendre decisions encaminades a un futur cada vegada més volàtil, en què la velocitat del canvi serà la constant.\nÉs evident que el sistema educatiu s'ha d'alinear amb aquesta tendència, i hem de replantejar-nos en alguns casos si els models actuals d'educació donen suport a una infants a qui es presenta un futur incert i cada vegada menys previsible, o al contrari estem formant professionals del futur amb metodologies del passat.\nSi analitzem aquesta informació des de la vessant empresarial podem concloure, també, que molts d'aquests infants quan s'incorporin al món laboral treballaran en noves organitzacions que avui tampoc existeixen, o en organitzacions ja existents però que hauran hagut d'experimentar canvis disruptius en el seu model de negoci per adaptar-se a una nova realitat. També evidencia la dificultat que tindran d'altres empreses per surfejar i resistir a allò que sembla inevitable i les conseqüències que tindran si acaben mirant cap un altre costat per por o vertigen a afrontar unes decisions que els allunyen de la seva zona de confort i els modifica l'status quo.\nSi el mercat es revoluciona, no n'hi ha prou amb què les empreses evolucionin, necessitem donar resposta a una nova realitat\nAlguna pregunta senzilla de resposta complexa sorgeix de tota aquesta reflexió i ens interpel·la com a mínim per prendre consciència i assumir les responsabilitats que tenim com a societat. Aquestes en són algunes:\nEstem educant als nostres fills amb els coneixements i les competències que aquests treballadors del futur requeriran? Estan o estaran preparats per reinventar-se constantment i per entendre la formació i l'actualització permanent com un valor indispensable per ser atractius en el mercat?\nTenim empresarialment la valentia necessària i la voluntat d'assumir més riscos dels que s'han assumit fins ara per tal d'alinear-nos a aquesta velocitat de vertigen del mercat que centrifuga a grans revolucions expulsant lamentablement professionals del món laboral i empreses del nostre teixit empresarial?\nEvolucionarà el grau d'adaptació tecnològica de les empreses al mateix nivell que evoluciona i evolucionarà el grau d'adaptació dels nostres clients? Com consumiran els clients del demà? Com podrem oferir productes o serveis suficientment competitius per tal d'assegurar els marges necessaris que ens donin rendibilitat als nostres comptes d'explotació?\nPosarem la innovació en el centre del debat empresarial o la deixarem de forma residual? Quin ha de ser el compromís que hem d'assumir en repensar constantment la proposta de valor del nostre negoci?\nPreguntes totes elles innocents, de difícil resposta, que requereixen ser entomades per tal de garantir la viabilitat empresarial. Si el mercat es revoluciona, no n'hi ha prou amb què les empreses evolucionin, necessitem donar resposta a una nova realitat que per molt que no ens agradi serà inevitable. En part, de nosaltres depèn el futur dels nostres joves. Hem de decidir si empresarialment fem la revolució o contràriament seguim amb la natural evolució.


Es dispara la criminalitat als districtes dels EUA on guanyaren els fiscals patrocinats per George Soros amb 40 milions de dòlars – L'Alternatiu\n22/06/2022 23/06/2022 eldarrerfar\nGeorge Soros no renuncia a explotar totes i cadascuna de les escletxes del sistema per a la consecució de la seva obscura agenda. L’exorbitant fortuna que ha atresorat a través de les operacions especulatives més execrables, li permeten estendre els seus tentacles sobre institucions polítiques, corporacions mediàtiques i moviments socials.\nD’un temps ençà, el magnat ambiciona penetrar també l’estructura judicial dels Estats Units. Una de les principals estratègies consisteix a intervenir en les eleccions a fiscal, dels districtes corresponents a les ciutats més importants del país. D’aquesta manera, els últims deu anys Soros ha destinat més de 40 milions de dòlars a finançar les campanyes dels candidats afins.\nSegons un recent informe elaborat per l’entitat Law Enforcement Legal Defense Fund (LELDF), en l’actualitat fins a 75 fiscals del conjunt del país han comptat amb el suport del multimilionari. Com és habitual en Soros, ha bastit una complexa xarxa d’organitzacions interposades per a finançar-los.\nA hores d’ara ja gaudeix d’una influència decisiva dins el sistema judicial. Tal com assenyala l’informe, “aquests 75 fiscals representen 1 de cada 5 nord-americans o més de 72 milions de persones, inclosa la meitat de les 50 ciutats i comtats més poblats d’Amèrica”.\nL’obsessió del “filantrop” en aquesta qüestió pot observar-se en el detall dels substancials donatius aportats. En algunes ocasions, fins al 90% dels recursos econòmics de la campanya provenien del finançament de l’entramat de George Soros.\nPer descomptat, les generoses contribucions del magnat no són a canvi de res. Un cop assolit al càrrec, aquests fiscals es mostren més laxes a l’hora de formular les acusacions, defugen de perseguir determinats il·lícits i endeguen reformes de gran rellevància. L’essencial funció pública que tenen encomanada es veu condicionada per una ideologia que prioritza les polítiques identitàries i que atia la guerra cultural.\nEls insaciables esforços per a transformar el sistema penal han donat els seus fruits. L’augment de la criminalitat i la inseguretat urbanes afecta en major mesura els districtes que compten amb fiscals apadrinats per Soros. Al comtat de Los Angeles, on exerceix com a fiscal una de les principals apostes de l’especulador, els homicidis s’han disparat en un 53,9% en només tres anys.\nAl districte de Filadèlfia, amb la fiscalia a càrrec de Larry Krasner, es va batre l’any passat la xifra rècord d’homicidis. Com a candidat, Krasner fou gratificat amb gairebé 1,7 milions de dòlars del milmilionari d’origen hongarès. També s’han registrat més homicidis en altres places ocupades pels fiscals de Soros, com al districte del comtat de Harris (Houston), on han crescut un 71% el 2021, o al de Bexar (San Antonio), que n’ha experimentat un increment del 52% des de 2019.\nLa Vanguardia blanqueja George Soros\nGeorge Soros apunta, Verificat dispara\nUn terç del Parlament Europeu des de 2014 al servei de l’agenda de Soros per a Ucraïna\nPrevious FacebookPapers: la filtració de documents interns posa de manifest l’hostilitat dels empleats de la plataforma contra la pluralitat informativa\nNext L’esquela d’un veí de Lleida de 41 anys informa que s’havia vacunat amb AstraZeneca tres mesos abans


AMP.- Sánchez demana "magnanimitat" davant els indults i dóna la "benvinguda" a la carta de Junqueras\nPublicat 09/06/2021 20:59CET\nRebutja parlar de vetos als components de la taula de diàleg, en ser preguntat si l'exvicepresident català formaria part d'ella\nBUENOS AIRES (ARGENTINA), 9 juny (EUROPA PRESS) -\nEl president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, ha demanat avui als ciutadans a Espanya que tinguin "comprensió i magnanimitat" davant els possibles indults que pugui concedir als presos del procés independentista i ha assegurat que és "benvinguda" la carta de l'ex-vicepresident català i líder d'ERC, Oriol Junqueras, perquè és un pas en "favor de la distensió". No obstant això, no ha volgut pronunicarse sobre vetos en la taula de diàleg, en ser preguntat si el líder republicà en formaria part.\nSánchez ha dit comprendre que els ciutadans puguin tenir objeccions davant la "possibilitat" aquesta mesura de gràcia que pot adoptar el Govern d'Espanya, sobretot pensant en els fets esdevinguts en 2017, amb les lleis de desconnexió, el referèndum del 1-O i la declaració d'independència.\nEl president, que ha realitzat aquestes declaracions durant una roda de premsa amb el president argentí a Buenos Aires, on es troba de visita oficial, utilitzava així el mateix argument que va apuntar ahir la Portaveu del Govern, María Jesús Montero, que també va dir entendre les objeccions dels ciutadans, però va demanar confiança al Govern.\nEn la mateixa línia s'ha pronunciat Sánchez en demanar als ciutadans que tinguin "confiança" en l'Executiu, així com "magnanimitat i comprensió" davant la mesura de gràcia per als presos del procés independentista que es preveu per abans de l'estiu. Ha justificat aquesta petició en la "aposta" que creu que ha de fer-se per la "convivència" i per la "reparació", ha dit, d'aquests "errors que es van cometre en 2017".\n"La societat espanyola ha de transitar d'un mal passat a futur millor", ha dit Sánchez per tot seguit retreure l'herència que ha rebut del Govern popular. "Això implica també magnanimitat", ha reblat al·legant que el desafiament que hi ha per davant "mereix la pena" perquè és "sembrar convivència" i superar la crisi de 2017 "malgrat les objeccions de la societat espanyola", que ha admès.\nCARTA DE JUNQUERAS, BENVINGUDA\nEn aquest sentit, s'ha referit a la carta d'Oriol Junqueras en la qual accepta els indults i recalca, com ja va fer en 2019, que no es pot aconseguir una solució des de la unilateralitat, sinó que el referèndum d'independència ha de ser pactat. "Segons el parer del Govern d'Espanya, qualsevol pas a favor de la distensió és benvingut", ha sentenciat Sánchez.\nNo obstant això, no ha volgut precisar si l'exvicepresident català, condemnat per participar en el referèndum del 1-O, formarà part o no de la taula de diàleg. "Em permetrà que no em pronunciï perquè no m'agrada vetar a ningú des del punt de vista de la declaració pública", ha afirmat.\n"Crec que que no comencem bé si ara la resposta que jo li dono és que aquesta persona ha d'estar o no. Hem de transcendir aquests debats encara que entenc la importància per als mitjans", ha argumentat abans d'advertir, no obstant això, que tots són conscients que es parla d'una "taula entre governs".\nNO DESVETLLA DATA PER A LA MESA\nPedro Sánchez tampoc ha volgut precisar quan pot produir-se la primera reunió d'aquesta taula de diàleg perquè ha insistit que primer ha de rebre a la Moncloa al recentment triat president de la Generalitat, Pere Aragonès, tal i "com manen els cànons".\n"Posteriorment veurem quan se celebra la taula", ha recalcat Sánchez, qui, en qualsevol cas ha insistit que l'important és traslladar el missatge polític que la vocació del Govern és la d'obrir un "nou període a Catalunya" que ha d'estar fonamentat en el diàleg, la negociació i l'acord i "sempre respectant els marges" de la "Constitució, la normalitat democràtica i la seguretat jurídica".\nL'important, ha insistit, és donar passos en el camí de la distensió, de la convivència i en la superació d'una crisi que, ha admès, va ser "molt important per al conjunt de la societat espanyola i catalana en 2017".


De nus viari a gran espai obert\nHàbitat Urbà. L'Ajuntament publica les bases del concurs per al projecte de reforma de la plaça de les Glòries per convertir-la en un gran parc. Vídeo 'Concurs plaça de les Glòries'\nNou aparcament a Vallvidrera\nMobilitat. El Districte de Sarrià-Sant Gervasi ha habilitat una zona amb capacitat per a uns 25 cotxes per millorar la mobilitat a la zona.\nBategen amb el nom de "Jardins d'Elvira Farreras" i "Placeta dels Blaus", dos nous espais de Sarrià - Sant Gervasi\nNomenclàtor. La zona verda recorda l'escriptora del barri i la plaça l'entitat excursionista de Sarrià.\nJa es pot fer el pagament del segon trimestre de l'Àrea verda Aparcament. El pagament es pot fer a través del web de l'Àrea verda, i a partir del dia 30 de març des dels parquímetres, tots els residents autoritzats i que, per tant, disposin de la targeta d'Àrea Verda poden realitzar el pagament trimestral (abril-juny).\nExposicions. Una mostra al Museu Marítim de Barcelona explora el significat de viatjar per mar a través de cent peces de la història de la navegació.\nEs reobre el carrer de Plutó després de les obres de millora\nMobilitat. S'hi han ampliat i renovat les voreres i s'hi han fet millores en el paviment i en les instal·lacions de serveis. Tot amb una inversió de 130.000 euros.\nEls vehicles amb dos ocupants poden utilitzar el carril bus VAO\nMobilitat. A partir d'aquest 18 de març, el carril està operatiu durant més hores al dia, principalment en sentit Barcelona, i el podran utilitzar més vehicles.\nComença la segona fase dels treballs per millorar la circulació viària al passeig de Joan de Borbó\n#Infotrànsit. Les tasques de millora començaran el 19 de març i es faran amb l'objectiu de potenciar la mobilitat i el transport públic a la zona.\nSant Andreu reordena la circulació dels carrers Mollerussa, Tàrrega i Sèquia Madriguera\n#Infotrànsit. Els treballs per aquests canvis s'han realitzat el dimecres 13 de març de 2013 essent necessari senyalitzar l'ocupació de l'aparcament a tots els carrers afectats donat que, una vegada realitzat el canvi de sentit, els vehicles tindran que aparcar en sentit contrari al que aparquen actualment.\nPer primer cop la Guàrdia Urbana participa al Saló de l'Ensenyament\nPromoció. La Guàrdia Urbana participa aquesta any, per primer cop, en el Saló de l'Ensenyament, un espai que agrupa diverses iniciatives destinades a estudiants, i una de les grans cites de l'àmbit educatiu a Catalunya.


BLOG DE L'ASSUMPTA: Myriam de Qaraqoush\nCarme Rosanas 1 de març de 2016 a les 23:47\nQue maca, aquesta nena! M'ha agradat molt la seva expressió i el to de veu valent i segur que té quan parla...\nNo és just que es matí ni es persegueixi a ningú per les seves creences.\nXeXu 1 de març de 2016 a les 23:59\nA la tele tampoc es parla de la militància política de base, només surten casos de corrupció i de mala pràctica política. Tots els polítics són uns lladres, aquesta és la idea general. Doncs jo també conec molta gent de base que fa una gran tasca, i que no se'm passaria pel cap que es quedessin un cèntim que no fos seu. A la tele hi posen el que és notícia, el que se surt de la norma. A ningú interessen les bones accions d'altres, només interessen les dolentes, i així les expliquen. Que això fa mal? Probablement molt més a un creient practicant que a un militant de base, i tant. Perquè militar és completament racional, la fe no es pot explicar. Ja saps que a mi la religió em genera urticària. Però respecto la fe de cadascú, mentre no faci mal als altres. I malauradament, per fe, es fan moltes aberracions, en tots els sentits i contra tothom. Estic convençudíssim que la majoria de gent que professa religions que actualment persegueixen els cristians hi estan completament en contra. Però un cop més, només ens arriba la notícia de l'excepció, la d'aquests fanàtics que es dediquen a perseguir els cristians. Massa complicat, i és inevitable que cadascú ens ho mirem des de la nostra pròpia perspectiva.\nsa lluna 2 de març de 2016 a les 2:18\nEm sembla que té unes respostes molt coherents per a l'edat que té.\nLa religió és una qüestió de fe i el respecte és una qüestió de tots per a tots.\nAferradetes de bona nit!\nMcAbeu 2 de març de 2016 a les 9:43\nEstic molt d'acord amb el que diu SA LLUNA, la religió és una qüestió de fe de cadascú i, com a tal, s'hauria de respectar sense cap excusa i és molt trist (i molt greu) que hi hagi gent atacada i massacrada al món pel simple fet de ser cristià.\nEstic d'acord que d'aquest fet se n'hauria de parlar més als mitjans de comunicació i, per tant, també a TV3 però amb el que no coincideixo tant és en dir que a la televisió catalana es parla massa dels els vergonyosos i fastigosos casos de pederàstia dins l'Església i que això fa mal a l'Esglèsia, al contrari a mi em sembla que el que ha fet més mal a l'Esglèsia és que fins ara se n'ha parlat ben poc i han intentat amagar una realitat.\nElfreelang 4 de març de 2016 a les 21:49\nningú hauria de ser perseguit ni assassinat ni torturat ni vexat per cap motiu de creença ni de fe ni cap altre motiu ....però ja se sap Assumpta els mitjans destaquen sempre allò que és més "sensacional" o sigui de sensacions , allò que els hi sembla a ells i no pas totes les altres coses ....ara bé els casos de pederàstia que n'hi hagut han de ser denunciats tant si són comesos per cristians com per musulmans com per ateus .....vull dir que una cosa no treu l'altra ...\nel vídeo de la noia exemplar ....\nAssumpta 10 de març de 2016 a les 20:25\nGràcies a TOTS pels vostres comentaris i per seguir passant per aquest blog mig adormit. En primer lloc volia deixar clar que, de cap manera, pretenia defensar que no es parlés dels delictes comesos per persones de l'Església, en absolut. Un delicte és un delicte tan si el fa un professor de gimnàstica, un monitor de campaments, un sacerdot, un metge o un familiar... i, a més, quan la víctima és una criatura, encara pitjor si cap. Aquests fets s'han de denunciar, perseguir i castigar.\nEl que jo deia és que hi ha com un morbo que fa que, quan salta una notícia d'aquestes dura i dura dies i la gent s'esplaia i aprofiten per criticar allò que és criticable i allò que no ho és i tothom és ficat en un mateix sac absolutament injust. I llavors TV3 es frega les mans i fa reportatges sobre el tema: tres en mig any. És com si hi hagués unes ganes de carregar-se l'Església.\nEn canvi, divendres passat, quatre monges que tenien cura d'un asil d'avis al Iemen van ser assassinades per ISIS... Algú ha vist la notícia en algun mitjà de comunicació català? Jo no.


MónTerrassa | II Parlament Ciutadà: "Impulsem la democràcia en el marc dels drets humans" | El lector opina\nII Parlament Ciutadà: "Impulsem la democràcia en el marc dels drets humans"\nVolem ser considerades subjectes polítics per al canvi social. Volem l’espai i el temps de la paraula, deliberar i pensar\nperConsell d’Entitats d’Acció Ciutadana 13/04/2018 11:12 | Actualitzat a 13/04/2018 11:13\nDesprés de dues jornades de debat i reflexió, el proper dia 21 d’abril es farà efectiva la realització del II Parlament Ciutadà. A la primera jornada vam parlar de democràcia, de construcció de Comunitat, i d’empoderament ciutadà. A la segona dels drets humans a Terrassa i de la difusió de la Carta Europea de Salvaguarda dels Drets Humans a la ciutat.\nAquestes jornades van servir per debatre sobre la democràcia que tenim i també sobre la democràcia que volem. I ara, a partir de donar veu i visibilitzar els col·lectius de Terrassa que lluiten per la defensa de drets universals com l’habitatge, l’accés als subministraments bàsics, la sanitat, l’educació, el treball i unes pensions dignes, ens proposem debatre sobre la necessària relació entre democràcia i drets humans perquè una cosa és interdependent de l’altra i es reforcen recíprocament. Sense drets no existeix cap mena de moral democràtica.\nA la Jornada sobre drets vam poder escoltar i reconèixer el treball que porten a terme dia a dia col·lectius de Terrassa que lluiten per fer efectius aquests drets, i ens va permetre confirmar que el treball ha de ser per força transversal, carregat de complicitats, de respecte i de reconeixement mutu. Aquest treball comú i transversal sobre drets humans i democràcia que hem iniciat a Terrassa, tot just acaba de començar. La Carta no és més que l’eina, l’instrument que ens ha de servir per continuar treballant en la defensa dels drets amenaçats i també en els nous drets que hauran de veure la llum a l’ombra d’un món immers, cada cop més, en la lògica de l’economia neoliberal, perquè a més capitalisme, menys democràcia.\nEl Parlament Ciutadà va néixer, ara fa poc més d’un any, per ser un espai per a la sobirania ciutadana perquè estem convençudes que des de la ciutadania també podem fer política. En tenim tot el dret. El que diferencia l’espai del Parlament Ciutadà dels hemicicles on es reuneix la classe política en qui hem delegat el nostre vot és que en aquest primer no es parteix de cap divisió partidista , tot el contrari, és la creació de comunitat, basada en l’interès pel bé comú, allò que ens uneix. Ens uneix la inclusió, a partir de la diversitat, per sobre de la confrontació i de la competitivitat.\nEns uneix un espai on volem que flueixin les idees, que circulin i es barregin de forma oberta i lliures, i no subjectes a compartiments estancs. Ens uneix un espai que volem càlid, proper, obert i universal.\nEl II Parlament Ciutadà de Terrassa vol fer un pas més cap al ple exercici de la democràcia de la forma més propera als ciutadans i ciutadanes. Volem ser considerades subjectes polítics per al canvi social. Volem l’espai i el temps de la paraula, deliberar i pensar.\nConsell d’Entitats d’Acció Ciutadana - Grup Dinamitzador


Entre el 24 de setembre i el 22 d'octubre tindrà lloc a la Catalunya del Nord la 28a edició del Festival Jazzèbre, consagrat a l'heterodòxia jazzística i amb grans noms de l'escena francesa i europea\nDe tant en tant val la pena travessar l'antiga duana de la Jonquera —o la de Portbou— i fer un volt pel pays catalan amb la voluntat d'exercitar un dels sentits potser menys comuns en els temps que corren: la curiositat. És el que pretenen els amics de l'associació Strass entre els aficionats al jazz del sud dels Pirineus. Els dels nord ja fa ben bé un quart de segle que gaudeixen de l'activitat més important que organitza aquesta entitat perpinyanesa: el Jazzèbre, un festival “diferent” de jazz i músiques afins, o simplement de jazz en la seva accepció menys ortodoxa. Per ser justos, cal dir que cada cop és més freqüent en moltes programacions del Principat la presència combinada de formacions de gènere amb d'altres d'autor. Però, a diferència de Perpinyà i rodalia, a la Catalunya del sud encara és un miracle escoltar en directe les propostes de Thomas de Pourquery, Benoit Delbecq, Théo Ceccaldi, Vincent Courtois o Julien Lourau, autèntiques celebritats del nou jazz gal i, per extensió, de la resta d'Europa.\nEnguany, per exemple, podrem fruir del contrabaixista Renaud Garcia-Fons, un dels grans noms de l'anomenat world jazz, que tocarà amb l'andalús Dorantes; o del jazz d'avantguarda d'Edward Perraud, Laurent Dehors, el duet Colin & Zekri i els belgues De Beren Gieren; o de propostes més dures —Bart Maris, Ensemble Luxus—; o de noms menys desconeguts al sud de l'Albera: els belgues Aka Moon, el saxofonista Michel Portal, amb Jeff Ballard i Kevin Hays, el trompetista novaiorquès Ralph Alessi i la cantant Lisa Simone, filla de Nina Simone. També hi ha activitats paral·leles com ara diferents pícnic-jazz o una marxa ciclista amb un concert a la meta. S'anomena L'échappée du zèbre, és a dir, la fugida de la zebra, l'èquid que dóna nom al festival.\nDel festival de la zebra d'enguany és possible que no n'hàgiu sentit a parlar, ni hàgiu vist mai en viu la majoria dels artistes que hi actuaran. Tanmateix, aquests i altres músics amb la mateixa idiosincràsia exhaureixen les localitats de molts festivals jazzístics de la resta de l'Hexàgon i el Vell Continent on l'etiqueta jazz europeu respon a la voluntat de bastir una identitat pròpia: una música propera a l'avantguarda sonora, a la barreja d'estils i, fins i tot, a les músiques tradicionals, allunyada, per tant, del jazz nord-americà més canònic. És una manera de concebre el jazz arrelada a Perpinyà, al Jazzèbre, a l'altra banda de la frontera, des de fa gairebé tres dècades.\nPerpinyà i diversos llocs de l'Aude i Pirineus Orientals\nDel 24 de setembre al 22 d'octubre


què vestir per a un casament d’estiu - Zara\nQuè cal portar per a un casament d’estiu\nArriba la temporada de casaments: sabeu què porteu? Tant si assistiu a un com si sentiu 100 anys, és probable que necessiteu algun tipus de formació que s’adapti a la temporada. Des derequisits floralsa les opcions més inesperades i basades en la tendència, desglossem cinc dels nostres vestits de casament d’estiu preferits que us guanyaran el títol del convidat més ben vestit.\nNo us ve de gust portar alguna cosa previsiblement floral? Hem completat algunes opcions adequades per assegurar-vos que obtindreu una gran quantitat de compliments. A més, la nostra selecció inclou una bona combinació de preus, de manera que podeu gaudir d’aquest número ultra-especial que guardareu per sempre o estalviar-vos en una peça pràctica i versàtil que és perfecta per al casament concret al qual heu respost. Sense més preàmbuls, desplaceu-vos per veure i comprar els millors conjunts de casaments d’estiu a Internet ara mateix. Tot el que heu d’afegir és unparell de sabates eleganti abossa de declaració.\nUna publicació compartida per Erin Fitzpatrick (@fitzpatrickerin) el 9 d'agost de 2018 a les 19:05 PDT\nShop Borgo de NorGabriella Leopard Floral Dress ($ 860)\nAquest alegre vestit verd guanyarà a tothom a la cerimònia.\nBotiga ReformationCarina Dress (218 dòlars)\nSi teniu dubtes, opteu per un pràctic vestit embolicat.\nCompra el vestit de BernadetteHailey (735 dòlars)\nQuè tan dolç és aquest delicat vestit lliscant floral? Copiarem aquest look i el combinarem amb sandàlies de tirants.\nCompra el vestit WayfPamela (118 dòlars)\nMai no podeu tenir massa LBD.\nUna publicació compartida per NNENNA ECHEM (@nnennaechem) el 24 de juny de 2019 a les 9:56 am PDT\nCompra C / Meo CollectiveDefine Dress (175 dòlars)\nSí, estem bojos de quadres.\nCompra Nice MartinElen Blazer (200 dòlars)\nUn vestit de quadres se sent molt fresc per als casaments d’estiu.\nCompra Rachel Rachel RoyCheck Dress (139 dòlars)\nPodreu portar aquest vestit fins a l’agost.\nBonic i ventós\nUna publicació compartida per Pedra de sang Reese (@ double3xposure) el 3 de juny de 2019 a les 14:15 PDT\nCompra el vestit Keepsake Daybreak (195 dòlars)\nUn petit toc de cama no ha fet mal a ningú.\nCompra The ReformationWinslow Dress Es ($ 0)\nMai no hem conegut un vestit reformista que no ens agradés. Endavant, agafa tots els nostres diners.\nCompra el vestit Sandy Liang14 (695 dòlars)\nQuè tan encantadores són aquestes mànigues transparents? Definitivament, actualitzen l’humil LBD.\nVaig passar el cap de setmana a Busan visitant la meva àvia. La vaig sorprendre a l’hospital (tenia pneumònia) i va quedar tan impactada! Li va preguntar si això era la vida real o si somiava. Vaja, l'estimo molt.\nUna publicació compartida per Aimee Song (@aimeesong) el 10 de juny de 2019 a les 5:43 am PDT\nCompra Jason Wu x EloquiiBelted Blazer (139 dòlars)\nQui va dir que no es pot semblar una senyora cap en un casament?\nCompra el blazer StaudTeddy (195 dòlars)\nPortar un vestit per a un casament és una manera segura de destacar-se de la millor manera possible.\nCompra Jenny ParkHannah Blazer (595 dòlars)\nEls pastels se senten tan perfectes per als dies assolellats d’estiu.\nDescobriu les espatlles\nNina my sunshine (@ninakoltchitskaia + @ olivier.coursier =) #ninolivier\nUna publicació compartida per Jeanne (@jeannedamas) el 18 de març de 2019 a les 8:14 del PDT\nCompra el vestit Maxi de Jonathan Simkhai (995 dòlars)\nBotines blanques opcionals però sens dubte animades.\nCompra EDITO Vestit d’espatlla (365 dòlars)\nEs tracta de suplicar un collaret declaració per completar l’aspecte.\nPròxim,sis elegants tendències de vestits de núvia d’Audrey Hepburn, Jane Birkin i molt més.\nMalles De Xarxa\nLa tendència hivernal que fa que qualsevol vestit sigui 10 vegades més fresc\nConsells sobre vestits d'estiu. Els vestidors modestos ho juren\nLes 9 tendències més odiades del 2018, classificades per ressentiment\n4 vestits de casament d'hivern garantits per guanyar-vos l'estat de millor vestit\nvestit de beisbol\nDisfressa dels anys 70


Aprox. 3,090 USD\nA la zona universitària de Pedralbes trobem un fantàstic pis de 180 m2 totalment exterior i molt lluminós. Està envoltat d'una terrassa amb vista buidades. El pis consta un gran saló menjador i una àmplia cuina office. Disposa de quatre dormitoris exteriors, un d'ells en suite; altres tres compartint un bany complet i una habitació de servei independent amb bany. Els sòls són de parquet. Té una plaça de parquing gran al mateix edifici. Està molt bé comunicat amb els transports públics.\nA prop de la zona universitària. U.P.C. Situada sobre diagonal en un carrer tranquil a prop del Palau de Pedralbes i col·legis internacionals.


DIAGONAL MAR IMPULSA UNA ESTACIÓ SUBMARINA\nDIAGONAL MAR IMPULSA UNA ESTACIÓ SUBMARINA PER PRESERVAR EL LITORAL MEDITERRANI AMB LA FUNDACIÓ MAR\nAquesta és la primera estació de control submarina de la Xarxa SILMAR a la zona de platges de Barcelona.\nL'objectiu és promoure la sensibilització social, el coneixement científic i la promoció de la conservació activa del patrimoni natural.\nEl centre comercial ha organitzat un acte d'inauguració de l'estació que ha comptat amb la presència de Patricia Giménez Font, Coordinadora estratègica del litoral de l'Ajuntament de Barcelona, així com representants de la Fundació Mar.\nDiagonal Mar, centre comercial propietat de Deutsche Bank i gestionat per la consultora immobiliària CBRE, ha inaugurat una estació submarina d’observació i seguiment de l’estat ecològic i mediambiental del mar. L’engegada de l’estació respon a l’acord de col·laboració signat entre Diagonal Mar i la Fundació Mar, qui duu a terme el projecte SILMAR, una xarxa de seguiment de la qualitat del medi marí que s’estén per tota la costa catalana i per punts d’Eivissa i Formentera.\nL’estació, que és la primera de la Xarxa SILMAR a la zona de platges de Barcelona, permetrà realitzar un diagnòstic permanent sobre l’estat ecològic del litoral de la ciutat comtal. L’objectiu és sensibilitzar a la societat del valor del mar a través del coneixement científic i promoure la conservació activa d’aquest patrimoni natural a través d’accions de millora contínua amb el suport de la Fundació Mar, les empreses i les administracions públiques.\nEl centre comercial Diagonal Mar està immers en un procés de reforma per remodelar el seu espai i adaptar-se a les noves necessitats del consumidor. “En aquest context, el suport al projecte SILMAR s’emmarca dins de la transformació del centre, que també està redefinint el seu posicionament en matèria de RSC i imatge de marca”, segons explica Óscar Bermúdez, director de màrketing de Diagonal Mar.\nL’acte d’inauguració de l’estació SILMAR ha consistit en una sortida amb la goleta “Santa Eulalia”, des del Port Vell de Barcelona fins a la nova estació submarina, situada prop de la Platja de la Mar Bella. L’acte ha comptat amb la presència de Patricia Giménez Font, Coordinadora estratègica del litoral de l’Ajuntament de Barcelona; Cristina Puig, tècnica de l’Àrea d’Educació i Activitats del Museu Marítim de Barcelona, així com representants de Diagonal Mar i la Fundació Mar.\nLa Fundació Mar, que treballa per a la millora i la conservació activa del mitjà litoral i marí, ha destacat que “la iniciativa de Diagonal Mar per patrocinar una nova estació submarina de la Xarxa Silmar demostra l’excel·lència d’una empresa que aposta per la sostenibilitat, contribuint a crear una societat més responsable amb la conservació del medi ambient i el mar. Est serà un bon exemple perquè altres empreses s’animin a contribuir d’una forma més compromesa en la protecció de la naturalesa de la qual tots depenem per mantenir la nostra qualitat de vida i la de les futures generacions”, segons explica Miquel Ventura, director de la Fundació Mar.


Álvaro Cámara Rey - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n9 de juliol de 1978 (1978-07-09) (41 anys)\nÁlvaro Cámara Rey (Fuenlabrada, Comunitat de Madrid, Espanya, 9 de juliol del 1978) és un futbolista espanyol. Juga a la posició de migcampista i en l'actualitat defensa els colors del Granada CF de la Segona Divisió.\nÁlvaro Cámara es va formar al planter del Real Madrid, Getafe CF i CF Fuenlabrada. Després de passar per diversos clubs de Segona B i Segona, va aterrar a l'Hèrcules CF en el mercat d'hivern de la temporada 2003/04, club on obtindria els seus millors anys com a futbolista. En la temporada 2004/05 Cámara va ratllar a un nivell espectacular on va esdevenir el jugador més determinant de la promoció d'ascens a Segona amb gols claus a l'AD Ceuta i RSD Alcalá. Després l'ascens va jugar 4 temporades a Segona divisió amb l'Hèrcules CF i l'Albacete Balompié. La temporada 2009-10 també va ser un jugador important en el retorn del Granada CF a Segona divisió 22 anys després.\nFitxa de Cámara a una plana web del Granada\nSpot de l'Hèrcules amb Cámara de protagonista\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Álvaro_Cámara_Rey&oldid=22644471»\nPersones de Fuenlabrada\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 gen 2020 a les 20:46.


Automobilistes alerten sobre un complement alimentós que redueix l'efecte de l'alcohol | Consumer\nAutomobilistes alerten sobre un complement alimentós que redueix l’efecte de l’alcohol\nFarmacèutics de Biscaia han denunciat el producte davant l'Agència Espanyola del Medicament\nEl Comissariat Europeu de l’Automòbil (CEA) va alertar ahir als conductors sobre el consum de Moderalco, un producte que disminueix els efectes de l’alcohol fins a un 60%, mentre que els seus fabricants insisteixen que ells mai han dit que s’hagi de prendre quan es condueix.\nModeralco és un complement alimentós fabricat pel laboratori farmacèutic Narval Pharma, el principi actiu del qual és el pirofructol (un complex d’hidrats de carboni), i els seus efectes són la reducció de l’absorció de l’alcohol i la taxa d’alcoholèmia en la sang; dilluns passat es va posar a la venda en les farmàcies espanyoles.\nEl CEA va assenyalar en un comunicat que no considera encertada “la comercialització i molt menys la publicitat” d’aquest producte que, afegeix, “no es tracta d’un fàrmac, sinó d’un preparat medicinal” i que, a més, “no ha estat sotmès a cap prova o anàlisi clínica oficial, ni es coneixen els seus efectes immediats o secundaris ni la seva incidència en el comportament del conductor”.\nPer part seva, el Col·legi de Farmacèutics de Biscaia ha denunciat el producte davant l’Agència Espanyola del Medicament.”Tenim fundades sospites que aquest producte és il·legal i hem desaconsellat la seva venda”, va assenyalar ahir Juan de l’Arc, director del Centre d’Informació del Medicament, pertanyent a aquest Col·legi.\nDe l’Arc, que es va referir a Moderalco com a producte “miracle”, va dir, no obstant això, desconèixer si aquest complement aporta o no els efectes que promet. Així i tot, va assegurar que es tracta d’una “estafa, encara que no sigui tòxic”.\nSantiago Vidal, director mèdic de Narval Pharma, va afirmar que De l’Arc “en cap moment” s’ha posat en contacte amb ells “per a preguntar per les recerques realitzades a França” -on Moderalco s’embeni des de fa any i mig-. “Hem trigat 14 anys a desenvolupar un principi actiu que tingués aquesta funció. I està comprovat que és efectiu”, va comentar.\nalcohol complement taxa


Posted by iblanch on 14 Octubre, 2009 10:26\nTEXT: Iblama FOTOS: Espantall, Xell i Iblama\nEns va fer un dia esplèndit. Crec que l'estiu i el bon temps es van despedir de nosaltres aquest cap de setmana. ara el fred anirà guanyant terreny. De totes maneres el diumenge ens vam fumbre una bona suada! Aquesta trobada va coincidir amb la fira de bandolers del municipi.\nVam quedar a les escoles on ens van ferir un esmorzar amb brasa -com es diu en el argot geganter- a base de llangonissa, botifarra, xistorrilla... amb pa torrat, cafès, beguda ect ah! i avellanes de la zona. en fi! recomfortant!\nAls voltants de les 12:30h va sortir el seguici geganter. Vam baixar per la costa dels portals i vam anar passant per un reguitzell de carrers preciosos que encara conserven la seva estructura medieval. La gent ocupava els carrers de manera massiva. Hi va haver una molt bona resposta. Ha estat de les poques vegades que he vist que grans i petits han gaudit de les "pixarades" de l'Espantall. És més alguns et demanaven que els mullessis. M'agradaria destacar tres punts especialment. El primer a la plaça de l'entrada del poble. Jo crec que no havia vist mai tant gent esperant l'arribada dels gegants. En segon lloc, la costa que hi fins a dalt de tot a l'església. La vista que et queda com que el carrer és llarg és espectacular. El mateix passa quan els gegants tomben avall i et queda al fons la majestuosa església. Recordar que el campanar d'Alvover està inacabat degut a les desavinènces entre el rector i l'acalde al moment de construir-lo. Finalment, el tercer moment especial el trobem a la plaça porxada major. Hi havia un ambient impagable. Si tens la sort de poder portar l'Espantall en un entorn així et tornes boig. Vam fer l'entrada a la plaça amb la Iaia i l'Oriola, mentre l'Espantall anava d'una banda a l'altra ruixant a la gent. La bestiola s'obre pas entre la gentada. Quin gaudi! En pic vam haver ballat tots vam fer la ballada final totes les colles. Va fer força patxoca!\nA destacar que ja portes un parell de trobades en la que molts nens de famílies immigrants s'integren en aquestes festes. Hi va haver tres nenes que des de la ballada final fins que vam descarregar els gegants van anar davant de l'Espantall i a més entre elles parlaven català. Aquelles rialles i aquells ulls apassionats deixaven entreveure que estaven gaudint com mai. És molt gratificant! Iblama\n*Més fotos -diferents- i un vídeo a http://www.iblama.blogspot.com/\nRALLY CATALUNYA 2009 (TRAM COLLDEJOU)\nPosted by iblanch on 05 Octubre, 2009 14:44\nTEXT: Iblama FOTOS: Xell Gaya i Iblama\nLA NIT ABANS 031009\nPujant per la carretera des de Mont-roig direcció a Colldejou, prop del pont del Prat, ja veies caravanes, cotxes, tendes, carpes petites... i un munt de gent amb ganes de passar les hores previes a l'inici del tram de Santa Marina (Tros Colldejou) amb festa i bon menjar. De fet no deix de ser una manera de, a partir de l'excusa que passa el rally, fer com una mena d'acampada amb menjar a la brasa i molt beure. L'àrea de lleure i sota l'hotelet també estaven a tope. S'ha de dir que la zona ha quedat molt bé.\nDesprés de sopar vam fer cap al Casal. L'ambient incialment era fred i és que la temperatura picava una mica; feia fred. La gent va anar entrant cap a l'interior del Bar, en un dels dies dels que fa més goig. Hi havia una gent de fora que es van començar a engrescar amb "els camareros" i altres cançons. Cantàvem en veu alta. Clar es van començar a animar i al final més que un bar, el Casal semblava un camp de futbol. Fins i tot el Xelo va entonar alguna que altra estrofa del "camarero".\nEL RALLY CATALUNYA 041009 (TRAM COLLDEJOU)\nTot i que vam anar a dormir tard, puntualment ens vam anar llevant per veure la primera passada dels cotxes a les 9 hores. Hi havia força gent al voltant del poble. Molts van aprofitar el bon temps que feia per pujar per camins fins el poble. El problema era travessar la carretera. Necessitaves l'autorització dels mossos. Diferents helicòpters no van deixar de tombar per damunt del poble controlant les posicions dels més agosarats.\nA les nou i poc van començar a passar Loeb, Sordo i tota la colla. Clar el qui passen primers tenen l'avantatge de trobar la carretera més neta. Als tombs els cotxes es tanquen tant per poder anar més depressa que acaben circulant per fora de la carretera i clar projecten restes sobre l'asfalt. Pels qui pugen darrere pot suposar que el vehicle se't descontroli i surti de pista. Per tant han de ser més curosos. Van passar especialment ràpids Loeb i Sordo i darrere Solberg i Ogier.\nAcabada la passada la majoria va anar a esmorzar. Molta gent del poble va anar fent cap a la nau del Llorenç on vam poder coure una bona cansalada, llangonissa, morro ect a la brasa amb bon vi, cava, cafès... Impagable! Així el temps passa més depressa; menjant, bebent i fent-la petar. Al voltant de la una va inciar-se la segona passada. El lloc en el que estàvem és privilegiat. No cal bellugar-se gaire per contemplar els cotxes com pugen. En aquest sector la gent de fora es mostrava molt entusiasta amb en Sordo i molt poc receptiva amb en Loeb, tal com es pot comprovar a la foto primera. Així vam veure i sentir com un a un anaven passant els cotxes. En pic van haver desfilat tots vam tornar a entrar a la nau per procedir a dinar. A partir de llavors la gent amb els seus cotxes va anar abandonat el terme. Són uns moments una mica perillosos ja que molts volen imitar els pilots del ral'li fent carrereres i anant més accelerats del compte.\nAl final, com sempre el ral'li se'l va emportat Leob en una ordre comprensible del seu equip. Citroen va obligar a frenar a Sordo perquè el francès es pogués emportar la victòria. Un gest que a més ha donat el mundial d'equips. Per tant al podi de Salou el color de Citroen va dominar.\nFoto del RACC\nAra només queda que l'organització netegi els camps dels voltants per on passava el ral'li. I a esperar un any més per poder repetir una jornada inoblidable amb els colldejouencs. Iblama\n*per veure altre fotos i els videos entrar iblama.blogspot.com\nPosted by iblanch on 29 Setembre, 2009 11:39\nDurant tot el trajecte fins a Vandellòs ens van acompanyar uns espessos núvols que semblava que en sec ens deixaren xops. Al final no va caure ni una gota. Bé si que va caure aigua però aquesta provenia de l'enorme penis de L'Espantall.\nLa plantada era a la plaça. Tot esperant l'hora de començar vam fer una cerveseta fresqueta mentre la feiem petar. Puntualment van donar el tret de sortida. L'Oriola, la Iaia i l'Espantall i els grallers de Colldejou vam sortir els primers. Hi havia un munt de nens i nenes, i el cert és que tenien ganes de gresca. Al cant de "no sap córrer, no pot córrer" feien que l'Espantall tingués feina doblada. Fins i tot el pobre Miquel Àngel, tot i estar en forma, va quedar exhaust entre les corredisses i les estirades dels braços. Fins i tot va caure una mà del pobre manotes. No hi havia dubte; tenien unes ganes immenses de gresca. El cert és que més d'un va quedar ben xop. S'ho mereixien. I és que no deixaven tranquil al pobre Espantall. Ara pel qui el porta és un gaudi inexplicable i més si veus que la gent respon. La tarda del 270909 en Miquel Àngel, l'Espantall i l'Enric van xalar força! L'aigua va córrer tant que va ruixar a més d'un de la pròpia colla.\nVam anar tombant pels carrers del poble i la gent ens va acompanyar molt. Sort que a mig camí ens van donar xampú i aigua per refrescar-nos. Per cert a Vandellòs hi ha una fleca molt interessant es diu "Fleca S.A.D.O". Hummmmmm!\nAixí vam fer cap a la plaça de nou. Allà, davant del bar, tranquila, ens esperava la gent asseguda prenent alguna cosa. La sorpresa va ser que sobte els van caure gotes d'aigua al damunt. Algun es va espantar ja que es pensava que començava a ploure.\nDoncs bé! vam ballar un ball cadascuna de les tres Colles. Per tancar la trobada vam fer un ball conjunt i ens vam acomiadar amb el "fins l'any que ve". Tot i així els més agosarats encara tenien més ganes de gresca. Iblama\n*Més fotos a l'àlbum Trobada de Vandellós 270909 i a iblama.blogspot.com on hi ha dos vídeos.\nTROBADA DE MANOTES DE SALOU 110909\nPosted by iblanch on 28 Setembre, 2009 12:51\nTEXT: Iblama FOTOS: Enric Muntaner\nA Porrera, el més de maig, van iniciar el bon temps, les festes i les trobades estiuenques. La trobada de Salou es converteix en una de les primeres fites per posar el punt i final a l'estiu. Fa una mica de llàstima malgrat que és una de les que t'ho passes millor. A més al ser un dels dies mes assenyalats de l'any català (l'onze de setembre), sempre acaba agafant un caire especial.\nEns vam trobar a la font lluminosa i home feia caloreta. Amb tots els gegants manotes vam anar fins a l'altra punta del passeig Jaume I i vam tornar fent les delícies dels assistents. Tot i que no falla el típic rabiós jaio que t'engega a dida perquè el mulles. Quan entres a l'Espantall i veus la gent que t'aclama i vol que la mullis, et transformes. Comences a correr encampant als més agosarats fins que al final la venjança amb forma d'aigua pren cos. Ens atrauen especialment els que van amb bicicleta. Aquest són dels que més ganes tens de mullar; sobretot si és alguna bellesa de museu rossa i sueca o alemanya. Com sempre els Pitots i l'Espantal són els que van crear més furor entre els asssitents.\nVa ser uns dels dies en els que els més petits, acompanyats del Xavi, van prendre la iniciativa en el timbal i les gralles. I va anar prou bé!\nFIRA DEL CONSORCI DE LA SERRA DE LLABERIA A LA TORRE DE FONTAUBELLA 220809\nPosted by iblanch on 26 Agost, 2009 01:41\nL'any que ve el repte el tindrà Colldejou, que serà el poble organitzador de l'event. Fins l'any que ve doncs!\nMés fotos a iblama.blogspot.com\nPosted by iblanch on 23 Agost, 2009 21:25\nFOTOS: Joan Joglar i Iblama\nTot i que va ser de cara al tard, el sol encara espetegava ben radiant a la paret del vell hospital on hi havia la plantada de gegants. A les set la plaça ja estava plena de gent amb ganes de gresca. Entre el gelat i la beguda fresqueta esperaven el començaven del cercavila. El nostre amic Espantall va fer les delícies d'un públic cridaner i espectant, per aquests carrers tan planers d'Hospitalet. Vam fer un recorregut al voltant de l'hospital passant per l'església. A més, al llarg de la rua, vam trobar-nos amb molts estrangers que gaudien com el qui més de la festa. Al cap d'una estona vam tornar a fer cap a la plaça de l'hospital i cada colla va fer el seu propi ball, una vegada que el sol afortunadament ja s'havia amagat. Tot el gruix de colles, després d'haver fet entrega dels recordatoris, va ballar el ball final. Feina la mar de goig aquella plaça! Finalment, després de desar els gegants als vehícles ens vam dirigir a les escoles. El millor de la tarda arribava. Ens oferien un extraordari sopar els de la Colla de l'Hospitalet. De primer una agradable amanida amb enciam, col, olives, tomàquets, ceba... De segon un plat amb carn a la brasa: xistorra, cansalada, llonganissa i costella. I de postres gelat. Esplèndit! Ja de nit vam tornar cap als nostres llocs d'origen, on vam arribar igualment acalorats, cansats però ben alimentats.\nPer més informació: per més fotos a l'àlbum Trobada a l'Hospitalet 160809 i a iblama.blogspot.com\nFESTA MAJOR DE SANT LLORENÇ 2009\nPosted by iblanch on 19 Agost, 2009 19:59\nCom sempre l'estiu arriba i passa ràpid, quasi bé sense adonar-te'n. I esperes amb ansietat l'arribada de la Festa Major. I quan arriba la vius intensament... però passa ràpid. Tants mesos de preparació per quadrar grups i dates i tant sacrifici dels que estan al capdavant... i passa ràpid. Són dies en els que la gent de la nit en fa dia, de viure al carrer, d'anar amb més goig a la piscina, de comunicar-nos, de parlar... en fi de viure la festa! I l'hem viscut al màxim. Participant de totes les activitats; de les dels més grans i de les dels més petits. I hem d'estar contents perquè hi ha hagut actes per a tots els gustos. Per endevant una felicitació per l'organitació i per tots aquells que han posat el seu granet de sorra. Segur que hi ha moltes coses a millorar i segur que es rebran crítiques però gràcies per fer del petit Colldejou un poble capaç d'aglutinar més de 300 persones a la trobada de gegants, a les bitlles, a la fideuà, a la sardinada, als balls ect. Per tant gràcies per fer que els nostre poble sigui portat al cor de moltes persones.\nEls actes més multitudinaris van ser la fideuà, el bingo -que sempre toca als mateixos- i els balls. Enguany a més vam comptar amb dues nits joves que van ser correspostes amb una bona afluència de públic i amb moltes consumicions a la barra. Així que es van poder ballar valsos i boleros però també skàs i reagges. El segon concert va estar força bé per poder conèixer nous grups joves mancats de promoció. Amb les havaneres de sempre vam poder aixecar el mocador al ritme del rom -molt ben cremat per cert- així que penetrava al nostre ple estòmac. Dic ple perquè una estona abans ens havíem cruspit un bon plat de sardines boníssimes. Destacar també la tasca de dj Dani, el qual va tancar nit rera nit la paradeta de la festa.\nSant Llorenç va sortir per la porta de l'església, després d'una missa en el seu honor, acompanyat per un bon nombre de devots colldejouencs. El pobre segur que a la nit va poder gaudir dels espetecs i les llums del correfoc dels de la Selva. Fou espectacular l'encesa al carrer de Baix i a la plaça de l'Església. Al final fins i tot van acabar cantant i bramant pels carrers. Per cert! també vam er cinema a la fresca, play, risk i fins i tot els més agosarats vam pujar a la Mola.\nQuatre actes més van tenir una bona acollida: la gimcana per a grans i petits -que va fer envermellir a més d'un-, el teatre -que va fer esclafir el casal de rialles-, els jocs amb els infables i la festa de l'escuma i el mercadet de segona mà, que pel que sembla ha tingut una molt bona acollida. La gent del poble també va participar de la donació de sang i de la conferència que va donar a l'ajuntament vell un mosso d'esquadra, el qual ens va donar uns molt bons consells de cara al dia a dia. Igualment fou un èxit el partit de solters contra casats. Els casat, amb més experiència, es van avançar al marcador, però els "solters" van acabar empatant el partir el qual va finalitzar amb el 3 a 3 final. I tots cap a la piscina a fer un banyet i a berenar a la pista.\nAixí doncs, amb una forta onada de calor i mentre la Mola als vespres es tapa pel raig ha passat la nostra festa. Ara a esperar la de Sant Refel. Felicitats Fumats!\nPer més informació i fotos podeu mirar el propi àlbum del Collet. Està repartit en tres carpetes de la Festa Major de Sant Llorenç 2009 (Tram 1, 2 i 3). O a iblama.blogspot.com.\nPosted by iblanch on 05 Agost, 2009 19:51\nORGANITZA: CONSORCI DE LA SERRA DE LLABERIA\nQUÈ S'ORGANITZA: III DIADA DE LA SERRA DE LLABERIA\nLLOC: LA TORRE DE FONTAUBELLA\nDIA: 22 D'AGOST DE 2009\nMATÍ: EXPOSICIÓ I VISITA D’ACTUACIONS FETES A LA SERRA DE LLABERIA\n10:30 h Recepció i benvinguda a les autoritats.\n10:45 h Visita a diverses actuacions fetes a l’espai natural protegit de la Serra de\n12:30 h Inauguració Oficial de la III Diada de la Serra de Llaberia. A la Sala del Sindicat\n· Exposició: Atractius i valors de la Serra de Llaberia\n· Xerrada: Presentació de les actuacions fetes durant 2008 i 2009\nTARDA: FIRA D’ARTESANS I PRODUCTES DE LA SERRA DE LLABERIA\n16:30 h. Obertura de la Fira d’Artesania i Productes Locals de la Serra de Llaberia.\nDegustació i venda de productes locals amb denominació d’origen.\nRecinte de l’àrea de lleure de la Plana. Amenitzat amb música pels carrers i les\nactuacions dels Gegants de Colldejou i els Grallers de Colldejou i Tivissa.\n17:00 - 19:00 h Passejada amb cavalls i ponies.\n18:00 h. Actuació de Ball de Bastons de Tivissa.\nTALLERS I EXPOSICIONS.\nExposició fotogràfica “Atractius i valors de la Serra de Llaberia”. Sala del Sindicat.\nExposició de tortugues mediterrànies de la Serra de Llaberia. Àrea de Lleure.\nTaller: Pintem la nostra fauna i flora. Àrea de lleure de la Plana.\nTaller: Construcció i penjat de caixes niu per a ocells. Àrea de Lleure. El penjat de les\ncaixes niu serà pel voltant del camí de Massanes, a les proximitats del poble.\nTaller de fang. Construcció i pintura de figures de fang.\nOFICINES DEL CONSORCI DE LA SERRA DE LLABERIA\nDILLUNS A DIVENDRES DE LES 10 A LES 14 hores. Telf. 977417544\ne-mail: consorci@serrallaberia.org www.serrallaberia.org\nPROGRAMA DE LA FESTA MAJOR DE SANT LLORENÇ DE COLLDEJOU 2009\nPosted by iblanch on 05 Agost, 2009 02:10\nBALL-VERMUT A LA TORRE DE FONTAUBELLA I TROBADA A MONT-ROIG 020809\nPosted by iblanch on 03 Agost, 2009 14:48\nBALL-VERMUT A LA TORRE DE FONTAUBELLA; MATÍ 020809 La nit va ser llarga entre el final de festa a Colldejou i la Fira de Mont-roig, però puntualment els de Colldejou ens vam plantar a La Torre. Com cada any s'organitza el Ball-Vermut després de missa. Pels geganters és una mica complicat poder ballar ja que l'espai és molt reduit. Vam ballar sota l'entaulat que hi ha al Local del Consorci de la Serra de Llaberia. A més ens van acompanyar els divertits gegants Bacus i Serralavella dels amics d'Ullastrell. Al llarg d'una bona hora els grallers ens van oferir un ampli repertori amb les gralles i els timbals, mentre la gent s'ho mirava, uns amb més bona cara que altres, a l'ombreta del teulat acompanyats d'un bon vermut.\nDesprés ens vam aturar al Casal de Colldejou a fer una bona cerveseta fresqueta amb els amics d'Ullastrell. Mentre la feiem petar una estoneta.\nTROBADA A MONT-ROIG; TARDA 020809\nQuasi sense temps per fer la migdiada vam baixar fins a Mont-roig. El cert és que al matí vam estar força bé en quant a la calor. A la tarda la sensació de xafogor era molt alta. La plantada era a la part alta així que vam deixar els cotxes a baix i vam pujar a peu fins al darreres de l'església. Sort que era de cara avall sinó... Així es va iniciar la rua pels carrers fins que vam arribar a la zona de la Fira. Com sempre els gegants que més cridaven l'atenció eren els Pitots i l'Espantall; el qual, tot i que perdia aigua va fer les delícies dels més petits -i no tant petits. Ja a la Fira vam entrar al Velòdrom on vam fer un ball individual i un de conjunt per acabar berenant a la fresca un bon pa amb tomàquet i de postres préssec. A la sobretaula vam riure com folls amb les històries diverses de gent de Colldejou. Creieu-me entre Espantalls, LLorençus, Enrics, Gayes, Joanets i les germanes Rofes... n'hi ha per fer un llibre! Ànim, a veure si el fem!\nMés fotos a: l'àlbum del Ball-Vermut i la Trobada de Mont-roig del blog del Collet o a iblama@blogspot.com


Fons Ajuts Emergència social: infants 0-16 anys | 2014-15\nFons d'ajuts d'emergència social per a infants menors de 16 anys (2014 2015)\nL’Ajuntament de Barcelona va aprovar el desembre de 2014 un “pla de rescat social”, en un context de crisis econòmica i elevades taxes de pobresa a la ciutat, que incloïa una dotació de 9,2 milions d'euros per al 2015 destinata a un programa d’ajuts per a infants i joves 0-16 anys en situació de pobresa i risc d’exclusió social. El fons es va concretar en una subvenció de 100 euros mensuals a través d'una targeta per a un període d’un any i per a despeses en alimentació, material escolar, higiene i roba.\nL'avaluació fa ús de registres administratius i l'Enquesta de Condivcions de Vida per conèixer l'eficiència de fons i dimensionar l'impacte de l'ajut en treure infants del risc de pobresa.\nConèixer l’eficiència del fons en el targeting establert, és a dir, l'adeqüació del perfil d'usuaris beneficiaris\nAnalitzar la cobertura i distribució territorial de l’ajut i descriure les característiques socials i econòmiques de les famílies perceptores\nDimensionar l’impacte de l’ajut en termes de treure infants del risc de pobresa.\nRecollir en una revisió de la literatura sobre les prestacions econòmiques a famílies amb infants els elements que ajudin a millorar o justificar el disseny de futures versions del fons.\nAssenyalar les fortaleses i febleses tant del disseny com de la implementació de l’ajut identificades pels tècnics que han tingut la responsabilitat\nPer a algunes famílies l’ajut ha relaxat la relació amb serveis socials i ha permès sortir d’una dinàmica de regateig, centrar-se en el pla de treball i pensar, més enllà de les urgències, a mig i llarg termini.\nL’ajut dóna a les famílies autonomia perquè s’autogestionin i puguin prendre opcions de consum sense control dels serveis socials, la qual cosa les dignifica i normalitza.\nAlguns participants opinen que malgrat no és el tipus d’ajut que, racionalment, haguessin preferit, ni el que millor atén les necessitats de les famílies amb infants, ajuden significativament en un moment en què ha crescut el nombre de famílies en situació de pobresa.\nL’ajut ha interferit negativament, en alguns casos, pel que fa als plans de treball, i les famílies han deixat de voler seguir el treball amb serveis socials perquè ja obtenien els diners que necessitaven sense condicions.\nAugmentar el personal administratiu en els centres de serveis socials per a realitzar la tramitació d’ajuts i prestacions i així permetre que els treballadors socials puguin centrar-se en les tasques pròpies de l’atenció personalitzada i el seguiment de les necessitats dels ciutadans.\nPossibilitar la tramitació de l’ajut en qualsevol moment de l’any. Amb aquesta mesura es podria reduir la retroactivitat, no estaria subjecte a les convocatòries anuals i orientaria l’ajut cap a un dret ciutadà.\nDefinir amb major concreció el catàleg de despeses, ampliant-lo o bé no restringint-ne les despeses. Els participants suggereixen clarificar el tipus d’usos permesos, i ampliar-los a despeses relacionades amb el benestar de l’infant actualment no cobertes. Alguns professionals suggereixen eliminar els condicionants i permetre una major autonomia a la família, considerant, a més, que els serveis socials tampoc tenen capacitat per controlar i gestionar el mal ús de l’ajut.\nDefinir amb major claredat les etapes, el calendari, l’objectiu i el missatge de l’ajut. D’aquesta forma tant els professionals de serveis socials com els sol·licitants i beneficiaris serien més conscients del funcionament i l’objectiu de l’ajut.


Coses sense sentit 2: de novembre 2015\nTeràpia de grup, enèsima temporada\nEl dissabte passat va començar un nou curs de teràpia de grup, perdó, taller de creixement personal. De fet, el primer dia va ser a l’octubre, però com que no hi vaig poder assistir, m'he incorporat al grup en el segon mes.\nVaig arribar una mica tard i me’ls vaig trobar a tots meditant. Per la meva sorpresa, eren més totes que tots. Què se n’ha fet d’aquells grups de gais més una lesbiana (servidora)? Allò semblava mestresses de casa en teràpia (sí el comentari és de tacte zero i déu en prejudicis). Acabada la meditació va tocar una primera ronda de paraula d’aquelles insubstancials, jo em dic Perico de los Palotes i estic molt contenta d’estar aquí, etc. De seguida em vaig fixar en una dona de mitjana edat, que està clar que vol portar la iniciativa en el grup: és la mestressa de casa en cap. Aquesta senyora serà una murga, vaig pensar. Això també és de matrícula d’honor en el tema dels prejudicis, però què voleu, jo reconec una pesada a cent quilòmetres de distància. Al meu costat hi havia un home més aviat gran, amb barba blanca i que es veu que va confondre el “porteu roba còmoda” de l’email de convocatòria, amb un “podeu venir en pijama” (al descans per dinar, vaig descobrir, esglaiada, que fins i tot surt al carrer, tot cofoi, amb els seus pantalons a quadrets blau cel).\nEl primer exercici del dia consistia a treballar la culpa i la vergonya, en grups de tres. Un havia de preguntar: quina és la teva culpa? O bé: quina és la teva vergonya? Un segon responia i el tercer anotava en una llibreta. Després s’alternaven els papers.A mi em va tocar amb una senyora amb pinta, doncs, de senyora i l’home- del- pijama. Jo era la primera a confessar-me, la senyora-senyora anotava i l’home- del- pijama va assumir la tasca de preguntar-me. M’havia semblat que tenia l’aspecte d’un apòstol inofensiu i estava desprevinguda quan, de sobte, se’m va llançar a sobre, repenjant les mans en els meus malucs i plantant-me la barbota a tocar de la meva cara, quasi cridant com un ogre:\n- De quèeee ets culpaaable??!!\nMare de Déu Santíssima, amb prou feines vaig poder contenir-me de fer un bot. Es va fer enrere i mentre jo tractava de recuperar la respiració, va tornar a col·locar la mà sobre el meu genoll i a interpel·lar-me:\n-De quèeee?, de quèee ets culpaaaable???!!!\nI raca, del cap a la boca, li dic:\n-Perdona, no em toquis.\nI va funcionar com un bàlsam: es va apartar, tranquil i no gens molest, i es va comportar com una persona normal la resta de l’exercici. No li va durar més enllà. En el que quedava de dia encara em vaig haver d’empassar dues abraçades seves, d’aquelles que dius, ai Déu, que el boig ataca de nou. En una de les pauses en que tots asseguts en una rotllana, incomprensiblement rectangular, anàvem fent balanç dels exercicis, l’home-del-pijama va deixar anar:\n- Tinc la sensació que quan em moc per la sala, els altres s’aparten per evitar-me.\nQue voleu que us digui, em vaig fer un tip de riure.\nPerò estàvem en el primer exercici. Un cop confessats, el terapeuta ens va demanar que, en el mateix grup de tres, ens diguéssim els uns als altres alguna cosa sobre les culpes i les vergonyes que havíem escoltat. Una cosa així, com donar-li un copet a l’espatlla al company. Tant jo com la senyora - senyora vam coincidir a animar el nostre estrany company a mantenir-se tranquil. I més que com un cop de mà, ell s’ho prendre com una manotada, perquè, quan ja altre cop tot el grup posats en rotllana-rectangular, va exclamar:\n- Jo no estic gens d’acord amb el que m’han dit aquestes dues !!!! Jo no vull estar tranquil, ni callat !!!\nToma ja, una altra vegada millor dir-li que es faci l’harakiri directament.\nMentrestant, la noia del meu costat va tenir un violent atac de culpa.\n-És que jo li he dit a l’A. ... , ai Déu meu!, li he dit el què havia de fer amb la seva vida. I qui sóc jo per dir-li? Sóc una “niñata” estúpida- i va esclatar a plorar.\nLa tal A., la receptora del consell desafortunat, era l'única del grup que en lloc d’asseure’s a terra, en posició indi fumant la pipa de la pau, utilitzava una cadira, a causa de un problema de volum. Diguem que era obvi que en cas d’estirar-se, caldríem uns quants de nosaltres per tornar-la a posar dreta. No vaig poder evitar un pensament cruel: a veure si aquesta magdalena del meu costat se li ha acudit dir-li a l’altra que faci la dieta aquella de la resina, ja sabeu, aquella que et passes un mes bevent suc d’un pi i una de dues: o bé t’aprimes o t’hi quedes. En fi, mai sabrem el què li va dir, perquè cap de les dues no ho van explicar. De fet, la suposadament agreujada va intentar-ho:\n-No ha estat pas tan greu, tampoc m’ho he agafat... - i la va interrompre un gemec ofegat seguit d’un sanglot de la culpable- Crec que millor no dic res més – va acabar amb cara de no entendre res, mentre l’altra seguia bramant.\nL’afligida jo- tinc- la- culpa –de- tot encara va plorar una bona estona més i crec que deixant de banda algun ratet perdut així com poc inspirat, es va passar plorant la resta del dia. Això és un grup alegre, sí senyor.\nDesprés d’aquest inici tan esperançador, vam fer una onada. I no, no consisteix a fer una "ola" com si estiguéssim al camp del Barça. És més aviat com un piromusical, però en terapiomusical. Això és que el terapeuta assumeix el paper de discjòquei i els altres, senzillament movem l’esquelet. Les cançons segueixen una pauta en què s’encadenen diversos ritmes, per tal d’ anar desfogant diferents emocions. Jo vaig dir-me, vinga, anem per feina, i m’ho vaig prendre tan seriosament que a la meitat de l’onada, ja m’havia quedat sense res per desfogar-me, a banda de sense respiració ni forces. Es veu que devia ser l'única, perquè el terapeuta no parava d’animar la discoteca a crits.\n-Vinga, moveu-vos més, que encara ho podeu fer molt pitjor ! Va, feu més el ridícul!\nPredicava, al desert, pobre home, perquè em sembla que els únics que vàrem fer el ridícul total vam ser l’home-del-pijama i jo, mentre la resta feien poc més que ballar una sardana.\nAbans de la pausa de dinar, a l'última ronda de paraula sobre com havia anat al matí, una noia rossa ens va ajudar a obrir la gana, establint un paral·lelisme entre el seu estat emocional i els seus problemes intestinals, sense estalviar-nos una referència explícita i altament estimulant al tap de merda que havia cagat feia pocs dies.Després d’això, com us podeu imaginar vaig sortir disparada de la sala per tal de dinar sola i ben sola.\nA la tarda, vam continuar amb un exercici Saramago. Si a la seva novel·la el món s’enfrontava a una espècie de ceguera viral, nosaltres voluntàriament ens vam prestar a un experiment similar, tapant-nos els ulls amb uns antifaços i endinsant-nos en les tenebres. En silenci, ens movíem per la sala, tocant-nos, palpant-nos, olorant-nos i es veu que algunes es devien fins i tot fer pessigolles, o això semblava per com reien. Jo reconec que odio els Saramagos i que em vaig moure ben poc i encara menys vaig tocar ningú, més enllà d’alguna mà òrfena amb la que vaig ensopegar.\nTot seguit ,va tocar sessió de massatges per parelles. Jo sempre havia pensat que un massatge era més fàcil de rebre que de donar... fins aquest dissabte. Les mans de la meva massatjadora es movien frenèticament per les meves espatlles i esquena, saltant d’una banda a l’altra, com si fossin granotes espitoses. Només puc agrair que almenys no feia massa força, perquè si no hauria pogut acabar el dia amb una hèrnia discal. El terapeuta va aparèixer en el meu socors, i li va demanar que posés les mans sobre la meva esquena i tractés d’entrar en contacte amb mi, de sentir-me o alguna cosa per l’estil. No tinc gaire clar que la noia ho vagi aconseguir però almenys va deixar de fer córrer els seus dits pel meu cos com motos en un circuit de carreres.\nL’últim exercici del dia, van ser les estàtues humanes. També per parelles, un esculpia el cos de l’altre que s’havia de deixar moure i quedar-se quiet en la postura que l’altre el deixava. Després s’alternaven els papers. Si no hi heu jugat mai, feu-ho, us asseguro que és ben divertit.\nEns vam passejar per la sala, primer com estàtues caminadores i després dient-nos coses els uns als altres i,no sé com, allò va derivar en una marató d’abraçades. L’home-del-pijama, no cal dir-ho, se’m va llançar a sobre. Tot seguit la cap de les mestresses de casa, em va trobar en una cantonada, em va barrar el pas i vinga, abraça que abraçaràs. Ja creia que em deixava anar, quan es veu que li va semblar que aquella abraçada li havia faltat alguna cosa i apa, torne-m’hi. Alliberada per fi, trontollant, em va venir una imatge terrorífica. Els onze membres del grup se’m tiraven a sobre amb els braços oberts, per a fer-me depositària de tot el seu amor. Aterrida, vaig obrir-me pas per aquell infernal camp minat de persones amoroses, per a refugiar-me en els lavabos.\nNo en vaig sortir fins que el terapeuta-director va cridar a l’ordre a les hordes abraçadores per fer una última i final rotllana-rectangular. El torn de paraula va ser decebedor. L’home-del-pijama va fer una intervenció estranya, dient que no tenia “la gràcia catalana”, la cap de les mestresses es va mostrar molt satisfeta (faltaria més després de tot l’amor indiscriminat que s’havia despatxat), la noia del tap, superat l’ estrenyiment estava radiant de felicitat i la jo-tinc-la-culpa-de-tot s’havia quedat sense forces de tant plorar. I jo....jo estava destrossada i vaig cometre la imprudència de dir-los que em feien una mica de por i que, si no els sabia greu, ja els aniria abraçant més endavant, amb calma. Quasi tots em van mirar com si fos una extraterrestre i en l’esguard d’una de les mestresses de casa, em va semblar entreveure l’espurna d’una amenaça, que em té francament preocupada, que ja ho diuen que de l’amor a l’odi només hi ha un parell de sessions de teràpia.\nPublicat per coses2 a 20:57 5 comentaris:


"Un compromís històric de país per fer que Catalunya avanci cap a una reactivació econòmica sense deixar ningú enrere" - Oficina del President Torra\n"Un compromís històric de país per fer que Catalunya avanci cap a una reactivació econòmica sense deixar ningú enrere"\n20 Juliol 2020 | Intervencions\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha signat aquesta tarda l'Acord Nacional de Bases per a la Reactivació Econòmica amb Protecció Social amb els sindicats Comissions Obreres i UGT i les patronals Foment del Treball i Pimec i ha afirmat que “l’acord al que arribem avui és un compromís històric de país per fer que Catalunya avanci cap a una reactivació econòmica sense deixar ningú enrere”.\nEl pacte rubricat avui estableix un model productiu que contempla com a eixos: l’economia per la vida, la digitalització, la transició ecològica i l’economia del coneixement. Un model productiu que vol impulsar un creixement econòmic i sostingut, inclusiu i sostenible amb treball de qualitat d’acord amb l’ODS 8 de treball digne i creixement econòmic.\nPer la seva banda, el vicepresident del Govern i conseller d’Economia i Hisenda, Pere Aragonès, ha volgut fer públic un doble agraïment als agents econòmics i socials que avui s’han sumat a l’Acord: d’una banda, “per la seva voluntat de col·laboració i cooperació en un moment de tanta complexitat”, perquè segons ha dit “és imprescindible que el país continuï disposant d’uns agents econòmics i socials forts, dinàmics i amb capacitat de lideratge i de contribuir a impulsar el país cap el futur”; i, de l’altra, “per sumar-se a l’exigència de flexibilitzar el dèficit públic i a la necessitat que la Generalitat gestioni directament la part que li correspon dels fons europeus que avui s’estan negociant”, ha subratllat.\nAragonès ha definit l’acord signat avui com “la base per alinear tot els esforços a reactivar l’economia i avançar en la lluita contra la pobresa i la desigualtat i a favor de la igualtat d’oportunitats i la qualitat de vida. “El moment ens ho exigeix. I, malgrat les dificultats, comencem a pensar en gran. Si ho fem, aviat podrem mirar el futur amb optimisme”, ha conclòs.\nSegons el conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir el Hormani, “l’anterior crisi econòmica va comportar augment de la pobresa i de les desigualtats. Ara no podem deixar que torni a passar el mateix, la nostra societat no es pot permetre deixar ningú enrere. Ara toca impulsar polítiques expansives que estimulin el creixement econòmic, que permetin un creixement sostenible i que distribueixin de forma més equitativa els recursos”.\nEl Homrani també ha destacat que “ara toca continuar treballant concertadament. La voluntat inequívoca d’aquest Govern és fer-ho amb els agents socials i econòmics com ho hem fet fins ara. Ens cal visió estratègica, tenir una mirada llarga que ens permeti sortir de la crisi i avançar per construir un futur amb més benestar, igualtat d’oportunitats i prosperitat per a tothom”.\nFinalment, la consellera d’Empresa i Coneixement ha afirmat que “l’acord que signem avui va en la línia de la concertació social, el diàleg, el consens i la col·laboració público-privada; un esperit que hem de seguir impulsant també en l’àmbit del teixit productiu”. En paraules de la consellera Chacón, “la millor política social que podem activar és un teixit productiu que funcioni, generi riquesa i llocs de treball”.”\nAquest acord neix de la tasca de Consell del Diàleg Social de Catalunya, aprovat per Decret llei el 24 de març passat, que és l’òrgan de participació institucional permanent encarregat de vetllar pel desenvolupament del diàleg i la concertació social. En les seves reunions hi participa el propi president de la Generalitat, així com el conseller de Treball, Afers Socials i Famílies; el president de Pimec, Josep Gonzàlez; el president de Foment del Treball; Josep Sánchez Llibre; el secretari general de CCOO de Catalunya, Javier Pacheco, i el secretari general d'UGT de Catalunya, Camil Ros. Tots ells també han intervingut durant l’acte de signatura de l'Acord Nacional de Bases per a la Reactivació Econòmica amb Protecció Social.


El Rats on Fire guanya la Copa de la Reina de Vela | Ràdio Arenys 91.2FM\nEsports Vela Dimecres 10 de juliol del 2019\n( Foto: Reial Club Nàutic de València )\nLa plaga de l’eruga peluda exfolia …\nL’embarcació del Club Nàutic d’Arenys ha fet a València aquest cap de setmana passat. Aquesta és la segona vegada que s’emporta aquest certamen. Ara l’embarcació ja es prepara per la pròxima cita important, la Copa del Rei que es farà a finals de mes a Mallorca.\nEl Swan 45 de Rafael Carbonell ha fet una bona actuació en la classe ORC 1 amb tres primers llocs, un segon i un tercer que li han permès proclamar-se campió amb nou punts per davant del segon classificat. Afirma que estan molt contents perquè el vaixell funciona i afegeix, però, que no ha estat fàcil, ja que el vents van anar variant contínuament.\nRafel Carbonell diu que, en aquests moments, l’embarcació està preparada per la Copa del Rei. L’objectiu, com sempre, serà guanyar i emportar-se un any més aquesta competició. De fet, afirma que alguns dels rivals que s’ha trobat a la Copa de la Reina repetiran.\nLa Copa del Rei de Vela arrencarà el pròxim 28 de juliol fins al 4 d’agost.


La delegació diocesana de l’Apostolat del Mar ha iniciat una campanya de recollida de gorres de llana per a les dures travessies dels mariners durant l’hivern. Molts d’ells fan una estança molt curta a port cosa que els impedeix comprar res a la ciutat.\nDurant l’any 2017 els voluntaris de l’Apostolat del Mar-Stella Maris han visitat més de 500 vaixells al Port de Tarragona. Això representa arribar a una mitjana de quinze tripulants per vaixell, és a dir, a un total de 7.500 persones. A tots ells se’ls lliura una carpeta amb informació de la ciutat, dels serveis d’Stella Maris, un llibret de pregàries, unes estampes de la Mare de Déu del Carme i se’ls ofereix un servei de transport dins del port i la possibilitat de celebrar missa a bord del vaixell o bé al Centre.\nEn el darrer any prop de 900 mariners han visitat el Centre de l’Apostolat del Mar a Tarragona on hi troben connexió gratuïta a Internet per contactar amb la família, una capella, una cafeteria i uns voluntaris disposats a escoltar-los i atendre’ls en el que necessitin.\nLes gorres de llana es poden fer arribar a les parròquies o bé directament al Centre de l’Apostolat del Mar (Passeig de l’Escullera s/n), de dilluns a divendres de les 17.00 a les 20.00 h.\nPer a més informació es pot trucar al tel. 977 23 30 83 / 639 978 982 o escriure al correu apostolatdelmar@arqtgn.cat.