Inici ESTRELLES EUROPEES Mason Mount Childhood Story Plus Fets de Biografia Untold\nMason Mount Childhood Story Plus Untold Biography Fets de LB\nLB presenta la història completa d'un geni de futbol amb el nom "Muntanya“La nostra història de Mason Mount Childhood Story Plus Untold Biography Facts us ofereix un relat complet d’esdeveniments notables des de la seva infantesa fins avui.\nMason Mount Childhood Story- L’anàlisi fins a la data. Crèdits a Twitter i IG.\nL’anàlisi comporta la seva vida primerenca, antecedents familiars, història de vida abans de la fama, camí cap a la història de la fama, ascens a la història de la fama, relació, vida personal i estil de vida, etc.\nSí, tothom sap que va créixer aprofundint en el coneixement i l’experiència dels llegendaris Frank Lampard. Tot i això, només uns quants consideren la biografia de Mason Mount que és força interessant. Ara, sense més, comencem.\nFets sobre biografia de Mason Mount Childhood Story Plus Untold Biography - Antecedents de la vida i la família\nComençant, els seus noms complets són Mason Tony Mount. Mount va néixer el dia 10 de gener de 1999 al seu pare, Tony Mount i a la seva mare, a Portsmouth, Regne Unit. El seu pare sembla estar a principis dels anys 60, mentre que la seva mare sembla estar a finals dels anys 40 com en el moment d'escriure.\nMason Mount Parents. Crèdits a IG i Twitter\nLa família de Mason Mount té el seu origen a Portsmouth, una ciutat portuària d'Anglaterra coneguda per ser la segona ciutat amb més densitat de població al Regne Unit i també coneguda per tenir el port més gran de fruites del país. La seva gent es caracteritza per la seva duresa i el seu fort plantejament de la vida.\nOrigen familiar de la muntanya Mason. Crèdit a WoW247 i Atles Mundial.\nA jutjar de la informació disponible del domini públic, sembla que Mount no és l'únic fill masculí dels seus pares. Va créixer amb la seva germana gran, que actualment està casada i viu amb el seu marit a Austràlia, destinació de vacances preferida pels pares de Mount.\nMount provenia d’una família amant del futbol amb antecedents familiars de classe mitjana. El seu pare, en comptes de dedicar-se a la construcció naval, va iniciar una carrera de futbol menys impressionant i, més tard, un treball de coaching que va alimentar la seva família. Mount Snr o Tony (el seu nom realVa ser un exjugador de la Lliga que després es va convertir en el gerent de Havant Town i Newport.\nFets sobre biografia de Mason Mount Childhood Story Plus Untold Biography - Educació i creació professional\nCreixent, els pares de Mason Mount van insistir en obtenir una educació malgrat el seu amor inigualable pel futbol. El seu pare Tony (Mount Snr) va costar afrontar la retirada de la seva carrera menys impressionant. Es va comprometre a continuar vivint els seus somnis a través del seu fill Mount.\nJa ben aviat, una alegre Muntanya que es mostra a continuació es va trobar molt bona per no comprometre la seva educació per a l'entrenament en futbol. Tothom que el coneixia aleshores podia observar que vivia i respirava futbol.\nA mesura que passava el temps, la recerca de l'educació futbolística continuava creixent en la ment de Mount. Tot i que de vegades es manté en espera totes les activitats, predominava el futbol. Mount perfeccionaria les seves habilitats cada matí, tarda i vespre als camps de futbol de Portsmouth.\nConstrucció i carrera professional a la muntanya Mason. Crèdit a Twitter.\nTots els membres de la seva família sabien que estava destinat a coses fantàstiques, ja que de vegades el miraven i li aconsellaven assistir a proves.\nMason Mount no va trigar a comunicar-se per assistir a proves al seu Boarhunt FC, l'acadèmia local de la seva ciutat. En aquest moment, l’orgull del seu estimat pare no tenia límits.\nFets sobre biografia de Mason Mount Childhood Story Plus Untold Biography - Vida de la carrera inicial\nMentre jugava a futbol de menys de 6 com a jove de quatre anys per al seu club local, les habilitats de Mason van cridar l'atenció de dos clubs més importants: Pompey i Chelsea FC. Tot i que el Chelsea va ser el primer que el va detectar als sis anys, mentre jugava a Boarhunt, la seva acadèmia local.\nLa passió de Mount pel futbol el va veure passar proves de l'acadèmia del Chelsea i prendre el que el seu pare es referia com "un risc”Per unir-se al Chelsea als sis anys, a 2005. Per què arriscar? !!. Va ser perquè el seu pare el va advertir sobre la manca d’interès del Chelsea FC per graduar els seus joves acadèmics al seu equip sènior. Aquest va ser el temps que va adquirir el club Roman Abramovich a qui li interessava comprar grans trets.\n"Es va advertir que era un nen que John Terry va ser l'únic jugador que s'ha graduat a través del sistema juvenil del Chelsea en el primer equip dels darrers anys. Mason va respondre amb confiança que seria el següent.\nEl pare de Mason Mount va dir una vegada.\nTot i haver-se enfrontat a la pressió de jugar a l’acadèmia, Mount encara va mostrar-se compromès amb la seva educació ja que va assistir a la Purbrook Park School de Waterlooville, que es trobava a 8 milles al nord de Portsmouth.\nCom a manera d’aconseguir aquesta inspiració poc habitual per arribar al primer equip de Chelsea, el petit Mount va aprofitar totes les oportunitats que tenia per conèixer John Terry.\nMemòries de carrera primerenca a Mason Mount: trobada Ashley Cole i John Terry\nMount no només es va aturar allà, a mesura que es va fer gran, també va prendre lliçons inspiradores David Luiz, un altre jugador amb una mentalitat mai renunciada a qui també considerava el seu ídol. Poc ho sabia i ell i Luiz tots dos es convertirien en companys d'equip algun dia.\nMason Mount reunint-se amb el seu company d'equip, David Luiz\nFets sobre biografia de Mason Mount Childhood Story Plus Untold Biography - Road to Fame Story\nMount mai va perdre una sessió d'entrenament a l'Acadèmia del Chelsea. Fins i tot l’escolarització no el va fer perdre l’enfocament, ja que sempre feia la seva tasca en la seva excursió de llarg recorregut de 8km a l’entrenament.\nQuan Mason Mount continuava madurant, es va veure arreglant-se bé a la vida amb l'acadèmia fent progressos seriosos a través dels grups d'edat com un dels millors jugadors.\nVa ser un dels joves vibrants de l'acadèmia del Chelsea que van fer els titulars 2015 a 2017 quan van aixecar la FA Youth Cup.\nLa mateixa temporada, Mason Mount també va guanyar la UEFA Youth League i una altra copa juvenil FA la temporada següent.\nEl seu èxit de carrera juvenil li va valer la possibilitat de formar part de la plantilla d'Anglaterra sota la 19. Mount va assistir als seus companys d'U19 en guanyar el prestigiós Campionat d'Europa de la UEFA en 2017, guanyant el premi de jugador i equip d'or del torneig.\nMason Mount: Early England Glory.Credit a UEFA\nEl moment de la por:\nMason Mount es va posar sota la pressió d'acceptar aquell fet tan dur que va arribar com un avís del seu pare. Si ho recordessis, volia saber que John Terry era l’únic home de l’acadèmia que l’ha convertit amb èxit al primer equip en els darrers anys 20.\nMalauradament, a Mason Mount se li va negar la inclusió del primer equip que el va fer decidir optar al préstec com moltes altres prestacions del Chelsea FC.\nFets sobre biografia de Mason Mount Childhood Story Plus Untold Biography - Rise to Fame Story\nMount es va unir al club holandès Eredivisie Vitesse el 24 2017 de juliol a través d'un préstec durant una temporada. Simplement el fet de ser desitjat pel club va suposar un impuls de confiança per al jove anglès a qui li agradava Jadon Sancho Va sentir la necessitat d’exposar-se a una nova cultura, mètode d’entrenament i hàbits en un altre país.\nMason Mount Rise to Fame amb Vitesse. Crèdit a ESPN\nMason Mount va deixar immediatament la impressió amb el club com a primer equip del primer equip. En el primer any, va obtenir el jugador de Vitesse de la temporada 2017-18. El fet de guanyar aquest premi va atraure a l'exdirector de Derby i a la llegenda del Chelsea Frank Lampard que aleshores era en la missió d’atacar els joves del Chelsea a Derby.\nMentre que altres clubs de la lliga com a Ajax, PSV Eindhoven van mostrar interès, Mount va decidir donar a Derby la seva signatura gràcies al seu mentor, Frank Lampard. Va impressionar en la seva època amb els Rams i va ser un jugador clau per ajudar el club a guanyar els playoffs de promoció als campionats. Lampard el va entrenar sobre l'estil que va adoptar durant els seus dies de glòria amb el Chelsea. Durant aquest període, Mount es va convertir en la seva estimada en la qual va estar molt satisfet.\nMason Mount-Lampards Estimat, per qui té una bona satisfacció\nMason Mount va veure que Lampard sortia cap al Chelsea com la millor oportunitat per tornar al seu club de pares i demostrar que el faria al primer equip. L’única manera de demostrar que era tenir una impressionant temporada de 2019. La impressionant exhibició de Mount durant la pretemporada 2019 va fer que els aficionats del Chelsea creguessin una novetat Frank Lampard de fet, ha arribat al Pont. Actualment, a l’hora d’escriure, Mount està a l'altura de les seves expectatives, ja que es veu en la seva capacitat per marcar gols fantàstics i fer que els jugadors més importants de grans clubs passin de genolls amb els seus dribles.\nMason Mount ha demostrat, sense cap mena de dubte, al món que és la propera bella promesa de la seva generació anglesa de mig camp Frank Lampard. La resta, com diuen, ara és història.\nFets sobre biografia de Mason Mount Childhood Story Plus Untold Biography - Vida de relació\nAmb la fama de la seva fama, la pregunta a la boca de tots els aficionats al Chelsea ha estat; Qui és la núvia de Mason Mount? .... No es pot negar que el seu aspecte maco i unida al seu estil de joc no el faria ser un estimat per a les fans femenines.\nTanmateix, darrere del futbolista d’èxit, hi ha un WAG glamurós a la bella persona de Chloe Wealleans-Watts que es mostra a continuació amb el seu xicot.\nMason Mount i núvia- Chloe Wealleans-Watts. Crèdit a IG\nA jutjar de la seva nombrosa publicació a les xarxes socials, sembla que ambdós amants gaudeixen d’allò més sòlid relació que es basa en l'amistat. L’amor compartit entre Mount i la seva xicota Chloe Wealleans-Watts escapa de l’escrutini de l’ull públic simplement perquè la seva vida amorosa no té drama. El fet que ambdós enamorats hagin sortit des de fa temps no dubta que una boda podria ser el següent pas formal.\nFets sobre biografia de Mason Mount Childhood Story Plus Untold Biography - Vida personal\nConèixer la vida personal de Mason Mount us ajudaria a tenir una imatge completa de la seva persona.\nMason Mount li encanta dues coses; primer, ser responsable i, en segon lloc, gestionar el seu temps. Compta amb un estat d’independència interior que li permet avançar significativament en la seva vida personal i professional. Mount té aquesta enorme auto-creença i la seva capacitat per fer plans sòlids i realistes per a la seva vida.\nFets sobre la vida personal de Mason Mount. Crèdit a IG i Twitter\nA diferència de molts futbolistes joves, Mount no creu amagar el seu estat de relació ja que està obert sobre el món sabent qui és la seva nòvia i també els seus pares. Ha après dels errors d'altres futbolistes joves i sempre està disposat a desenvolupar la seva experiència quan ho faci falta.\nFets sobre biografia de Mason Mount Childhood Story Plus Untold Biography - Vida familiar\nMason Mount dóna exemple als seus encantadors pares i als treballadors de la seva ciutat de Portsmouth, Anglaterra. Avui en dia, la seva mare, el seu pare i la seva germana estan obtenint els avantatges de tenir aquesta mentalitat dura i mai renunciable.\nTony AKA, el pare de Mason Mount Snr, creu que el fons de Portsmouth del seu fill i la criança li han donat avantatge en la seva primera carrera des del primer moment de la seva carrera.\nMason Mount i el seu pare\n"No podeu ignorar l'agressió de Portsmouth en ell! He de dir que Mason encara és un aficionat a Pompeu, tota la família ho és ”.\nva dir Tony Mount, el seu pare.\nQuant a la mare de Mason Mount: A diferència del seu marit, la mare de Mason Mount ha pres una decisió conscient de no buscar reconeixement públic. Ella és probablement una mestressa de casa que no s’entretingui tant al futbol, prefereix una vida privada i de poca clau.\nMason Mount i les seves mares\nFets sobre biografia de Mason Mount Childhood Story Plus Untold Biography - LifeStyle\nSí, el seu èxit financer està directament relacionat amb la seva actuació com a futbolista. Com en el moment d’escriure, a Mason Mount no se li permet viure un estil de vida fastuós, per exemple passar com boig, comprar cotxes exòtics o canviar el seu estil de vida.\nFets Mason Mount LifeStyle. Crèdit a The Telegraph\nEls salaris Mason Mount que han augmentat des de la renovació del contracte 2019 no es transformen en un estil de vida glamurós. Tanmateix, té una manera d'aconseguir tot el que necessita en interiors, com el seu preciós bany de gel.\nFets sobre biografia de Mason Mount Childhood Story Plus Untold Biography - Dades no reconegudes\nEl seu millor amic: Les amistats vénen i van. Però després hi ha aquestes amistats que són la prova del temps. Un molt bon exemple són els més de 13 anys d'amistat compartits entre Mason Mount i Declan Arròs.\nMason Mount Untold Heats: la seva amistat a llarg termini.\nCom s'ha observat anteriorment, tots dos són futbolistes amb èxit i tenen molt en comú des de la infantesa. Ells juntament amb les seves xicotes passen les vacances d’estiu, una prova per demostrar com és la força de la seva amistat.\nMason Mount i Declan Rice: la història de l'amistat\nCom van les coses, qui sap, potser el destí només els podria portar al mateix club i equip nacional algun dia.\nFets sobre biografia de Mason Mount Childhood Story Plus Untold Biography - Resum de vídeo\nCOMPTE FACT: Gràcies per llegir la nostra història de Mason Mount Childhood Story i Untold Biography Facts. At LifeBogger, ens esforcem per la precisió i la justícia. Si trobeu alguna cosa que no es veu bé, compartiu-nos amb nosaltres comentant a continuació. Sempre valorarem i respectarem les vostres idees.\nFets sobre biografia de Chris Wilder Childhood Plus\nvannyhenrico - Febrer 23, 2020\nvannyhenrico - Febrer 23, 2020 0\nLuke Shaw Childhood Story Plus Untold Biografia Facts\nJack Wilshere Childhood Story Plus Untold, fets biogràfics\nJames Ward-Prowse Història de la infància Plus Untold Biography Facts


Descarregar pdf divendres, 03 d'abril de 2009\nRubiralta diu que la UdL està ben posicionada per obtenir ajuts del programa del Govern Campus d'Excel·lència\nEl secretari d'Estat d'Universitats ha presentat a Lleida el pla Estratègia Universitat 2015\nMàrius Rubiralta en la seua visita al PCiTAL. FOTO: Jordi V. Pou\nEl secretari d'Estat d'Universitats, Màrius Rubiralta, ha dit avui que la Universitat de Lleida està ben posicionada per obtenir ajudes del programa del Govern Campus d'Excel·lència. Aquesta iniciativa, que s'emmarca en el pla Estratègia Universitat 2015, pretén promoure el lideratge de les universitats en projectes globals i innovadors, on s'hi hagin afegit la resta d'institucions i agents socials del territori per fer front als reptes socials i econòmics del país.\nRubiralta ha explicat que es tracta d'un projecte a llarg termini, amb convocatòries d'ajuts no només per aquest any, sinó per als propers dos anys, amb l'objectiu de situar les universitats espanyoles entre les primeres d'Europa. "Aquesta convocatòria els serà enguany més fàcil a les consolidades, però si es treballa bé la resta podrà optar a convocatòries posteriors. Es tracta d'anar sumant d'aquí al 2015", ha afegit.\nEn aquest sentit, el secretari d'Estat ha destacat la implicació de la UdL amb el territori i el bon clima que existeix amb la resta d'institucions de Lleida i ha situat la Universitat en una bona posició per optar a aquests ajuts. Rubiralta ha lloat el Pla Estratègic de la UdL perquè ha sabut conjuntar les tres missions de la universitat, així com la seua fortalesa en l'àmbit agroalimentari i les seues accions destinades a la internacionalització.\nEl secretari d'Estat d'Universitats ha lloat el Pla Estratègic de la UdL i el seu compromís amb el territori, i ha afirmat que la UdL té possibilitats d'optar als ajuts d'aquest programa del Govern\nRubiralta ha visitat avui la UdL per presentar a la comunitat universitària el pla Estratègia Universitat 2015, una iniciativa del Govern liderada pel Ministeri de Ciencia i Innovació, destinada a modernitzar les universitats espanyoles mitjançant la promoció de l'excel·lència docent i de recerca, la internacionalització, i la seua implicació en el canvi econòmic a través de la transferència del coneixement i la innovació, per obtenir més qualitat i més prestigi.\nAcompanyat de la directora general de Programes i de Transferència de Coneixement del Ministeri de Ciencia i Innovació, Otilia Mo, ha realitzat també una visita al PCiTAL.\nPreguntat pel procés de Bolonya, Rubiralta ha demanat un vot de confiança per al Govern, ja que "s'estan fent canvis per avançar en la millora de la seua aplicació i cal temps per visualitzar-ho". Segons Rubiralta, "coincidim en la defensa de la universitat pública que fan els estudiants i apostem per a què participin directament en el procés des del diàleg".


La tercera setmana de confinament, a "Zona zàping"\nDemà, divendres, a les 22.25, a TV3, el "Zona zàping" farà la tercera setmana de confinament per l'afectació del coronavirus, amb una selecció dels millors reptes esportius i musicals de les llars catalanes, realitzats no sempre amb èxit.\n02/04/2020 - 17.49\nContinuant amb el lema #quedatacasa, el "Zona zàping" de demà mostrarà com s'ha viscut la tercera setmana de confinament a les llars catalanes amb una selecció de les activitats més imaginatives enregistrades pels espectadors. Gent jugant a tennis taula, hoquei, futbol, anant en bicicleta i, fins i tot, en moto, en un circuit per dins de casa: com el que ens presenta el campió mundial de trial Toni Bou.\nUn dels reptes més coneguts, l'#onanachallenge, serà presentat per l'exftubolista del Barça Xavi Hernàndez. I entre els que l'han acceptat hi ha una parella que aprofita per presentar la seva nova filla.\nCom la setmana passada, el d'aquest divendres serà un programa molt musical, amb diverses paròdies de cançons conegudes, i amb la nova secció de Francesc Garriga, d'"El club de la mitjanit", de Catalunya Ràdio i Esport3, que farà una tria de les peces musicals domèstiques que més li han cridat l'atenció de les xarxes socials aquesta setmana. I per acabar, el músic Miki Núñez dedicarà als espectadors el seu tema "Celebrem".\nVictòria històrica d'Esteban Ocon amb Carlos Sainz tercer i Alonso cinquè


ibis budget Blois Centre Blois França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n4 Rue Jean Moulin, Blois Centre, Blois, França, 41000 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nBasada en 1262 comentarisVeure el que han dit els hostes\nMés informació sobre ibis budget Blois Centre\nConvenientment situat a Blois, ibis budget Blois Centre és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Golf Carta.\nIbis budget Blois Centre també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Blois. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, ascensor.\nL'ambient de ibis budget Blois Centre es reflexa en cada habitació. calefacció, servei de despertador, escriptori, insonorització, despertador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Ibis budget Blois Centre és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Blois.\nComentaris de Booking.com (1262)Comentaris d'Agoda (3)


Alejandro Ros Mateos: Machu Picchu\nEl 24 de juliol de 1911 l’arqueòleg nord-americà Hiram Bingham va descobrir Machu Picchu, en una vessant sobre el riu Urumba, envoltat d’impressionants muntanyes. Devia ser impressionant arribar i veure el que cap altre occidental havia vist abans.\nSegons les darreres investigacions Machu Picchu era propietat reial de l’emperador Pachacutec. Les terrasses i els edificis s’alternen. El cim del promontori va ser aplanat per fer una plaça al voltant de la qual es van aixecar diversos grans edificis. Les cases s’estenen en la vessant del promontori sobre dotzenes de terrasses. Al menys deu aflorament de pedra amb relleus, les deus i els santuaris en el camí inca que porta fins a Machu Picchu indica que tenia més d’una funció religiosa.\nPublicat per Alejandro Ros Mateos a 09:41


Les ‘Shakespearesses’ | Jordi Bordes | Barcelona | Arts escèniques | El Punt Avui\nLes ‘Shakespearesses’ Les ‘Shakespearesses’ Les ‘Shakespearesses’ Les ‘Shakespearesses’ + Les ‘Shakespearesses’ E-mail\nAriadna Matas (Caterina) EN ‘L’AMANSI(PA)MENT DE LES FÚRIES’ DE PARKING SHAKESPEARE XAVI GIL.\nLes ‘Shakespearesses’ Les ‘Shakespearesses’ Les ‘Shakespearesses’ Les ‘Shakespearesses’ Les ‘Shakespearesses’ E-mail\nTres companyies desmunten sense miraments ‘L’amansiment de la fúria’ i ‘Ricard III’ en clau de gènere\nWilliam Shakespeare s’ha guanyat un lloc en l’edició més anglosaxona d’aquest viatge pel món que ens brinda la direcció artística del Grec de Cesc Casadesús. Però tres companyies l’han triat per a trair-lo. Per posar-lo contra les cordes. Parking Shakespeare (L’amansi(pa)ment de la fúria al parc de l’Estació del Nord i com a cloenda de l’amfiteatre Grec el 31 de juliol) i Els Pirates (Les feres de Shakespeare, fins al 28 de juliol al Teatre Condal) han volgut rellegir L’amansiment de la fúria en clau de gènere. Bàrbara Mestanza, Paula Ribó i la Mama Theatre de Nova York han utilitzat un Ricard III de què han quedat les tapes, com aquell qui diu. El Shakespeare aplaudit durant 450 anys suspendria el test de Bechdel. I les dramaturgues d’avui, les Shakespearesses, en fan un divertit escarni.\nCarla Rovira té un estrany idil·li amb Shakespeare. En el Temporada Alta, va esclafar, amb Laura Blanch i Ramon Bonvehí, un Hamlet (Calla, Hamlet, calla) per poder fer un cant a la (falta) de llibertat d’expressió a l’Estat espanyol. Ara, de la mà de Parking Shakespeare, ha girat com un mitjó la comèdia. Rovira signa uns treballs amb un to molt despullat d’artifici. I això ho ha sabut conjugar amb el treball de la companyia, que s’ha ventilat totes les comèdies de Shakespeare en una dècada. L’obra funciona perquè s’han conjugat molt bé el punt lúdic de Parking Shakespeare, amb l’actitud radical de Rovira (que, sovint, juga amb el cinisme per contrastar i fer evidents els discursos anacrònics de classes privilegiades). El mitificat Shakespeare és, ara, una mena de bufó i narrador. En aquesta versió em què surt prou malparat, es converteix en una mena de dimoni escuat. Perquè, parlem clar, la comèdia avui peca d’un masclisme que insulta els mateixos homes. I és que, els darrers anys, tot el teatre està vivint una necessària revisió amb ulleres liles. Això fa que, sovint, la ràbia canviï de banda i no sigui capaç de construir una societat tolerant més equitativa entre tots. Les dones guanyen força quan actuen conjuntament. Admeten que les limitacions entre les criades i les filles de nobles no són iguals, però són salvables. Que es poden ajudar. La ràbia apareix divertida i sense cap mena de justificació divina. Simplement, és una reacció que se serveix divertida, amb màscara i armes, però només amb la intenció de caricaturitzar William Shakespeare.\nEls Pirates, resident al Maldà, també ha fet adaptacions del dramaturg a la Biblioteca de Catalunya (Nit de Reis, 2014) i a L’Escenari Joan Brossa (El somni d’una nit d’estiu, 2018). Sembla que l’entrada a un espai immens com és el Condal els hagi tenallat la frescor. S’atreveixen a atacar una comèdia intranscendent i còmica alhora per fer un cant reivindicatiu en favor de les dones. Donar el got d’aigua que marca la demostració que l’home ha aconseguit dominar la dona rebel té un significat ben diferent. Però tampoc és clar que sigui el que el legitima. Si a Akelarre (producció d’El Maldà de la companyia germana, The feliuettes) rematen les idees masclistes servint el florí de la imaginació, el cant i la paraula, ara reaccionen amb una ràbia, una violència que exclou la possibilitat que el feminisme “serà de tots o no serà.” Han volgut trencar la distància construint una mena de passarel·la a què no saben trobar una utilitat dramatúrgica. Lloll Bertran, convidada d’honor en aquest repartiment, sí que s’hi llueix, perquè la peça està afinada a la tessitura interpretativa. Però ha deixat fora de joc la resta del repartiment. Evidentment, sempre hi ha escenes que queden més ben resoltes i és un plaer poder disfrutar de la varietat d’instruments de vent acompanyant el piano i també la corda (amb Laura Aubert, demostrant la seva versatilitat). Laura Pau repeteix el rol pastoral que ja va desenvolupar al TNC, a Afanys d’amor perduts). Segueixen tenint capacitat de connectar amb l’espectador. El millor d’aquesta producció d’Els Pirates són ells mateixos: s’han de sentir segurs perquè la peça agafi volada i empatia.\nUna divertida gamberrada és Richard III amb they’ve never heard of love, la trobada artística entre dues Mamzelles (Bàrbara Mestanza i Paula Ribó) amb Jason Tucco de la Mama Theatre. A les dues actrius de Barcelona no els fa por llençar-se al buit: com ara, agafar un avió direcció a Los Angeles a convertir-se en guionistes. O enamorar-se del primer que diu que és director de teatre i abandonar el seu somni, en poques hores. Tenen un gran magnetisme en la creació i no els importa escapçar una idea. Aquesta parella coincidixen amb un altre duet gamberro, i insolentment descarat: Nao Albet i Marcel Borràs. La posada en escena és molt lúdica. El 95% del text és en anglès (sobretitulat en català). No queda gaire clara la raó per què se’n van de Barcelona, tot i que ressonen picades d’ullet a l’1-O i a les seves conseqüències plantejat tot en una mena de surrealisme exagerat. Probablement, deu ser de les adaptacions que la trama de Shakespeare queda més en els ossos. Perquè fan brou del que es interessa. Mestanza i Ribó no estan pas soles. Les acompanya un parell d’actors: l’actor americà Eugene The poogene, que assumeix el personatge de director il·luminat, i Eduard Tudela, que es desplega en tots els papers de l’auca imaginables, mai se sap quin més eixelebrat, amb una veu en falset, una mirada a l’infinit i una vis còmica aparentment inesgotable. L’obra ja no està en cartell, però és més que probable que es torni a programar a La Gleva el curs vinent.\nExpectatives ‘top’ des del minut 1\nAquell escalf tan fred\nEl Punt Avui. Girona 22-07-2019, Pàgina 35\nEl Punt Avui. Nacional 22-07-2019, Pàgina 23\nEl dramaturg Josep Maria Benet i Jornet mor als 79 anys\nL’Arxiu de Girona, més a prop\nStay Homas, èxit en confinament


Can Vinyers - El Gourmet Català Can Vinyers - El Gourmet Català\nCan Vinyers es defineix per la seva versatilitat gastronòmica, és a dir, per la capacitat d’unir creació i varietat en una sola carta ben acompanyat d’un entorn rural i molt harmònic.\nLa seva carta proposa un estil propi de plats casolans de tota la vida però redefinits i reinterpretats amb el seu toc personal. Sempre apostant per productes de proximitat, de temporada i de qualitat.\nEl restaurant disposa d’unes instal·lacions envejables, en una masia del segle XV dins del Club de Golf Municipal de Matadepera, perfectament adaptades per a fer esdeveniments en grup, familiars, amics o empresarials. Per això, també ofereixen menús adaptats a col·lectius que els pots personalitzar.\n937 87 06 19


El Dado Inquieto: Noticies de juliol de 2013\nBetter Than Any Man disponible en pdf\nLa aventura Better Than Any Man de Lamentations of The Flame Princess ja està disponible en format pdf des de la botiga online de RPGNOW sota el model de venda Pay What You Want (Paga El Que Vulguis).\nPantalla de La Puerta de Ishtar\nEls mecenes de La Puerta de Ishtar estem d'enhorabona ja que la pantalla del joc ja està llesta i enviada, desprès de rebre-la es posará a la venda a traves de la xarxa de distribució d'Ediciones Sombra.\nAventures en benefici de les Ludo Ergo Sum\nDes del blog Rol the bones! ens arriba una proposta interessant en la que podeu col·laborar: Els propers dies 20, 21 i 22 de setembre tindrán lloc les Jornadas Lúdicas Solidarias Ludo Ergo Sum i la recaptació es destinarà per complet a la ONG Por un pasito más. Per contribuir amb tan lloable afany el responsable del blog està coordinant la publicació d'un recull d'aventures i continguts inèdits que es posarà a la venda durant l'esdeveniment al preu d'1 €, la recaptació es cedirà íntegrament a la organització de l'esdeveniment. Per col·laborar consulteu aquesta entrada del seu blog i poseu-vos en contacte amb l'organitzador.\nThree Fourteen Games posa a la venda la campanya Demencia en el Miskatonic per a Cthulhu d100 (reglamento gratuït compatible amb altres jocs dels Mites de Cthulhu) como un producte benèfic en pdf de 44 pàgines la recaptació del qual es destinarà per complet a la Fundación de Amigos del Centro de Salud Infantil de Varsovia.\nAquesta fundació va ser creada a l'octubre de 1989 per treballadors i col·laboradors del Instituto Homenaje de Salud Infantil, i es va registrar com organització benèfica al setembre de 2004.\nActualment, coopera amb diverses institucions, empreses i donants particulars buscant finançament per adquirir equipamient mèdic modern.\nNosolorol i El Autómata publicaran Estrellas Anónimas\nLes editorials El Autómata i Nosolorol anuncien que uneixen esforços per publicar en paper la campanya Estrellas Anónimas, per llegir la noticia completa podeu consultar aquest enllaç.


Colau exigeix que s’esclareixi un crim perpetrat el 1992 a l’Hospitalet | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nColau exigeix que s’esclareixi un crim perpetrat el 1992 a l’Hospitalet\nBComú portarà al proper ple una declaració demanant que s'investigui la mort de Pedro Álvarez, de la qual es va acusar un policia\nBarcelona 23 NOV 2016 - 08:05\tCET\nCartell de les protestes que any rere any demana justícia en el cas Pedro.\nPedro Álvarez va morir la nit del 15 de desembre del 1992. Tenia 20 anys. Acompanyava la seva nòvia Yolanda a casa quan un cotxe gairebé l'atropella a l'avinguda Catalunya de l'Hospitalet de Llobregat. Yolanda va esquivar el vehicle i es va enfrontar al conductor. Un home va sortir d'un Opel Vectra de color blanc i va agredir a la jove. Pedro va córrer a defensar-la però el conductor va exhibir un arma de foc i va prémer tres vegades el gallet. Minuts més tard una ambulància traslladava el jove, veí del barceloní barri de la Verneda, fins a l'Hospital de Bellvitge. Quan va arribar a Urgències havia mort.\nHan passat gairebé 24 anys de la mort de Pedro i el cas segueix impune. Avui el tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Barcelona Jaume Asens rebrà al Consistori els pares de Pedro. BComú sotmetrà a votació divendres que ve en el ple una declaració institucional en la qual no només se solidaritzaran amb la causa sinó que instaran totes les administracions a esclarir el crim. A més, demanaran al Síndic de Greuges que examini el comportament de les diferents administracions en un cas que porta 24 anys en un calaix. El mateix Asens s'ha imposat una obligació: “La mort de Pedro és molt greu i amb molts interrogants. Mereix un documental. És un cas truculent i com a societat no podem permetre que prescrigui sense haver identificat l'autor de la mort”.\nLa declaració que l'equip de govern presentarà divendres que ve comptarà amb el suport de la CUP i d'ERC i, molt probablement, amb els del PSC i CiU. A més, a la declaració es demanarà a la Generalitat que faci tot el possible per esclarir el cas. També es faran declaracions similars a l'Hospitalet de Llobregat i a Molins de Rei. A Esplugues va ser la CUP qui va presentar el passat 17 de novembre una declaració. No es va aprovar. La formació antisistema instava a investigar el crim de Pedro i apuntava al fet que es tractava d'un nou cas d'“abús de poder per part dels cossos de seguretat de l'Estat”. La declaració de la CUP apuntava a un sospitós. L'única persona que va estar detinguda per la mort de Pedro. : un agent de la Policía Nacional.\nMinuts abans de la mort del veí de la Verneda un guàrdia de seguretat de l'Hospital de Bellvitge va denunciar que un tipus li havia exhibit un arma de forma intimidatòria. Els testimonis de l'assassinat de Pedro van descriure un individu idèntic. 48 hores després del crim, la Policía Nacional va detenir el principal sospitós, un dels seus companys. Sis dies més tard, el 23 de desembre del 1992, l'agent va ser posat en llibertat per falta de proves. Des de llavors el cas s'ha obert i tancat diverses vegades. El setembre del 2000 es va arxivar la causa. Dos anys més tard el pare del mort, Juanjo Álvarez, va ser jutjat per assetjar l'únic sospitós de la mort del seu fill. Va quedar absolt. Des de llavors el cas està en un calaix sense que ningú hagi pagat per la mort de Pedro.\nJuanjo i la seva esposa, Carmen Peso, s'han convertit en uns pares coratge que lluiten diàriament perquè no s'oblidi que qui va assassinar el seu fill segueix lliure. “El pas que donarem amb el reconeixement de les institucions és important però el que busquem és que es tornin a reobrir les investigacions. Hi ha molta gent esperant que el cas prescrigui [ho farà a l'octubre del 2020] i es tanqui qualsevol investigació sobre la mort del meu fill”, adverteix Juanjo.\nEl pare de Pedro creu que el seu cas no és únic i tot es deu a la corrupció del sistema. “L'assassí del meu fill no era un policia qualsevol, era un guardaespatlles amb una assessoria jurídica prop del lloc on van tenir lloc els fets”. Ha memoritzat una llista de suposades irregularitats en el cas. “Se li van practicar diverses rodes de reconeixement a Yolanda tot i que havia identificat l'agent sospitós la primera vegada; mai es van sol·licitar proves dels pneumàtics del cotxe; no es va investigar res sobre la identitat de l'acompanyant de l'acusat; els testimonis van donar dos números de la matrícula del vehicle que coincidien amb la del sospitós…”, denuncia.\nL'únic detingut mai va asseure's al banc dels acusats i es va arxivar el cas per “falta de proves concloents”. Els peritatges de la pròpia Policía Nacional van afirmar que no es podia determinar que l'arma de l'agent fos la que es va utilitzar en el crim. Tampoc ho van negar.\nJaume Asens té molt clar quin és l'objectiu de la declaració institucional que votaran divendres que ve: “Barcelona té un deute amb la família de Pedro Álvarez, hem de reconèixer la seva lluita i s'ha d'esclarir d'una vegada la mort del seu fill. El sistema ha fallat i si el sistema no aconsegueix esbrinar el que ha passat en un assassinat en la via pública, és alarmant”.\n“En el cas Ester Quintana va ser un mosso qui la va deixar bòrnia. El sistema no ha esbrinat la identitat de l'agent però Ester serà indemnitzada per l'administració. El cas de Pedro, en no haver-hi autor, ha quedat impune, la qual cosa suposa un mal funcionament de les institucions. El sistema ha fallat i cal veure si algú és responsable”, denúncia Asens.\nAsens i, sobretot, Juanjo Álvarez saben que el compte enrere a la prescripció ha començat. Tots dos saben quin és l'objectiu: “Aquest crim no pot quedar impune”. Aquest dimecres el polític i la família coratge es reuniran en l'Ajuntament de Barcelona. Han passat gairebé 24 anys de protestes, tancaments en esglésies, recollides de signatures i fins i tot Juanjo va iniciar una vaga de fam. Per primera vegada, una institució reconeix la seva lluita per esclarir la veritat.


S’acosta primavera, i amb ella el bon temps, els dies s’allarguen... I per què no fer un altre viatget? :-) Aquesta vegada la destinació és de nou Sardenya, però en aquesta ocasió, visitaré, si tot va bé i els volcans islandesos ho permeten, el sud de l’illa, concretament al ciutat de Càller (en sard Casteddu) (http://ca.wikipedia.org/wiki/C%C3%A0ller). Uns dies per desconnectar altra volta i conèixer un nou lloc d’aquesta mar mediterrània, que tants secrets i història amaga. I a més, nova oportunitat per conèixer una illa que també lluita per aconseguir independitzar-se d’Itàlia! Ens veiem a la tornada!\n(La foto és de l’escut de Càller que va ser vigent entre 1493 i 1776, amb les quatre barres!)


Hotel Rajdhani Porbandar Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDormitori compartit amb aire condicionat\nNear U S Pizza , MG Road, Porbandar , Porbandar, Porbandar, Índia, 360575 - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel Rajdhani?\nDormitori compartit amb aire condicionat (Dormitory Air Conditioning)\nMés informació sobre Hotel Rajdhani\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Porbandar, no busqui més enllà de Hotel Rajdhani . L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a , i normalment només es triga minuts per arribar a l'aeroport. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Rajdhani asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha servei d'habitacions 24 hores, seguretat 24 hores, servei de neteja diari, servei de taxi, servei de compra d'entrades.\n3 habitacions que es distribueixen sobre plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara lavabo addicional, tovalloles, bany addicional, aire condicionat, servei de despertador. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Rajdhani no troba competidors en cap categoria.


The Land of Graccus: El futur és nostre\n(Missatge als Associats de Reagrupament del seu President, Joan Carretero)\nBenvolguts associats a Reagrupament,\nFa quatre anys, en un context polític on Catalunya es debatia entre la pluja fina i el peix al cove va néixer Reagrupament, amb un objectiu clar i únic; portar al nostre Parlament una majoria de diputats que declaressin la independència.\nA Reagrupament sempre ens hem caracteritzat per avantposar la llibertat del país a qualsevol altra consideració; personal, de partit, econòmica o familiar. Hem treballat sense descans, sense demanar ni esperar res a canvi.\nI el proper 25 de novembre no ha de ser diferent. Per primera vegada un president de la Generalitat es posa al capdavant del procés de consecució d’un estat independent. És sense dubte un moment històric. I jo no concebo altra actitud, en aquests moments, que la de treballar perquè el president Mas, que ha encetat aquest procés, obtingui el més ampli suport possible.\nAltre posicionament seria irresponsable. Sé que alguns de vosaltres podeu tenir sentiments contradictoris, jo també els tinc. Però aquest país necessita aquesta generositat; un sacrifici tant petit comparat amb el de tants catalans que anònimament han donat la vida per la nostra llibertat, que honestament no puc eludir.\nEl 26 de novembre el món analitzarà el suport obtingut pel president de la Generalitat que vol liderar el procés cap a la llibertat. Em sap greu dir-ho, però poc importaran els resultats de les altres forces polítiques. El que comptarà és si el poble de Catalunya dóna un ampli suport al procés iniciat pel president o no.\nI si és així, el primer pas de l’objectiu de Reagrupament, portar al parlament una majoria de diputats independentistes s’haurà assolit.\nNo vull acabar sense dir-vos que em sento orgullós de tots vosaltres, de la feina feta i de la que encara fareu. Sense dubte és el grup de patriotes més generós, treballador i preparat que he conegut. Presidir Reagrupament és un immens orgull, i serà un orgull poder seguir fent-ho.\nEns espera molta feina, el procés només ha fet que començar. I amb aquest propòsit us emplaço a assistir a la nostra Assemblea Nacional, el proper diumenge 21 d'octubre a Vic, una assemblea que ha de servir per fer visible altre cop que Reagrupament segueix al servei d'un poble i que, com Catalunya, mai defallirà!\nEtiquetes de comentaris: JOAN CARRETERO, RCAT, REAGRUPAMENT INDEPENDENTISTA\nescrit per JOSEP el 10/12/2012 10:38:00 p. m.\nMOSSOS, PROTEGIREU EL PRESIDENT MACIÀ,OI?\nJOAN CARRETERO A XARXA RÀDIO (ex COM RÀDIO)\nUNA VICTÒRIA DEL POBLE CATALÀ… DE TU, D’ELL,DE NOS...\nJOAN CARRETERO A L'ORACLE DE CATALUNYA RÀDIO\nLA VEU DE REAGRUPAMENT NÚM. 18 (SETEMBRE 2012)\nCRÒNIQUES POST-COLONIALS (2a PART): HÒSTIES PER QU...


El Gran Recapte rep més de 100 tones d’aliments al Penedès | lafura.cat\nEn sintonia amb el conjunt de Catalunya, el Gran Recapte d’Aliments de divendres i diumenge passat va ser un èxit a les comarques de la vegueria Penedès, on es van recollir més de cent tones de menjar.\nA l’Alt Penedès els 360 voluntaris mobilitzats van recollir més del doble de menjar que l’any passat, 65,2 tones, davant les 32,2 de 2012. Cal tenir present que és tan sols el tercer any que a vigílies de Nadal es fa gran recapte a la comarca, i al 2011 es va estrenar amb 12.000 quilos. La recollida es va fer en tots els supermercats de Vilafranca, en cinc de Sant Sadurní (on es va arribar als 12.750 quilos, un 50% més que l’any passat), en dos de Gelida i en un dels Monjos (que va recollir mil quilos).\nEl destí dels queviures recollits són el Rebost Solidari de Vilafranca, Càritas de Sant Sadurní, Càritas de Gelida i Som Solidaris dels Monjos.\nA Vilanova les mostres de solidaritat ciutadana també han estat altes, fins al punt que hi va haver moments en què la logística es va desbordar, especialment dissabte a la tarda, ja que s’esperava recollir 25 tones i al final en van ser 45. Hi va haver voluntaris que fins i tot van posar transport particular per ajudar en el trasllat de les caixes plenes des dels supermercats al Servei de Banc de Queviures de Càritas i de Creu Roja. En total, hi va haver recollida en 21 establiments de la ciutat.\nA Vilanova, els aliments recollits (principalment oli, llet, llegum i conserves de peix) servirà per cobrir la demanda de les 2.300 persones (804 famílies) que són usuàries del servei dels bancs de queviures de la ciutat. Cada mes es necessiten més de 10 tones d'aliments per les persones que pateixen mancances alimentàries.\nAl Baix Penedès, a manca de dades oficials, la recollida d’aliments va ser també un èxit.


Poster and Website Analysis of Horr...\nNew double page spread\nCodes and Conventions of Music maga...\nby Daria Tolkach\nTv web base drama task\nChristian Florensa Torres\nQuè és?● Alfresco és un sistema de gestió de contingutempresarial. Ajuda a emmagatzemar i compartir elsdocuments dels que tota lempresa depèn. Alfresco shadissenyat per a la portabilitat de la tablet i el poder delnúvol i garanteix que el seu contingut estigui disponiblevagi a on vagi.\nVersions● Alfresco Community: És la versió gratuita, però noinclou ni garantia, ni assistència online i no està testejatni certificat.● Alfresco Enterprise: És la versió de pagamentdAlfresco, però inclou garantia, assistencia online i estàtestejat i certificat.\nOn descarregar Alfresco?● El podem descarregar des de la pàgina web oficialdAlfresco: http://www.alfresco.com/\nFuncionalitat● Un cop instal·lat Alfresco i iniciat els seus serveis hi accediremposant http://127.0.0.1:8080/alfresco en el nostre navegador.Ens sortirà la següent pantalla:\nFuncionalitat● Iniciarem sesió com administradors posant com a nom dusuari“admin” i contrasenya “admin”.\nFuncionalitat● Dins de la consola dadministració podríem crear usuaris i grupsque posteriorment utilitzaríem per accedir-hi.\nFuncionalitat● En lapartat “Mi Alfresco” de la barra lateral hi podem crear espaisde treball i afegir contingut com per exemple arxius Word quevulguem compartir.\nPoster and Website Analysis of Horror Film\nCodes and Conventions of Music magazines\nImproved social action existing product research


L'Ajuntament d'Agramunt farà una potabilitzadora i acabarà d’ampliar la residència l'any 2018\nDijous, 30 Novembre 2017 12:21\nL’equip de govern de l’ajuntament d’Agramunt està treballant en el pressupost per al 2018, que presentarà al ple que se celebrarà a finals d’any. L’alcalde, Bernat Solé, va explicar que entre els principals projectes que formaran part dels comptes municipals hi ha la construcció d’una nova potabilitzadora per millorar la qualitat de l’aigua potable; finalitzar les obres d’ampliació de la residència municipal Mas Vell, que començaran en les pròximes setmanes, i renovar les voreres de l’avinguda de Jaume Mestres, en el tram urbà de la L-303 i la seva confluència amb l’avinguda d’Agustí Ros. Solé va destacar que “el pressupost del 2018 ha de servir per fer possibles projectes que estaven sobre de la taula des de feia anys però que requerien unes gestions prèvies per poder dur-los a terme”.\nEn referència al turisme, el primer edil va explicar que treballen al costat del Josep Bertran Mitjavila, fill del periodista i historiador Josep Bertran, un projecte de senyalització que compti amb els principals elements patrimonials i turístics mitjançant una xarxa d’itineraris basats en els espais de la memòria , l’art i la cultura o la ruta de l’aigua.\nLa voluntat de Solé és que els nous comptes s’aprovin per unanimitat amb el suport dels dos regidors de PdeCAT/Unió. Per aquest motiu, l’equip de govern ha ofert diàleg per treballar conjuntament les propostes.\nMés en aquesta categoria: « Diferents CDR's organitzen una jornada solidària a Agramunt aquest dissabte dia 2 per exigir la llibertat dels presos polítics\tAgramunt celebrarà el Mercat de Nadal el divendres 8 de desembre »\n12-11-2013 Llegit:5881 Agramunt


Artadi diu que l'abstenció és perquè no hi ha un acord de legislatura - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nArtadi diu que l'abstenció és perquè no hi ha un acord de legislatura\nacn. barcelona 27.03.2021 | 00:22\nArtadi diu que l'abstenció és perquè no hi ha un acord de legislatura Regió7\nLa vicepresidenta de JxCat, Elsa Artadi, va argumentar ahir que l'abstenció del seu partit en la primera volta de la investidura de Pere Aragonès és perquè no hi ha acord de legislatura. «No volem un acord d'investidura, sinó de legislatura», va insistir en declaracions a ´Els Matins de TV3'. Així doncs, va negar que la posició de Junts sigui per una qüestió programàtica en concret i que el seu partit hagi posat el paper que ha de jugar Carles Puigdemont en la taula de les negociacions.\nArtadi es va mostrar estranyada pel fet que a ERC sorprengui l'abstenció de Junts. «No sabem si forma part d'un ´pressing Junts' però no és la manera», va concloure. En les mateixes declaracions, Elsa Artadi va afegir que encara no s'ha obert la carpeta sobre l'estructura del nou Govern en les negociacions amb Esquerra Republicana.\nERC i Junts descarten un acord d'última hora abans de la primera votació de la investidura d'Aragonès.\nSalvador Alsius: «No hi ha més remei que canviar el rumb perquè TV3 torni a ser una televisió 'friendly' per a tothom».\nBorràs assegura que dijous proposarà el candidat «més viable» i que divendres hi haurà ple d'investidura.


La 18a Festa de la Verema i el Vi reuneix unes 20.000 persones – Comarques de Ponent\nLa 18a Festa de la Verema i el Vi reuneix unes 20.000 persones\nLa 18a Festa de la Verema i el Vi de Verdú va reunir aquest cap de setmana entre 15.000 i 20.000 visitants. Segons va explicar diumenge la presidenta de l’Associació Juvenil Bacus, Sònia Vallverdú, «aquest ha estat un dels anys que hi hagut més gent a la plaça mentre es feia la Gran Piada». La 18a Festa de la Verema i el Vi de Verdú va reunir aquest cap de setmana entre 15.000 i 20.000 visitants. Segons va explicar diumenge la presidenta de l’Associació Juvenil Bacus, Sònia Vallverdú, «aquest ha estat un dels anys que hi hagut més gent a la plaça mentre es feia la Gran Piada». Tal com marca la tradició, els carros carregats de raïm acabat de collir i els piadors van entrar a la plaça per realitzar l’acte central de la festa, la Gran Piada. En aquesta ocasió, l’honor d’encetar la piada va recaure en dos joves de Verdú. Acte seguit, va ser el torn de l’actriu Anna Barrachina que, després de llegir el pregó de la festa, acompanyada d’un membre de l’Associació Juvenil Bacus, va aixafar amb ímpetu el raïm. L’actriu, que va manifestar la seva satisfacció per ser escollida pregonera, va explicar que sempre ha estat una entusiasta del vi i de les festes de la verema, ja que al seu poble natal, Sitges, també és una activitat molt arrelada. Així mateix, va comentar «sentir-se com a Vendelplà a Verdú», on tothom la veia com la «Nuri», el personatge que interpreta a aquesta sèrie de TV3. Durant la lectura del pregó va destacar que a Verdú es donaven cita les tres persones que ha encarnat: l’Anna, la Nuri i l’Estrellita Verdiales, una de les protagonistes de l’exposició Els Darreres de La Cubana al Museu de Joguets i Autòmats de Verdú. En el transcurs d’aquest acte, també es van entregar els premis de Piador i Piadora de l’any, un guardó que vol reconèixer la tasca d’aquelles persones que han treballat per fer gran el poble. En aquesta ocasió, va recaure en Francesc Huguet i Francesca Segura, respectivament. Pel que fa a la resta d’activitats, Sònia Vallverdú també va assenyalar l’èxit de participació de la primera Guerra de Raïm, celebrada dissabte, fet que va fer que s’esgotessin en poca estona els 2.000 quilos de raïm que es va utilitzar com a munició. A banda de les activitats tradicionals, es va organitzar una Mostra Gastronòmica Terres de Lleida i una Mostra del Vi i de Denominació d’Origen.


La ultradreta irromp a l’Aplec de Camp de Túria a Bétera - Diari Jornada\nEls organitzadors denuncien camaraderia i passivitat policial amb els grups feixistes\nLa ultradreta irromp a l’Aplec de Camp de Túria a Bétera\n| 15 de set, 2018 - 21:18\nGrups d'ultradreta i militants d'España 2000 van intentat boicotejar l'inici de l'Aplec del Camp de Túria que es va inaugurar aquest divendres a la localitat valenciana de Bétera sota el lema «Junts contra el feixisme, la censura i la repressió».\nSegons han denunciat els organitzados de l'Aplec, els membres d'España 2000 -entre els que hi havia Pepe Herrero, imputat per les agressions del 9 d'octubre de l'any passat- van començar a reunir-se al voltant del recinte on se celebrava l'Aplec «davant la passivitat de la Guàrdia Civil». Els organitzados han criticat també mitjançant un comunicat que el dispositiu policial va obligar els particpants del cercavila «a passar entre els feixistes que, com el passat 9 d'octubre, van amenaçar, insultar i escopir als participants de l'Aplec, entre els quals hi havia gent gran i menors d'edat».\nActitud permissiva de la Guàrdia Civil vers els grups d'ultradreta\nEls responsables de l'Aplec han assenyalat «la camaraderia i la complicitat» de la Guàrdia Civil amb els feixistes. L'actitud permissiva del cos policial hauria permès que durant més de dues hores els grups d'ultradeta impedissin la normal celebració de l'Aplec ja que, segons els organitzadors, la Guàrdia Civil es va limitar a «fer un cordó sense cap separació del recinte on es celebraven els actes festius mentre els feixistes assetjaven el recinte, arrencaven pancartes i increpaven els assistents a menys d'un metre de distància».\nEls organitzadors de l'Aplec ja s'han posat en contacte amb l'ajuntament de Bétera i la delegació del govern per demanar que es depurin responsabilitats polítiques després de la mostra de com el feixisme té impunitat per a vulnerar els drets més fonamentals de qui pensa diferent. D'altra banda, els responsables de l'Aplec han anunciat que emprendran accions legals contra les persones i entitats que han «vulnerat els seus drets més fonamentals», ja que asseguren que «està en joc la llibertat i la dignitat de les persones».


Els Contes de la condemnada de Vicente Blasco Ibáñez, per primera ve\nEls Contes de la condemnada de Vicente Blasco Ibáñez, per primera vegada en valencià\nL'editorial L'Encobert publica en valencià els contes més socials i negres de Blasco Ibáñez\nPer primera vegada, i després de més d'un segle de la primera edició d'esta antologia de contes valencians i socials de Vicente Blasco Ibáñez, els lectors poden gaudir en la seua llengua els relats que l'autor valencià va publicar sobre la gent de la seua terra i les problemàtiques que patien i que, malauradament, continuen d'actualitat.\nEl filòleg Juli Jordà, d'UiDOS Serveis lingüístics, els ha traduït i adaptat de forma magistral per a l'editorial L'Encobert, de l'empresa cultural València Immaterial. Uns contes que guanyen intensitat amb les magnifiques il•lustracions de l'artista Saida Granero, que no deixaran ningú indiferent, i interés amb el pròleg de l'historiador Vicent Baydal, el qual desvela els obscurs vincles amb la realitat de les històries narrades, com el tràfic d'esclaus.\n"Contes valencians 2: contes de la condemnada" reflecteix el Blasco Ibáñez més realista i reivindicatiu. El Blasco que usa la ploma per a descriure la realitat social que desitja canviar i denunciar les pràctiques del caciquisme polític i empresarial. Un llibre on podem trobar ambientades a València històries d'explotació laboral, corrupció política, màfia i, en general, de misèria.\nEl llibre, que forma part del projecte "La València de Blasco Ibáñez" (una app turística del gestor cultural José López Camarillas per a convertir a València en la primera ciutat museu del patrimoni immaterial), es pot adquirir al portal www.valenciaimmaterial.com i pròximament en les millors llibreries de València i Catalunya.\nEsta traducció al valencià de Blasco s'afegeix a Contes valencians, publicada en desembre de 2016 per L'Encobert, i a les novel•les de temàtica valenciana que edita l'Austrohongaresa, per a celebrar l'any Blasco Ibáñez i reivindicar el seu valencianisme i el seu caràcter revolucionari.


Especialitats de Laboratori, estudi de mostres, SJD\nEstudiem diferents tipus de mostres mitjançant diverses tècniques. Col·laborem estretament amb tots els serveis mèdics de l’Hospital.\nEstudi de mostres de sang i de medul·la òssia mitjançant tècniques citològiques, bioquímiques, de biologia molecular i citometria de flux. Diagnòstic i seguiment de les malalties hematològiques (càncer, trastorns de coagulació i altres hematopaties).\nAnàlisi de diferents tipus de mostres en un gran nombre d’estats fisiopatològics: homeòstasi iònica i de gasos, funció hepàtica, renal i gastrointestinal, hormones, monitoratge de fàrmacs, detecció de tòxics, al·lèrgies, malaltia celíaca, etc.\nAnalitzem mostres de sang, orina i líquid cefaloraquidi mitjançant tècniques bioquímiques d’alta resolució per tal de diagnosticar errors congènits del metabolisme.\nProcessem i analitzem mostres biològiques molt diverses emprant tècniques de cultiu i identificació clàssica o de biologia molecular per determinar-ne la càrrega microbiana.\nDiagnostiquem malalties provocades per alteracions genètiques. Disposem de tecnologia d’última generació per a l’estudi del genoma, com ara la seqüenciació massiva i els bioxips (arrays) CGH.\nGestionem les reserves de productes hemoderivats i fem les proves necessàries per garantir-ne la compatibilitat amb el receptor de la transfusió. També portem a terme procediments de medicina transfusional (recanvi plasmàtic, leucafèresi, etc).


Artur Virgili de la Torre. Una vida dedicada al tir amb arc - TOTLLEIDA\nNit de l'arc català. Homenatge al lleidatà Artur Virgili de la Torre\nGent de PonentEsports\nRecentment ha estat guardonat amb la medalla d’honor, com reconeixement als més de 50 anys de llicència i com gran referent del tir amb arc a les terres de ponent.\nPer totlleida Última actualització Mar 23,2019\nArtur Virgili, membre del Club Sicoris, s’inicia en el tir amb arc l’any 1967 i guanyà els Campionats d’Espanya de segona categoria (1970,1971).\nTambé guanyà el torneig de la federació espanyola de primera categoria (1971). L’any 1972 es proclamà campió de Catalunya, aconseguí el títol de mestre arquer i l’estrella FITA 1000 i guanyà el Trofeu Saludes, el Trofeu Enric Tarragó i el concurs del Mercat del Ram. Jutge estatal,\nOrganitza el primer campionat d’interior de tir amb arc a Lleida fins 90m al pavelló de vidre dels Camps Elisis.\nMembre del club amics dels arcs, al club Michican de la Bordeta de Lleida al Mas dels arcs. Tècnic del Club de Tir Pardinyes, al 1995 al club Vilanova de Segrià, Desde 2000 tècnic del Club Tir amb Arc Torrefarrera i des de 2013 compaginat com a Tècnic de l’A.E.C. Puigverd de Lleida.\nFoto: Fa entrega del guardó a Virgili de la Torre, en Toni Mesas Escribano president de la Federació Catalana de tir amb arc.\nNit de l’arc català. Homenatge al lleidatà Artur Virgili de la Torre\nEl 8 de març es va celebrar la 1ª Nit de l’Arc Català, a la Sala David Moner de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya a Barcelona. L’acte va tenir l’honor de comptar amb la presència de . Vicente Martínez Orga, President de la Federación Espanyola de Tir amb Arc, i del Director de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya, Jordi Sans i Juan.\nInaugurada aquest any, aquesta 1ª edició de la Nit de l’Arc Català celebrava el 70è aniversari de la Federació Catalana de Tir amb Arc, amb un homenatge molt especial a entitats, institucions, esportistes i persones que han fet possible que 70 anys després a la constitució de la Federació, és pugui celebrar els èxits assolits en la modalitat de tir amb arc.\nEn l’esmentat acte també va rebre reconeixement Miquel Angel Pifarré Trujillo com a Campió d’Espanya de tir amb arc en Sala al 2018\nDIA MUNDIAL DE LA POESIA 2019 a càrrec del TOAR\nLA CURSA DE LA BASSELLA DE MIRALCAMP I LA CURSA DE TORREFARRERA, PROTAGONISTES DINS…\nBudó xifra en 2.500 milions d’euros les pèrdues econòmiques i en un 51% la…


Les alumnes del Curs de Cura de la Llar i de Persones Dependents durant la sessió sobre suport al dol impartit per Montse Robles, professional del sector de l’assistència domiciliària\nLes alumnes del Curs de Cura de la Llar i de Persones Dependents, impulsat pel Punt de Formació Incorpora de l’Associació Prosec, entitat col·laboradora del Grup Incorpora Lleida, han participat en una sessió sobre suport al dol impartida per Montse Robles, infermera i acompanyant de dol del Servei de suport al dol de Ponent.\nAquesta sessió ha complementat el mòdul de competències tècniques en què les participants han après com es treballa i quins protocols hi ha en el servei d’atenció domiciliària, com poden ser l’atenció i la cura de la persona i la llar, els protocols de neteja o la gestió de residus.\nUna sessió que acosta les alumnes a la realitat laboral\nEl dol és molt present en el procés d’envelliment de la societat, i per això s’ha apostat per aquesta sessió de suport al dol com a forma d’acostar la realitat del lloc d’atenció domiciliària a les alumnes.\nGràcies a l’experiència i el coneixement de Montse Robles, les participants en la sessió han après què és el dol, com es manifesta, com actuar davant seu i, el més important, com acompanyar la persona que l’està vivint.\nLa formació tècnica de les alumnes s’ha reforçat amb un mòdul de competències transversals durant el qual han après a comunicar-se, a saber quina és la millor manera d’adaptar-se als canvis o com treballar en equip.\nEl desenvolupament d’aquestes competències transversals és essencial en tot procés d’inserció laboral, però encara ho és més quan s’opta a llocs com el d’assistent domiciliari o d’acompanyant de dol, en què el contacte i l’empatia amb altres persones tenen un paper tan rellevant.\nPer últim, les alumnes del PFI han pogut posar en pràctica tot el que han après en el mòdul d’aprenentatge pràctic, amb el qual han acabat la formació.\nPer a algunes d’elles, aquest curs ha estat el primer contacte amb el sector de l’assistència domiciliària i amb el món de l’acompanyament durant el dol, per la qual cosa la formació els permetrà augmentar les possibilitats que tenen d’inserir-se laboralment con a assistentes domiciliàries.\nImpulsar la inserció laboral de col·lectius vulnerables a Lleida\nAmb l’objectiu d’assolir el màxim d’insercions laborals possibles, aquesta acció formativa s’ha dissenyat atenent les necessitats de la demanda d’ocupació en el territori.\nDes dels inicis, el programa Incorpora ha situat la formació com un dels eixos clau dins dels seus itineraris d’inserció laboral per promoure la integració sociolaboral de persones en risc d’exclusió social. L’oferta formativa dels Punts de Formació Incorpora s’adapta a la demanda laboral de cada territori, i satisfà així els requisits de les empreses i facilita l’accés a la feina als col·lectius més vulnerables.\nAquestes accions formatives, amb altres iniciatives impulsades des del programa Incorpora, han propiciat que des del 2006 el Grup Incorpora Lleida hagi fomentat que més de 5.251 persones s’insereixin laboralment.


>Sarkozy i Bruni a escena – en veu alta\n>Sarkozy i Bruni a escena\nGener 13, 2008 / Roger / 0 Comentaris\nAquests darrers dies, la premsa internacional s’ha fet ressò del romanç que manté el president de la República de França Nicolas Sarkozy amb Carla Bruni, i del viatge que tots dos han protagonitzat a Egipte.\nSens prejudici del que li agradi a Sarkozy o no, el que no puc entendre és per què la premsa segueix la vida privada d’un polític. De fet Sarkozy pot casar-se, separar-se o ajuntar-se amb qui vulgui, i fins a un cert punt podria entendre que a mode informatiu, un dia es pogués comunicar la notícia. Però Sarkozy i Bruni fa dies que estan en escena. Sembla que la premsa no tingui límits a l’hora de parlar del president, o fins i tot que utilitzin l’exministre de l’Interior per a fer salsa rosa, com popularment es coneix el safareig privat de persones populars. Mentre la seva vida privada no afecti el dia a dia del país que se li ha encomanat dirigir, que el deixin tranquil.\nDe totes maneres, em costa bastant de creure que un polític entri al joc “rosa” aprofitant la seva tirada pública. Potser perquè jo visc la meva modesta presència pública en la vida municipal amb el handicap de què per la majoria de la gent he deixat de ser jo, per passar a ser el polític de torn. Ara bé, de Sarkozy em puc esperar qualsevol cosa perquè em sembla que té la moral més amunt que l’espectre que habita Nostre Senyor. Tanmateix, li desitjo en l’esfera personal, molta felicitat.\n>Article del Pont d’Esplugues – Gener 2008


GANDIA POSA EN MARXA «AMBICIOSOS» MECANISMES DE PARTICIPACIÓ CIUTADANA\n“Hem encetat el camí cap a una vertadera ciutat democràtica. És el moment de la participació i Gandia té moviments socials molt potents per aconseguir-ho, treballant de forma transversal, amb treball i consens”. D’aquesta manera ha valorat aquest divendres el regidor de Polítiques amb la Ciutadania, Nahuel González, la constitució del primer Consell de Participació Ciutadana de la legislatura, celebrat dijous. Una sessió que va batre rècords d’assistència (30 persones aproximadament), ja que per primera vegada era obert a tots els col•lectius i partits polítics, més enllà dels membres nats elegits per les juntes de districte i dels representants municipals.\nAixí, un dels primers acords per consens va ser la periodicitat de les reunions. Tot i que la Carta de Participació Ciutadana determina un mínim de tres mesos, s’hi va establir rebaixar-lo a dos. La propera reunió, per tant, serà el dijous 21 d’abril, a les 19.30 hores. Mentrestant, entre consells, es reuniran grups de treball oberts a la participació de la ciutadania.\nModificació Carta de Participació Ciutadana\nPrecisament, el primer grup de treball en crear-se ha estat el de la modificació i ampliació de la Carta de Participació Ciutadana, màxima prioritat del consell. Es reunirà el dijous 3 de març, a les 19.30 h. La ciutadania pot participar-hi de forma presencial o enviant suggeriments, esmenes, aportacions… a l’adreça de correu electrònic: participació@gandia.org. “Volem una Carta de Participació Ciutadana que puga abastir les demandes democràtiques de la societat, generades sobretot a partir del moviment 15-M. Per això vull animar la gent a participar-hi”.\nSegons ha explicat el regidor de Més Gandia, la Carta de Participació Ciutadana s’haurà de treballar en contacte amb la Generalitat que prepara una futura de Llei de Participació Ciutadania (a l’estil de la de Transparència) i que podria estar enllestida en dos anys. De fet, l’administració autonòmica i les ciutats estan posant en comú els seus reglaments dins la ‘Xarxa 50.000’, de la qual formen part les localitats valencianes com Gandia de més de 50.000 habitants.\nCampanya de dinamització de les Juntes de Districte\nEl consell també va acordar millorar la comunicació de les juntes de districte amb el seu veïnat, animant per exemple, a la seua presència a les xarxes socials per informar de les convocatòries, activitats, etc…\nUn altre dels punts tractats va ser la dels mecanismes que s’hauran d’arbitrar per fer possible la realització de consultes populars. D’una banda, de forma presencial, amb els opinòmetres que s’han rebatejat com a “Decideix Gandia” i que s’instal•laran als centres socials, per tal que els tècnics municipals pugan assessorar sobre el seu funcionament. I mitjançant la web municipal, omplint un simple formulari al qual es pot accedir amb el DNI i la data de naixement, tal i com han fet altres localitats, com ara Tavernes. Tot i ser un sistema vulnerable, es va acordar que era el més senzill a hores d’ara. No obstant això, s’anirà revisant sobre la marxa.\nPel que fa a les preguntes de les consultes, s’hi va acordar que es debatran al consell pròxim. Les persones interessades també poden enviar les seues propostes a: participació@gandia.org.


Capitula Cardona, l’última plaça antiborbònica de Catalunya\nTarragona. Dilluns, 18 de setembre de 2017. 05:00\nTal dia com avui de l'any 1714, fa 303 anys, capitulava Cardona, l'última plaça antiborbònica del Principat, quan feia just una setmana que ho havia fet Barcelona. La caiguda de Cardona significaria la fi del conflicte convencional, que inicialment havia enfrontat Habsburgs i Borbons pel tron de Madrid i, en el tram final, les monarquies hispànica i francesa contra el Principat de Catalunya. Després de la caiguda de Cardona, apareixeria un moviment de resistència que desembocaria en la continuació del conflicte, en forma de guerrilles, amb l’enfrontament dels miquelets, excombatents del partit català, amb els exèrcits d'ocupació borbònics i els elements col·laboracionistes.\nCardona era una plaça militar de primer ordre que ja havia viscut un capítol bèl·lic decisiu en el decurs d'aquella guerra. L'any 1711, tres anys abans de la capitulació de Barcelona, els exèrcits francocastellans del primer Borbó hispànic ja havien iniciat la conquesta militar del Principat. L'alt estat major borbònic va considerar que el control del castell de Cardona era decisiu per aïllar Barcelona dels exèrcits catalans que combatien al centre del país. El fracàs borbònic en la missió de conquesta de Cardona, defensada per un contingent militar format per austríacs i catalans comandats per Eck i per Desvalls, provocaria un daltabaix formidable en les files francocastellanes.\nGravat francès de Cardona / Font: Arxiu d'El Nacional\nLa impossibilitat borbònica de controlar l'eix Barcelona-Pirineus allargaria el conflicte tres anys. El mateix Lluís XIV de França ho reconeixeria en les seves memòries. Però, sobretot, va causar una forta impressió en totes les acadèmies militars d'Europa. L'artilleria francesa, considerada implacable en la destrucció dels seus objectius, només havia aconseguit rascar la cortina de muralla del castell de Cardona. I la infanteria hispànica, en un altre temps imbatible, es plegava com un castell de cartes cada cop que els fusellers catalans trencaven el setge. Tres anys després, la Cardona no conquerida capitularia com a última plaça antiborbònica de Catalunya.\nImatge principal: Plànol francès de Cardona / Font: Arxiu d'El Nacional\n13 de juliol de 1713 El primer Borbó hispànic regala Gibraltar i Menorca a l’Imperi Britànic Marc Pons


Deu agències de viatge descobreixen l'Empordanet • Ràdio Capital de l'Empordà\nNotíciesLa Bisbal d'EmpordàCorçàCruïlles, Monells i St. Sadurní de l'HeuraForallac\nUna desena d’agències de viatge descobreixen les activitats que poden organitzar a l’Empordanet. El viatge els ha permès conèixer els diferents lloc inclosos en la propera campanya de promoció turística: el Terracotta Museu, dos tallers de ceràmica, una experiència al voltant de l’oli i la necròpolis medieval de Sant Esteve de Canapost.\nAnna Pijuan, agent d’ocupació i desenvolupament local, assegura que les agències valoren positivament la nova oferta turística de l’Empordanet:\nLa visita ha volgut destacar el “turisme creatiu” a través del qual el viatger pot fer la seva pròpia peça artesanal del territori que visita. S’ha organitzat en el marc del pla estratègic dels municipis de la Bisbal, Forallac, Cruïlles, Monells i Sant Sadurní, Corçà i Ullastret. És el segon cop que els cinc municipis organitzen aquest tipus de visites encarades a les agències de turisme.\nArticle anteriorLorde estrena Green Light i anuncia disc\nArticle següentUrbanisme aprova el POUM de Castell-Platja d’Aro


República federal Catalunya | Marie Kapretz\nAlemanya és un estat federal. Espanya és un estat federal. Què sents quan llegeixes aquestes dues frases? A mi, la primera frase no provoca cap emoció, perquè que Alemanya sigui un estat federal és un fet com qualsevol altre. En canvi manifestar que Espanya és o vol ser un estat federal em provoca reaccions emocionals, com una lleugera irritació. Explicaré per què: perquè sovint tinc la sensació que darrere de la pretesa voluntat de construir un estat federal al lloc on ara trobem el regne d’Espanya s’amaguen interessos poc transparents. I per tant tinc la sensació que em volen aixecar la camisa, cosa que no m’agrada.\nZapatero va ser federalista quan va arribar al poder. Per què els seus no el van deixar dur a terme una reforma administrativa de l’estat? Què ens fa pensar que la situació ha canviat i ara sí que és possible? Tampoc m’agrada que em fan topar dues vegades amb la mateixa pedra. El sector federalista català (algú coneix un federalista espanyol en el panorama polític actual?) pren sovint Alemanya com a exemple de convivència pacífica en un estat federal. Però per conviure en pau, tots han de cedir una mica del seu poder a favor del bé comú. Vista la trajectòria històrica de la política espanyola cal preguntar-nos: seríem a l’estat epanyol capaç de fer-ho?\nNo es pot entendre el federalisme alemany sense tenir al cap la convivència de les tribus germàniques al centre d’Europa fa 2000 anys i la seva unitat, a pesar de rivalitats i diferències òbvies, contra l’adversari comú: Alemanya mai havia sigut un espai cultural homogeni. De fet la riquesa de l’idioma i els seus dialectes avui dia també remunta a arrels diverses no d’un sol idioma alemany, sinó dels idiomes que cohabitaven entre l’espai d’ocupació romana a l’oest i els idiomes d’arrel eslava a l’est. De la convivència de les tribus passat per la cooperació dels regnes sota l’emperador Carlemany fins al federalisme alemany actual elaborat pels aliats després de la segona guerra mundial, podem observar una lògica contínua: políticament i lingüísticament, la cultura alemanya prové de fer pinya dels no-tant-diferents en contra dels encara molt més diferents.\nA Alemanya doncs tenim infinites varietats dialectals –algunes poc intel·ligibles si no ets de la regió-, sis (!) idiomes cooficials reconeguts i dues religions autòctones que marquen maneres de ser molt diferents entre les persones practicants. I totes aquestes diferències, en àmbit polític no molesten a ningú.\nEn canvi a Espanya sempre hi ha algú a qui l’existència d’altres idiomes (en el seu vocabulari: “perifèriques”) el molesta i qui fa demagògia en contra d’elles. El menyspreu a les diferències es converteix en un discurs pseudopolític per a guanyar vots sense que s’adonin que el respecte vers un idioma és el respecte vers una identitat i per tant vers una part de la població pròpia. Segons sembla, als grans grups d’interessos espanyols ja li va bé aquest discurs de tic xovinista, ja que sempre troben un aspirant polític disposat a defensar-lo per tal d’arribar al poder de manera ràpida.\nTornant a la història del federalisme alemany: davant d’aquestes diferències culturals i històriques entre el país centreeuropeu i l’estat espanyol de tradició centralista-borbònic podem intuir la complexitat que representa voler crear un estat federal on predomina una cultura centralista des de fa segles i que segueix predominant avui dia.\nI és aquí on Catalunya s’ha de recordar sempre de les seves arrels com a país de convivència “federal” en èpoques dels comtats i pagui sota un rei amb rol conciliador. No caiguem en el model d’un estat centralista. Hauríem de tenir prou valentia per a crear el nou estat territorialment equilibrat, no només com a mostra de respecte vers els habitants de totes les comarques, sinó com a eina per crear un país pròsper on el creixement econòmic i les infraestructures arribin més enllà de l’àrea metropolitana. Tenim la possibilitat de fer-ho.\nWritten by Marie Kapretz Publicat dins de Alemanya, Aricle meu al Nació Digital, Independència de Catalunya\nEconomia social: esperança i futur


Seguretat de la informació - Dartem\nServeis de consultoria i auditoria en seguretat informàtica per a petites i mitjanes empreses.\nAnalitzem la seguretat de la seva empresa i li proposem solucions per reduir els riscos del sistema informàtic.\nServeis de la seguretat de la informació\nAvaluació dels antivirus i antispam.\nProcediments per a còpies de seguretat.\nTest de vulnerabilitat de la xarxa interna, externa i dels servidors.\nAnàlisi remot de la pàgina web corporativa.\nSeguretat de les xarxes sense fils.\nPla de continuïtat de negoci. Redacció i suport a la implementació.\nPolítiques de seguretat. Redacció i formació al personal de l’empresa.


María Peñarroja, Barcelona, 1979. María Peñarroja va realitzar estudis universitaris de disseny a l’Escola Superior de Disseny (ESDI) que va completar a l’Escola d’Arts i Tècniques de Moda (EATM) de Barcelona i amb períodes de pràctiques amb Lydia Delgado i realització de projectes amb Antonio Miró. Després de guanyar el premi FAD, Peñarroja va crear la firma Les Mains, el gener de 2002.\nPosteriorment, va participar al Circuit i a la Passarel·la Gaudí. Fruit de la bona acollida de les seves primeres col·leccions va ser convidada a participar a la Setmana de la Moda de Bilbao i a diferents certàmens de Madrid i València. El 2004 obre la seva primera botiga on comercialitza la seva marca que distribueix arreu de l’Estat. El 2005 inaugura Les Mains atelier, on s’elaboren artesanalment cadascuna de les peces utilitzant tècniques pròpies de l’alta costura.\nles mains es va crear el gener de 2002 quan la dissenyadora, i actual representant de la marca, Maria Peñarroja, va guanyar els premis FAD de Barcelona.\nA partir d´aquest moment la marca ha presentat en diverses ocasions les seves respectives col·leccions per a home i dona al CIRCUIT, a la Barcelona Fashion Week, Saló Gaudí, a la setmana de la moda de Bilbao, a El Ego de Cibeles, i en diversos esdeveniments privats de la ciutat comtal i Madrid.\nDe les seves col·leccions en destaquen els teixits de fibres naturals com llanes, cotons, lli, i sedes en una àmplia gamma d’estructures, que donen lloc a peces fresques i funcionals que es complementen amb la originalitat en el disseny i la cura de les peces acabades amb detalls fets a mà.


Els tresors de la Biblioteca de Catalunya - Va passar aquí | betevé\nEls tresors de la Biblioteca de Catalunya\nL'equipament encarregat de custodiar el patrimoni imprès català reuneix més de quatre milions de documents\nMarta Ballesta | dilluns, 24 de maig del 2021, a les 08.35\nLa Biblioteca de Catalunya, ubicada a part de les dependències de l’antic Hospital de la Santa Creu, és la responsable de custodiar el patrimoni imprès català. Conserva més de 4.250.000 documents en diferents formats que van des del segle IX fins a l’actualitat que ajuden a explicar el passat i el present de la cultura del país.\nUna biblioteca de referència\nLa institució va néixer el 1907, com a biblioteca de l’Institut d’Estudis Catalans. Enric Prat de la Riba, en aquell moment president de la Diputació de Barcelona, els havia impulsat recollint les demandes d’un conjunt d’intel·lectuals que clamaven per dotar el país d’un centre a l’altura dels que hi havia en altres països europeus. Es tractava de crear un espai de recerca i difusió, que vetllés per estudiar i conservar el llavors dispers patrimoni català i que alhora facilités l’accés a la cultura al conjunt de la població.\nL‘arribada del franquisme va obligar a retirar part dels fons i a guardar molts documents en “un espai que anomenaven l’infern”. El 1981, amb l’aprovació de la llei de biblioteques, el centre era reconegut oficialment com a Biblioteca Nacional.\nEntre els documents destacats que conserva la Biblioteca de Catalunya hi ha les Homilies d’Organyà, el text català més antic que es conserva: un conjunt de sermons que els capellans utilitzaven per explicar la quaresma als fidels. També mereix esment especial la Col·lecció Cervantina, una de les millors que existeixen al món sobre el cèlebre autor. Reuneix exemplars de totes les primeres edicions de les seves obres, a excepció de ‘La Galatea’, de la qual se’n conserva un de la segona edició, però també traduccions a més de 40 llengües, adaptacions i estudis.\nLa col·lecció té el seu origen en la donació d’entorn de 3.400 volums que el 1915 va fer el bibliòfil barceloní Isidre Bonsoms i s’ha anat ampliant fins a acumular gairebé 9.000 obres.\nHo va explicar Marga Losantos, cap del Servei d’Accés i Obtenció de Documents de la Biblioteca de Catalunya, en aquest capítol de ‘Va passar aquí’.\nMiguel de Cervantes va viure a Barcelona, concretament al passeig de Colom, número 2. El que veia des de la seva finestra va influir en el desenllaç d”El Quixot’.\nEl fons del periodista Huertas Claveria arriba a la Biblioteca de Catalunya\nRius de tinta: La biblioteca de Catalunya, tresors centenaris\nLa Biblioteca de Catalunya vol convertir-se en buc insígnia de la cultura catalana\nControvèrsia al ple de Sarrià – Sant Gervasi pel nom de la futura biblioteca


Pensem que conèixer i estimar el patrimoni és essencial per tot territori. La seva posada en valor és clau per impulsar models de gestió que preservin i donin a conèixer aquest patrimoni com a factor de desenvolupament local.\nRecolzem l’artesania d’arts i oficis actual que beu de la tradició, aportant innovació i modernitat, amb nous dissenys, nous formats i nous usos, sense perdre les arrels i la identitat.\nLa nostra aposta vers el turisme s’orienta a la possibilitat de dissenyar una oferta turística diferenciada basada en els recursos naturals i culturals, propis i genuïns, que aporten singularitat i identitat. D’aquesta forma, el turisme esdevé una estratègia de diversificació econòmica local, afavoreix la creació de llocs de treball i millora la qualitat de vida dels seus habitants.\nA Raiels duem a terme projectes de planificació turística i del patrimoni local, assessorament en gestió empresarial turística, creació de nous productes, elaboració de material de difusió, estudis de viabilitat i formació especialitzada. També dissenyem projectes de suport a l’artesania artística com un element molt representatiu del territori.\n1. Estudi i planificació\nPlans de gestió i dinamització del patrimoni local\nPlans de desenvolupament turístic.\nDisseny de projectes de dinamització de l’activitat artesana.\nDisseny de productes turístics a partir del patrimoni local natural o cultural: visites guiades, rutes, itineraris, activitats de descoberta del patrimoni, tallers pràctics.\nGestió i acompanyament en la posada en marxa de productes turístics: seminaris de creació de producte turístic, elaboració de catàlegs de productes turístics, plans de comunicació i orientació en la gestió i funcionament del producte.\nSuport a la creació i dinamització d’associacions turístiques.\nSuport al posicionament estratègic de negocis turístics.\nSuport en la dinamització i gestió d’equipaments: centres d’interpretació, museus.\nDisseny d’estratègies de comunicació per a artesans i artesanes d’arts i oficis.\nAssessorament i suport a empreses artesanes: model de negoci, proposta de valor, disseny de productes.\nCreació, organització, dinamització d’associacions d’artesans i artesanes\nActivitats adreçades a agents turístics per al coneixement i la posada en valor del patrimoni local: cicles de sortides, visites a experiències de referència.\nCursos sobre la interpretació del patrimoni, el guiatge professional i la gestió del patrimoni.\nFormació en el disseny d’experiències singulars en tallers artesans d’arts i oficis.\nCursos sobre turisme i patrimoni local.\nTaules rodones i jornades d’intercanvi.\nElaboració de continguts per a exposicions, plafons interpretatius i altres materials divulgatius (audiovisuals, fulletons, pòsters).\nEdició de materials de promoció turística (fulletons, catàlegs de serveis i productes turístics, webs de promoció turística).\nDisseny d’estratègies de comunicació turística de productes i destinacions.\nOrganització de fires i esdeveniments promocionals (fam trips, presentacions de productes, press trips i blog trips, entre d’altres.).\nRecerca etnològica: “El cultiu de tabac i l’elaboració artesanal de caliquenyos”\nEix 6- Paisatges de Ponent. Actuació “Museïtzació del Molí d’oli de la Cooperativa de Juneda”\nSeminaris per al disseny col·lectiu d’experiències turístiques a Montclar


Francesc Amaro / Director de teatre: SPOTLIGHT\nAbordar una pel·lícula que es fica de ple en un tema tan delicat i complex com el de la pederàstia és una tasca que pot lliscar perillosament per dues pendents: la del groguisme i la del morbo. Trobar contenció i moderació sense censura alguna fan de Spotlight una rara avis en el panorama cinematogràfic, tan tendent a la víscera i l'adrenalina com a reclam comercial. Josh Singer i Thomas McCarthy aconsegueixen enfocar el seu guió des d'una perspectiva gairebé de thriller periodístic permetent-nos seguir com la divisió del Boston Globe que es dedica a investigar temes en profunditat i que dóna nom a la cinta, Spotlight, enfonsa l'estilet en aquest assumpte.\nÉs una pel·lícula d'època que transcorre fa poc més de deu anys però que sembla ambientada a la prehistòria; és a dir, en l'era pre-internet. No hi ha dubte que McCarthy (que ja va trepitjar una redacció de diari, com a actor, en la cinquena temporada de 'The Wire') aspira a elogiar el periodisme tradicional d'investigació, aquell que treballa amb fonts i dades en lloc d'especulacions. En conseqüència, el gran repte del director és escapar d'una nostàlgia encegadora. Un objectiu complert gràcies al genuí compromís del film amb la tasca professional dels seus protagonistes.\nCada dia és menys habitual trobar pel·lícules centrades en el treball. La llei de l'arc romàntic, del drama familiar, del trauma explicatiu, sembla marcar la pauta del cinema industrial ianqui. Com ja va fer George Clooney a Bona nit, i bona sort, i molt abans Alan J. Pakula en Tots els homes del president o Sidney Lumet a Network, McCarthy opta per netejar la seva pel·lícula de soroll dramàtic ambiental i es concentra en la investigació duta a terme pels seus protagonistes. "Procés" és la paraula clau, un concepte que agermana Spotlight amb algunes de les últimes pel·lícules de Steven Soderbergh (més Contagi que Erin Brockovich).\nMcCarthy posa en pràctica de manera pragmàtica l'ABC de la posada en escena clàssica -plans generals per treballar la dinàmica entre personatges, primers plans per accentuar els clímax dramàtics- i gestiona la velocitat del relat amb eficiència: de la lenta cadència inicial al ritme allegro que pren el film quan els diferents caps de la investigació van confluint. A Spotlight li falta un bon tros per acostar-se a Zodiac- li falta aquest principi d'incertesa que colpejava l'ànim dels personatges i s'enriquia l'experiència de l'espectador- però hi ha alguna cosa en la subtil recreació històrica i en el treball de l'equip d'actors que fa pensar en l'obra mestra de David Fincher.\nEl guió té moltíssimes capes: hi ha un transsumpte social que ens parla de retallades, d'enfocaments periodístics, dates d'idoneïtat de publicació, l'especial perill que corren les classes socials més desfavorides, de pistes perdudes a les quals no se'ls va donar importància en el seu dia (de la ceguesa de la societat), del flagell del terrorisme que era capaç de paralitzar un país sencer després de l'11-S ... l'ambient dels primers anys 2000, el món informatiu i els casos d'abusos sexuals són permeables, es comuniquen i avancen a l'hora. Sempre hi ha qui s'entesta a perpetuar el silenci i qui fa el contrari tractant de llançar una mica de llum sobre racons molt foscos.\nQuin és el gran valor de Spotlight? Fer gala d'un distanciament emocional que permet, mitjançant el llenguatge periodístic, parlar de les coses pel seu nom, ser explícit i precís sense caure en l'horrible drama del que denuncia deixant que s'escapi la història pel rumb dels testimonis i arraconant . D'aquesta manera s'aborden els casos individuals de pederàstia en el si de l'església, però també tenim alguns informes psiquiàtrics que ens parlen d'un perfil de depredador sexual i sobretot, de l'amplitud d'un problema que s'assenta sobre la base del poder desmesurat d'una institució que és capaç de saltar-se fins i tot la justícia. En una època en la qual tot just queden redaccions dedicades al periodisme d'investigació, un altre supervivent, el cinema, s'ha arrogat una responsabilitat de la qual nosaltres ens vam treure de sobre fa temps: la d´explicar que el periodisme ben fet segueix mereixent la pena.


El CN Terrassa sentencia a 25 segons del final - Diari de Terrassa\nEl CN Terrassa sentencia a 25 segons del final\nBea Ortiz ha marcat el gol definitiu en transformar un penal\nBea Ortiz ha estat l'autora del gol de la victòria\nImportant victòria del CN Terrassa aquest dissabte al migdia a la piscina del CE Mediterrani, on s’ha imposat per 10 a 11 en partit de la Divisió d’Honor femenina de waterpolo. Les egarenques estaven empatades a punts amb el seu rival en el tercer lloc de la classificació, plaça en la qual es consoliden ara amb aquesta victòria.\nEl partit s’ha decidit amb un gol de penal de Bea Ortiz quan faltaven 25 segons pel final del partit. El conjunt de Xavi Pérez ha anat sempre per davant en el marcador, però en el darrer quart ha vist perillar una victòria que tenia a les mans, ja que a quatre minuts del final dominava per tres gols de diferència.\nEl CN Terrassa ha protagonitzat una bona sortida. Cristina Cantero ha avançat les egarenques en el marcador, abans que Clara Espar aconseguís el primer empat. Noelia Cuenda ha fet l’1 a 2 i Ana Marcos ha tornat a empatar. Però en els dos darrers minuts, el CN Terrassa ha obtingut un parcial de 0 a 2, amb gols de Judith Panicello i Bea Ortiz, el darrer a 13 segons del final del quart.\nEl segon parcial ha començat de forma immillorable. Olga Domènech ha posat el CN Terrassa amb un 2 a 5 favorable abans que el Mediterrani reaccionés amb dos gols, de Paula Prats i Grossman. A 28 segons del descans, Paula Camus ha anotat el 4 a 6 i en la darrera jugada del quart, Clara Espar ha signat el 5 a 6 amb el qual s’ha arribat a la mitja part.\nEl CN Terrassa ha ampliat la seva renda amb un gol d’Olga Domènech en el tercer període. Però el Mediterrani no s’ha donat per vençut. Primer Clara Espar i després Alba Muñoz han fet dos gols que han reflectit les taules en el marcador. Judith Panicello ha estat l’encarregada de fer el 7 a 8 amb el qual ha finalitzat el tercer quart.\nLes egarenques han semblat decidir el partit a l’inici del quart parcial. Paula Camus, primer, i Judith Panicello, després, han marcat dos gols per signar un 7 a 10 que semblava ja definitiu. Però la reacció de les barcelonines ha estat espectacular. Clara Espar ha marcat tres gols que han significat un nou empat, en aquest cas a 10. L’encontre semblava definit, però un penal a 25 segons del final ha permès Bea Ortiz anotar el definitiu 10 a 11.


El CG Puigcerdà, a les portes d’una oportunitat històrica – Federació Catalana d'Esports d'Hivern\nHome / General, Hoquei gel / El CG Puigcerdà, a les portes d’una oportunitat històrica\nEl CG Puigcerdà, a les portes d’una oportunitat històrica\nEl club viurà aquest cap de setmana un doble enfrontament davant el CHH Txuri-Urdin que pot decidir el títol de Lliga. Amb la final empatada (1-1), els dos partits ja disputats han demostrat que la igualtat és màxima i els detalls marquen diferències. El Puigcerdà espera un pavelló ple fins a dalt.\nLa capital de La Cerdanya respirarà hoquei gel, més que mai, aquest cap de setmana. I no és per menys. L’equip sènior del CG Puigcerdà s’ha guanyat, per mèrits propis, trobar-se a les portes d’una oportunitat històrica, com és poder guanyar un títol de Lliga davant la seva afició. I davant el totpoderós i vigent campió CHH Txuri-Urdin.\nSens dubte, jugar a l’empara de la seva afició ha de ser un factor desequilibrant que ajudi als jugadors ceretans, en una final de Lliga Nacional marcada per la igualtat i les alternances en el joc. Així ho demostra el primer partit jugat a Sant Sebastià, on els bascos van col·locar ràpidament un 5-0 en el marcador que, en el segon període, els ceretans van convertir en un 6-3.\nEn el segon matx els locals també es van avançar amb un 2-0, però aquest cop sí els catalans van aconseguir girar la truita. Quan faltaven 3 minuts pel final i amb empat a 4, dos gols de Bastien Ribot i Pablo Muñoz van situar el 4-6 final. Cop sobre la taula i factor camp a favor.\nDissabte a les 22h i diumenge a les 15:30h, la pista de gel del Poliesportiu de Puigcerdà serà la gran protagonista, on l’equip ceretà espera donar la sorpresa i desbancar al campió. “Com els hi he dit als jugadors, si juguen amb el cor i saben competir, estarem a l’altura del repte” explica el tècnic català, Salva Barnola.\nEls dos partits celebrats fins ara demostren que incidències del joc com les expulsions poden acabar sent definitòries. “Són partits durs i ens hi hem d’adaptar perquè les forces estan molt igualades. No hem d’oblidar que al davant tenim un equip compacte, experimentat i amb jugadors estrangers de molt nivell. Però podem superar-los” afirma Barnola.\n[3r partit] 09/03 22:00h CG Puigcerdà vs CHH Txuri Urdin\n[4t partit] 10/03 15:30h CG Puigcerdà vs CHH Txuri Urdin\n[5è partit] 16/03 CHH Txuri-Urdin vs CG Puigcerdà (Si fos necessari)


Clubdenit.com, una opció virtual per prevenir el consum de drogues\n29 setembre 2020 06:39\nLa web inclou propostes per aconseguir un oci nocturn saludable\nJ.N. | 08 març 2002\nLa conselleria de Benestar Social presentà dintre del programa de Prevenció i tractament de joves amb problemes de consum de drogues la plana web Clubdenit.com. La iniciativa va adreçada a joves d'entre 14 i 29 anys i té com objectiu la prevenció del consum. Clubdenit.com es planteja com un site d'oci en forma de club virtual, en què s'ofereixen tota mena de possibilitats d'ús del temps lliure als joves i abundant informació sobre el consum d'estupefaents i els seus efectes en la salut, sense oblidar totes les possibilitats de tractament.\nA més de totes les seccions dirigides especificament als joves, també n'hi ha altres dues dirigides a professionals dels camps educatiu, assistencial, jurídic... i als pares i les mares que vulguin ampliar informació sobre les problemàtiques derivades del consum habitual de drogues. Al mateix temps el programa incorpora una tasca de difusió a nivell de carrer. Fent servir la plana web com a base d'operacions que centralitza la informació. També s'estan realitzant fulletons monogràfics sobre diversos temes englobats dins l'objectiu del programa. Els dos primers sortiran a l'abril i tractaran el consum d'alcohol i el policonsum.\nAltres objectius dintre el mateix programa Clubdenit.com que s'estan posant en marxa són dos tallers itinerants. Ambdós començaran el proper mes de maig. Un anirà adreçat a joves consumidors de drogues recreatives interessats en reduir el seu consum a través de l'obertura d'un espai de debat i intercanvi d'experiències. El segon taller anirà dirigit als pares dels participants al primer taller i té com a intenció palesa facilitar la comunicació entre ells. La presentació es realitzà al Café Garito i en ella hi prengueren part els disc jocqueis Nacho Velasco i Pepe Link i el video DJ Taltaloop.


Avui a les 18:30h s’ha inaugurat a la Casa Municipal de Cultura La Unió d’idees disperses, jugant amb el nom de la sala i la voluntat de l’autor: traçar un recorregut transversal per diferents disciplines i etapes de la seva trajectòria artística en un intent de palesar la connexió interna de tots aquests treballs.\nLa mostra es podrà visitar fins al dia 27 i constitueix un bon reclam per a la Festa Major de Sant Martí. Es tracta de la primera exposició individual de Joan Casellas després de la mostra Aire i altres vies de comunicació que va acollir l’Arts Santa Mònica de Barcelona l’any 2002.\nCasellas és un activista cultural i un artista plàstic polifacètic. Ha fet dibuix, pintura, escultura, objectes, fotografia, performance, recerca històrica, agitació, divulgació i gestió cultural. La Unió d’idees disperses n’és la millor prova: la mostra transita per les pintures expressionistes a l’oli del 1975, els objectes neo-dadà de 1979, les pintures del període novaiorquès dels anys 80, les performances de diferents dècades i les recerques duchampianes, entre d’altres.\nD’entre totes les obres, n’hi ha una que destaca per la seva singularitat. Es tracta d’una instal·lació efímera titulada La mina que ha estat creada específicament per a Teià. La mina és un homenatge a l’amic perdut Jordi Figueres (1955-2002) i a un temps que s’ha esvaït. Casellas hi ha esmerçat 40 hores en una “acció en procés” consistent a sanejar i pintar els dos finestrals de la cantonada de La Unió, recol·locar la placa del carrer Berenguer Raudors i conjugar diverses llums naturals, artificials i “mentals” que es projecten al llarg de tota la sala i durant les 24 hores del dia.


LOGIS Bages gestionat per CIMALSA emet 0 tones de CO2/Kwh any\nLa plataforma LOGIS Bages, titularitat deCIMALSA, que té una superfície de 87.000 metres quadrats, ha rebut de l’empresa proveïdora Electra Caldense Energia, S.A, la certificació que durant l’any passat 2018 l’energia subministrada en aquestes instal·lacions ha estat produïda en un 100% per fonts d’energia renovables.\nCIMALSA en aquest sentit ha passat a incloure la clàusula de bones pràctiques ambientals en els contractes de subministrament elèctric de les seves instal·lacions. D’aquesta forma, CIMALSA, ratifica la seva intenció de complir amb la llei del Canvi Climàtic realitzant un seguit de passes dirigides a aconseguir que l’any 2030 el 50% de l’energia elèctrica sigui d’origen renovable a totes les seves instal·lacions.\nEl subministrament elèctric que es realitza en el conjunt del LOGIS Bages, ha aconseguit garantir que la petjada de carboni sigui la més baixa possible. Ja que la comercialitzadora té una producció de 0 tones per CO2/Kwhconsumits, quan les habituals es troben en l’ordre dels 0,35Tn CO2/Kwh. D’aquesta forma, s’han deixat d’emetre a l’atmosfera més de 306.000 tones de CO2 anuals.\nLOGIS BAGES CIMALSA 2019


Constitució dels atenencs - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAristòtil i Teofrast\nQ91663558 i Atheniensum Respublica (en)\nLa Constitució dels atenencs és una obra d'un grup de treball dirigit per Aristòtil. Es tracta de la primera d'una sèrie de 158 constitucions que el filòsof grec tindria en projecte escriure amb el fi de reflectir enciclopèdicament la cultura legislativa del seu temps.\nA Constitució dels atenencs Aristòtil reflecteix tant la realitat legislativa de la gran ciutat estat i el context en què aquesta va anar-se plasmant al llarg de la història, com els principals moments d'ella mateixa pel que es refereix a diferents innovacions de tipus politicoadministratives. L'obra mostra, a més a més, el pensament hel·lènic sobre la configuració política i socio-cultural de l'Atenes.\nEl mètode que s'utilitza en l'obra és el descriptiu, similar a l'utilitzat per Aristòtil en les seves obres científiques, combinant allò empíric amb allò observacional, i amb rellevants contribucions crítiques i valoratives.\nBàsicament, són dos els assumptes que centren l'atenció del text: un recorregut por la història política d'Atenes i una descripció del sistema i organització de l'Estat atenenc.\nEl papir que conté el text fou descobert a Egipte cap a 1891 per Sir Frederick G. Kenyon.\nAl capítol 54, Aristòtil relata que el Festival d'Hefest va ser "instituït durant l'ardianagat de Cefisofont", que correspon al 329 aC. Al capítol 62, Aristòtil indica que, en el moment que escrivia, Atenes encara enviava oficials a Samos. Després del 322 aC, Samos ja no estava sota control atenenc. Basant-se en aquesta evidència interna, els estudiosos conclouen que la Constitució atenesa va ser escrita abans del 328 aC i no més tard del 322 aC. A més, que Aristòtil no menciona els quinqueremes malgrat esmentar els triremes i els quadriremes suggereix que va ser escrit no més tard del 325 aC, quan els quinqueremes es registren per primera vegada a la Marina d'Atenes.\nAristòtil Constitución de los atenienses. Introducció, traducció i notes: Manuela García Valdéz. Madrid, Gredos, 1984. ISBN 84-249-0934-8\nAristòtil Constitución de Atenas. Edició, traducció i notes amb estudi preliminar per Antonio Tovar. Madrid, Instituto de Estudios Políticos, 1948 (reimp. 1970)\n↑ «Constitució dels atenencs». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Constitució_dels_atenencs&oldid=27795353»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 jul 2021 a les 10:34.