VicentP, albarduscorunner. Les curses per muntanya, quan més dures millor.: enero 2009\nPREPARATS, LLESTOS, JA !!!!!!!! COMENÇA LA LLIGA.\nBé, doncs ja tinc ací el primer objectiu de la meua temporada muntanyera. Aquest diumenge comença el "Campionat de Lliga de Curses per Muntanya FEMECV" de la Comunitat Valenciana.\nCada any tinc més ganes de que arribe. Són curses curtes, dures, en molt de desnivell i tècniques. Muntanya dura, com a mi m'agrada.\nEn estos cinc mesos que porte de temporada ha hagut de tot. Intensos entrenaments, dures sèries a les pistes, canvis de ritme, rodatges suaus, rodatges no tan suaus, alguna cursa preparatòria, pero sobretot muntnaya. Enguany Juanito i jo hem tocat més muntanya tècnica que cap any, fet que espere es note a l'hora de competir, ja que els anys anteriors sempre m'he quedat en la sensació d'arribar un poc verd a l'inici de la Lliga. Arriba l'hora de rendir A TOPEEEEEEEEEEEEEEEE !!!!!!\nComencem aquest diumenge a la població alacantina de Monòver. I correm més gent de l'equip que cap any. Enguany som 10 corredors els que debutem el diumenge, i segurament tots completaràn les 3 curses de la Lliga més el Campionat Absolut. A la dreta està el calendari complet.\nSeràn una Lliga i un Campionat molt intensos, ja que aquestes cuatre competicions, enguany la Federació les ha concentrat en només 6 setmanes. No sé ben bé quin criteri hauràn seguit per a concentrar tant el calendari oficial, però és lo que hi ha. A més, la segona cursa de la Lliga, la de La Vall d'Uixó, és enguany molt molt canyera, en un desnivell positiu de 1500 metres en 20.5 km. Serà dur aguantar totes aquestes setmanes a un ritme tan fort.\nEn xiques tenim un "EQUIPAZO". Tenim a l'actual campiona de la Lliga 2008 Maria Izquierdo. I s'afegeixen a la lluita super Rosa Guillamón i Xari Adrián. Jo aposte per un podium femení complet de ElClinic a la Lliga 2009.\nI els xics esperem fer-ho lo millor possible, ja que la competència és molt dura. Juanito i jo aspirem a tornar a estar entre els 10 primers. Ell ja va quedar el 5é fa dos anys i jo vaig quedar el 6é l'any passat. Millorar això sería la llet i tindríem opcions de clavar el cap (o millor dit les cames) a la Selecció Autonómica. Els dos anys ens hem quedat de corredors reserva, a vóre si enguany ens guanyem la titolaritat.\nEl nostre crid de guerra, serà un any més A TOPEEEEEEEEEEEEEEEEEEEEEEE !!!!!!!!!!\nPublicado por VicentP en 20:37 No hay comentarios:\nCAP DE SETMANA A VILAFRANCA\nAquest cap de setmana alguns components de ELCLINIC hem estat de concentració a Vilafranca. Tot i que encara quedava algo de neu, hem tingut un oratge molt bo. No es pot demanar més per a l'època de l'any en la que ens trobem. Fa dos anys també vam estar allí dalt per aquestes dates, però aquella vegada vam patir prou de fred, hi había molta, però que molta neu, i quan vam arribar el dissabte per el matí a l'alberg, el cotxe ens marcava una temperatura de -13ºC. Enguany ha segut diferent. Quedava neu, però no ens ha molestat per a entrenar, i les temperatures han segut molt agradables.\nPer a mí, en conjunt, ha segut la millor concentració. I a més he assimilat molt bé tot el treball que he fet, quedant-me un molt bon sabor de boca.\nL'ambient i la relació entre tots, com sempre ha segut genial, i són de les coses més positives d'uns díes de treball en grup.\nHan fallat gent que venía habitualment o que ja no entrenen en nosaltres, però també ha vingut gent nova, entre els que es trobàven una xica de Catalunya i una altra d'Almería.\nHem tingut temps de tot. Per supost d'entrenar, que és a lo que veníem, en dos sessions de treball el dissabte, una per el matí i una altra per la vesprada, i una altra sessió el diumenge per el matí. Una sessió d'estiraments en Lluís, que cada vegada es reinventa i sempre ens acaba sorprenent en lo que ens té preparat. Aquesta vegada ens va sorprendre en uns estiraments genials per als peus i part baixa de la cama. És un crack (un poc de peloteo al míster, jejejejeje ....).\nTambé hem tingut temps de pegar unes bones xarrades al bar de l'alberg, com no quasi sempre al voltant dels mateixos temes: entrenaments, muntanya, curses, circuits, rutes, material ... La gent que no està posada en este món dirà que no estem bé, però no saben lo que nosaltres disfrutem.\nEl matrimoni que porta l'alberg (La Parreta), com sempre, se'ns han portat molt bé. Sergio és un tío molt atent, perfecte coneixedor de la zona i també en molta afició a la muntanya, en lo qual la conversa en ell està assegurada.\nEl dissabte després de la sessió d'estiraments, vam baixar a Vilafranca a fer una cervesseta. Això no pot fallar en una concentració. Allí cel.lebràven la festa de Sant Antoni, molt arraigada en algunes poblacions dels Ports, però no vam poder vore la foguera, ja que la feien molt tard, al voltant de la 1 de la matinada, i nosaltres a eixes hores, després d'uns quants kilòmetres a les cames i tenint que entrenar una altra vegada el diumenge, on millor estaríem és ben calentets dins del llit.\nI el diumenge abans de dinar, encara va quedar temps per a poder anar al Outlet que hi ha a l'entrada del poble. Van triar quasi tots aquesta opció menys tres alocats, Jose, Juan i jo, que vam anar al riu a fer un bany d'aigua freda... freda és poc, molt molt freda, per a les cames. Vaig tindre que trencar el gel per a poder entrar, i quan portava al voltant d'un minut, em pensava que em tocava eixir de mal que hem feien les cames, un mal que penetrava fins els osos. Però una vegada passada eixa sensació, vaig aguantar una bona estona, i al eixir, després d'haber-me tapat i canviat de roba, la sensació de benestar a les cames era increible. Impressionant, mai había fet açò en aigua tant gelada.\nLlàstima que la concentració sols dure dos díes, ja que es fa molt curta i sempre queden ganes de més. A la primavera, una altra vegada.\nPublicado por VicentP en 19:14 No hay comentarios:\nDESTACADA ACTUACIÓ DELS ATLETES CASTELLONENCS A LES CURSES DEL PASSAT CAP DE SETMANA\nAquest passat cap de setmana, hi había a la provincia de Valencia varies competicions, clàsiques de tots els anys, que van contar en la participació i a la vegada bona actuació de nombrosos atletes de Castelló.\nLa primera d'elles el QUILÒMETRE VERTICAL DE GANDÍA, que va guanyar l'atleta de la Vall d'Uixò Vicente Calvo Martínez, imposant-se al fins ara dominador absolut de la prova, Emili Sellés Seguí, fitxat recentment per el Running Team, i que había guanyat les últimes 4 edicions. Emili va quedar en segona posició. En tercera posició entraría l'atleta David Ruiz Gómez, que apareix enguany per primera vegada a les curses de muntanya.\nEn aquesta prova el meu company de club Lucas Boix Ferrando, va arribar en una meritòria 51ª posició, després d'haber-se clavat a les cames una bona sessió de colines el día abans.\nLa segona competició va ser el I 10K CIUTAT DE VALÈNCIA, guanyada per el maratonià José Rios. Destacar en aquesta prova l'actuació de nombrosos atletes castellonencs. El millor situat a la general va ser Oscar Tomás Reina, en un molt bon temps de 32:00, seguit de molt prop per Sergi Ruiz Alberich en 32:10. Ací teniu la classificaició dels atletes castellonencs.\n13 TOMAS REINA, OSCAR 0:32:00 42 Y PICO 03:12\n16 RUIZ ALBERICH, SERGI 0:32:10 EVASION RUNNING 03:13\n28 BELLES GUIMERA, ABEL 0:33:00 EVASION RUNNING 03:18\n30 MARTINEZ NAVARRO, NACHO 0:33:03 DELTA VALENCIA 03:18\n34 RAMIA MESTRE, IGNACIO 0:33:11 EVASION RUNNING 03:19\n40 RODRIGUEZ ROURES, DAVID 0:33:35 EVASION RUNNING 03:22\n44 DUPLAS MATEOS, M.ANGEL 0:33:39 PENYA MUR I CASTELL 03:22\n53 LAPICA TRAVER, CESAR 0:34:16 C.A. RUNNING CASTELLO 03:26\n73 GONZALEZ DEVIS, DAVID 0:34:41 03:28\n83 VALLS GARCIA, J.MIGUEL 0:34:57 EVASION RUNNING 03:30\nDestacar que el Evasion Running va guanyar la classificació per equips, i és que els components d'aquest equip estàn enguany molt forts.\nDestacar també la bona actuació de José Miguel Valls García (El Pelat de Montalba), que enguany està més fort que mai i que ha aconseguit fer millor marca personal en aquesta prova.\nPer últim ens queda la MITJA MARATÓ DE SAGUNT, on els atletes de la Vall d'Uixó Manuel Herrero Oliva y Serafín Martínez Peñarroja van quedar classificats en 3ª i 4ª posició respectivament. També corría aquesta mitja l'atleta de Benlloch Remigio Queral, que pareix ja recuperat d'una lessió que va sofrit aquest estiu al genoll.\nPublicado por VicentP en 17:27 No hay comentarios:\nRODATGE DE MUNTANYA PER A FANÀTICS\nVaig a contar la rodada que vaig fer el diumenge 04 de gener. Había quedat a les 8 del matí a Borriol en els meus companys d'equip Juan, Jose, Iván i Vicent Betoret, per a fer algún circuit que simule una cursa tipo Copa. Había estat tota la nit plovent, però quan m'alce a desdejunar, apenes cau un inapreciable borrim.\nEl primer que es tira enrere és Jose. Envía un SMS a poc més de les 7 dient que plou i que no li apeteix entrenar en eixes condicions. Al cap d'una estona Vicent Betoret, que com ve de Torreblanca, i no sap si entrenarem o no, diu que eixirà més tard per la Serra d'Irta. Quan ja estic obrint la porta de casa per a anar-me'n, em crida Juan, que diu que està plovent prou i proposa que ens esperem una estona a vóre si para. A les 9 torne a parlar en ell i em diua que continúa plovent, i això que ací des de les 8 que no cau ni una gota. A les 9:30, com que Juan no torna a dir rés, li envie un SMS i li dic que jo me'n vaig a entrenar. Espere uns minuts i com que no dona senyals de vida, doncs me'n vaig sol.\nAgafe el cotxe i la intenció és anar a entrenar al meu poble, a Atzeneta. Però quan arribe al Coll de La Bassa, veig que el Penyagolosa i el Marinet estàn ben nevats, i pareix que estiga prou despejat. Així que, cap a Xodos que vaig. Quan aplegue el cotxe marca una temperatura d'1ºC, però almenys no fa ni mica d'aire. M'acabe d'abrigar, malles llargues, guants i buff al cap i a rodar. Tinc que fer una rodada de 1h45', en la que supose que em donarà temps a fer el circuit Xodos-Pic de Penyagolosa-Xodos, pujant per el Marinet.\nFaig el tram fins la font molt suau, d'escalfament i després ja em pose al ritme al que tinc que fer la rodada. Les cames no estàn fresques del tot, ja que ahir li vam pegar canya, però tampoc estàn massa engarrotades. Comence a trobar neu quan estic a meitat Marinet, a una cota de 1200 m. A mesura que vaig pujant, hi ha més neu. Arribe al Pla de la Creu en molt bon temps. Camí de la Banyadera ja està tota la pista nevada. Quan arribe a la base del pic hi han dos muntanyers, ben vestits i equipats que comencen aleshores la pujada. Es queden un poc extranyats al vóre a un tío que arriba allí corrent i en poca roba i que s'enfila cap amunt. Hi ha molta boira, però es veuen petjades d'algú que ja ha pujat abans, així que hi ha que arribar fins al pic. Es puja bé, ja que la neu no està gelada. Al refugi que hi ha a meitat pujada, hi ha un xic que ja baixa. Poc més amunt adelante a una altre home en un gos. A l'últim tram de pujada, que és el més empinat, ja costa portar un trotet ja que hi un pam i mig de neu, i em pose a caminar. No veig el pic, però sent veus, així que ja tinc que estar prop. De repent, ja veig la caseta del pic i la gent. Quan em veuen aparèixer es queden sorpresos. M'ha costat 1h06'. Un d'ells em diu: "¡Qué "maxot", ¿d'on vens a eixe ritme?". Li explique la meua rodada. Arribe fins on està la Verge i abans de gelar-me, em tire a baixar. Si un no té por, es disfruta molt fent una baixada pendent com aquesta i damunt nevada.\nQuan ja estic quasi al Pla de la Creu, el que es queda sorprés soc jo, al veure a una altre "loco" com jo que ve de cara a mi corrent. ¿Qui serà? És Isaac, de Vilafamés, que m'explica que està fent la mateixa rodada que jo. Em pregunta com està el terreny i li dic que sense problemes fins al Pic.\nEm tire a baixar el Marient a un ritme prou ràpid, encara que les cames ja comencen a estar tocades. Al final 1h53' de rodada i 1013 m. de desnivell positiu.\nCom em va dir Kiel quan li ho vaig contar: "rodada per circuit dur, fred, neu i damunt sol, eixa és una rodada sols per a fanàtics de córrer per muntanya".\nPublicado por VicentP en 12:01 No hay comentarios:\n¿QUI DIU QUE LI AGRADA L'HIVERN?\nQuin fred que està fent aquesta setmana, bé aquesta setmana i totes les que portem pràcticament des de meitat d'Octubre. Encara que en aquesta jo crec que ja hem tocat sostre.\nPortàvem un parell de setmanes en molt de fred per el matí, en unes bones rosades a punteta de día, d'aquelles que pareix que estiga nevat, en temperatures mínimes de -2ºC a -5ºC. El que passa és que un día en el que la rosada haja apretat per el matí, després quan s'alça el solet al ple del día, fa un oratge molt agradable.\nPerò esta setmana ha segut diferent. És un fred que dura tot el día. El més dur ha segut el dijous. A les 9:15 del matí encara estàvem a -7ºC, a les 10:30 a -3ºC, i en tot el día el termòmetre no ha pujat dels 2-3ºC. ¿A qui li apeteix entrenar en estes condicions? S'ha de ser més dur que l'oratge, enfundar-se el mono de feina i quan toca entrenar, doncs a córrer s'ha dit.\nEl divendres ha amollat un poc, però també ha segut molt fred. A més tenim la neu a un pas. A nosaltres no ens ha arribat (estem a uns 400 m. d'altitud), però per damunt dels 600-700 ja hi ha un ditet de neu.\nSi aquesta situació ha de durar fins últims de Febrer o principis de Març, serà l'hivern més fred dels que recorde ací a Atzeneta. Però bé, traurem (millor dit ja he tret) de l'armari les malles llargues, els guants i el gorro i a entrenar sense excuses. A més quan un entrena en estes condicions, al acabar un es sent el tío més fort del món, en la motivació per els núvols i en ganes de menjar-s'ho tot.\nJa contaré en una pròxima entrada, el rodatge que vaig fer el passat diumenge 4 de Gener. Com hem deia Kiel quan li ho vaig contar, eixe és un rodatge per a fanàtics de córrer per la muntanya.\nPublicado por VicentP en 14:33 No hay comentarios:\n"Reestreno del meu blog"\nBé, després de crear aquest blog fa quasi dos anys, i de fer aleshores la primera i única entrada, que feia relació a una cursa que vaig córrer a Villafranca en els meus companys d'equip Juan i Rubén, vull tornar-lo a reprendre. A vóre si almenys soc capaç de traure temps per a fer una entrada setmanal.\nLa cosa està apretada, ja que aquest any als meus "rols" de marit, empresari i corredor, s'ha afegit el que espere siga el rol més importat i en el que més triomfs espere aconseguir: l'1 de setembre vaig ser pare d'un xiquet. Es diu Jordi i és l'alegría de ma casa.\nCoincidències de la vida, o millor dit supercoincidències, el mateix día i unes hores abans que Jordi, va nàixer el fill del meu germà. Es diu Victor, igual que son pare.\nEncara que estava clar que es portaríen pocs díes (teòricament 19) ni de conya se'ns había passat per el cap que pugueren nàixer el mateix día. Com sempre que parle d'açò dic, aquesta coincidència va ser un regal. Espere que els dos cosinets es porten molt bé, siguen molt amics i que porten a totes les xiquetes d'Atzeneta de cap, jejejejejeje ...\nBé, blog reestrenat.\nPublicado por VicentP en 23:16 No hay comentarios:\nEnllaços de blogs sobre senderisme:\nPublicado por VicentP en 15:00 No hay comentarios:\nEtiquetas: Informació blog\nEn aquest apartat teniu l'enllaç a les webs i blogs de les federacions i organismes oficials d'esports de muntanya:\nFEMECV (Federació d'esports de muntanya i escalada de la Comunitat Valencia)\nFEDME (Federació espanyola d'esports de muntanya i escalada)\nISF (Internacional Skyrunning Federation)\nDESTACADA ACTUACIÓ DELS ATLETES CASTELLONENCS A LE...


Cancel·lacions i anul·lacions al sector turístic i la restauració de la Conca de Barberà pel nou confinament | EFMR.cat\nInici Notícies Cancel·lacions i anul·lacions al sector turístic i la restauració de la Conca...\nRestaurant de l'Hostatgeria de Poblet (Foto: Gerard Bosch)\nCancel·lacions i anul·lacions al sector turístic i la restauració de la Conca de Barberà pel nou confinament\nDies complicats als telèfons del sector turístic i la restauració de la Conca de Barberà. Altre cop toca fer tràmits incòmodes per tothom, com donar opció a la gent de traslladar l’estada a un altre cap de setmana o tornar els diners als clients. El sector turístic i rural de la comarca torna a abaixar les orelles amb l’obligació de retornar al confinament comarcal des d’aquest divendres.\nMolts dels hotels i restaurants de la Conca es veuen abocats a tancar de nou els seus negocis, perquè no poden subsistir amb una ocupació pràcticament nul·la. D’altres es veuen obligats a mantenir oberts per la demanda d’allotjament d’empreses entre setmana o de llarga estada. Però en cap cas l’ocupació compensa les despeses associades a mantenir l’allotjament obert amb una ocupació mínima.\nPer al president de l’Associació d’Empresaris d’Hostaleria de la Conca de Barberà, Josep Ramon Guiu, en declaracions a l’EFMR, tornar al confinament comarcal és “una afectació econòmicament molt greu perquè s’havien fet les comandes de menjar i això és una decisió presa un dia per altra”. Des de l’AEH Conca creuen que la Conca de Barberà és una de les comarques més afectades, ja que la mobilitat és molt baixa entre municipis.\nÀUDIO: Josep Ramon Guiu, president de l’AEH Conca de Barberà, parla sobre el nou tancament\nEl nou tancament per comarques romandrà vigent fins, com a mínim, el 19 d’abril i aspira a tallar en sec l’avenç d’una quarta onada.\nconfinament comarcal cancel·lacions\nArticle anteriorAra i sempre del divendres 9 d’abril de 2021\nArticle següentLes dades Covid-19 milloren a la Conca, però a ritme més lent


Una senyera de Soses, lligada a la copa de la Champions - Esports - Altanto!! Revista\nhandbol ajuntaments Seròs Partits polítics crisi econòmica Festa Major Mossos d'Esquadra empreses centres educatius Lleida sindicat agrari festes i celebracions Alcarràs Aitona delictes Unió Pagesos Massalcoreig futbol DAAM agricultura, fruticultura, ramaderia mobilitzacions ciutadanes Torres de Segre Catalunya Soses Generalitat\nUna senyera de Soses, lligada a la copa de la Champions\nLa Penya Barcelonista de Soses pot estar ben satisfeta. La casualitat anava de la seva part quan, durant la celebració de la Champions del FC Barcelona a Wembley, Víctor Valdés va agafar la senyera d'un dels membres de la penya per penjar-la a la copa que acabaven de guanyar. Lluny de deixar-la anar, l'endemà voltava pels carrers de Barcelona encara lligada a la copa. Per si tot això fos poc, la Penya Barcelonista de Soses té ara aquesta senyera firmada per tots els jugadors amb una foto del porter culé aixecant la copa amb la bandera penjada.\nUn grup de socis de la penya sosina iniciava el seu viatge a Wembley per veure la final de la Champions. Després del xiulet que marcava la victòria del Barça, els jugadors van donar la volta de reconeixement amb els aficionats. El porter Valdés va fixar-se amb la senyera que duia un sosí i va demanar-li que li tirés. El porter la va lligar a la copa i d'allí no se'n va moure, ni tan sols per recórrer els carrers de Barcelona en la rua de celebració de l'endemà.\nLa sorpresa va ser quan dies més tard, ja en terres catalanes i després que els de Soses demanessin a la cúpula del Barça si els podien tornar la senyera signada, en una trobada de penyes, Sandro Rossell i Jordi Cardoner van fer entrega de la senyera emmarcada, signada i amb una foto de Valdés aixecant la copa a la Penya Barcelonista de Soses. El record emmarcat de l'emoció, l'alegria i el sentiment culé queden ara penjats al local de la penya per tothom que el vulgui visitar.\nMés notícies sobre " futbol , Penyes barcelonistes , Soses "\n24/10/2009 - La Penya Barcelonista de Soses estrena local


S'està coent La Fallera Calavera 3 i necessiten la teua ajuda! | Tresdeu.com\nS’està coent La Fallera Calavera 3 i necessiten la teua ajuda!\nRedacció | 22 març 2019\nRedacció - 22 març 2019\nLa Fallera Calavera 3 arribarà pròximament i incorporarà un tauler. Zombi Paella, l’editorial del joc, ha obert un espai web per arreplegar propostes de personatges i tradicions valencianes que es podrien incloure en esta expansió. La zombi valenciana més cèlebre tornarà després d’haver-se publicat el joc bàsic (2014), la novel·la (2015) i La Fallera Calavera 2 (2015).\nL’autor del joc, Enric Aguilar, està desenvolupant una nova expansió en l’actualitat i s’espera que isca a la venda durant la tardor de 2019, publicada per Zombi Paella. Inclourà 55 cartes il·lustrades per Esther Méndez les quals s’han d’afegir al joc bàsic i també son combinables amb La Fallera Calavera 2. No obstant això, la innovació més gran serà la incorporació, per primera vegada, d’un tauler.\nEl tauler, una revolució en La Fallera Calavera\nLa Fallera Calavera 3 inclourà un tauler. Serà un mapa del territori valencià dividit en caselles per on es passejarà La Fallera Calavera. Els jugadors podran moure la zombi en funció dels seus interessos, ja que depenent del lloc on estiga la morta, algunes cartes activaran uns o altres efectes. A banda, el tauler revolucionarà la manera en què els jugadors obtenen cartes.\nLa mecànica del tauler serà molt senzilla. Hi afegirà una major profunditat estratègica al joc, sense perdre l’essència imprevisible de La Fallera Calavera original. El tauler funcionarà també amb les cartes de La Fallera Calavera 2. És a dir, es podran combinar si ho desitgen totes les expansions o jugar només amb la baralla bàsica i La Fallera Calavera 3.\nLa Fallera Calavera et necessita\nLa Fallera Calavera 3 està en fase de testeig i per les noves propostes pul·lulen personatges com la Xata Merenguera o Amparito, la filla del mestre. No obstant això, cap d’estes cartes és definitiva. L’autor Enric Aguilar, mitjançant una web que s’acaba d’obrir, busca idees i aportacions de tradicions, personatges o altres elements valencians. Els usuaris registrats en zombipaella.com poden aportar idees i votar les propostes d’altres usuaris. Alguns dels suggeriments podrien acabar incorporant-se en el joc. Ja va passar amb el Tio Canya, Tirisiti o DJ Ximo, inspirada en Chimo Bayo.\nJa hi han més de 150 propostes publicades per La Fallera Calavera 3. Podeu votar els suggeriments que més vos agraden o proposar-ne de nous. Des del tren La Panderola, el coent de Borriana, Pepiu de Castellar o les Illes Columbretes. Podeu registrar-vos, aportar i idees i votar les d’altres des d’aquest enllaç.\nJa disponible Alakazum! El joc de bruixes i tradicions\nEstrenem una nova carta de La Fallera Calavera 2\nAlakazum! arriba a l’estiu baix el segell de Zombi Paella\nLa Fallera Calavera, La Fallera Calavera 3, Zombie Paella\nAlmanauta de Nach, un beef de lletraferits contra impostors


Respectar la continuïtat | Actualidad | EL PAÍS Catalunya\nBarcelona 22 MAR 2018 - 14:17\tCET\nUna de les moltes coses que podem agrair als Estats Units són les entrevistes de The Paris Review, que ens han ajudat a ser lectors i escriptors. Mig segle va durar la direcció de George Plimpton —patrici, esportista, ego a prova de bomba i seductor eminent— des de la fundació de la revista, a inicis dels anys cinquanta. Els parties de The Paris Review a Nova York van ser durant dècades el lloc on calia ser-hi, encara que fes falta abandonar transitòriament l’aïllament monacal de l’escriptor i fer una mica de vida literària, que pot ser una llauna o, en el cas de les festes de Plimpton, una efemèride de primera. Només s’hi entrava amb el passaport del talent o de l’originalitat. Mediocres, absteniu-vos-en.\nEn canvi, les revistes històriques de Catalunya han desaparegut, algunes sobreviuen per caritat mal entesa o, per efecte tòxic de les ensenyances del doctor Joaquim Molas, s’han convertit en una calaixera de pseudoerudició que ni tan sols està a l’altura d’una paròdia de Nabokov. Fins i tot la modernitat —cas de The Paris Review— s’adapta per intel·ligència i aspira a la continuïtat per transgressora que sigui. El dia que Jaume Vallcorba va tancar la revista Quaderns Crema, la plenamar de la mediocritat s’apuntà un gol. Barcelona ha perdut una certa frivolitat esnob que indirectament sol contribuir a les formes de civilització i que va ser decisiva als anys seixanta. Al cap i a la fi, sense un esnobisme de l’aristocràcia europea, les idees de la Il·lustració no haurien tingut l’empenta inicial.\nPlimpton va morir ara fa quinze anys. Fa uns dies, la seva vídua va convidar a l’últim party. Els cronistes diuen que hi era present el fantasma de Truman Capote, qui sap si fent un remake del seu memorable twist. Com sempre als parties de The Paris Review, la beguda era de primera classe i en abundància. Els escriptors més seniors intentaven lligar i els més joves parlaven amb èmfasi sobre un futur sense llibres. Com ha recordat el The New Yorker, Plimpton deia que ningú el podia convèncer que divertir-se fos intrínsecament equivocat. Era, sense dubte, tota una altra època, sense llibreries estibades de manuals d’autoajuda, entre ells els Evangelis. El resultat no podia ser més gloriós: dècades de bona literatura, d’intensitat intel·lectual i de parties sense fi. Ara seria políticament incorrecte —com feia Plimpton— demanar als amics que assisteixin a un acte literari amb joves atractives. Amb poques excepcions, la vida literària de Barcelona sol avorrir. Potser hi manquen els cambrers capaços de distribuir copes al pis de Plimpton com qui circula pel metro en hora punta. Ideòlegs de la grisor, jubileu-vos.


L'activació de la xarxa d'indicadors electrònics i sensors segueix pendent de les darreres connexions\n11·04·19 | 18:24\nUn dels panells instal.lats a la C-55 ARXIU/ÒSCAR BAYONA\nLa posada en funcionament de la xarxa de panells electrònics, sensors i càmeres que el departament de Territori i Sostenibilitat ha instal·lat al tram sud de la C-55 i carreteres properes acumula ja prop d'un any de retard i, a hores d'ara, el Servei Català de Trànsit (que és qui en tindrà el control més directe) encara no pot concretar quan es posarà en servei.\nUna situació que s'agreuja a mesura que passa el temps i que aquesta C-55 acumula incidències, ja que es posa encara més de manifest la necessitat que se'n pugui fer ús, sobretot per comunicar incidències als conductors que els permetin optar per alternatives. El penúltim exemple es va donar aquest dijous al matí, quan un cotxe incendiat just a la sortida de la boca sud del túnel de Bogunyà (Castellbell) va obligar a tallar durant una mitja hora el trànsit en tots dos sentits, una de les franges de més intensitat.\nInicialment, la previsió era que es posés en marxa la cap al mes de juny passat, i que sobretot estigués ja en ple funcionament de cara a la tardor i hivernda, ja que un dels factors que es controlen són les incidències per causes meteorològiques. Diferents entrebancs, però, han fet que la posada en marxa s'anés endarrerint i ara és la tramitació de les altes de comptadors per part del Servei Català de Trànsit (falten els de dos panells ubicats a Sant Vicenç) l'últim escull que queda pendent.\nA més, hi haurà 4 estacions meteorològiques i 20 estacions de presa de dades (sensors) de trànsit, 11 sistemes de circuit tancat de televisió i una càmera amb sistema de detecció automàtica d'incidència.


La cullerada: Me'n vaig a peu\n"El carrer fa pujada i me'n vaig a peu". M'imagino Kofi Annan cantant aquesta bonica cançó d'en Serrat mentre deixa el seu càrrec de Secretari General de les Nacions Unides. Ha estat al càrrec durant deu anys, sis dels quals ha estat perseguit per l'ombra sinistra de George Bush a la Presidència dels Estats Units. Durant deu anys, Annan ha tingut el poder que suposa dirigir una institució que, tot i ser una pantomima, gaudeix de gran prestigi a tot al món, i durant sis d'aquests deu anys, ha tingut el poder de tocar-li la cresta a Bush sense que ningú li tiri en cara.\nPerò no. Durant tot aquest temps ha fet el que sempre fa l'ONU, ensabonar el govern dels Estats Units i es va conformar amb fer una ganyota quan Bush, Blair i Aznar es van eixugar el cul amb la resolució sobre l'Iraq que ell havia signat.\nI ahir, quan falten quinze dies per acomiadar-se, li diu a Bush que la seva política antiterrorista vulnera els drets humans, i a sobre, li diu a l'auditori de la biblioteca Harry Truman, un dels símbols del patriotisme yankee. Cony Kofi! Potser fas una mica tard, no? Tot això no ho podies haver dit abans? Doncs no, no ho podia haver dit abans, perquè les Nacions Unides són una martingala dirigida pels Estats Units i l'únic que ha pogut fer Annan és utilitzar una de les expressions populars que més m'agraden de la llengua castellana:\n"Por lo que me queda en el convento...me cago dentro!"\nLa ONU ... que dir de la ONU ... podriem dedicar un blog sencer a debatre sobre la ONU.\nbé val més tard que mai diuen...segur que al sheriff no li ha fotut gens de gràcia.\n12 de desembre, 2006 11:18\ntotalmente de acuerdo josé maría (COF! COF!)\n12 de desembre, 2006 11:50\nLa ONU, la OTAN... tantes sigles que no serveixen per a res...\n12 de desembre, 2006 14:40\nSi no vaig errada, van detenir un alt càrrec per corrupció i soborn... gran organisme mundial, gran casa de putes! Els rics cada vegada més rics, i els pobres cada vegada més pobres!\n12 de desembre, 2006 14:56


Coneix la UdG > Actes institucionals > Medalles UdG\nUdG Coneix la UdGActes institucionalsMedalles UdG\nMedalla oficial de la Universitat de Girona\nLa Universitat de Girona crea, a efectes honorífics, una Medalla per distingir aquelles persones naturals o jurídiques que d'alguna manera s'hagin destacat pels serveis prestats a la Universitat de Girona.\nDr. Sergi Bonet Marull\nDonada la seva especial dedicació i compromís amb aquesta Universitat.\nSr. Jaume Casademont Perafita\nA títol pòstum per la seva dedicació i compromís amb la UdG al capdavant del Consell Econòmic i Social.\nPer la seva dedicació i compromís amb la UdG i la seva decidida aportació a la seva projecció social, de manera especial durant el mandat del seu Rectorat.\nDr. Joan Batlle Grabulosa\nDr. Josep M. Nadal Farreras\nPer la seva trajectòria com a promotor de la instauració d’estudis tècnics universitaris a Girona.\nSr. Albert Bou Vilanova\nPer la seva decidida contribució a la projecció social de la UdG com a president que fou del Consell Social de la UdG del maig de 2004 al març de 2013.\nSr. Salvador Carrera\nPer la seva decidida contribució a la projecció social de la UdG com a president que fou del Consell Social de la UdG de l’octubre de 2002 a l’abril de 2004.\nPer la seva dilatada i continuada trajectòria en el camp de l’educació artística i la seva contribució als inicis dels estudis universitaris a la ciutat de Girona.\nSr. Rafael Garcia\nPer la seva dedicació a Tribuna Girona, a la Fundació Girona, Universitat i Futur, així com el seu impuls a l’inici dels estudis de medicina a la UdG.\nGirona, març 1997\nEn atenció als esforços esmerçats i en reconeixement a la tasca duta a terme en el procés de creació i consolidació de la Universitat de Girona.\nSr. Pere Franch Frigolé\nSr. Josep M. Ginès Pous


Passeig en barca | Secuencia didáctica 606843 - Tiching\nAbans de començar - Passeig en barca\nObjectius didàctics Produir missatges orals i escrits: la descripció. Participar activament en converses col·lectives parlant amb claredat i respectantles intervencions dels altres. [...]\nAutoavaluació inicial 01 - Passeig en barca\nAutoavaluació inicial 02 - Passeig en barca\nAutoavaluació inicial 03 - Passeig en barca\nAutoavaluació inicial 04 - Passeig en barca\nEn acostar-nos al canal –"carrera" o "carrerot"–, l'Albufera se'ns va obrint amb tot d'insinuacions. [...]\nDescriu. La Ciutat de les Arts i les Ciències\nDescriu. Els antònims\nElegeix. Els adjectius antònims que descriuen llocs\nEscriu. Els antònims\nEl pretèrit imperfet i l'infinitiu (I)\nCompleta. El pretèrit imperfet: la norma\nForma. Pretèrit imperfet\nClassifica. Les conjugacions\nEl pretèrit imperfet i l'infinitiu (II)\nEscriu. Paraules amb c, ç i frases\nClassifica. Paraules amb ça, ce, ci, ço, çu\nElements i ordre en la descripció d'un lloc (II)\nElements i ordre en la descripció d'un lloc (III)


El Recurs de la setmana: KLG | Bloc de Lletres\n← Blocs (o blogs?) de lingüística\nLa Nobel Doris Lessing →\nÉs un índex bio-bibliogràfic originàriament publicat en paper, amb informació sobre autors contemporanis de la literatura alemanya. El tenim en format CDROM i les actualitzacions es consulten a la xarxa.\nLa informació que ofereix està centrada al voltant dels autors, els punts d’accés no són per temes o èpoques.\nCobreix principalment els autors posteriors a la segona guerra mundial. Per cadascun dels autors es dona una breu biografia, una introducció a l’obra, un llistat de les obres publicades i bibliografia crítica.\nKLG pot ser el primer punt de partida si estem cercant informació sobre un autor o una obra de la literatura alemanya actual i de tot el segle XX.\nA més de la cerca ràpida per paraules clau, es pot cercar alfabèticament per autors, per paraula clau d’autor, i per obres (Schnellsuche | Suche nach Person | Suche nach Werk) , amb diferents opcions dins de cada apartat per limitar els resultats.\nLa fitxa amb els enllaços amb informació sota cada autor se’ns mostra així:\nPlana d’informació de l’editor ( Text + kritik) sobre KLG.\nPer a entrar a consultar KLG, demaneu el cdrom al taulell de la biblioteca.\nAquesta entrada s'ha publicat en Bases de dades, El Recurs de la setmana, Literatura, Recursos electrònics i etiquetada amb alemany, klg. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Vidresif patrocinador oficial dels premis d'arquitectura de Girona\nLa Demarcació de Girona del Col·legi d’Arquitectes de Catalunya (COAC) celebra la 20a edició dels Premis d’Arquitectura de les comarques de Girona, uns premis que reuneixen cada any a més de 250 persones entre arquitectes, promotors, empresaris i destacades personalitats del món polític, industrial, universitari, financer i comercial de les comarques de Girona.\nEl seu alt coneixement i especialització, han situat l’empresa industrial com a sòlid referent per a les principals firmes d’enginyeria i arquitectura, amb les que treballa habitualment. Així, aquest esdeveniment és una magnífica oportunitat per ampliar i reforçar les relacions professionals, compartir experiències, donar visibilitat i crear un actiu networking amb altres agents del sector.\nA més, Vidresif organitzarà posteriorment unes jornades tècniques que es realitzaran al Col·legi d’Arquitectes de la demarcació de Girona, destinades a arquitectes i a altres professionals del sector. Aquests “workshops” els acostaran al col·lectiu i els permetran mostrar les competències de la firma, que destaca pel seu ampli portfoli de projectes singulars i per la seva experiència en solucions globals per tancaments de vidre.\nEl caràcter proactiu i compromès de Vidresif, els ha creat una necessitat de millora contínua que els empeny i els motiva a apostar per la investigació i el desenvolupament. Tanmateix, això els permet compartir la qualitat arquitectònica i de disseny de cadascun dels seus projectes, tots ells resolts amb les màximes exigències.\nLa participació de la firma en aquest esdeveniment, no és més que un altre pas cap a la cerca de l’excel·lència, que s’aconsegueix reconeixent les necessitats dels clients, les millores del sector i les últimes novetats tecnològiques, i sempre oferint el millor servei i una qualitat òptima, atributs característics de Vidresif.\nSOBRE ELS PREMIS d’ARQUITECTURA\nDesprés de vint anys, els Premis d’Arquitectura que atorga anualment la Demarcació de Girona del COAC han esdevingut un referent entre els professionals de l’arquitectura i la construcció. Es tracta d’un dia en què els agents que participen en el procés constructiu d’una obra es troben al voltant de l’arquitectura, i tenen la possibilitat de participar-hi activament.\nEl lliurament, que es realitzarà el divendres 9 de juny a les 19:30h, comptarà amb l’assistència d’unes 250 persones i combinarà el lliurament dels quatre Premis d’Arquitectura i el Premi Jurat de l’Opinió, amb la inauguració d’una exposició que recopilarà tots els projectes seleccionats, una novetat significativa creada amb motiu de la celebració del seu 20 aniversari.\nDes del passat mes de març, la totalitat de les obres presentades als Premis, s’exposen a la sala “La Cova” de la Demarcació de Girona del COAC i, al juny, durant el mateix acte de lliurament, s’inaugurarà una segona exposició itinerant amb aquelles obres seleccionades i premiades, que s’exhibiran a la sala d’exposicions de la Pia Almoina, a Girona. A partir del mes de setembre, aquesta última començarà un viatge i s’exposarà a Girona ( Espai Santa Caterina i Biblioteca Carles Rahola), a Olot (Delegació Garrotxa – Ripollès) i a Figueres (Delegació de l’Alt Empordà).\nEs poden presentar als premis obres que abordin diferents escales de treball, entorns i formes d’intervenció que s’adscriuran en una de les cinc categories següents: Arquitectures, Interiors, Paisatges, Efímers i Més 10. Aquest 2017, s’ha afegit el Premi Més 10, una nova categoria destinada a obres amb més de deu anys de vida, que vol valorar el pas del temps sobre l’arquitectura i valorar el comportament de l’obra al llarg de la seva vida útil.\nLa convocatòria dels Premis d’Arquitectura dóna valor als projectes realitzats a l’àmbit territorial de la Demarcació de Girona, mostrant la qualitat i el rigor dels professionals. És per això que, Vidresif, tot recolzant els projectes amb denominació d’origen, s’ha convertit en un important patrocinador de l’esdeveniment. La firma vol reforçar els èxits assolits pel col·lectiu, donant suport a l’emprenedoria, la innovació i apropar-se a la població gironina.


Un tribut a Méliès | CINEMÚSICA\nUn tribut a Méliès\nPosted on 2 de Març de 2016 by bptbloc\tDeixa un comentari\nAvui tindrem ocasió de veure a la Biblioteca la pel·lícula de Martin Scorsese, La invención de Hugo. Serà una sessió oberta del taller Parlem de cinema, que des del passat 4 de febrer porten a terme la Montse Cateura i l’Enric Franch.\nEl taller és una bona oportunitat per aprofundir en els orígens del cinema, i també en el llenguatge cinematogràfic. Justament el film de Scorsese donarà lloc a parlar de la tècnica del cinema i el seus recursos en la propera i darrera sessió del taller, el 17 de març. Encara hi ha alguna plaça lliure, per si us hi voleu apuntar!\nLa invención de Hugo és un entranyable homenatge del director cap a Georges Mèliés, un dels noms imprescindibles del cinema. Basada en la novel·la gràfica de Brian Selznick, acompanyarem l’Hugo per la panxa d’una estació de trens parisenca, a la recerca de la peça clau per resoldre l’enigma que amaga un curiós autòmat escrivent.\nEns hi acompanyeu? Us esperem a les 18 hores a la Secció Local de la Biblioteca!\n(Entrada lliure només limitada a l’aforament de la sala)\nTags: Activitats de cinema, Activitats de la Biblioteca Pública de Tarragona, Brian Selznick, La Invención de Hugo, Martin Scorsese, Parlem de cinema, Pel·lícules recomanades. Bookmark the permalink.\nPrevious post ← Cavalls al Cinema i +\nNext post I el guanyador és… →


Marcel Wüst s'imposà en els darrers metres\nEl suec Klas Johansson és el nou líder de la Challenge Un Hivern a Mallorca\nSalvador Ripoll | 08 març 1999\nEl professional alemany del Festina Marcel Wüst s'imposà en la quarta jornada de la Challenge Un Hivern a Mallorca, la més dura d'aquestes corregudes de pretemporada.\nLa participació estrangera va augmentant i els corredors illencs ho tenen cada vegada més difícil per triomfar. Només tres corredors mallorquins aconseguiren classificar-se entre els vint primers: Joan Horrach (Illes Balears), Toni Bon (Tenis Arenal) i Miquel Clamor (Burgos).\nEl vencedor s'avançà en els darrers metres dos segons al polac Radoslav Romanik (Sprandi) i al suec Klas Johansson (Team Creshet) que és el nou líder de la Challenge. Nou segons després del primer entrà a meta el primer dels corredors illencs, Joan Horrach, després de realitzar una gran cursa i demostrar que actualment és el millor entre els corredors locals.\nEl recorregut, amb sortida a Aquacity i arribada en el puig de Randa, en el monestir de Cura, uns 130 Km., va dividir en els darrers quilòmetres els participants en diferents grupets. En la general, primer lloc per al suec Klas Johanssen, amb 191 punts. Dos més que el corredor de Deià, Joan Horrach. Tercer és Miquel Clamor, amb 181 punts, seguit de l'anterior líder, Quique Riera (Tenis Arenal) que continua amb 174.


Els 13 beneficis del vi negre per la salut - El Gourmet Català Els 13 beneficis del vi negre per la salut - El Gourmet Català\nCada dia més estudis demostren els beneficis que comporta el consum moderat de vi negre. Us presentem alguns dels quals podrem aconseguir amb tan sols una copa diària.\nEl resveratrol que es troba a la pell del raïm negre, té propietats vasodilatadors que combaten malalties produïdes per l’oxidació de les cèl·lules.\n2. Ajuda a la baixada de pes\nEl vi negre activa un gen que impedeix la formació de noves cèl·lules de greix i estimula les ja existents per a anar-les eliminant a poc a poc. Els resultats seran més visibles si ho acompanyem amb una dieta equilibrada.\n3. Redueix el risc de desenvolupar demència\nCientífics americans han demostrat que beure vi negre moderadament però de manera constant, prevé demències i malalties degeneratives del cervell, una vegada més, per la presència del resveratrol que redueix la viscositat de les plaquetes i manté els vasos sense coàguls, subministrant sang al cervell de manera correcta.\n4. Tracta infeccions de les genives\nExisteixen composts presents en el raïm que, en ser fermentats en vi, tenen la virtut d’evitar l’aparició dels estreptococs i bacteris vinculats a la càries, a més de ser molt eficaç contra la gingivitis, per tant té propietats antibacterianes.\n5. Protegeix de cremades solars\nEls flavonoides que es troben en el raïm i el vi, ajuden a reduir els efectes perjudicials dels raigs ultraviolats, perquè inhibeixen la formació d’espècies reactives d’oxigen que danyen les cèl·lules de la pell.\n6. Combat el cansament i relaxa\nEn degustar el vi alliberem endorfines, fet que ens relaxa, ens fa estar menys cansats i que siguem menys propensos a sofrir depressió.\nEl vi negre per sentir-se millor\n7. Neteja la nostra boca\nLes seves propietats astringents fan que en menjar bevent vi, es netegi la nostra boca i el sabor es percebi més intens.\n8. Disminueix el colesterol i redueix el risc cardíac\nRico en polifenols i vitamina E, ajuda a netejar la sang i augmenta els nivells de HDL o colesterol bo, la qual cosa millora la salut cardiovascular. Estudis de la Universitat Harvard van determinar que aquelles persones que consumeixen vi en dosis moderades tenen un 30% menys de probabilitats de sofrir un atac cardíac.\n9. És anticancerigen\nConstitueix un recurs natural que redueix els nivells d’estrogen i augmenta la testosterona en dones premenopàusiques, la qual cosa suposa un menor risc de desenvolupar càncer de pit, bloqueja el creixement de les cèl·lules responsables del càncer de pulmó i còlon i redueix la taxa de tumors intestinals en un 50%.\n10. Protegeix la visió\nDetén el procés anomenat angiogènesi (creixement dels vasos sanguinis fora de control en l’ull) causants de la ceguesa.\nEl benestar és el primer\n11. Augmenta els nivells d’Omega3\nInvestigadors de diversos països europeus constaten que les persones que beuen vi amb moderació tenen majors nivells d’àcids grassos Omega3.\n12. Combat infeccions urinàries\nGràcies a les seves propietats antioxidants i astringents, aconsegueix evitar que els bacteris s’adhereixin a la nostra bufeta o ronyons i optimitza a més, el filtratge i depuració d’aquests òrgans.\n13. Enforteix els ossos\nRedueix la possibilitat de perdre massa òssia.


Trobeu càmpings per a habitatges mòbils i parcs de caravanes a Bèlgica - Pitchup®\nCàmpings per a habitatges mòbils i parcs de caravanes - Bèlgica\n2 càmpings que reben reserves amb caravanes de lloguer - Bèlgica\nHabitatge mòbil 3 habitacions 6 x A partir de 58,29 £/65,00 €/117,75 AU$/72,60 USD/101,80 CAD/69,06 CHF/718,36 SEK/486,58 DKK/761,36 NOK/10.052 ISK/4.658,61 ARS/60.298 CLP/247,99 PEN/120,19 NZ$/1.277,53 ZAR/295,72 PLN/370,27 BRL/1.785,89 CZK/7.651 RSD/23.236,29 HUF/5.718,51 RUB/515,16 CNY per nit\nHabitatge mòbil 6 x A partir de 125,54 £/140,00 €/253,61 AU$/156,36 USD/219,27 CAD/148,74 CHF/1.547,23 SEK/1.048,03 DKK/1.639,85 NOK/21.649 ISK/10.033,93 ARS/129.872 CLP/534,12 PEN/258,87 NZ$/2.751,60 ZAR/636,93 PLN/797,51 BRL/3.846,54 CZK/16.479 RSD/50.047,39 HUF/12.316,79 RUB/1.109,59 CNY per a 2 nits\nQuins són els allotjaments més populars a Belgium?\nMostra tots els allotjaments a Belgium\nQuant costa allotjar-se a Belgium? Preus a partir de 65,00 € la nit per a 2 persones Consulta els preus i la disponibilitat\nQuants allotjaments estan oberts ara a Belgium? 2 Mostra tots els allotjaments oberts ara a Belgium\nQuines són les destinacions més populars a Belgium?\nMostra totes les destinacions a Belgium\nQuants allotjaments a Belgium admeten gossos? 2 Mostra tots els allotjaments que admeten gossos a Belgium


TAXODIUM DISTICHUM – ARBRES I PALMÀCIES DEL MEDITERRANI\narbre, caducs, coniferes\nPublicat per arbresmediterrani on 21 Juny, 2017 18 Abril, 2019\nNoms comuns: xiprer dels pantans, xiprer calb.\nOrigen: sud-est dels EUA. És el símbol nacional de Louisiana.\nEtimologia: el nom genèric taxodium procedeix de taxus, nom llatí del teix (Taxus baccata), i el sufix grec -oides -eidos, que indica “semblant”, “amb aspecte de”, per la similitud de les seves fulles amb la dels teixos. L’epítet especific distichum procedeix del prefix grec disposa, que significa dues vegades, i stichos=línia, fila, en al·lusió a les seves fulles dístiques, disposades en dues files oposades d’un mateix pla. Rep també el nom popular de xiprer calb per ser de fulla caduca.\nDescripció: conífera caduca (!) amb forma piramidal, monoica, que pot arribar fins als 40 metres d’altura i 4 metres de diàmetre de tronc, encara que es presenta bastant més petit quan és cultivat. Tronc recte amb una escorça que passa de castanyer vermell de jove fins a castanyer grisós que s’exfolia en tires d’adult. Té les branques esteses o lleugerament ascendents. Presenta arrels aèries que li serveixen per a respirar, ja que viu en terrenys negats. Fullatge lleuger i elegant, dísmorfic, verd clar a la primavera i que es torna vermellós abans de caure a la tardor. Les fulles es disposen de forma dística, són lineals, apiculades, d’un color verd groguenc i amb la nervadura poc visible. Flors monoiques al mateix peu, les masculines sobre la fusta de l’any anterior i les femenines sobre la fusta del mateix any. Fruit de 30/40 mil·límetres, de maduració bianual, llenyós, escamós, reunits en raïms poc nombrosos i amb una o dues llavors alades cada un.\nHàbitat: Vol exposición solejada, terrenys neutres o lleugerament àcids, rics, que presenten clorosi en terrenys calcaris. Curiosament pot viure a terrenys secs o negats d’aigua, que és quan presenta arrels aèries (nematòfors), però el seu espai ideal són els pantans o els marges de rius i estanys.\nReproducció: per llavors o esqueix. Les llavors han de ser estratificades prèviament. Triguen de 30 a 40 dies a germinar.\nUtilitats: La fusta del xiprer dels pantans és de molt bona qualitat, lleugera, no resinosa, fàcil de treballar, resistent als agents externs i d’un color vermell fosc. S’utilitza per a fer estructures a l’intempèrie, diposits d’aigua, etc. També s’utiliza per a reforestar pantans. En jardineria s’utilitza àmpliament per la seva presència majestuosa i elegant i sempre a prop de l’aigua o directament a dins. A Barcelona els podem veure al parc de la Ciutadella i al parc de Diagonal Mar.\nciprés calvociprés de los pantanosTaxodiumxiprer calbxiprer dels pantans\nEntrada prèvia JACARANDA MIMOSAEFOLIA\nEntrada següent BRACHYCHITON ACERIFOLIUS\nRetroenllaç: TAXODIUM DISTICHUM – ARBRES I PALMÀCIES DEL MEDITERRANI\nmaydrodes ha dit:\n21 Juny, 2017 a les 9:23 pm\nYa he podido entrar pero veo que las correcciones no están entradas o están pero hay nuevas faltas. No haces copia y pega de mis correcciones?


ASSOCIACIÓ DE VEÏNES I VEÏNS BARRI SANT MARCEL·LÍ: EL BARRI I LES OBRES DE L' AVE\nEL BARRI I LES OBRES DE L' AVE\nA l'altura del Tanatori s'uniran dos plataformes ferroviàries: una, amb tres vies, dos per a l'AVE i una per a mercaderies, vindrà des del viaducte actualment en construcció en el Nou Llit del Túria (V30), i l'altra plataforma, amb dos vies, de rodalia arribarà des de Sant Isidre o Vara de Quart procedent de Buñol-Utiel. En este punt del Tanatori, assenyalat anteriorment, les vies de l'AVE se situaran a l'esquerra segons s'entra a la ciutat, és a dir, a la part del barri Sant Marcel·lí. La via de mercaderies serà la que quedarà més al sud, és a dir, a la part del barri de Sant Vicent-Camí Reial. Tot just al mig, és a dir entre la via de mercaderies i les dos vies d'AVE, se situaran les dos vies de rodalia procedents d'Utiel. Cal assenyalar que cada grup de vies tindrà, a partir del carrer Pius IX i del CEIP Ramiro Jover, un túnel diferent i separat; un per a les dos vies de l'AVE, un altre per a les dos vies de Rodalia i un tercer per a la via de Mercaderies. Este últim túnel es dirigirà, directament sense entrar a la ciutat, a l'estació de Font de Sant Lluís.\nInsistim, una vegada més, que tots els treballs d'este tram d'obres de l'AVE es faran a “cel obert”, és a dir, sense utilitzar tuneladora, talp o perforadora, traient tota la terra, per a posteriorment fer la fonamentació dels túnels, a la nostra vista, amb el consegüent problema de l'interminable pas de camions bolquets, excavadores i qualsevol classe de maquinàries necessàries per a l'obra, així com les corresponents molèsties de sorolls i pols, entre altres.\nPer a donar-vos alguna idea de “la magnitud” d'este Tram de les Obres de l'AVE que es realitzarà en el nostre barri assenyalarem algunes dades, la major part dels quals “encara” no són coneguts pels MMCC:\nEl cost total de l'Obra d'este tram esta xifrat en 78 milions d'euros. La longitud total dels distints túnels a realitzar en el nostre barri serà de 3.946 m. Hi haurà 1.963 m. de murs. En total de terres a excavar per a fer els túnels serà de 895.000 m3. Els moviments de terres entre terraplens i farciments seran de 685.000 m3. S'utilitzaràn 260.000 m3 de formigó.Seran necessàries 23.000 Tm de ferro.Entre el Cementeri i el carrer Pius IX, és a dir, en la zona del camp de futbol del Sant Marcel·lí i del CEIP Ramiro Jover, es col·locaran, gràcies a l'al·legació que en el seu dia va fer l'Associació de Veïnes i Veïns del barri, pantalles fonoabsorbents antisoroll. Les obres tenen un termini de dos anys per a la seua execució.\nTambé s'ubicarà una Planta de Formigó i l'Oficina de l'Obra, en un lloc per determinar, possiblement no molt lluny del nostre barri. Passades les festes de Falles i Pasqua, sempre que estiga acabada l'estació intermodal de Sant Isidre-Vara-Vara de Quart, cal estar atents que deixen de passar els trens, eixa serà el senyal que l'inici d'obres està prop. Per a més informació, podeu passar tots els dilluns a partir de les 7,30 de la vesprada pels locals de l'Asoc. de Veïnes i Veïns carrer Arquebisbe Olaechea 41 baix.\nCom sempre l'Associació de Veïnes i Veïns del barri i la nostra web en l'avantguarda de la informació sobre el que succeïx o succeirà en el nostre barri.\nAutor i Fotos: VICENT SOLER -AVSM-Portaveu de l'Associació de Veïnes i Veïns de Sant Marcel.lí\nPublicado por Associació de veïnes i veïns barri Sant Marcel·lí en 23:35


Josep Maria Bartomeu afirma que durant el seu mandat es va incrementar l'aportació del Barça a l'Unicef - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nJosep Maria Bartomeu afirma que durant el seu mandat es va incrementar l'aportació del Barça a l'Unicef\nJosep Maria Bartomeu ha volgut respondre a les crítiques de Joan Laporta respecte de l'estat de les relacions entre el Barça i l'Unicef. El precandidat també ha afirmat que no cal fer grans fitxatges per al primer equip\n29/06/2015 - 14.51\nEl precandidat a la presidència del FC Barcelona Josep Maria Bartomeu ha aprofitat un acte de precampanya a Vic per reivindicar l'aportació que el club ha realitzat a l'Unicef durant el temps que ell ha estat al capdavant de la Junta Directiva. L'expresident ha afirmat que "el Barça ha estat durant anys aportant un milió i mig cada any a l'Unicef per a projectes conjunts, i des d'aquest any l'aportació és de 4,5 milions anuals. És un augment considerable que l'Unicef valora moltíssim".\nBartomeu, a més de respondre a les crítiques de Joan Laporta respecte a l'estat de la relació del Barça amb l'Unicef, ha descartat la necessitat de gaires fitxatges per reforçar el primer equip. Segons el precandidat, fa dos anys ja es va fitxar amb previsió, tenint en compte la sanció de la FIFA. Segons la seva opinió, "aquest equip necessita pocs retocs. Un és l'Aleix Vidal i l'altre serà el substitut de Xavi".\nJosep Maria Bartomeu parla d'Unicef


Ricard Vilanova (bloc): Thor: Ragnarok (2017)\nGuió: Craig Kyle, Christopher Yost, Eric Pearson, Stephany Folsom\nActors: Chris Hemsworth, Tom Hiddleston, Mark Ruffalo, Cate Blanchett, Tessa Thompson, Jeff Goldblum, Idris Elba, Anthony Hopkins, Karl Urban, Benedict Cumberbatch\nSemblava que sí, però al final a mi m’ha deixat a mitges…\nThor lluita contra un dimoni en foc amb unes banyes al cap, Surtur, que ell diu que són una corona. Segons la llegenda Surtur ha de destruir Asgard sota les flames: la gran profecia del Ragnarok. Però acaba amb ell i s’emporta el crani/corona, per exposar-lo al museu de trofeus d’Asgard. Quan hi arriba, el guardià de la porta no hi és, hi ha un tal Skurge que ha d’avisar Odín de la seva arribada, però Thor hi arriba abans de l’avís. En realitat, Odín no hi és, és Loki que l’està suplantant. Odín i Loki van a buscar el seu pare, Odín, a la Terra. Allà es troben amb el Doctor Strange que és qui els porta davant Odín.\nOdín els estava esperant per poder morir en pau, però abans els avisa que en el moment que ell desapareixi arribarà la seva filla primogènita i per tant germana gran de Thor i Loki, encarcerada i amagada fins ara, Hela, deessa de la mort, i serà tot just el començament del Ragnarok. Thor li diu que ell ha matat Sutur i ja no hi haurà Ragnarok, però Odín els diu que el Ragnarok comença justament amb Hela.\nEn el mateix moment que desapareix Odín, apareix Hela. Thor i Loki lluiten contra ella, però a la primera de canvi, Hela esmicola el martell de Thor com si fos un grumoll de terra. Loki, acollonit, demana tornar a Asgard encara que Thor vol continuar lluitant. El cas és que, en el viatge de tornada a Asgard, se’ls uneix Hela, facilitant-li les coses i dintre el raig de llum que els transporta es desfà primer de Loki i després de Thor. Hela arriba a Asgard i mata a tots els escuders de Thor excepte el nou guardià de la porta, Skurge, que per salvar la seva vida li fa d’ajudant.\nMentrestant Thor a acabat parant en un planeta alienígena, amb tecnologia bastant avançada, però rodejat de grans abocadors de brossa. Allà intenten capturar-lo els habitans de les escombraries, però arriba una noia borratxa en una nau i diu que se l’emporta. En un tres i no res es desfà de tots els seus enemics i s’emporta Thor amb un dispositiu bloquejant de descàrregues elèctriques.\nMentrestant a Asgard, Hela demana submissió a tots els soldats, però lluiten contra ella i els mata a tots. A tot això, un misteriós personatge roba l’espasa que obre la porta dimensional d’Asgard.\nTornem a Sakaar, nom del planeta on es troba retingut contra la seva voluntat Thor, i a través d’una visita guiada coneixem que Sakaar està rodejada per portals còsmics i està controlada pel Gran Mestre, de qui, a partir d’ara, n’és propietat i que entrena a possibles aspirants per a lluitar en un coliseu en el gran Enfrontament de Campions. En la presentació acaba descobrint que Loki també ha arribat a aquest planeta, però ha tingut la sort de convertir-se en amic i mà dreta del Gran Mestre. Després de les presentacions és abocat a la galeria dels lluitadors on coneix el mecanisme del torneig i es fa amic de dos lluitadors insòlits, un en forma de roca, Korg, i un altre en forma d’insecte amb ganivets per braços, Miek.\nA Asgard, Hela li va explicant la veritable història d’Odín que ell mateix havia amagat i així estava pintada en la bòveda del palau. Hela i Odín s’havien dedicat a derrotar exèrcits dels nou regnes i eren els dos igualment de despiatats. Odín utilitzava Hela com la seva arma. Però en el moment en que l’ambició de Hela va superar la d’Odín, al no poder parar-la, la va desterrar, engaviar i empresonar. Després d’això va tenir Thor i va adoptar Loki. Els guerrers que van morir d’aquella època, conjuntament amb el llop negre gegant que muntava Hela, estan enterrats en els soterranis del palau. Abans però, agafa el foc etern de la sala de trofeus i els ressuscita a tots.\nA Sakaar Thor descobreix que la noia que l’havia venut al Gran Mestre és Valkyria i li demana ajuda, però no li fa cas. A Thor li tallen el cabell pel seu primer combat i s’ha d’enfrontar contra un rival que no ha perdut mai… i és Hulk! Hulk porta dos anys en forma de Hulk i com a Bruce Banner no reconeix Thor. La lluita és brutal i Hulk esclafa sense pietat Thor. Quan està a punt de morir, Thor veu Odín i recupera un poder que ni ell sabia que tenia, el poder del llamp pel qual se li posen els ulls plens de llum i pega amb la força dels llamps. Quan sembla que guanyarà la lluita contra Hulk, el Gran Mestre li aplica la descàrrega elèctrica i el deixa indefens. Hulk guanya el torneig… amb trampes.\nA Asgard Hela es dirigeix cap la porta amb el seu exèrcit de ressuscitats i Skurge i es troben que l’espasa ha desaparegut. El lladre misteriós finalment és Heimdall, l’original guardià de la porta, que està posant fora de perill tota la població civil d’Asgard en unes coves de les muntanyes.\nA Sakkar li estan curant les ferides a Thor i, fora del combat, intenta convertir en Bruce Banner a Hulk, però no ho aconsegueix. No obstant sap on està la nau amb la que es va poder escapar Hulk del final d’Avengers: l’era d’Ultron. I mentrestant, gràcies a la visió compartida amb Heimdall, sap què està passant a Asgard. Demana ajuda a la Valkyria per defensar Asgard, però sembla que no està per la feina. Thor s’escapa i Hulk intenta detenir-lo quan estan a la nau de Hulk. S’activa el missatge de la Vídua Negra i Hulk es converteix en Bruce Banner i finalment Thor pot explicar-li tot. La Valkyria i Loki competeixen per qui és el primer en detenir Thor. La Valkyria redueix Loki i porta a Thor i Banner davant ell, per ajudar-los. Fan una pinya i es disposen a abandonar el planeta. Abans però, alliberen als gladiadors liderats per Korg i Miek. Loki sembla voler ajudar Thor, però una vegada més l’està enganyant… ell vol salvar la pell i no vol anar a Asgard, però Thor l’immovilitza amb l’aparell de descàrregues elèctriques.\nThor, Bruce Banner i la Valkyria es dirigeixen cap el portal on poden tornar a Asgard amb tot el planeta perseguint-los. Per la seva banda, Korg, Miek i tots els gladiadors es disposen a fer el mateix, però es troben amb Loki a qui alliberen sense voler. A Asgard, Hela es disposa a trobar l’espasa en el moment en que Thor arriba al planeta. Hela entra al refugi dels asgardians, però ja no hi són perquè van de camí a la porta per abandonar el planeta. La força de Hela la té, no del planeta, sinó dels asgardians. “Asgard és la gent, no el lloc”. Quan Hela torna al palau l’està esperant Thor. I mentrestant tota la població caminant pel pont cap la porta per sortir del planeta, quan es troben envoltats per una banda per l’exèrcit ressuscitat i per l’altra pel llop gegant.\nMentre Thor i Hela lluiten a palau –Hela li arrenca un ull a Thor i el deixa borni–, la Valkyria intenta aturar el llop sense resultat, fins que Bruce Banner intervé convertint-se en Hulk i lluitant contra el llop. Thor torna a visionar Odín i li diu que és més poderós que ell i fa esclatar un llamp que sembla acabar amb Hela. La població gairebé indefensa intenta lluitar contra l’exèrcit zombie, però per sort arriba Loki, el salvador, amb la nau i tots els lluitadors per salvar-los. Comencen a pujar a la nau, però Hela que estava ben viva, sabent-ne que són la font de la seva força, els reté. Veient que els llamps no en són la solució, Thor proba una altra cosa: agafa el crani/corona de Surtur i el ressuscita amb la flama eterna, acomplint així, amb la profecia de Raganarok on Asgard desapareix sota les flames. Hela intena aturar Surtur, però no pot. Amb la població, ara sí, fora de perill i a la nau, Surtur atravesa Hela i la clava al cor d’Asgard fent-lo saltar en mil bocins.\nAra han de decidir on Thor ha de portar a tota la colla d’Asgard. Pensa que la Terra és el millor lloc. De tornada a la Terra es troben pel camí algú a qui ningú ha convidat: Thanos. I ens conviden a Avengers: Infinity War.\nÉs la típica pel·lícula que era difícil no divertir-te. I la història és molt entretinguda. Però m’ha deixat a mitges perquè després de tanta superproducció i, el més important, després d’haver-me esperat a que sortís en qualitat 4K per no predre’m detall, resulta que la il·luminació canta moltíssim que està gravada en estudi amb cromes engaxants fins les pestanyes. És impossible que ningú es cregui res amb aquest tipus d’il·luminació!\nSi a això li afegeixes que els decorats semblen de plàstic mal posats… és que no sé què pensar… potser és alguna mena d’homenatge a pel·lícules de sèrie B, però no crec que sigui el cas. Ho sento, però amb aquesta il·luminació i aquests decorats sembla que ho hagin rodat al menjador de casa!\n“Thor està empresonat a l’altra punta de l’univers i està intentant tornar a Asgard per frenar a Ragnarok, la destrucció del seu món i el final de la civilització asgardiana, a mans d’una nova amenaça, la implacable Hela.”


Aprovada la proposta de la Llei de mort digna - À Punt\nAprovada la proposta de la Llei de mort digna\nLa Comissió de Sanitat de les Corts ha aprovat el projecte de llei de mort digna que regula l'atenció integral dels pacients terminals.\nComissió de Sanitat de les Corts\n02 de maig 2018 - 20:05\nEls vots a favor del PSPV, Compromís, Podem i Ciutadans, han permés aprovar el projecte de llei de mort digna en la Comissió de Sanitat, el pas previ perquè la norma arribe al ple de les Corts. El Partit Popular s'ha abstingut en esta votació per considerar que el projecte de llei respon a interessos ideològics i s'ha tramitat amb molta urgència. Remedios Yáñez, portaveu de Sanitat del Grup Parlamentari Popular, ha lamentat que no s'haja tingut en compte una gran part de les 55 esmenes proposades pel seu grup i fetes amb les opinions d'experts en esta matèria, i ha qualificat el projecte com "un producte de màrqueting polític que obedeix a interessos electorals", una norma que Yáñez considera populista perquè "demostra que al govern de la Generalitat només li preocupen els vots i no les persones".\nEl diputat del PSPV Ignacio Subías ha lamentat que el Partit Popular s'haja quedat a soles en el debat. Subías s'ha manifestat molt satisfet per l'aprovació d'un projecte de llei que "s'ha fet a temps, és molt necessari i estalviarà molt de patiment als malalts terminals al final de la seua vida". Per als socialistes, la Llei de mort digna respon a una gran demanda social, ja que "el 84% dels ciutadans enquestats estan a favor d'aquesta norma que garanteix el dret a una mort digna", ha dit.\nEn la mateixa línia s'han manifestat la resta de partits que han votat a favor del projecte de llei. Isaura Navarro, diputada de Compromís, ha volgut recordar a l'inici de la seua intervenció el doctor Luis Montes, ferm defensor de la mort digna, que va faltar el 19 d'abril.\nL'objectiu de la dita Llei de mort digna és regular el dret dels malalts terminals, garantir la seua dignitat i l'autonomia per a donar a conéixer els seus desitjos i valors en els últims moments de la seua vida mitjançant el testament de les últimes voluntats. D'aquesta manera, permet al malalt terminal rebutjar certs tractaments, poder triar el lloc on vol morir o la persona que vol que l'acompanye els últims moments de la seua vida, entre altres. Així mateix, la norma obliga el personal sanitari a complir la voluntat del pacient.


Intervencions archivos - Page 2 of 4 - Col·lecció Gelonch-Viladegut\nCrowfunding ‘Mirar Rembrandt’\nCROWDFUNDING “MIRAR REMBRANDT” He llançat un Verkami per a poder publicar un nou llibre: “Mirar Rembrandt”. En aquest enllaç trobaràs tota la informació sobre el projecte, les ‘recompenses’ i cóm col·laborar-hi. I aquest és el vídeo de la campanya: Objectiu Assolit: Mirarem Rembrandt! El Verkami llançat per a poder publicar […]\nAntoni Gelonch participa en la diada de Sant Jordi a Barcelona, festa on lectors i escriptors es troben i comparteixen temps i espai, tot signant exemplars dels seus llibres.\nPresentacions del llibre “100 dones catalanes, 100 inspiracions creatives”\nPresentacions del libre “100 dones catalanes, 100 inspiracions creatives” saber més sobre aquest llibre 28/02/2019 a la Biblioteca Francesca Bonnemaison Presentació a càrrec de Marta Aymerich Vicerectora de Planificació Estratègica i Recerca de la U.O.C. i Nuria Balada, presidenta de l’Institut Català de les Dones 07/03/2019 a la Biblioteca […]\nPresentació del llibre ‘Imatges per creure’\nPresentació del llibre “Imatges per Creure” saber més sobre aquest llibre 22/11/2018 Barcelona: a la Sala Martí l’Humà del MUHBA Presentació a càrrec de Joan Roca, director del Museu d’Història de Barcelona. 22/11/2018 Sala Martí l’Humà del MUHBA: Intervenen Joan Roca, Antoni Gelonch, Cristina Fontcuberta i Xavier Torres Invitació […]\nPresentacions del llibre “Luter”\nPresentacions del llibre “Luter” saber més sobre aquest llibre Video de presentació del llibre 07/11/2018 Barcelona: a la Sala Martí l’Humà del MUHBA Presentació a càrrec de Ramon Tremosa, eurodiputat. 10/11/2018 Lleida: a la llibreria Caselles Presentació a càrrec de Pau Simarro, advocat i president dels serveis jurídics […]\nAntoni Gelonch signa exemplars del seu llibre el Dia de Sant Jordi (llibres i roses)\nDiferents instantànies d’aquest dia tan especial.\nPresentacions del llibre “100 dones, 100 inspiracions creatives”\nPresentacions del llibre “100 dones, 100 inspiracions creatives” saber més sobre aquest llibre 16/4/2018 Lleida: A la Sala d’Actes del Museu de Lleida Presentació a càrrec d’Anna Sáez, periodista. 19/4/2018 Barcelona: A la Sala Femenina del Museu Frederic Marès Presentació a càrrec de Laura Borràs, escriptora. […]\nAcord entre la col·lecció Gelonch Viladegut i el Monestir de Poblet per la promoció artística del museu del Monestir de Poblet\nDins del marc d’actuació del projecte Cosmos Poblet, s’ha firmat un acord de col·laboració entre la col·lecció Gelonch Viladegut, col·lecció privada de gravats i llibres d’art, i el Monestir de Poblet per la realització d’un seguit d’exposicions i accions a l’entorn d’aquesta tècnica artística al cenobi de la Conca de […]\nLa Col·lecció Gelonch Viladegut col·labora amb la segona edició de La Nit de l’Alzheimer\nLa Col·lecció Gelonch Viladegut col·labora amb la segona edició de La Nit de l’Alzheimer, organitzada per Fundació ACE i que tindrà lloc lloc el divendres 28 de juliol, en el marc del Festival Castell de Peralada. Aquesta Nit solidària comptarà amb la representació de “La bella i la bèstia” a […]\nAntoni Gelonch participa al seminari “La fe gravada. Religió, art i conflicte a Europa i Barcelona, segles XVI-XVII”


25N contra les violències masclistes: més recursos, més organització i més autodefensa - Lluita Internacionalista - Territoris.cat - Diari digital de proximitat\nPatria, Minerva i María Teresa van ser segrestades, torturades i assassinades per rebel·lar-se contra la dictadura de Trujillo a la República Dominicana\nmés recursos organització i+ 25N autodefensa\nAquest 25N es compleixin 61 anys de l’atroç feminicidi que van patir les germanes Mirabal. Patria, Minerva i María Teresa van ser segrestades, torturades i assassinades per rebel·lar-se contra la dictadura de Trujillo a la República Dominicana. En la seva memòria, el 25 de novembre s’ha establert com una data internacional de lluita contra les violències envers les dones i les diversitats sexo-genèriques. A 61 anys d’aquell triple feminicidi el món sencer crida: Patricia, Minerva i María Teresa: Presents! Ni una menys! Ens volem vives!\nLes darreres notícies de dones violades a Catalunya han tornat a posar en primera plana el que des del moviment feminista venim denunciant incansablement: la xacra de la violència masclista i patriarcal, la impunitat judicial i institucional, la revictimització, o la manca de recursos públics per prevenir i reparar. A l’Estat Espanyol, des del 2010 fins avui, han estat assassinades 1256 dones pel fet de ser-ho. Però els feminicidis són la punta de l’iceberg de les violències masclistes: des del 2016 fins a l’agost del 2020 s'han registrat 197 agressions sexuals múltiples, en la seva totalitat comeses per homes, la majoria envers dones menors de 30 anys, i una de cada tres envers menors d’edat. Una violència que no es pateix tan sols als carrers o a l’oci nocturn, de fet la meitat d’aquestes agressions es pateixen a l'àmbit privat. De tots aquests casos tan sols entre el 10% i el 20% es denuncien, evidenciant la manca de confiança en un sistema policial i judicial còmplice i reproductor d’aquesta violència, tal com es va denunciar massivament amb el cas de “La Manada”. Si tenim en compte aquesta proporció entre fets i denúncies, i que a Catalunya es registren tres agressions sexuals per dia de mitjana, ens podem fer una idea de la magnitut i gravetat de la situació.\nEls governs en són responsables. Prou discursos buits, exigim més recursos.\nTres anys després de la sentència indignant als violadors de “La Manada”, i com a conseqüència directa de les massives mobilitzacions de rebuig, arriba al Congrés de Diputats el projecte de Llei conegut com a “Només si és sí” -amb el rebuig del PP i VOX- posant al centre el consentiment sense el qual qualsevol acte és reconegut com a agressió sexual. Però no n’hi ha prou amb lleis i declaracions de voluntats. Menys encara si aquestes després es contraposen amb, per exemple, l’assignació al Tribunal Constitucional d’una jutgessa -Concepción Espejel- coneguda per considerar inconstitucional la llei de l’avortament. Tot això, amb un acord entre PP i PSOE, amb el suport majoritari d’Unidas-Podemos. Però el més greu de tot és la manca de recursos, de diners públics per polítiques de prevenció i assistència. L’últim projecte de pressupostos de l’Estat va en un sentit oposat al què necessitem: mentre Ministeris com Defensa es porten un 8% el d’Igualtat tan sols l’1%. De fet, al mateix temps que es feia públic el cas de la menor de 16 anys violada a Igualada -Catalunya-, s'anunciava l’aprovació per part de l’Estat d’un augment de plantilla de 4000 Mossos d'Esquadra. Les dones i diversitats sexo-genèriques ho tenim clar: la policia no ens cuida i la sortida no és repressiva.\nDavant d’aquesta situació, com a moviment feminista hem de ser contundents en denunciar aquests governs que s'autoproclamen feministes però que a l’hora dels fets continuen governant per la gran patronal i finançant a l'Església Catòlica. El creixement de discursos, actes i delictes d’odi no tan sols es fomenten directament des d’organitzacions d’ultradreta com VOX, també s’alimenten de la manca de polítiques reals d’aquests governs que s’autodenominen progressistes per fer front a les violències. També el de la Generalitat de Catalunya -ERC i JxCat- que no garanteix el dret a l’avortament a la sanitat pública ni arreu del territori català i fomenta l’acord amb la privada allà a on el moviment exigeix respostes. A més, es permet l’objecció de consciència al punt de trobar-nos amb hospitals als quals no hi ha cap professional que practiqui avortaments. Fins i tot hem arribat a veure linxaments cap a dones que decideixen avortar. Un altre exemple és també la manca d’aplicació del pla d’educació sexual a les escoles catalanes: de 3500 centres només 750, un 21,4%, s’han inscrit en el programa Coeduca`t. Per això, hem d’exigir amb força: prou discursos buits! Necessitem més prevenció, necessitem més recursos, i això vol dir un augment urgent i exponencial de pressupost i uns serveis públics de qualitat i universals per a totes.\nContra les violències i la impunitat institucional: organització i autodefensa feminista\nLa violència de gènere és un problema estructural que no solucionarem amb petites reformes, perquè la seva arrel és aquest mateix sistema patriarcal. Un sistema que ens arrenca a les dones la possibilitat de decidir lliurement sobre les nostres pròpies vides i els nostres cossos, i que instrumentalitza tot tipus de violència per mantenir-nos submises i disciplinades. Aquesta violència sistèmica té un caràcter profundament econòmic: en el capitalisme les dones som les més precaritzades i sobreexplotades. Per això no podem tenir confiança ni expectatives en que les mateixes institucions del règim donin una solució de fons a la nostra opressió, perquè són més aviat impulsores i reproductores de la pròpia violència masclista. Es poden fer reformes al sistema educatiu, als serveis públics o al sistema judicial, però mentre continuem en aquest sistema continuarán matenint el seu caràcter patriarcal. Davant d’aquesta situació, és clau la lluita i l’organització independent del moviment feminista i el desenvolupament de l’autodefensa com a eina de resistència, prevenció i empoderament. Davant les violències masclistes, autodefensa feminista!\nÉs imprescindible exigir recursos i polítiques públiques per prevenir i combatre les violències masclistes i patriarcals. Però alhora, hem de ser conscients que sense una sortida de fons que acabi amb aquest sistema capitalista patriarcal no aconseguirem la nostra plena llibertat. I que, fins i tot, qualsevol triomf que aconseguim està amenaçat permanentment, com passa amb la interrupció voluntària de l’embaràs. Des de Lluita Internacionalista fem una crida a construïr un moviment feminista antipatriarcal, anticlerical i anticapitalista, que rebutgi els discursos i actituds transfòbiques i la trans-misogínia, que agafi a les seves mans també la necessitat d’una Llei Trans Integral, en unitat amb el moviment LGTB, el moviment antiracista i amb el conjunt de la classe treballadora. Aquest 25N tornem a omplir els carrers: visca la lluita feminista!


DEMOCRACIÀ A LES REBAIXES – Domènech Garcia i Anglés | Ràdio Vall de Segó\nInici Faura DEMOCRACIÀ A LES REBAIXES – Domènech Garcia i Anglés\nDomènec Garcia i Anglés,\nPortaveu municipal de Junts per Faura\nEuropa, ben entrats en el segle xxi, en plena era digital: amb un clic et pots comunicar amb algú de Singapur o pots llegir la premsa sueca, islandesa o canadenca. Amb el telèfon pots comprar, pagar, vore un partit de bàsquet o tindre una reunió per videoconferència. Televisions a la carta, llibres digitals, automòbils que es piloten sols, plaques solars. El món avança sens remei. Com en els còmics d’Astèrix i Obèlix, tot el món? No! Com a mínim no en tots els àmbits de la societat.\nEspanya, 2017, en ple segle xxi. Banquers adinerats que mercadegen amb les penúries del més desafavorits. Guàrdia civils que denuncien per parlar en valencià. Concertines esmolades i pilotes de goma per als qui fugen de les bales i de la misèria. Gàngsters que arriben a la política per fer-se rics, ells i els seus amiguets. Famílies reials que fan tuf de corrupció i opacitat. Ministres que conspiren en un despatx contra els adversaris de la unidad de destino en lo universal, és a dir, l’Espanya “con tres mil años de historia”. Fanàtics ultracatòlics que denigren xiquetes i xiquets, gratuïtament. Assassins com el de Guillem Agulló que es presenten en una llista a les eleccions. Fundacions feixistes, nostàlgiques de règims criminals, que reben subvencions publiques. Titellaires empresonats per fer teatre. I així una retafila de despropòsits que fa de l’Estat espanyol la democràcia low cost més deficient no sols d’Europa, sinó de la resta del món. Espanyistan!\nFa unes setmanes en un ple de l’Ajuntament de Faura vam tenir un breu debat sobre el concepte de democràcia i sobre fets antidemocràtics. Allí algú explicava, amb bastant entusiasme, en clara referència a la meua persona, que havíem de ser molt més curosos quan catalogàvem una acció legislativa o judicial, emanada d’un estat de dret com el que tenim, d’antidemocràtica. Cert, totes les lleis que ixen d’un parlament escollit per sufragi universal són democràtiques. Però també estic ben segur que aquesta persona, a qui considere un demòcrata, estarà d’acord que decisions com la multa als ajuntaments que pengen una bandera republicana espanyola, de democràtiques, no en són gens. La bandera republicana representa la legalitat de la Segona República, legítima i democràtica, abatuda pels feixistes del general Franco en un colp d’estat militar, il·legítim i antidemocràtic. On és i on no és la legalitat en aquest cas?\nÉs normal posar les banderes a mig pal en les casernes militars per la mort d’un personatge, si més no, mític de fa més de dos mil anys? I ho preguntem amb tots els respectes pels cristians, mares i pares de molts de nosaltres, que pensem de manera diferent. Estan bojos aquests espanyols? Seguint amb Astèrix i Obèlix, sembla que més que bojos estan histèrics perquè estan deixant de controlar espais socials de visibilitat política.\nLa deriva autoritària i repressiva del govern de Rajoy i els seus acòlits, a hores d’ara Ciudadanos i el PSOE més reaccionari, no té espill europeu en què mirar-se de moment. En aquest sentit, cal no oblidar com està conformada la majoria parlamentaria del Partit Popular i per què és Rajoy on és. Des del món local podem demanar millors inversions per al País Valencià en els Pressupostos Generals de l’Estat, podem instar a derogar aquesta o l’altra llei. Però que cada pal aguante la seua vela. El PP fa el que fa gràcies a l’abstenció / traïció del PSOE. I voler-ho oblidar, o passar-ho per alt, és un fet greu. De fet, tenint en compte que quasi tot el que ara passa deriva d’aquell comitè federal del PSOE de l’1 d’octubre, podem tornar al principi de l’article: va ser aquella votació que va fer caure Pedro Sánchez amb l’objectiu d’investir Rajoy una decisió democràtica? Segur que no. De fet, va ser una decisió que va trair el vot socialista de base, democràtic; una decisió que avala i legitima les anteriors polítiques del PP i també les futures.\nArticle anteriorGuàrdia Municipal, torna al seu poble natal\nArticle següentSant Peregrí de Quart de les Valls, una passió, una tradició i moltes calderes


L'abús del mòbil, la manca de rutines i l'excés d'informació negativa afecten el son durant el confinament - MésEconomia\nPla detall d'un treballador mirant el mòbil, l'1 d'agost del 2019 (Horitzontal)\nMés hores de mòbil, manca de rutines, excés d’informació negativa i més ansietat són alguns dels efectes del confinament i tot això perjudica tant a la qualitat del son com al nombre d’hores que es dorm. El neurocientífic i professor del grup Cognitive Neurolab dels Estudis de Ciències de la Salut de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) Diego Redolar explica a l’ACN que el confinament ha modificat les rutines i “falten molts senyals externs que fa servir el cervell per regular els ritmes del cos”. Això provoca dificultats per conciliar la son, més despertars o una qualitat de son inadequada. Afegeix però que “es poden fer moltes coses” com establir unes rutines diàries, reduir l’ús del mòbil, fer esport i una dieta equilibrada.\nRedolar explica que hi ha gent que tot i no estar a primera línia en la lluita contra el coronavirus percep la situació generada “des de la incertesa i la manca de control” i això genera ansietat que s’enduen a la nit, cosa que provoca que costi conciliar la son, que hi hagi més despertats o que la qualitat del son no sigui l’adequada.\nD’altra banda, ha augmentat l’ús de pantalles i especialment un abús de les tauletes i els telèfons mòbils pot afectar al dormir. Això és així perquè aquests dispositius emeten una llum blava d’una freqüència determinada que activa una regió del cervell “molt important a l’hora de regular els ritmes circadians i biològics” de la persona. Aquesta regió hauria d’estar activa durant el dia i baixar l’activació a la nit per permetre la posada en marxa de patrons fisiològics per anar a dormir. “Si anem al llit i agafem la tauleta o el mòbil estem donant informació contradictòria al cervell sobre el moment del dia i li estem dient que no és el moment d’anar a dormir”, detalla Redolar.\nRelacionat amb l’ús de pantalles, els ciutadans volen estar informats en tot moment i Redolar ha alertat que això també té conseqüències. En primer lloc, apunta que davant del “bombardeig” d’informació, el ciutadà acostuma a centrar-se “en la part negativa, en els afectats i els morts” i, en segon lloc, aquest accés s’acostuma a donar en major volum al final del dia, quan el cos s’hauria d’estar preparant per anar a dormir.\nDetalla que aquesta informació s’incorpora sovint mentre es dorm, per exemple a través de somnis, i això incrementa les probabilitats de despertar-se durant la nit o de trigar a conciliar la son. Per això una de les primeres recomanacions que fa Redolar és “intentar evitar escoltar i llegir notícies sobre aquesta situació abans d’anar a dormir perquè és més fàcil que s’incorporin durant la nit”.\nL’investigador afegeix que el canvi d’hora del passat cap de setmana per adaptar-se al d’estiu i la meteorologia dels darrers dies tampoc hi ha ajudat. Així, explica que tot i que habitualment es necessita un dia per adaptar-se al nou horari –una mica més en el cas de nens i gent gran-, la situació de confinament pot “alterar” aquesta adaptació.\nD’altra banda, la darrera setmana ha anat acompanyada de pluges i nuvolositat i això ha provocat menys llum, “una de les senyals externes més importants”. L’absència d’aquesta “dificulta la feina de regulació” del cos i afecta l’estat d’ànim.\nTots aquests aspectes poden afectar tota la població, tot i que els grups més “vulnerables” a patir alteracions de la son o on es poden agreujar més són la gent gran i els infants.\nRedolar explica que per fer front a totes aquestes dificultats que poden sorgir durant el confinament per dormir bé cal seguir uns hàbits. En primer lloc, és necessari establir una rutina, com es fa quan es treballa o s’estudia. “Correm el risc de dir com que estem a casa no ens dutxem, no fem el llit, no ens vestim… És molt important fer tot el contrari”, manifesta. Així, aposta per posar-se el despertador per mantenir un horari al matí i anar a dormir cada dia a la mateixa hora, també mantenir els horaris dels àpats i de treball si es fa teletreball.\nAfegeix que és molt important fer esport perquè ajuda el cervell en tots els processos de regulació dels ritmes dels cicles de son i vigília, així com dutxar-se o fer un bany d’aigua calenta abans d’anar a dormir perquè augmenta la temperatura del cos, com quan es fa esport.\nPel que fa a l’alimentació, cal evitar la cafeïna, la xocolata o les begudes estimulants a última hora del dia perquè també pot provocar “efectes negatius” sobre la son”.


1. HISTÒRIA | Entitats de Sant Vicenç de Montalt\nLa Parròquia de Sant Vicenç de Montalt\nEl poble de Sant Vicenç de Montalt, que durant molts anys formava part del terme de Sant Andreu de Llevaneras, consta que, l´any 1.174 era Parròquia autònoma. Cap a l´any 1.230 deixa de ser autònoma i és agregada a la Parròquia de Sant Andreu de Llevaneras. L´any 1.303, practicant-se la Visita Pastoral, els veïns de Sant Vicenç demanaren al Sr. Bisbe que es pogués celebrar una missa cada diumenge a l´esglèsia de Sant Vicenç doncs era perillós traslladar-se a Sant Andreu de Llevaneras a causa de la poca seguretat en els camins solitaris de muntanya.\nCreació de la Parròquia de Sant Vicenç de Montalt\nEls veïns de Sant Vicenç acudiren al Sr. Bisbe de Barcelona, D. Joan Dimas i Loris, suplicant-li es dignés crear la Parròquia de Sant Vicenç, segregant-la de Sant Andreu de Llevaneras. Serien de tal força els motius exposats, que el Sr. Bisbe concedí la petició.\nEl dia 18 de Maig de l´any 1.577 decretà la separació de Sant Vicenç de la parròquia de Sant Andreu de Llevaneras, i es creà la Parròquia de Sant Vicenç.\nEl dia 13 d´Abril de l´any 1.584, el Papa Gregori XIII expedí la Butlla de creació de la Parròquia de Sant Vicenç, assignant-li els drets de tota Parròquia: Font Baptismal, Creu Parroquial, Cementiri prop de l´Esglèsia, etc.\nL´Església de Sant Vicenç de Montalt\nL´any 1.578 un propietari anomenat Llobet, cedí un camp per edificar-hi una esglèsia, ja que la que hi havia fins llavors era petita i vella i no tenia cabuda suficient per tots els parroquians.\nEl dia 29 d´Agost de l´any 1.591, festa de la Degollació de Sant Joan Baptista, el primer rector, Mn. Bertomeu Catà posà la primera pedra de l´esglèsia.\nL´any 1.595 ja era construït el presbiteri. A la gran clau de volta hi ha la imatge de Sant Vicenç, posada el 24 de Novembre de 1.594. Cap a mitjans de Desembre s´acabà la segona arcada. A la clau s´hi posà la imatge de Sant Joan Baptista recordant la primera pedra posada el dia de la Degollació. La clau de la tercera arcada es col.locà el dia 12 de Desembre de l´any 1.596 i s´hi posà l´escut de Catalunya. La darrera clau, on hi ha l´escut de Barcelona, es posà el dia 12 de Juny del l´any 1.597.\nBenedicció de l´Esglèsia de Sant Vicenç\nEl mes de Març de l´any 1.601, el Sr. Bisbe Anfós Coloma, visità la Parròquia de Sant Vicenç, beneí l´Esglèsia, consagrà l´Altar Major i beneí també el Cementiri.\nMn. Francesc Morell, successor de Mn. Bertomeu Catà en el càrrec de rector, proposà a la feligresia la construcció d´un retaule a l´Altar Major, proposta que va ser molt ben acceptada.\nLa base del retaule seria de pedra i el retaule, propiament dit, de fusta pintada i daurada. Els motius representats en el retaule serien “El martiri de Sant Vicenç” (2 taules), “L´Anunciació de l´àngel Sant Gabriel a Maria” i “El Naixement de Jesus”. Eren en total quatre taules.\nL´any 1.936 el retaule va ser destruït en part i les quatre taules van desaparèixer, éssent trobades més tard. L´any 2001, el nostre actual rector Mn. Vicenç Roig, amb motiu de la celebració dels 400 anys de la construcció de l´Esglèsia, les va fer restaurar i col.locar a les parets laterals del presbiteri, on actualment les podem contemplar.\nTots els rectors que han anat passant per la Parròquia han fet millores a l´Esglèsia. A partir de l´any 1940 es portà a terme la restauració de l´Esglèsia; es posà la Trona, que és de fusta de roure molt ben treballada, amb les escultures dels quatre evangelistes.\nTambé en aquesta época es construí el Baldaquí sostingut sobre l´Altar Major i la Capella del Baptisteri, que és una filigrana: ferro forjat, escultures de terra cuita i fusta treballada.\nA finals de l´any 2.002 es vàren començar les obres per la restauració de la façana de l´Esglèsia, que van quedar del tot acabades durant l'any 2.004.\nEl 16 de Novembre del 2.003, Mn. Vicenç Roig va procedir a la Benedicció de les dues noves campanes que havien estat col.locades al campanar de la nostra Esglèsia, uns dies abans: La Núria i La Consol.\nL'any 2004 es va procedir a la restauració de la façana de la Casa Rectoral i durant l'any 2005 es va col.locar la calefacció a l'Església i es va restaurar la vorera de l'entrada principal.\nInici › Parròquia de Sant Vicenç de Montalt › 1. HISTÒRIA


Consol Rodríguez, formadora en cuina crudivegana | ets el que menges\n“Essencialment, menjo amanides”\nConsol Rodríguez, formadora en cuina crudivegana\n21 d'abril 2016 | Actualitzat el 13 de febrer 2020 per Núria Coll\nLa Consol Rodríguez em cita al Petit Brot, un espai nou de Ciutat Vella on el menjar viu i conscient ocupa delicadament les prestatgeries amb una selecció molt acurada de crackers, boletes crudiveganes i xips de kale. La Consol coneix tots els racons de la ciutat on regnen els aliments vius de veritat. De vegetariana, va passar a ser vegana; i de vegana, a crudivegana. Aquesta artista visual i autodidacta publica ara tot el seu aprenentatge en un llibre que reuneix tots els coneixements que ha après llegint, de dia i de nit, estudis científics i publicacions en anglès. Raw Food-Antiaging (Ed. Urano) és el llibre imprescindible si voleu entendre el món crudivegà.\nConsol, quan vaig començar a devorar les pàgines, de cop, vaig pensar: “I les receptes? On són les receptes?”\nHa, ha, ha. Són al final!\nDona, és que a Kijimuna’s Kitchen i a l’ETS publiques receptes delicioses i pensava: “Ai, coi! Ha fet un llibre teòric?” Però no: primer la teoria i després gairebé setanta receptes! Has fet el llibre en majúscules. És una bíblia i, a sobre, és fàcil d’entendre; i hi ha gràfics.\nJo sóc artista visual de formació i volia fer-ho molt entenedor, sobretot les parts del raw que creen confusió.\nQuè genera confusió?\nCom es germina. La gent no té clar com s’ha de fer perquè ve de nou. Explico totes les llavors i lleguminoses que es poden germinar en una taula clara amb el temps de germinació, el recipient que s’ha d’utilitzar, les hores de remull, la temperatura. Ah! I no cal res especial. Jo faig servir un colador inoxidable que poso sobre un bol; totes les llavors les germino així. Ho tapo bé amb un drap de cuina, rento les llavors i les colo!\nQuina és la teva llavor preferida?\nM’agraden molt les de gira-sol. Són molt tovetes i tenen un gust molt dolç. I ara ja no prenc l’alfals ni les que són lleguminoses.\nParlem d’això, Consol. El raw estricte també deixa de banda qualsevol cereal o pseudocereal i els llegums.\nSí. Tot el que té molt de midó. No ho fa tothom, eh? Les aus estan adaptades a una alimentació granívora. Mengen cereals i pseudocereals, a banda d’insectes, fruites i brots, però tenen una estructura digestiva complexa amb pap i dos estómacs, un sistema cardiopulmonar molt més potent que el nostre –adequat al metabolisme del midó– i gasten molt i molt de pressa volant. Nosaltres no podem gestionar totes aquestes quantitats de sucre circulant per la sang. Tenim una gran dependència als productes midonosos.\nTotalment d’acord. Però, veus? Tu avui portes un pa fet només de llavors, un formatge exquisit fet d’anacards que envases com si fos un vi o un formatge de veritat. Això em fa pensar que, per ser crudivegà, has de saber cuinar molt i tenir molt de temps per deshidratar perquè, si no, no surts de l’amanida.\nLes receptes del llibre són força assequibles i per fer la majoria no cal deshidratadora; de totes maneres, en el dia a dia, es cuina més senzill. Les amanides, si t’agraden, són una font per inventar i per posar-hi tots els colors del món amb germinats, fermentats, llavors, fruita seca, etc.\nParlem de la temperatura en general. El raw defensa que si cuinem els aliments, es perden les vitamines i es redueix la capacitat metabòlica dels enzims. I al vapor?\nUna cocció suau o fluixa i llarga sempre és millor que coure a temperatura alta i a foc ràpid, però qualsevol forma de cocció genera una leucocitosi postprandial –que és l’augment anormal de leucòcits, de glòbuls blancs–; això vol dir que l’organisme rep aquests aliments cuinats com si fossin desconeguts i se sent atacat; i es generen petites leucèmies. El benefici de menjar cru és que el sistema immunològic es reforça i els aliments són molt més nutritius. La idea és menjar els aliments a la temperatura que tenim el cos, o sigui 38-42 graus; temperatura ambient.\nI l’aliment cuinat, calentó, que se’ns posa tan bé, Consol?\nEs poden fer cremes o sopes (bé, que són batuts) que es poden escalfar amb deshidratador. Ara comencen a sortir forns que ja porten el deshidratador incorporat.\nParlem de la combinació d’aliments. Al llibres hi ha un gràfic sobre com menjar per pair més bé i assimilar més nutrients.\nHo trobo molt important, sobretot per a la gent que té el sistema digestiu més delicat. Per pair els diferents components dels aliments (sucres, greixos, proteïnes, àcids, midó, líquids) el sistema digestiu té un mecanisme, temps diferents i produeix enzims i àcids diversos que la majoria de les vegades s’inhibeixen entre si. Això vol dir que, si fem molta barreja d’aliments de naturalesa diferent, no pairem bé; si combinem sense consciència, els aliments poden fermentar, tornar-se rancis o fins i tot crear putrefacció dins el sistema digestiu.\nEl més bàsic seria: fer poques barreges (de tres a cinc ingredients per àpat seria ideal); no beure líquids mentre mengem, sinó una hora o uns trenta minuts abans dels àpats o dues hores després; menjar sense presses, amb gana i gaudint de l’àpat; menjar la fruita sola, com un àpat, i sense barrejar fruites àcides amb dolces o molt dolces; i finalment incloure molta fulla verda i tendra sempre a tots els àpats (fins i tot quan les combinacions són dolentes, perquè ajuda a pair millor, és molt nutritiva, antioxidant i alcalinitzant i fabulosa per a la salut intestinal).\nQuè menges per esmorzar, Consol?\nMenjo poc. Un suc de llimona amb aigua tèbia i, si tinc gana a mig matí, un púding de chía amb una llet vegetal o una fruita amb índex glucèmic baix. Algun suc verd…\nVas arribar aquí perquè el 2009 vas descobrir que tenies lupus. Què és el lupus?\nÉs una malaltia autoimmune; el cos s’ataca a ell mateix i no té cura. Et recepten immunodepressors de per vida i, a vegades, cal diàlisi.\nPerò, tu t’ho prens?\nNo. L’any 2009 estava fatal. Tenia la boca plena de llagues i la cara inflada. Un dia, caminant pel carrer amb aquella fila que feia, vaig veure una clínica i vaig entrar-hi. La doctora sortia de passar consulta i, quan em va veure a la porta, va dir: “Tu tens lupus!” I jo no sabia ni què era. Era una doctora de medicina integrativa i vam fer un tractament de sucs i flors de Bach. En el fons, és com totes les “condicions” degeneratives, que no tenen cura. Penso que no tenen cura perquè no són malalties, sinó que és el cos que respon a situacions d’estrès continuat. És a dir, si suprimim aquests factors estressants –per exemple, estrès, contaminació ambient, alimentació inadequada– totes aquestes malalties milloren fins al punt de revertir amb constància i temps.