Estirada d’orelles social al Liceu | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nUn informe del CoNCA posa en relleu que el teatre d'òpera ha d'implicar-se més en el retorn a la societat\nBarcelona 16 DES 2016 - 20:25\tCET\nRepresentació de l'òpera Elektra al Liceu.\nMés activitat i més oferta pública són les vies bàsiques per incrementar el retorn que la societat ha d'esperar del Liceu. És una de les conclusions de l'avaluació que ha fet el Consell Nacional de la Cultura i dels Arts (CoNCA) sobre el teatre de Barcelona dels últims quatre anys. Un estudi detallat —que no volen anomenar auditoria però que s'hi assembla molt— que analitza des dels quadres financers, l'activitat artística i tot tipus de dades del funcionament del Liceu. Una revisió mèdica estratègica que el CoNCA ja ha dut a terme en altres equipaments públics, com el MNAC, L'Auditori o el Mercat dels Flors, que conclou amb reflexions i recomanacions. “No es tracta d'un examen encara que sí que es podria dir que el Liceu progressa adequadament, sobretot després d'una època molt delicada” apuntava Mercè Gibert, membre del CoNCA que ha intervingut en l'avaluació.\nEn una de les qüestions en les quals progressa però ha de fer més és en la faceta més social. Sosté en una de les reflexions que el projecte comunitari que va sorgir amb la reconstrucció després de l'incendi “no s'ha complert íntegrament. Des del punt de vista de l'impacte sobre la ciutadania, la justificació definitiva de la inversió es troba en procés de desenvolupament i de compliment”. En realitat, ha estat en els últims anys quan el teatre ha diversificat el tipus d'entrades i ha introduït descomptes per facilitar l'accés a més públic. Roger Guasch, director general del teatre, comentava en la presentació de l'informe que el 2014 es van vendre 53.000 entrades amb algun tipus de descompte i que l'any passat van ser 98.000. El CoNCA demana un esforç més gran en la política de preus perquè el teatre sigui més accessible a tot tipus de públics. I en aquest sentit, demanen que es concreti un pla d'actuació específic “que sistematitzi l'oferta d'accions socials”. Això passarà a principis de l'any vinent quan el teatre presentarà el seu projecte social, segons han avançat aquest divendres.\nL'oferta pedagògica és una altra de les qüestions a millorar, no tant en l'àmbit de l'exhibició, si no facilitant la pràctica. “Fins a secundària les activitats educatives estan organitzades i funcionen, es tracta de promoure-les a partir dels 16 anys”, afegia Gisbert. Una manera de fer-ho seria a través de tallers educatius al teatre o desplaçant l'activitat als centres d'ensenyament.\nAlgunes de les recomanacions que fa el CoNCA estaven ja en procés de concreció, com utilitzar el vestíbul per fer un altre tipus d'activitat musical de caràcter més contemporani que interessi a altres públics. Va ser una de les línies que va anunciar Christina Scheppelman en assumir les regnes artístiques fa un any i mig: “es començaran a programar en el primer quadrimestre de l'any que ve. Ho fem quan estem en condicions d'afrontar-ho”, comentava Guasch. És a dir, perquè la situació financera del teatre no ho ha permès abans. I quant al capítol econòmic, l'avaluació concreta que el Liceu ha d'incrementar els ingressos propis, especialment per la seva activitat i en mecenatge. Però també reconeix que la “falta de lleialtat” del govern central en les aportacions públiques pactades —que segons els estatuts haurien de ser del 45% i són del 35% — ha perjudicat notablement el Liceu fins al punt de provocar un augment de dèficit.\nDesprés d'una comissió executiva que va analitzar l'estat financer en la qual estaven representades totes les administracions es va concloure que per cobrir els compromisos laborals i les obligacions financeres a el Liceu li feia falta una aportació extraordinària anual de 4 milions d'euros. Un diagnòstic que també recull el CoNCA. D'aquesta quantitat, segons els estatuts, el Ministeri de Cultura hauria d'aportar el 45%: 1.800.000 euros. “Seguim parlant”, és l'escarida resposta de Guasch quan és preguntat sobre el tema.


Senderisme en tren | DAQUIAQUÍ... TREKKINGS I VIATGES PEL MÓN\nAuthor Archives: Senderisme en tren\nRuta aproximada del Kathmandu Valley Trek\nEl Kathmandu Valley Rim Trek és una travessa de recent creació que recorre les muntanyes que envoltenKatmandú. Uneix poblacions i llocs d´interès com Panauti, Nagarkot, Chisopani, Namobuddha o Shivapuri, totes elles situades a 2h en bus de la capital. Aquest trek va néixer amb la necessitar d’esponjar els altres més concorreguts del país, ampliant el ventall d’activitas a realitzar al voltant de Katmandú, alhora que pretén dinamitzar les zones rurals properes que normalment no arriben a aprofitar-se del filó turístic.\nL´itinerari recorre corriols, camins i pistes muntanya, esdevenint un circuit mixt. Tan aviat circulem per camins com per pistes per on hi circulen motos i alguns cotxes. A bona part de les poblacions per on passem o hi fem nit es pot arribar en bus des de Katmandú.\nLa travessa té múltiples al·licients, de les quals en podem destacar el poble newar de Panauti (que fa anys que intenta entrar a la llista de Patrimoni Mundial de la Unesco), el temple budista de Namobuddha, el Parc Nacional de Shivapuri i les vistes increïbles que s’obtenen des de Nagarkot dels cims més alts de l’Himàlaia. La travessa acaba al temple hinduista de Budhanilkhanta, a només 9km de Katmandú.\nEn definitiva una sortida de mitja-baixa muntanya ideal si disposem d’uns dies lliures a la capital o estem cansats de voltar per Thamel i volem conèixer una part diferent de la vall i que no ens deixarà indiferents.\nDe camí des de Nagarkot\nÉs un recorregut de quatre jornades, llargues en recorregut i amb desnivell acumulat mitjà (20 quilòmetres i 900 metres de desnivell de pujada mitjà diari).\nSí que cal tenir en compte l´orientació. Sense GPS pot ser difícil seguir el recorregut donades les continues cruïlles que trobarem durant el recorregut. De tant en tant es troben cartells indicadors, però no és l’habitual.\nCal parar atenció a l´etapa Dhulikhel-Nagarkot, on durant algun tram el recorregut transcorre entre camps d’arrós per camins de vegades difícil de seguir. També la part del recorregut pel parc nacional de Shivapuri cal estar atents.\nDes de l´estació de busos de Ratna Park a Katmandú surten freqüents autobusos cap a Panauti o Dhulikhel. Són dues hores de trajecte en autobús local (aprox. 60 rupies).\nDes de Budhanilkhantha es pot agafar transport col·lectiu cap al centre de Katmandú.\nEs pot trobar fàcilment hotels sense massa qualitat a qualsevol població del recorregut. A Nagarkot, en canvi, hi ha infinitats d’hotels de totes les categories i preus.\nDurant el recorregut anirem trobant ‘tea houses’ i botiguetes a les poblacions per on passem.\nNosaltres vam fer la part del Kathmandu Valley Rim entre Panauti de Budhanilkantha. Aquesta ruta es pot ampliar en un o diversos diversos dies més pujant al cim de Pulchoki, al sud de la capital.\nTrack GPS de tota la travessa\nDesnivell positiu: +3.450m\nDesnivell negatiu: -3.500m\nD1: Panauti- Namobuddha – Dhulikhel: 21km (+900m/-800m)\nD2: Dhulikhel-Nagarkot: 18,3km (+1000m/-600m)\nD3: Nagarkot-Chisapani: 23km (+800m/-600m)\nD4: Chisapani- Shivapuri peak – Budhanilkahntha: 19km (+750/-1.500m)\nVEURE GALERIA DE FOTOS A FLICKR\nMapa situació de la Great Barrier Island, Nova Zelanda\nPetita illa situada a 100km al nord-est d’Auckland anomenada Aotea en maorí. Va ser el Capità Cook qui li va donar el nom actual l’any donat que tanca per la part exterior el golf Hauraki.\nHabitada permanentment per només 700 persones, l’illa ofereix un reducte de tranquil·litat on passar uns dies caminant, fent caiac o simplement descansant i banyant-se en les seves platges de sorra blanca.\nVam fer una travessa que recorre bona part del Aotea Track, una caminada de 25-30km gairebé circular per la part central de l’illa. I el cert és que no ens va decebre gens. La travessa és força variada, amb trams que va entre boscos excel.lents amb kauris i ascensions com el Mt Hobson (627m) sostre de l’illa. La ruta també visita cascades on podem fer-hi un bany i s’acampa en un parell de ‘campgrounds‘ a tocar de la platja. Finalment destacar les intal·lacions d’antigues explotacions de kauri ara abandonades que es visiten prop del ‘Green campsite’\nUna travessa a tocar d’Auckland ideal si tenim uns dies sobrers abans d’agafar el vol de sortida del país.\nL’illa es troba a 4h30min en ferry d’Auckland, connectada per la companyia Sealink (95$NZ) des de Wynyard Wharf a Auckland\nEl Port de la Great Barrier Island es troba a 2km de Tryphena, distància que es pot fer en 35min a peu, o bé llogar amb anterioritat un taxi per a que ens vingui a recollir.\nPer arribar a l’inici del trek vam contractar un transport des de l’alberg.\nVeure informació completa de la web de DOC\nTryphena: ens vam allotjar a la zona d’acampada d’ ‘Stray Possum‘ on es paga 15$ per persona per a dormir en tenda. Com en tot càmping o alberg que disposa de zona d’acampada es pot fer ús de la cuina així que és força útil portar el menjar d’Auckland.\nDurant el trekking vam dormir a les zones d’acampada del DOC. Cal comprovar abans si hi ha places disponibles (veure disponibilitat).\nSón ‘campgraounds’ de pagament. Nosaltres no vam fer la reserva abans sinó que vam omplir el sobre que es pot trobar allí mateix, i vam dipositar els diners corresponents a la bústia destinada a tal fi que es troben als ‘campgrounds’.\nKairaraara Hut campsite (15$)\nGreen campsite (10$)\nHarataonga beach campsite (10$)\nEl darrer dia vam anar a dormir a Harataonga beach campsite, una zona d’acampada situada a la platja. No és indispensable passar la nit aquí, ja que es pot arribar el mateix dia a Tryphena, però el càmping es troba al costat d’una gran platja de sorra molt agradable. Nosaltres vam fer autoestop el següent dia per arribar-hi.\n1.Windy Canyon Lookout-KaiaraaraHut 10km 5h +300m -620m\n2.Kaiaraara Hut – Green Campsite. 12km 5h\n3.Green Campsite – Aotea Rd.: 12km 5h\nMapa trekking per la Great Barrier Island\nMapa de la ruta Volta i Santuari de l’Annapurna\nL’Annapurna I és un dels cims superiors a 8.000 metres més baixos, però també és un dels més difícils. Per als alpinistes aquest cim està reconegut com el 8.000 més perillós de tots tenint en compte la relació d’ascensions i morts, que segons les estadístiques parlen de 4 de cada 10 alpinistes que intenten el cim, moren.\nParadoxalment va ser el primer 8.000 mai escalat. Fou el francès Maurice Herzog acompanyat de Louis Lachenal va fer cim el 3 de juny de 1950. Mai abans l’home havia fet cim a una muntanya tant alta.\nPotser la nacionalitat d’en Herzog intervé en el fet que el rànquing de visites per països a l’Annapurna és encapçalat pels francesos, seguits pels omnipresents alemanys.\nEl massís conegut com a Annapurna Himal (himal significa muntanyes nevades en nepalí) comprèn cinc pics anomenats Annapurna a més a més de molts altres pics superior a 7.000 metres (Gangapurna, Tilicho…) i infinitat de pics de 6.000 metres. Ordenats per alçada els annapurnes són:\nAnnapurna I: 8.091m\nAnnapurna II: 7.967m\nAnnapurna III: 7.555m\nAnnapurna IV: 7.525m\nAnnapurna Sud: 7.219m\nÉs per aquest motiu que de vegades es parla del trekking de l’Annapurna i d’altres com el trekking dels Annapurnes. Durant la travessa van apareixen davant nostre successivament diferents cims, tot i que no és fins que s’arriba al camp base que podrem admirar l’Annapurna I sobresortint quatre mil metres sobre nosaltres.\nCap al Thorung La\nEVEREST O ANNAPURNA?\nPregunta que sol fer-se molta fent quan decideix visitar Nepal amb la finalitat de fer un trekking. Després de fer els trekkings de l’Everest, Annapurna i Volta del Langtang, al nostre parer és millor tan el de l’Everest com el trekking de la Volta del Langtang.\nNo podem dir que ens decebés l’Annapurna. El trekking és magnífic i té unes vistes immenses sobre cims superiors als 7.000m. Però pel nostre parer la ruta no té l’al·licient d’una caminada d’alta muntanya, la d’una ruta que va per corriols amb la sensació d’estar enmig de la natura. La travessa està força humanitzada, amb multitud de poblacions dedicades al turisme escampades per tota la ruta. Només és al coll de Thorung La que la ruta pren un caire decididament muntanyenc.\nTambé trobareu trams que es camina per pistes per on cada cop més hi circulen turistes que fan la ruta en BTT (difícil però factible). No estem en contra de les BTT, però cada vehicle hauria de tenir el seu hàbitat propi i pel nostre gust les bicicletes no hauríen de circular per aquest trekking.\nTot i així, és una gran ruta, com dèiem amb unes vistes excepcionals i amb una allotjaments de millor qualitat que a l’Everest. Aquí no tindreu problemes per a carregar els vostres dispositius electrònics que hi ha llum arreu.\nKali Gandaki, amb el Dhaulagiri\nTIMS: Abans d’iniciar un trekking cal obtenir un TIMS (Trekkers’ Information Management Systems) a qualsevol agència de trekking. Costa 1600Rp.\nCONSERVATION AREA PERMIT (ACAP): La zona de l’Annapurna no és cap parc nacional. Tot i així cal pagar uns 2000Rp en concepte de taxa de conservació. S’ha de treure abans d’iniciar el trek a Pokhara. L’oficina es troba a 200m al sud de Nepal Rastra Bank Chowk, prop de Damsite.\nRecordar de portar fotografies i fotocòpies del passaport!\nDurant el recorregut es poden trobar excel·lents ‘lodges’ amb preus fixats segons com de lluny et trobis de les carreteres o aeroports. No cal regatejar als ‘lodges’ (però sempre es fa i se sol aconseguir un cert descompte) però tots valen igual en la mateixa població, i es trien segons la qualitat.\nDe vegades caldrà abonar la “donació” als Maoistes que educadament et demanen durant el recorregut. Per sort, només es paga un cop gràcies al rebut que et fan. Aquests diners (els 10€ dels maoistes a saber on van a parar) es dediquen per a protegir la zona tot aplicant mesures de conservació i regularització de preus. I la veritat és que a nivell d’organització es nota.\nA la zona de l’Annapurna existeixen bàsicament tres trekkings que són la base per a qualsevol caminada. De la combinació d’aquests tres en surten la majoria de caminades que la gent fa per aquí. Aquests són:\nVolta als Annapurnes (Besisahar-Jomsom). Aprox. 8-10 dies\nTrekking del Santuari o del camp base de l’Annapurna (Pedhi-Naya Pul). Aprox. 7-10 dies\nTrekking de Jomsom (Jomsom-Naya Pul/Phedi). Aprox. 4-5 dies\nEl trekking de Jomsom està ferit de mort. S’ha construït una carretera que uneix Beni amb Muktinath (població que coincideix amb la volta als Annapurnes). La carretera pateix moltes esllavissades durant la època de pluges, sobretot la part més baixa tocant a Tatopani. El primer tram en completar-se va ser la més alta, també més seca climàticament. Uns helicopters hi van deixar uns jeeps per on circulaven amunt i avall entre Lete i Muktinah. Encara es pot fer a peu tot el tram entre Muktinah i Tatopani donat que la carretera va pel vessant oest del riu Kali Gandaki i el sender per l’oriental.\nNosaltres vam fer el tomb complet caminant (la carretera no estava del tot completada afortunadament). Vam enllaçar a Tatopani amb el trekking del Santuari de l’Annapurna, que porta fins al camp base d’aquest 8.000.\nLa sortida clàssica és des de Besisahar però hi ha transport públic fins a Bhulbhule a través d’una pista.\nEn total van ser 18 jornades a peu que les vam dividir de la forma següent:\nETAPA HORARI PUJADA BAIXADA\n1 Bhulbhule-Jagat 4h50 910m 450m\n2 Jagat-Daraphani 4h40 850m 405m\n3 Daraphani-Chame 4h 1000m 225m\n4 Chame-Pisang 3h15 640m 160m\n5 Pisang-Manang 3h15 410m 100m\n6 Manang-Thorung Phedi 4h25 1050m 120m\n7 Thorung Phedi – Mukthinah 5h20 1000m 1600m\n8 Mukthinath-Jomsom 3h40 80m 1050m\n9 Jomsom-Kalapani 4h 225m 440m\n10 Kalapani-Tatopani 4h55 150m 1350m\n11 Tatopani-Chitre 4h 1330m 200m\n12 Chitre-Tadapani 3h45 1000m 720m\n13 Tadapani-Sinuwa 3h25 670m 1280\n14 Sinuwa-Himalaya 3h15 980m 275m\n15 Himalaya-Machapuchare 1h20 860m 50m\n16 Machapuchare-ABC-Bamboo 4h40 520m 1820m\n17 Bamboo-Ghandruk 4h55 1120m 1480m\n18 Ghandruk-Naya Pul 3h 80m 1000m\nBaixant el Thorung La\nDhaulagiri al fons\nCategories: Àsia, Daquiaqui01, Nepal, Trekkings i ascensions | Tags: Destacat | Permalink.\nMapa de la ruta del ‘Kepler Track’\nEl ‘Kepler Track’ es troba en el PN de Fiorland, al sud de l’Illa del Sud de Nova Zelanda. Va ser creat el 1988 amb la finalitat d’esponjar els tracks més populars de la zona, com el de ‘Milford Track’ o el ‘Routeburn Track’. I quan dic crear em refereixo a crear-lo literalment. Un equip mixt de voluntaris i treballadors del DOC (Departament of Conservation, del Govern de NZ) van idear i crear físicament uns senders que mai havien existit.\nEl Kepler és un altre dels ‘Great Walks‘, travesses per tant, el seu traçat està manicurat, amb camins perfectament traçats, amb una conservació intervencionista típica d’aquestes latituds. Escales, passarel·les i ponts de fusta són alguns dels elements que trobareu durant la travessa. El camí està en bon estat, pla i amb grava per a que no hi hagi fang i amb escales allí on és més pendent. Enlloc d’una motxilla, podeu plantejar-vos de dur un carret de la compra d’aquells de tres rodes!\nCal reservar les nits que pensem passar abans d’iniciar el trekking, un allotjament que val 54NZ$ (35 euros la nit) l’any 2015 en refugi i 18$NZ en tenda. Sovint cal fer la reserva amb setmanes d’antelació, fet que impossibilita la tria dels dies de bona climatologia per a realitzar la travessa.\nDurant la temporada baixa el preu baixa, tot i que també els serveis que ofereix, com l’absència de guarda i de gas a la cuina.\nEls refugis estan estratègicament situats, fet que permet dividir la travessa en etapes còmodes. Disposen de matalassos i de cuina amb gas. Només cal portar el menjar (cap refugi a Nova Zelanda té servei de restaurant) i el sac de dormir.\nPer tot plegat nosltrse ens vam decidir a fer el Kepler track en un sol dia, optant per l’opció de 3 dies començant a ‘Kepler Track car park’ i acabant a ‘Rainbow Reach car park’. D’aquesta manera també ens estalviàvem de caminar els 10km que hi ha entre els dos pàrquings, un tram que discòrre pràcticament tot per bosc.\nCONSULTA PREUS DELS REFUGIS\nRESERVA DELS REFUGIS DEL KEPLER TRACK\nCONCULTA EL BUTLLETÍ MÈTEO DE FIORDLAND NATIONAL PARK\nCuines amb gas\nPrograma al refugi\nEl Kepler té un disseny perfecte. A diferència de molts ‘Great Walks’ que són lineals, el Kepler és un circuit circular de 50-60km que es pot fer en 3-4 dies, en qualsevol direcció.\nLa ruta és molt variada, amb una part del recorregut transita per un tram alpí (per sobre la línia de bosc) que fa us farà gaudir d’unes immillorables vistes sobre els fiords i les muntanyes dels Alps neozelandesos. La ruta es pot completar amb l’ascensió al Mount Luxmore, un cim modest, de només 1.472m, però que ofereix fantàstiques vistes.\nOPCIÓ 3 DIES (no circular de 50,6km)\nDia 1: Kepler Track car park – Luxmore Hut, 13,8km, 5–6 hores\nNomés refugi, no càmping\nDia 2: Luxmore Hut – Iris Burn Hut, 14,6km, 5–6 hores\nOpció de pujar al Mount Luxmore, 1471m\nDay 3: Iris Burn Hut – Rainbow Reach car park, 22,2km, 7–8 hores\nOPCIÓ 4 DIES (circular de 60km)\nDia 3: Iris Burn Hut – Moturau Hut 16,2km, 5–6 hores\nDia 4: Moturau Hut – Kepler Track car park, 15,5km, 4 hours – 5 hours 30 minutes\nGALERIA DE FOTOS DEL KEPLER TRACK


Totes les coses Alt: Anon Reviews, Backslashs Beta i Pink Partnership | CAT.DemocraziakmZero.org\nEl setembre és en ple apogeu i està començant a escalfar-se, amb la fi de la temporada d'estiu l'activitat en els mercats.\nSerà aquesta la temporada que altcoins ascens a la prominència? Mantingueu un ull en el volum i la xerrada i mai se sap - L'aposta d'aquesta setmana podria ser cas d'ús assassí del proper mes de moneda digital.\nPinkcoin i sincronització s'uneixen\nDos altcoins prominents han establert recentment una associació, preparant l'escenari per a la cooperació a llarg termini en ambdós serveis i el suport més ampli projecte.\nEls equips darrere Syncand pinkcoinhave van signar un nou acord en el qual alguns dels beneficis dels inversors donades a sincronitzar els usuaris també s'estendrà als quals estaca certes quantitats de color rosa. Això inclou la inscripció al programa de membres que ofereix la Fundació de sincronització, l'organització comercial construït al voltant del projecte de sincronització, i descomptes en la pròxima reunió del grup moneda digital a Las Vegas prevista per a finals d'aquest any.\nLa cooperació entre les monedes no és nou, encara que els exemples anteriors com UNOCShave van demostrar que hi ha límits a les organitzacions grans formades per les monedes ostensiblement la competència.\nNo obstant això, segons el desenvolupador pinkcoin CryptoCayce, pinkcoin i sincronització tenen molt a guanyar treballant junts. Trucant a l'associació un "guanyar-guanyar", va dir a CoinDesk:\n"Rosa i sincronització no estan en competència en el mateix espai dins el món altcoin des del rosa és tan abundant amb prop de 364 milions de monedes i la sincronització és tan escassa, amb prop de 1.100 monedes veiem Rosa com tenir l'ús del dia a dia, mentre que la sincronització és efectiva la reserva d'or ".\nL'equip pinkcoin està treballant actualment en la versió beta de la seva plataforma de pòquer en línia, i l'associació afegeix un nivell de suport al projecte. Entre els serveis oferts als titulars elegibles pinkcoin és un seminari amb professionals de pòquer Danny Johnson.\nDogecoin aplicació web barra invertida entra beta dilluns\nAlguns han cridat dogecoin una manera fàcil d'aconseguir en la moneda digital, per la seva facilitat d'ús, la comunitat robusta i la imatge familiar. Un dels objectius del projecte és introduir a la gent a moneda digital que no estan necessàriament familiaritzats amb la tecnologia.\nBarra invertida, que va començar developmentearlier aquest estiu, està buscant perquè sigui encara més senzill per enviar DUX d'una persona a una altra. La plataforma és una aplicació web HTML 5 que allotja un seguit de carteres per als usuaris que volen enviar ràpidament DUX als altres, i entraran beta pública aquest dilluns.\nEls usuaris poden enviar dogecoins a través de comptes de correu electrònic o xarxes socials, permetent als destinataris per crear la seva pròpia cartera a través del servei de barra invertida. L'equip darrere del projecte va dir que van prendre un enfocament similar al Coinbasein termes de gestió de la moneda, el que manté les seves operacions fora de la cadena de bloc i, com a resultat, lliure.\nCoinDesk va parlar amb Paul Benigeri i Roneil Rumburg, els co-creadors de la plataforma web, que va dir que l'objectiu és fer que sigui fàcil per inclinar o donar dogecoin, que són sens dubte dos dels casos d'ús clau per a la moneda.\nSi bé la infraestructura sembla simple, l'equip fa tot el possible per assegurar-se que les claus privades es mantenen allunyats del potencial accés fraudulent. Rumberg va explicar que les transaccions es van signar en un equip que està dividida a través d'Internet, utilitzant un dispositiu separat per transmetre realment les transaccions.\nRumburg va dir CoinDesk:\n"El que estem tractant de fer allà és entreferro les claus d'Internet".\nTot i que encara en les seves primeres etapes, les reaccions de la comunitat a alfa de barra invertida eren majoritàriament positives. D'acord amb Benigeri, la beta pública es basarà en els participants anteriors, així com els de la comunitat DUX que han estat esperant per un accés més ampli.\nDarkcoin se sotmet a examen l'anonimat\nL'equip de desenvolupament darkcoin ha estat treballant en una nova versió de DarkSend, el seu mecanisme d'anonimat transacció que va ajudar a provocar un auge en la producció de altcoins d'estil anon.\nDarkSend + va ser sotmès a revisió per experts moneda digital Kristov Atlas, que més tard es va elaborar un llistat complet de les seves troballes.\nLa mesura no és nova. Altres monedes construïts sobre la base d'anonimat han estat objecte de crítiques públiques de la moneda, i la majoria d'aquestes empreses tenen la intenció de demostrar la veracitat dels mecanismes d'anonimat.\nEn el cas de l'examen d'Atlas, es va trobar que si bé hi ha vulnerabilitats a certs tipus d'atacs, l'enfocament de darkcoin a les transaccions que oculten funciona.\nDarkcoin desenvolupador Evan Duffield va assenyalar en una resposta a l'informe d'Atlas que alguns dels punts febles identificats i ja s'han abordat. Va reconèixer que alguns enfocaments, incloent aquells que es dirigeixen a masternodes, són capaços de tenir èxit.\nNo obstant això, ha reiterat que DarkSend assoleix els seus objectius declarats, explicant:\n"Darkcoin resol el problema anonimat, fent que el bloc de la cadena de la boira. Hi ha molt poques maneres pràctiques per atacar el nostre sistema, i en el seu nucli, la major part dels atacs esmentats es basa únicament en el fet que les operacions fusionades estaven usant només dos participants mentre que en l'entorn de prova. Això sempre ha estat un problema conegut i mai va ser destinat a ser utilitzat més enllà de les proves ".\nAlt estranya de la setmana\nLa plètora de altcoins en existència ha donat lloc a certs projectes, tant serioses i alegres, per reduir d'alguna manera el subministrament considerable a través de mitjans de redempció o francament destructives.\nTot i que no és el primer a suggerir l'ús d'un mecanisme de prova de cremat per produir monedes en una xarxa, ÇoinProLite és potser el més extravagant presentat com ho demostra el seu missatge en el fòrum de Bitcoin Talk.\nL'ús d'un terme comunament atribuït (si no decididament escatològic) per denotar les monedes que són de mala qualitat, el desenvolupador ÇoinProLite diu que la comunitat altcoin en general pot ajudar a disminuir o eliminar les monedes que ja no estan en ús, i que més d'una manera bagholder -anomenat pot escapar de les seves "posicions extremes" amb ÇoinProLite.\nPer a un argument de venda que realment només pot ser experimentat més que una descripció, ÇoinProLite ha guanyat aquesta setmana estrany Alt de la Setmana.\nS'espera ÇoinProLite tenir un subministrament màxim d'aproximadament 2600000000 de monedes, tot i que la quantitat final podria canviar en funció del nombre de monedes cremats en el procés. "Vísceres i budells" de la moneda, en paraules del seu creador, proporcionen múltiples sistemes de proves, incloent un mecanisme d'apilament que genera una petita taxa d'interès.\nMalgrat el estil loquaç dels llocs dels desenvolupadors, la persona darrere del projecte sembla voler crear un ambient més inclusiu per a qualsevol comunitat pot emergir.\nPodeu trobar l'diu:\n"Tingueu en compte per a vostès que seuen a la banqueta, no hi ha molt espai per maniobrar si hi ha alguns aspectes se li agradaria s'incorporés que he no s'esmenta o pensat encara, però n'hi ha prou amb dir que això serà construït amb el seu millor interès en ment, juntament amb la major transparència possible, el que li permet fins i tot dictar els termes. Simplement expressar la seva opinió, amb la qual cosa un quadre de diàleg es produiran per promoure la causa ".\nTens algun consell sobre un esdeveniment notable en el món altcoin? CoinDesk un correu electrònic a [email protected]\nAvís: Aquest article no ha de ser vist com un suport. Si us plau, fer la seva pròpia investigació abans de considerar la inversió en l'espai altcoin.


Adjudicació obres rehabilitació equipaments municipals - Ajuntament de la Bisbal d'Empordà\nAquest mes de desembre, s'han adjudicat tres obres de rehabilitació d'equipaments municipals a constructores de la nostra ciutat. Concretament les obres licitades han estat al pavelló d'esports, a l'edifici de l'Ajuntament i a les escoles velles. Aquests equipaments, fa anys que no tenien cap tipus d'inversió de manteniment, i l'estat dels mateixos en molts casos posaven en perill la seguretat de les persones. Les obres de rehabilitació del pavelló municipal d'esports a banda de lamillora en l'accessibilitat, suposaran una millora en la seguretat dels assistents als esdeveniments esportius. En els edificis municipals de l'Ajuntament i escoles velles, és rehabilita les teulades que havien sofert diferents despreniments, posant en perill usuaris i vianants. . En els arxius que s'adjunten s'inclouen tant les memòries valorades, on poden veure¡s en deteniment les obres a realitzar, com uns quadres dels contractistes amb les ofertes econòmiques presentades, percentatge de variació respecte el preu ofertat i empresa a la que s'adjudiquen les obres.\nTreballs de millora en l'interior del Pavelló d'esports (2a fase): Obres consistents en arranjament de les graderies, la barana, i els serveis de sota la graderia. El PEC (preu d'execució de contracte) era de: 44.637,37 €, segons consta en la memòria valorada aprovada per la Junta de Govern Local. Per part de l'Alcaldia es sol·licita oferta a totes les empreses constructores de la Bisbal d'Empordà i les interessades presenten les ofertes que es detallen en l'arxiu adjunt.\nTreballs de reparació de la coberta de la Casa Consistorial (1ª fase): Obres consistents en l’arranjament de la coberta de la Casa Consitorial. El PEC (preu d'execució de contracte) era de: 14.794.57 €, segons consta en la memòria valorada aprovada per la Junta de Govern Local. Per part de l'Alcaldia, previ informe de la redactora de la memòria valorada, es sol·licita oferta a les empreses constructores de la Bisbal d'Empordà de demostrada solvència en aplicació de la normativa de Seguretat i Salut en el treball, vista la importància de la prevenció quan es tracta de treballs en alçada. Les interessades presenten les ofertes que es detallenen l'arxiu adjunt.\nTreballs de reparació de la coberta de les escoles velles (1ª fase). Obres consistents en l’arranjament de la coberta de les escoles velles al carrer Coll i Vehí. El PEC (preu d'execució de contracte) era de: 20.587,99 €, segons consta en la memòria valorada aprovada per la Junta de Govern Local. Per part de l'Alcaldia, previ informe de la redactora de la memòria valorada, es sol·licita oferta a les empreses constructores de la Bisbal d'Empordà de demostrada solvència en aplicació de la normativa de Seguretat i Salut en el treball, vista la importància de la prevenció quan es tracta de treballs en alçada. Les interessades presenten les ofertes que es detallendetallenen l'arxiu adjunt.\n. adjudicació obres coberta casa consitorial.pdf\n. adjudicació obres coberta escoles velles.pdf\n. adjudicació obres pavelló.pdf\n. OP-E-2013.00-Memòria Reparació de la coberta de l’edifici Sud de les Escoles Velles_TOT.pdf\n. OP-E-2013.06-Pavelló d'esports. Millora d'accessibilitat_TOT.pdf\n. Reparació coberta Casa Consistorial_TOT.pdf


La bombolla de convivència 'vintage' - Montserrat Tur\nLa bombolla de convivència 'vintage'\nUn control dels Mossos d'Esquadra d'aquest mes de març. Pere Virgili\nFa pocs dies, tornant a casa per l’AP-7, ens va aturar una retenció important que ens feia entrar en fila, vehicle per vehicle, pel filtre d’un control dels Mossos d’Esquadra. El control escodrinyava els vehicles imagino que a la recerca de persones que no formaven part de la mateixa bombolla de convivència. En una situació de pandèmia tot és molt estrany, però em vaig sentir molt incòmoda, i vaig pensar que el concepte bombolla de convivència era vintage i que no respon a les relacions personals ni a les famílies d’avui.\nPassant pel control, vaig veure un vehicle aturat amb un home que donava explicacions a un mosso. Vaig imaginar-me que eren una parella de divorciats, que al cotxe hi duien tres criatures, una d’ella i els dos fills d’ell que no conviuen amb ells perquè la custòdia és de la mare, l'exdona d’ell. Treien papers d’empadronament, llibres de família i sentències judicials davant del mosso, es despullaven explicant la seva vida privada, massa complexa per la simplicitat de les bombolles vintage. Vaig voler creure que el mosso no els multava. Un pèl més endavant, una noia d’una parella LAT –acrònim de living apart together, és a dir, junts però separats– insistia a la mossa que ells són família malgrat no conviure, i que justament això és l’essència de la seva relació. Massa matís per a la mossa, que havia de cenyir-se a la bombolla vintage, i no sé si la van convèncer. I ja sortint vaig veure una dona que anava al cotxe amb dos homes i vaig sospitar que eren poliamorosos, i que aquests sí que no evitarien la multa.\nL’estat, en la forma que sigui, ha de ser molt i molt curós quan entra a normativitzar sobre la vida privada de la ciutadania, especialment en les relacions familiars i personals, on la uniformitat no existeix, i on la diversitat forma part de la llibertat mínima que hem de poder gaudir. Amb la norma de les bombolles de convivència és molt fàcil que els límits no siguin clars i que l’actuació de l’administració esdevingui desproporcionada i injusta, o que com a mínim faci aquesta sensació, com me la va fer a mi al control policial que vaig viure.\nMontserrat Tur és advocada col·laborativa, mediadora i coach.\nbombolla coronavirus Covid-19


celler sota l'escala: El millor enciam del mon !\nPublicat per Celler Sota l'Escala a 12:35\nJoan 20 d’octubre de 2013, a les 14:03\nDoncs ja podreu fer unes bones amanides regades amb bon vi...\nEl Sotaescala 22 d’octubre de 2013, a les 13:20\nfa il.lusio ehhhh !!!!! nosaltres aquest any també hem disfrutat bastant de l'hort , molta feina pero bona collita, menys de tomates que no han anat gaire be . encara tenim esberginies i pebrots verds bonissims .\nbon profit per els propers enciams


Casa Rabaseda - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nModernisme de transició al noucentisme\n41° 23′ 00″ N, 2° 09′ 29″ E / 41.383406°N,2.157993°E / 41.383406; 2.157993Coord.: 41° 23′ 00″ N, 2° 09′ 29″ E / 41.383406°N,2.157993°E / 41.383406; 2.157993\nLa Casa Rabaseda és una obra modernista de Barcelona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.\nUbicada al districte de l'Eixample, la Casa Joan Rabaseda es troba a l'illa de cases delimitada pels carrers de la Diputació i de Villarroel, per la Gran Via i el Carre del Comte d'Urgell. Aquest edifici entre mitgeres disposa d'una façana afrontada al Carrer Diputació, des d'on es produeix el seu accés, i una façana de vidre afrontada al pati posterior elevat a l'interior de l'illa de cases.\nDe planta rectangular, l'estructura en alçat d'aquesta casa de veïns comprèn planta baixa, cinc plantes i terrat. L'accés principal dóna pas a un vestíbul d'accés al celobert central del que sorgeix l'escala de veïns i l'ascensor.\nLa façana de la casa, a cavall entre el modernisme i el noucentisme, estructura les seves obertures en eixos verticals i horitzontals de ritme regular i segueix una estricta simetria. La planta baixa, íntegrament acabada amb pedra de Montjuïc de diverses textures, s'obre al carrer per mitjà d'un portal en forma d'arc escarser flanquejat per dues columnes jòniques que sostenen dos pinacles ornats amb volutes i relleus vegetals. Sobre la porta s'hi obre un ull de bou de vidre ornat amb una garlanda de roses i sobre el qual reposa un tríglif que sosté un gerro amb la inscripció "trevallant se fa la casa". Flanquejant dit portal s'hi obren dos grans portals que donen acces a les botigues de la planta baixa. Aquests portals, coronats amb un arc ondulant, contenen en llurs carcanyols les grans mènsules esculpides amb roses que sostenen les llosanes dels balcons del principal. Aquests balcons, amb llosana de pedra de perfil mixtil·lini, presenten una curiosa barana de ferro forjat amb barots helicoidals bombats, aplics en forma de rosa i unes brides de ferro per posar-hi tests. La resta de balcons de l'edifici agrupen les portes en dues parelles i presenten formes semicirculars als angles de llurs llosanes, realitzades amb perfils metàl·lics i solera ceràmica. La façana es presenta revestida amb esgrafiats d'inspiració floral que sorgeixen del gerro damunt del portal i que s'amotllen als emmarcaments de pedra dels balcons. La façana queda rematada per un cornisament que conté els respiradors de la solera del terrat i que està realitzat amb maó vist, formant un ràfec molt pronunciat de fusta i teules.\nLes úniques dades històriques que es tenen de la Casa Joan Rabaseda són les referides a l'autoria del seu projecte original, dissenyat per l'arquitecte Ferran Romeu i Ribot l'any 1912.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 «Casa Rabaseda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2017].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a:Casa Rabaseda\n«Casa Rabaseda». Cercador Patrimoni Arquitectònic. Ajuntament de Barcelona.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Casa_Rabaseda&oldid=21164142»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 maig 2019 a les 09:49.


del Pallars Sobirà ens traslladem al cor de l’Àfrica negra – Conxita Tarruell Llonch\ndel Pallars Sobirà ens traslladem al cor de l’Àfrica negra\n7 Agost 2021 conxitat Català, Experiencies de Viatges, Viatge a Benin i Burkina Faso Deixa un comentari\nEstem molt agraïdes de l’acollida que ens ha donat el Rosendo Manrique de la Biblioteca bibliosort.cat. La presentació ha estat realitzada a la sala de plens de l’Ajuntament de Sort el dijous 5 d’agost. Manrique ha obert l’acte i ha publicat aquest crònica tan detallada:\nLa música dels instruments tradicionals i les imatges de Benín i Burkina Faso han fet aquesta tarda que els veïns i visitants del Pallars Sobirà es traslladessin al cor de l’Àfrica negra amb motiu de la presentació del darrer llibre de l’escriptora Conxita Tarruell, La Kora i el Griot: viatge a les tradicions ancestrals de Benín i Burkina Faso, publicat per Tushita Edicions.\nLa Kora i el Griot és el novè llibre de viatges de Conxita Tarruell, que s’endinsa de nou en el continent africà després d’haver visitat, en títols anteriors, països com el Senegal, Gàmbia o Etiòpia, a més d’altres continents com ara Àsia i l’Amèrica del Sud. La seva escriptura vivaç i detallista de les experiències viscudes es complementa a la perfecció amb els relats de ficció de Rosa Pi Masvidal @rosapimasvidal, que amb els seus contes ens permet posar-nos en la pell dels habitants d’aquests països i compartir la seva experiència vital en primera persona.\nL’escriptura durant el confinament de La Kora i el Griot va ser de molta ajuda a l’autora durant el confinament, atès que li va permetre adquirir rutines de treball adequades en aquell moment, i ara mateix es troba ja tancant el que serà el seu proper llibre, ambientat a l’Indoxina; no obstant, la Conxita i la Rosa acaben d’arribar de l’Uzbekistan, on han trobat inspiració per nous relats i dietaris de viatges.\nTambé ens han acompanyat en la presentació Núria Puig i Miracle Sala i Farré, que al seu torn acaba de publicar el llibre de relats Piscolabis, i que s’han fet càrrec de presentar les autores i llegir diversos fragments dels relats dels viatges i contes de Rosa Pi inclosos a La Kora i el Griot ampliant així el sentit de les imatges que hem pogut veure projectades.\nSi voleu més informació, us convidem a visitar la pàgina web i xarxes socials de l’autora\nPrevious Post: El Centre d’Art i Natura a Farrera ha acollit les autores del llibre: LA KORA I EL GRIOT\nNext Post: Ven a PANGEA de Bilbao el 21 de octubre y viajaremos por México y Guatemala


Honorables Professions, reinventem les rajoles d’oficis | Núvol\nHonorables Professions, reinventem les rajoles d’oficis\nQuè té d’honorable una professió? Són els homes i les dones que les porten a terme els que, pel resultat del seu treball i la seva actitud, les fan honorables. El Cercle Artístic Sant Lluc enceta dijous 20 de febrer el cicle ‘Honorables professions’ amb un diàleg entre dos honorables, Narcís Comadira i Josep M. Fonalleras.\nFonalleras i Comadira inauguraran el cicle 'Honorables professions', al Cercle Artístic de Sant Lluc.\nEl Cercle Artístic de Sant Lluc acaba de fer 120 anys d’història, més d’un segle al llarg del qual les ha vist de tots colors. Ara Sant Lluc aposta per mirar els seus moments de màxima esplendor i emmirallar-s’hi. A l’antiga seu dels 4 Gats del carrer Montsió, el Cercle Artístic de Sant Lluc reunia intel·lectuals i artistes com Eugeni d’Ors, Josep Pijoan, Joaquim Torres Garcia, Antoni Gaudí, Alexandre de Riquer, Josep Llimona o Joan Miró. Les veus del modernisme, el noucentisme i el catalanisme de principis de segle XX debatien asseguts en butaques de vellut vermell.\nSant Lluc vol portar les veus d’avui al Palau Mercader, actual seu del Cercle, i generar debat i reflexió al voltant d’una taula. Demanar una copa de vi, i gaudir amb el desgranament d’una idea.\nAquest dijous 20 de febrer s’enceta el cicle Honorables Professions amb una conversa entre dos “honorables”, Narcís Comadira i Josep M. Fonalleras. Ambdós comparteixen però l’afronten de manera diferent. Narcís Comadira és poeta, traductor de poetes, pintor, dramaturg. Viatger que resum els seus viatges amb textos il·lustrats. Bon cuiner que trasllada les seves receptes en llibres d’il·lustracions.\nJosep Maria Fonalleras és escriptor i articulista. Va recollir la seva obra narrativa a “Llarga Vista” (2003), tot i que després ha publicat d’altres reculls – com “Sis homes” – i la novel·la “Climent” (2013). Col·labora en mitjans com El Periódico, El Punt i Catalunya Ràdio, amb articles que han estat editats en compilacions, com “Interior de balena” (1991). També ha escrit diverses obres de literatura juvenil.\nAl llarg del cicle Sant Lluc acollirà altres honorables com Itziar González, arquitecta; Maria Martínez, psicòloga; Lluís Pasqual, director del Teatre Lliure; Josep Cots, llibreter de Documenta; Valeria Bergalli, editora de Minúscula; Carme Ribas, arquitecta; Pepe Serra, director del MNAC; Víctor García de Gomar, director artístic adjunt del Palau de la Música Catalana; o Josep Pons, director d’orquestra del Liceu, entre d’altres personalitats. Les sessions seran el primer i tercer dijous de mes a les 19.30 h.\nVicens el 18 febrer 2014 a les 20:16 ha dit:\nEnhorabona Nuria;Taquedat molbe aquet cumentari.Una forta abrasada nostra.


414203 palais des congrès\n\tpalais des congrès\npalau de congressos, n m\nes palacio de congresos\nfr centre de congrès\nfr palais des congrès\npt centro de congressos\nen conference centre\nen congress centre\nen convention centre\nEdifici especialment dissenyat i equipat per a la celebració de reunions de tota mena.\n414200 palais des expositions\n\tpalais des expositions\npalau firal, n m\nes palacio de ferias\nfr palais des expositions\npt sala de exposição\nen exhibition hall\nen exposition hall\nEquipament urbà de grans dimensions, estructurat generalment en diversos pavellons, dotat de les infraestructures necessàries per a celebrar-hi regularment activitats firals.\npanel, n m\nMostra permanent de persones que és interrogada periòdicament per tal d'obtenir informació sobre un objecte d'estudi, especialment per conèixer l'evolució de les seves actituds i opinions.\nrètol, n m\nInscripció breu, impresa o pintada sobre un suport, que transmet un missatge.\n414377 parc d'expositions\n\tparc d'expositions\nrecinte firal, n m\nes parque ferial\nes recinto ferial\nfr parc d'expositions\nfr parc des expositions\npt centro de exposições\nen exhibition centre\nEspai que ofereix un conjunt d'instal·lacions, tant cobertes com a l'aire lliure, per acollir-hi activitats firals.\n414377 parc des expositions\n\tparc des expositions\npatrocini, n m\nSuport financer o material que una persona física o jurídica dona a una persona, una organització, una manifestació, etc. amb la finalitat d'obtenir en contrapartida un benefici publicitari o d'imatge.\npausa, n f\nfr pause café\nen coffee break\nDescans breu que es fa en el decurs d'un congrés, una sessió de treball, etc.\nNota: Si es vol indicar que durant la pausa s'ofereix algun refrigeri, es poden utilitzar altres expressions, com ara pausa i cafè.\n414198 pause café\n\tpause café\npavelló, n m\nEdifici independent que forma part d'un recinte firal.


1r d’ESO visita Migra Studium | INS Vila de Gràcia\n1r d’ESO visita Migra Studium\nLa Hospitalitat és un dels principi claus de totes les religions. Per això a Migra Studium ens parlen del que significa acollir.\nL’any 2003 es va produir a Catalunya una les entrades més importants de població immigrant. Perquè us feu una idea, aquell any la població de Catalunya va créixer en 134.557 persones d’elles 121.653 ho van ser fruit de les migracions. Eren els anys de creixement econòmic, del boom de la construcció i del turisme. Això es va notar arreu del territori però d’una manera especial en determinades ciutats com Barcelona, que ja des de sempre havien estat pol d’atracció de persones vingudes d’arreu.\nAtents a les necessitats que aquesta nova situació originava, la Companyia de Jesús a Catalunya va decidir utilitzar una de les seves comunitats, la del c. Palau nº 3, al bell mig del barri gòtic de Barcelona, per endegar una entitat social la Fundació Migra Studium. La realitat migratòria ha anat canviant durant els darrers anys fruit de la crisi econòmica, el creixement de les desigualtats, la crisi de refugiats, l’increment dels discursos xenòfobs… per això també Migra Studium ha anat creixent i adaptant-se fins a arribar a la realitat que és avui: 8 projectes, un equip de 15 professionals i més de 200 voluntaris moguts per un doble objectiu;\nTreballar en favor de la dignitat i els drets de les persones més vulnerables\nTreballar també per sensibilitzar la nostra societat sobre el fet de la diversitat cultural i religiosa.\n1r ESO, Activitats, Cultura i valors ètics, Portada, Sortides, Tallers Cultura religiosa, Migra Studium 0\nMatrícula de l’alumnat nou d’ESO i Batxillerat\nSatèl·lit espacial Cheops\nAdmin en Sant Jordi 2020\nReyes en Sant Jordi 2020\n8 de març 25è aniversari ajuntament de barcelona Alzheimer apadrinaments Art arts escèniques banc de sang Barcelona Aula Mòbil Batxillerat Club de lectura Collserola Concurs Cultura i valors Delegats Els nostres alumnes son molt cracks Els nostres alumnes són molt cracs Esmorzars ESO esport esquí alpí festa Fundació Uszheimer Granada hemodonació Hora de lectura llegir Magic Line Música nadal Projecte de recerca Projectes Punt JIP Refugiats Sant Jordi Setmana de la ciència setmana de la poesia solidaritat Taller Teatre Treball de Recerca Treball de Síntesi uszheimer vídeo Xerrada


50è aniversari de l'agermanament entre Encamp i Rouillac - viatge a Rouillac — Comú d'Encamp | Principat d'Andorra Comuencamp\nEsteu aquí: Inici / Agenda / 50è aniversari de l'agermanament entre Encamp i Rouillac - viatge a Rouillac\n50è aniversari de l'agermanament entre Encamp i Rouillac - viatge a Rouillac\n02/06/2017 a 09:00 a\n06/06/2017 a 18:00\nOficina de Turisme d'Encamp, al 731 000\nL’APAE (Associació ProAgermanament d’Encamp) i el Comitè de Jumellage i la Mairie de Rouillac han organitzat un bon grapat d’actes per celebrar el 50è aniversari d’agermanament amb Rouillac (1967-2017).\nDel divendres 2 de juny fins al dimarts 6 els germans encampadans, acompanyats del cònsol major Jordi Torres, el conseller menor Jordi Rich, i el conseller Jordi Troguet viatjaran a Rouillac (regió d'Aquitània). El divendres arribaran a la població francesa i tindrà lloc l’aperitiu i el sopar fred a la ‘Gran Sala del 27’. L’endemà, durant el matí s’han programat diverses activitats com la visita d’un molí de vent a Vaux-Rouillac que fa farina, la visita del Centre d’Interpretació del Galo-Romà, la visita d’una fàbrica de cervesa artesanal a Plaizac i un dinar a la Gran Sala del 27. A la tarda les activitats començaran a les 14 hores amb una visita al castell de Lignières i a la destil·leria Martell. Després arribaran els germans de Wiesentheid i a les 18 hores es farà la presentació oficial de la trobada amb discursos i intercanvi de regals. La jornada finalitzarà amb un sopar i un ball de nit.\nEl dia següent, diumenge 4 de juny, a les 10.30 hores tindrà lloc la missa a l’església de Rouillac amb la participació del Cor Rock d’Encamp. Tot seguit, es farà la plantada d’arbres al parc de l'Agermanament i la col·locació d’una placa commemorativa. A la tarda s’ha organitzat un espectacle a càrrec de diferents associacions dansaires de Rouillac, la participació del Cor Rock d’Encamp i dels músics de Wiesentheid. La jornada finalitzarà amb un sopar de germanor.\nPer últim, el dilluns hi ha programada una jornada lliure, on es podrà realitzar una sortida a la costa atlàntica, a La Rochelle. Al vespre tindrà lloc el sopar de clausura de la trobada. El dimarts, després d’esmorzar, es tornarà cap a Encamp.\nA la sortida s’hi pot apuntar tothom qui ho desitgi. Els preus són de 258 euros per persona en habitació doble i de 354 euros per persona en habitació individual. Els interessats han de formalitzar la reserva abans del 20 de maig a l’Oficina de Turisme d’Encamp.\narxivat sota: Altres\nActivitats culturals 2020-2021 Activitats culturals 2020-2021\nActivitats esportives 2010-21\nNovetats a la biblioteca Estigues al dia del més nou!


Aquesta dona no sóc jo (Sara Berbel)\nAquesta dona no sóc jo\n4 min. 30/10/2015 20:07\nSARA BERBEL Doctora en Psicologia Social\nAmb la rotunda frase “Aquesta dona no sóc jo” es va expressar l’actriu Inma Cuesta fa unes setmanes en veure una foto seva per al Dominical en què, amb l’ajut del Photoshop, li havien reduït la cintura, el maluc i els braços, li havien allargat el coll i allisat la pell per eliminar totes les arrugues. L’actriu, indignada, va reivindicar amb força la necessitat de decidir i defensar el que cada dona és, més enllà de modes, estereotips o cànons de bellesa.\nAra una altra actriu se suma a aquesta denúncia amb una actuació inèdita: em refereixo a la britànica Kate Winslet, que acaba d’incloure una clàusula al seu contracte amb L’Oréal en què s’estipula que prohibeix el retoc de les seves fotografies per a campanyes publicitàries. L’actriu, que ja ha fet 40 anys, assenyala un aspecte d’especial importància: “Tenim una responsabilitat amb les generacions de dones joves”. I té tota la raó.\nBenvinguda sigui aquesta rebel·lió de les actrius davant un abús intolerable realitzat amb la seva imatge, de la qual només elles són propietàries. Però, si volem anar al fons de l’assumpte, potser cal que ens preguntem què és el que impulsa el món de la moda a maltractar d’aquesta manera els cossos femenins.\nEstem parlant d’una de les violències invisibles que s’exerceixen sobre les dones. I parlo de violència, perquè no es pot considerar d’una altra manera una actuació que porta milers de joves a seguir règims dietètics impossibles i a caure en malalties tan greus com l’anorèxia i la bulímia, que poden conduir-les fins a la mort.\nTot el que s’organitza en el món de la moda entorn al cos femení s’oposa a la salut i a la bellesa: unes models esquelètiques i d’imatge malaltissa, retocs fotogràfics per aprimar cossos perfectament harmònics, disminució de les talles de roba de manera que les joves se senten grasses perquè no poden introduir-hi el cos... Què hi guanya la indústria de la moda amb aquesta actuació? Per què no poden mostrar els cossos femenins tal com són, plens de bellesa, força i salut? Es difícil d’entendre. Només un menyspreu profund i tal vegada inconscient vers el cos de les dones pot conduir a accions tan irracionals com les que es fan, sobretot sabent les conseqüències tan greus que tenen sobre les nostres joves. En realitat es tracta d’una forma de maltractament, en aquest cas no individual sinó estructural, ja que no es respecta la realitat física femenina i es manipula vers un impossible que és un cànon ideat per qui, clarament, no estima les dones.\nUna altra de les terribles conseqüències d’aquestes exigències és l’augment de les operacions de cirurgia estètica en adolescents. Les dades que tenim de l’estat espanyol mostren que és el primer país d’Europa i el tercer del món en operacions estètiques, la qual cosa posa de manifest un enorme malestar amb la pròpia imatge, induïda socialment. I també augmenta la preocupació entre professionals de la psicologia en veure noies cada cop més joves preocupades pel seu aspecte físic i demanant operacions per “trobar-se bé amb elles mateixes”.\nCom es pot afrontar aquesta situació? Els països nòrdics, com passa sovint, ens porten la davantera: als aparadors no poden posar-se maniquins d’una talla menor que la 40, a les botigues les talles corresponen al número que tenen i no poden fer-se més petites, les passarel·les de moda tenen prohibit fer desfilar joves que tinguin menys de la talla 38... i així podríem seguir amb un munt de mesures que prohibeixin les imatges malaltisses de les dones i incentivin les saludables i realistes.\nPer la seva banda, algunes actrius no s’han quedat callades davant aquesta situació i la mateixa Kate Winslet, de qui parlàvem a l’inici de l’article, juntament amb Emma Thompson i Rachel Weisz, ha creat la Lliga Britànica Anticirurgia Estètica en el que s’ha anomenat El Club del Natural, al qual també se suma Julia Roberts, reiteradament partidària de la bellesa sense maquillatge.\nI per què no? És important que dones admirades i extremadament visibles com elles facin aquesta denúncia pública i reconeguin el seu cos tal com és, cossos que guarden a la pell les experiències viscudes com la maternitat, el pas dels anys, la pròpia vida...\nTothom hauria d’alçar la veu per negar-se a les imposicions externes que tanta violència exerceixen sobre les figures femenines, i celebrar el cos saludable i feliç. Les nostres filles i nétes mereixen que fem aquest esforç per elles.\nMary Poppins en l’era del #MeToo


tasmania: serveis de criança\nLes infermeres de salut infantil i familiar proporcionen controls de salut gratuïts als nens en edats clau del desenvolupament entre el naixement i els 4 anys. Les infermeres també us poden proporcionar informació i consells sobre diversos problemes relacionats amb la criança i la família. Fixar una cita:\nTelèfon: 1300 064 544 (cost d’una trucada local)\nHores: De 8:30 a 17:00, de dilluns a divendres\nTelèfon: 1800 022 222 (trucada gratuïta)\nSi esteu alletant i necessiteu ajuda, assessors voluntaris capacitats us poden proporcionar tranquil·litat, informació i consells sobre la lactància i superar els obstacles comuns a la lactància:\nporno realment jove\nTelèfon: 1800 MUM 2 MUM (1800 686 268, trucada gratuïta)\nLa línia parental\nEs tracta d’un servei d’informació i suport telefònic per ajudar els pares i cuidadors amb problemes i preocupacions estressants sobre la criança:\nCentres de pares\nAquests centres ofereixen suport intensiu a famílies que tenen dificultats amb nens de 0 a 4 anys. Els centres ofereixen un servei de dia que inclou consultes amb treballadors socials, psicòlegs i infermeres en salut infantil i familiar. Per a més informació o per fer una cita:\nnidificar en l’embaràs\nAquest lloc web del govern australià ofereix informació sobre diferents tipus d’atenció a la infància i sobre l’assistència del govern per ajudar a cobrar les taxes. Podeu cercar serveis d’atenció a nens a prop vostre.\nEls grups de jocs són una manera excel·lent perquè els nens petits es puguin practicar junts amb els altres i provar noves maneres de jugar. També són bons per als pares, amb molt de suport i contacte social en un entorn relaxat i acollidor. Per a més informació, poseu-vos en contacte amb Playgroup Tasmania:\nHores: 9:30 a 14: 30 hores, dilluns a dijous\nEls nens que tinguin quatre anys l’1 de gener poden iniciar la llar d’infants en aquest mateix any. La llar d'infants s'imparteix a les escoles primàries durant 15 hores setmanals i se centra en l'aprenentatge i habilitats de socialització per ajudar a preparar el vostre fill per a l'escola. El directori escolar de Tasmània us pot ajudar a trobar escoles de la vostra zona.\nPodeu llegir més informació sobre l’inici de la llar d’infants a Tasmània.\nAlgú de la vostra família té necessitats addicionals?\nDepartament de Salut i Serveis Humans de Tasmània - Serveis per a discapacitats\nEl govern de Tasmània ofereix una sèrie de serveis per a persones amb discapacitat, les seves famílies i cuidadors. Per obtenir més informació i obtenir serveis, contacteu Serveis de passarel·la:\nTelèfon: 1800 171 233 (trucada gratuïta)\nEl Sistema Nacional d’Assegurança per a Discapacitat (NDIS) és un sistema nacional de suport a les persones amb discapacitat i als seus cuidadors. S’està introduint de forma gradual a tot Austràlia i substituirà l’actual sistema de suport a la discapacitat. A Tasmània, persones de diferents edats tindran accés a la NDIS en diferents moments. Podeu obtenir més informació sobre el NDIS a Tasmània.


L'ampliació del Port de València i l'Accés Nord atempten contra (...) - ACCIO ECOLOGISTA-AGRO\nArrel de la web > Notícies > L’ampliació del Port de València i l’Accés Nord atempten contra (...)\nEstos projectes augmentaran la contaminació i afavoriran el Canvi Climàtic\ndilluns 11 de febrer de 2019, per AE-Agró\nPer l’Horta, les plataformes València per l’Aire i El Litoral per al Poble, les associacions veïnals del Cabanyal i de Natzaret i Acció Ecologista-Agró advertim de l’augment de la contaminació que impliquen el projecte d’ampliació del Port de València i l’Accés Nord que impulsen l’Autoritat Portuària de València (APV), la Generalitat Valenciana i el Ministeri de Foment. Estos projectes, a més a més d’empitjorar la qualitat de l’aire a València i el seu entorn metropolità, contradiuen la política estatal de lluita contra el Canvi Climàtic.\nLa projectada ampliació del Port de València i l’Accés Nord representarà un inevitable augment de la contaminació de l’aire de la ciutat, especialment en els barris de Natzaret, Cabanyal i el Grau. Al trànsit de camions pesats, caldria sumar les activitats de les grues del Port, alimentades amb gasoil, i l’ampliació del trànsit de vaixells de mercaderies i creuers.\nD’altra banda, la mateixa Autoritat Portuària de València (APV) estima que amb l’Accés Nord al Port i l’ampliació d’aquest, el trànsit augmentaria fins a arribar a 9.000 camions al dia. Amb això, en els pròxims anys pujaran les emissions contaminants sobre la nostra ciutat.\nTambé cal comptabilitzar el gran impacte de les emissions generades per les obres faraòniques implicades en la construcció d’una "autovia submarina", sense oblidar l’impacte de l’alteració i destrucció ambiental que acompanyarien a estes obres sobre els agroecosistemes de l’Horta, els ecosistemes del litoral i els metabolismes dels fons marins. I fins i tot sobre el Parc Natural de l’Albufera de València.\nRecordem que les dades de l’Agència Europea de Medi Ambient apunten al diòxid de nitrogen i partícules fines (PM2,5), que emeten els motors dièsel, predominants en camions, grues, vaixells de mercaderies i creuers, com a causant de prop de 30.000 morts prematures anuals a Espanya.\nSegons la mateixa agència, estos danys a la salut humana costen als Estats membres de la Unió Europea (UE) entre 43.000 i 46.000 milions d’euros a l’any. És a dir, el conjunt dels danys econòmics, ambientals i sanitaris, molts d’ells irreversibles, que generaria l’Accés Nord i l’ampliació del Port de València superarien per creixes els beneficis econòmics empresarials esperats.\nCap govern que e prenga de debò el Canvi Climàtic pot continuar optant per l’ampliació d’uns projectes i activitats que indubtablement augmentaran les emissions de CO2 a l’atmosfera i fomentaran el tràfic de mercaderies per carretera, en lloc de prioritzar el transport per ferrocarril.\nPer l’Horta, les plataformes València per l’Aire i El Litoral per al Poble, les associacions veïnals del Cabanyal i de Natzaret i Acció Ecologista-Agró sol·licitem al Govern d’Espanya i a la Generalitat Valenciana que renuncien a este nou projecte megalòman, fàustic i innecessari d’expansió portuària, les obres del qual i el seu funcionament tindrien conseqüències molt nocives per a la salut de la ciutat i de la seua àrea metropolitana.\nContràriament, València i el benestar urbà necessiten que es dediquen les quantioses inversions públiques projectades a la millora del transport públic metropolità, a la recuperació de la qualitat ambiental de l’aire urbà de la ciutat, a la protecció i recuperació agrícola i ambiental de l’Horta i a la seua connexió amb el litoral i el Parc Natural de l’Albufera.\nVeure en línia : AE-Agró rebutja ampliar la V-21 per agreujar la contaminació i el procés de Canvi Climàtic


Aquest article està basat en gran part en l'informe La bretxa è mobile. La fractura digital generacional a Catalunya de l'IEC i estrà estructurat de la següent manera: en primer lloc, el concepte de les TIC com a element d'exclusió; en segon lloc, es parlarà de l'evolució del significat del terme fractura digital; en tercer lloc, es posarà en valor en el fet generacional de la fractura digital i a continuaciói es donaran dades de l'estat actual d'aquesta fractura a Catalunya i per últim es parlarà de diferents formes de combatre aquesta desigualtat.\nEs pot establir que, generalment, la revolució digital ha comportat diversos avantatges per a la societat: segons Monge i Hewitt; “entre els guanys d'indole social s'assenyalen les millores en les condicions de vida de les persones gràcies a les millores en els nivells d'educació i salut, així com a una major habilitat per a participar en la presa de decisions democràtiques”. Tot i això, també ha comportat una greu bretxa entre grups socials pel que fa al ús efectiu de les TIC, la fractura digital. Es pot connectar el concepte fractura digital amb el d'exclusió, ja que, segons l'informe La bretxa è mobile. La fractura digital generacional a Catalunya de l'IEC aquest segon terme “no rau únicament en les disparitats que hi ha entre els més afavorits i els més desfavorits de l'escala social, sinó també en la distància que hi ha entre aquells que tenen un lloc en la societat i aquells que d'alguna manera n'estan exclosos”. Aquesta exclusió social es relaciona amb la fractura digital i les TIC perquè tot i poder ésser eines efectives per a la integració i la cohesió social, la ràpida evolució d'aquestes ha fet que sectors importants de la població no s'hi hagin adaptat i no tinguin la capacitat d'utilitzar-les de forma eficient. Per tant, aquestes persones queden excloses de la gran quantitat de beneficis que els hi poden aportar les TIC, els quals, a més dels mencionats a principi de l'apartat, poden relacionar-se amb la recerca de feina, la sociabilitat i l'accés a continguts culturals. A més a més, l'informe afegeix que “ paradoxalment, aquests nous analfabets no se senten exclosos de la societat, atès que no veuen la necessitat d'utilitzar les TIC (...), es tracta, en certa manera, d'un sistema d'autoexclusió respecte a un món del qual se senten cada día més distants”.\nAlguns autors estatunidencs de la decàda dels 70, com Tichenor, Donohue i Olien ja parlaven d'una fractura del coneixement (knowledge divide) segons la qual l'aparició cada nou mitjà informatiu augmentava la divisió en el si del sistema social perquè creava “rics” i “pobres” en informació. A mesura que la revolució digital es va anar desenvolupant, va aparèixer un primer concepte de fractura o bretxa digital que tenia a veure amb les possibilitats d'accés a les TIC a nivell d'infraestructures. L'OCDE va definir en 2001 la fractura digital com a “el desfasament o divisió entre individus, llars, àrees econòmiques i geogràfiques amb diferents nivells socioeconòmics amb relació tant a les seves oportunitats d'accés a les TIC, com a l'ús d'Internet per a una àmplia varietat d'activitats”. Així mateix, tot i donar preferència a l'aspecte tècnic de la bretxa, també se’n destaca que les persones usuàries han de tenir les competències necessàries per saber-les utilitzar. La segona (i més actual) concepció de la fractura o bretxa digital es relaciona amb aquest accés efectiu i/o útil, ja que ens trobem, generalment, en un escenari en el cual la disponibilitat de les TIC es cada cop més comuna i per tant, cal potenciar que aquells grups socials menys avesats a les noves tecnologies obtinguin el coneixement i les competències digitals necessàries per utilitzar-les. També cal afegir que aquest concepte d'accés efectiu també inclou la capacitat de poder gestionar la gran quantitat d'informació que ens trobem a la xarxa i tal, com diu l'informe La bretxa è mobile saber gestionar-la per a convertir-la en coneixement”.\nAquest concepte més actual de la fractura digital es relaciona directament amb la qüestió generacional. Les persones nascudes després del 1990 (mil·lenials) són anomenades nadiues digitals i “formen part de la primera generació que ha crescut en un entorn tecnològic i digital normalitzat”; “estan plenament familiaritzats amb l'ús de les eines i demostren un bon domini, sovint intuïtiu, de les tecnologies pròpies de la societat de la informació”. Per contra, l'immigrant digital és “una persona nascuda abans de la popularització de les tecnologies i que, malgrat la bona voluntat i la disposició activa per a aprendre a fer-les servir, experimenta una certa incomoditat o dificultat a la hora d'usar-la”. Tapscott desenvolupa aquesta diferència en la seva obra Creciendo en un entorno digital. La generación internet (1998): “ per primera vegada en la història, en saben más (les noves generacions) que els seus pares, d'una innovació essencial per a la societat, i s'hi senten més a gust que els seus progenitors” i a més, afegeix que “es poden considerar com una força de transformació social, atès a que estan aprenent, jugant, comunicant-se, treballant i creant comunitats de maneres molt diferent a com ho van fer els seus pares”. Tal com s'ha dit anteriorment, quan es parla de la fractura digital no només cal tractar l'accés a les noves tecnologies sinó quins usos se li dóna. Pel que fa a aquests usos en relació amb la qüestió generacional, es pot determinar que els adolescents les utilitzen principalment per oci, en el qual s'inclou la socialització. En l'informe Jóvenes y ocio digital: Informe sobre el uso de herramientas digitales por parte de adolescentes en España, els seus autors D. Aranda, J. Sánchez-Navarro i C. Tabernero, defensen que “la tecnologia els permet generar espais de suport, sociabilitat i reconeixement que són també espais d'aprenentatge col·laboratiu de caràcter no formal, sustentats en cercles socials quotidians on existeixen àmplies possibilitats de desenvolupar competències socials, culturals, professionals o tècniques”. En aquest sentit, el pensador estatunidenc Howard Rheingold escriu en el seu llibre “Multitudes inteligentes: La próxima revolución social” que quan els adolescents utilitzen les xarxes socials, obtenen “capital de xarxa social”, concepte que es relaciona amb la gran quantitat de coneixement i oportunitats de socialització que s'obté a canvi de que l'individu dipositi part dels seus coneixements i els seus estats d'ànim a la Xarxa.\nEn aquest apartat s'analitzaran diverses dades referents a l'accés i ús de les TIC a Catalunya durant l'any 2017 entre persones de 16 i 74 anys, les dades més recents disponibles a l'Idescat, l'Institut d'Estadística de Catalunya. Durant aquest anàlisi es farà èmfasi principalment en la qüestió generacional, ja que és un element principal en la concepció actual de la fractura digital, la separació que hi ha entre diferents grups socials tot el que fa referència a a l'ús de les noves tecnologies. En primer lloc es tractarà l'ús dels diferents elements actuals de les TIC, en segon lloc les competències digitals de les persones usuàries, en tercer lloc els serveis online dels quals es beneficien, en tercer lloc la seva interacció digital amb l'Administració i el grau de confiança que mantenen amb Internet.\nEn primer lloc, tractarem les dades de l'ús de l'ordinador, telèfon mòbil i Internet. Les dades següents al·ludeixen a persones que van utilitzar els dispositius esmentats o van accedir a Internet almenys un cop en els mesos de setembre, octubre i novembre de 2017.\nPrimerament, pel que fa a l'ús de l'ordinador, podem observar com els percentatges són molt alts en les persones de 16 a 24 anys amb un 97,2% i no baixen del 80 % entre les persones de 25 a 54 anys. En les persones entre 55-64 el percentatge disminueix fins al 64,4% i molt més baix és l'ús de l'ordinador entre les persones de 65 a 74 anys, amb un 37,4%.\nEn segon lloc, respecte de l'ús del telèfon mòbil, aquest és l'element dels tres que està més estès. Es situa per sobre 90 % entre les persones de 16 a 64 anys. Així mateix, el percentatge d'ús del telèfon mòbil entre les persones de 65 a 74 també és molt alt, un 85,3 %. Sobre l'ús del telèfon mòbil per accedir a Internet fora de l'habitatge i/o el centre de treball en parlarem en el següent punt a analitzar, l'ús de l'Internet.\nEn tercer lloc, de la mateixa manera que l'ús del telèfon mòbil, l'ús de l'Internet es situa per sobre del 90% en la majoria dels rangs d'edat a analitzar, de 16 a 54 anys. Hi destaquen novament els rangs d'edat de 16 a 24, amb un 97.2% i de 35 a 44, amb un 96,3 %. Pel que fa a les persones d'entre 55 i 64 anys, mantenen un percentatge d'ús del telèfon mòbil també molt alt, un 79,7%. Finalment, les persones entre 65 i 74 anys obtenen un percentatge d'un 45,9%. En relació a l'ús del telèfon mòbil per accedir a Internet fora de l'habitatge i/o el centre de treball mencionat anteriorment, aquest fet és igualment generalitzat. Un 98,3% de les persones enquestades entre 16-24 han accedit a Internet mitjançant el seu telèfon mòbil fora del seu habitatge o centre de treball, mentre que la xifra descendeix a un 94,4 % en les persones entre 35 i 44 i finalment a un 83,9 % de les persones enquestades d'entre 65 i 74 anys, que segueix sent un percentatge molt elevat.\nPer tant, segons les dades recollides anteriorment, es pot determinar que la primera etapa de la fractura o a la bretxa digital referida a la disponibilitat física d'accés a les TIC està en gran part superada. No obstant això, persisteix un sector de la població que se situa en els perfils d'edats més avançades que encara no s'ha integrat del tot en l'ús de l'ordinador i l'Internet.\nEn segon lloc, es tractaran les dades disponibles a l'Idescat pel que fa a les competències digitals de cada rang d'edat, és a dir la capacitat per fer un ús efectiu de les diferents eines que aporten les TIC. Aquestes dades seran analitzades en dues parts: la primera tindrà relació amb aquelles funcions més pròpiament informàtiques i la segona les ampliarà incloent aquelles que poden estar relacionades amb els telèfons mòbils. Al seu torn, les funcions tractades en la primera part han estat dividides en tres nivells segons el seu nivell de dificultat o complexitat. També cal remarcar que aquest cop la mostra s'amplia temporalment, incloent així el mes de desembre de 2016 i la resta de mesos del 2017 fins al desembre.\nPrimer, respecte de les competències digitals relacionades amb l'informática, tal com s'ha dit abans, aquestes ha en estat dividides en tres nivells segons la seva dificultat. En el nivell bàsic hi trobem l'acció de copiar o moure fitxers o carpetes i la d'utilitzar un processador de text. En ambdues funcions hi trobem uns resultats semblants: les generacions més joves (16-34) obtenen percentatges alts d'entre el 80 i el 90 %, les de la meitat de la taula (35-54) entre el 70 i el 60 % i per últim les persones de més avançada edat (55-74) obtenen resultats més baixos, entre el 60 i el 40 %. En el nivell mitjà hi trobem la possibilitat de crear presentacions o documents que integrin text, imatges, taules o gràfics, la d'utilitzar fulls de càlcul i la de fer servir programari per editar fotos, vídeo o arxius d'àudio. Pel que fa a les presentacions, la diferència de percentatges entre rangs d'edat és més accentuada que en altres elements: 82,1 % per a les persones d'entre 16 i 24 anys, 48,2 % per a les persones d'entre 45 a 54 anys i finalment un 23,0 % per a les d'entre 65 i 74 anys. Respecte als fulls de càlcul, podem advertir com, tot i que les més joves (16-24) es mantenen al capdavant en el seu ús (68,0%), les generacions posteriors obtenen millors resultats que en l'ús de les presentacions. És el cas de les persones entre 45 i 54 anys, amb un 50,9 % que afirmen utilitzar aquesta funció informàtica i el de les persones d'entre 65 a 74, amb un 26 %. Això pot ser perquè estan molt més inserides en un context professional més complex que es pot relacionar més amb l'ús d'un programa de càlcul. En relació als programes d'edició, obtenim percentatges més inferiors però també més homogenis: un 67,8% per a les persones entre 16 i 24 anys, percentatges al voltant del 40% entre les persones de 35 a 64 anys i finalment un 19,1 per a les persones d'entre 65 a 74 anys. Per últim, dins del nivell més avançat s'inclouen els programes relacionats amb les bases de dades i la programació. Quant al primer element, el seu ús és generalment bastant homogeni en les persones joves i adultes, tot i que amb preponderància amb les primeres, situant-se al voltant del 40% i el 30%. Les persones d'entre 65 a 74 anys obtenen un percentatge molt baix, un 11,6%. Respecte de la programació, en general s'obtenen percentatges molt baixos, només sobrepassant el 20% les persones d'entre 16 i 24 anys, les posteriors situant-se al voltant del 10% i finalment les persones d'entre 65 a 74 anys obtenint un ínfim 1,0. Segon, amb referència a les competències que poden ser relacionades també amb els telèfons mòbils, es desenvoluparan els percentatges d'ús de les següents tasques o accions: transferir fitxers entre l'ordinador i altres dispositius, instal·lar programari o aplicacions i la configuració del programari (sistemes operatius o programes de seguretat). En primer lloc, pel que fa al primer element, podem observar com els percentatges són generalment bastant alts, amb un 85,4 % per a les persones d'entre 16 i 34 anys i no baixant del 50% per la resta de rangs d'edat. En relació a l'acció d'instal·lar programari o aplicacions, podem observar com també és bastant generalitzada, situant-se al capdavant le persones d'entre 16 i 24 anys amb un 87,2 %, al voltant del 60% per a les generacions a la meitat de la taula i un 30,4% per a les persones d'entre 65 i 74 anys. Per últim, en referència amb la configuració de programari, cap generació passa del 50%. Segons les dades recollides en aquest apartat es pot determinar que, de la mateixa manera que en el punt anterior, tot i que l'ús de les TIC i competències digitals per treure’n profit es van homogeneïtzant cada cop més, les funcions que requereixen un cert nivell de dificultat segueixen sent pràcticament inaccessibles per a un gran sector de les persones d'edat més avançada.\nEn tercer lloc, es comentaran les dades relacionades amb els diferents usos que li donen a l'Internet els diferents perfils d'edat. Els usos a tractar seran els següents: enviar o rebre correus electrònics, participar en xarxes socials, llegir notícies, diaris o revistes d'actualitat en línea, participar políticament a les xarxes, utilitzar la web per a la vida professional, utilitzar-la per a l'aprenentatge, per a organitzar viatges, per a la venda de béns i serveis, i per últim, per a la banca electrònica. En aquest cas, les dades a analitzar es limiten a persones que hagin fet ús de l'Internet almenys un cop durant els mesos de setembre, octubre i novembre de 2017. Primerament, es pot determinar que enviar i rebre correus electrònic és la funció d'Internet més utilitzada per tots els sectors de la població. Entre les persones de 16-24 anys obté un 96,0 %, mentre que entre les següents generacions fins als 54 anys es manté al voltant del 90% i entre les persones de 55 a 74 no baixa del 70%. Pel que fa a l'ús de les xarxes social, la fractura generacional es fa més visible: entre les generacions joves (16-34) s'obtenen percentatges al voltant del 90%, entre les de 45 a 54 un 62,6 % i finalment entre les de 65 a 74 un 19,4%. En contraposició, les persones que fan més ús d'Internet per a informar-se de l'actualitat formen part d'un rang d'edat que va des dels 25 anys fins als 54, amb un percentatge al voltant del 80 %, amb preponderància entre les persones de 25 a 34 anys amb un 82,2%. Tot i això, les persones de 16 a 24 anys mantenen un percentatge molt alt igualment, un 72,8 %. Respecte a l'ús d'Internet per buscar feina o enviar una sol·licitud a un lloc de treball, s'observa com tornen a ser les persones de 25 a 34 anys les que es situen en primera posició amb un 36,8% i en aquest cas, seguides de les de 16 a 24 amb un 35 % i amb un percentatge al voltant del 20% per a les persones d'entre 35 i 54 anys. Pel que fa a l'ús d'Intenet amb un objectiu d'aprenentatge, tornen a ser les persones més joves les que es situen al capdavant, segurament perquè encara es troben en un àmbit acadèmic. Les persones d'entre 16 i 24 anys obtenen un percentatge del 27 % en la realització de cursos en línea i un 44,4% en l'utilització de material d'aprenentatge que no sigui un curs complet en línea (material audiovisual, programari d'aprenentatge en línea, llibres de text electrònics... ). Els rangs d'edat de la meitat de la taula obtenen resultats al voltant del 20 % i finalment, les persones d'edat més avançada obtenen un 2,8% en cursos online i un 8,5 en l'utilització d'altres materials. Finalment, pel que fa a altres usos, cal destacar els percentatges al voltant del 60 % i el 70% de les persones entre 25 i 54 per a l'organització de viatges, un 25,8% per a les persones d'entre 25 i 34 per a la venda de béns i serveis i l'alt percentatge que obté la banca electrónica amb percentatges entre el 70% i el 60% entre les persones de 25 a 64 anys. Havent observat les dades tractades en aquest punt, es pot extreure que la diferència generacional més visible és la de l'ús de les xarxes socials, molt generalitzat entre els sectors més joves de la població. Tanmateix, també cal remarcar la posició de pont intergeneracional en la cual es troba la generació de persones de 25 i 34 anys, ja que continuen sent generalment joves i per tant fa molt ús de les xarxes socials però a la vegada estan arribant a una etapa molt més estable econòmica i professionalment i per tant també fan ús dels serveis d'Internet més lligats a aquesta etapa, com poden ser els relacionats amb el món laboral o la banca electrònica.\nEn quart lloc, es tractaran les dades relacionades amb l'interacció dels diferents rangs d'edat amb l'Administració a través de l'Internet. Es pot observar que la interacció amb l'Administració és bastant habitual pels internautes de diferents rang d'edat, obtenint percentatges al voltant del 60% entre les persones de 25 a 64 anys. Primerament, es desenvoluparan els diferents tipus d'interaccions que estableixen les persones usuàries amb l'Administració a través d'Internet i tot seguit s'exposaran diferents motius per no enviar o no poder enviar formularis emplenats a través del perfil web de l'Administració. En aquest cas les dades es refereixen al mes de desembre de 2016 i la resta de mesos de 2018 fins al desembre.\nLes interaccions més comunes amb l'Administració són, en aquest ordre, la cerca d'informació a través de la pàgina web de les diferents institucions, el descarregar o imprimir formularis i el retornar aquests mateixos formularis ja emplenats. Aquestes accions es concentren en els rangs d'edat de 25 a 64 anys, amb percentatges d'entre el 40 i el 60%, com s'ha dit anteriorment. Així mateix, s'observa com tant les persones més joves (16-24) com les de més adultes (45-74) es situen per sota de la resta de generacions, de forma més accentuada en el cas de les segones. A continuació exposarem alguns dels motius que poden portar a aquest sectors de la població a relacionar-se menys amb l'Administració via electrònica. En el cas de les persones de 16 a 24, les enquestes de l'Idescat ens mostren que el factor més important (37,8%) és la no disponibilitat de firma o certificat electrònic per a identificar-se virtualment, seguit de la preocupació per la protecció i la seguretat de les dades personals. Ambdós factors van estretament lligat i poden ser deguts a la poca experiència d'aquestes persones pel que fa a la relació amb l'Administració o les institucions a l'hora de presentar documents oficials. Quant a les persones d'entre 45 i 74 anys, el màxim factor de no entrega d'un formulari online a l'Administració és la tramitació per altra persona en representació, un 60,1% en el cas de les persones d'entre 45 i 54, un 65,7% en el cas de les persones d'entre 55 i 64 anys i un 75,7% en el cas de les persones d'entre 65 i 74 anys. Aquest fet pot tenir la seva explicació en la manca d'habilitats o coneixements amb en aquest àmbit, motiu que esgrimeixen el 34,5% de les persones enquestades d'entre 45 i 54 anys, un 29,6 les de entre 55 i 64 i un 34,8% les persones d'entre 65 i 74.\nDIns la categoria de molt, qui sobresurt amb un 46,5% son les persones d'entre 65 a 74 anys. La categoria de bastant és més homogènia i els diferents rangs d'edat vasculen entre un 50 i un 70%. Per últim, en la categoria de poc o gens, sobresurt l'ínfim percentatge de 11,4 % que pertany a les persones d'entre 54 i 64 anys.\nEconomist Intelligence Unit (2013). "Redefining the digital divide Arxivat 2013-12-16 a Wayback Machine.". London: EIU. [Data de consulta: 17 de març de 2014]\nXarxa de la fractura digital Arxivat 2006-02-16 a Wayback Machine. (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fractura_digital&oldid=26821510»\nDarrera modificació: 30 març 2021 a les 16:31\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 març 2021 a les 16:31.


Activitats anteriors d'Aasara\nAASARA A LA 18a MOSTRA D’ASSOCIACIONS DE BARCELONA - FESTES DE LA MERCÈ 2013\nUn any més Aasara va estar present a la Mostra d’Associacions de Barcelona de les festes de la Mercè, els dies 21, 22 i 24 de setembre, amb un estand divulgatiu propi.\nCal destacar la intervenció solidària, diumenge 22, de la companyia de Bollywood Diamonds de la nostra col·laboradora Sara Barrera que va entusiasmar el nombrós públic que va participar en el “Taller de ball de Bollywood”.\nCLASSES SOLIDÀRIES DE DANSA BOLLYWOOD\nA més dels tallers realitats amb motiu de la presència d’Aasara en fires i mostres, durant el 2013 es van organitzar, amb gran èxit, diverses master class de dansa Bollywood capitanejades per Sara Barrera, tant a Barcelona (els dies 23 de març i 4 d’abril a la tenda Coco-Mat del carrer Balmes) com a Castelldefels (el 4 de juny a la Biblioteca Central). Un cop acabada la classe, les persones participants pagaven el que volien i la totalitat de l’import recollit es va aportar per als projectes d’Aasara.\nAASARA a la 18a FIRA PER LA TERRA\nPer segon any consecutiu, Aasara va estar present a la 18a Fira per la Terra celebrada els dies 20 i 21 d’abril de 2013 al Parc de la Ciutadella i al Passeig Lluís Companys de Barcelona. Es tracta d’una trobada anual que reuneix entitats d'índole social, mediambiental i sanitària que proposen formes de comportament respectuós, cooperatiu i solidari.\nEls tallers de maquillatge de Bollywood i de tatuatges de henna van tenir molt d’èxit entre els petits i els grans. També vam comptar amb la presència al nostre estand del jove escriptor Amin Sheikh firmant el seu llibre autobiogràfic “La vida es la vida, soy gracias a ti”, la commovedora història d’un nen del carrer, la seva, un gran exemple de la capacitat de superació i de resiliència de l’ésser humà.\nTARDA DE TEATRE EN BENEFICI D'AASARA\nLa companyia de teatre Meneito va representar, el 28 d’octubre de 2012, l’obra “Tercer Segona”, al teatre El Centre de Gràcia. Els amics, simpatitzants i socis d’ Aasara, que varen omplir la platea del teatre, varen poder gaudir de tot un seguit de situacions còmiques i quotidianes, típiques d’un vodevil. Un cop finalitzada l’obra els assistents varen compartir una copa de cava amb els actors i els voluntaris d’Aasara, tot rebent informació dels projectes de salut, nutrició, escolarització i acolliment, desenvolupats per Aasara que es van beneficiar de tota la recaptació de l’acte, gràcies a la generositat de la companyia i del Centre.\n10è ANIVERSARI D'AASARA\nEl 19 de novembre de 2011 ens vam reunir socis, donants, amics i simpatitzants d'AASARA al Conservatori de Música de Barcelona per celebrar el 10è aniversari de la seva fundació. A la sala de concerts va començar l'acte amb un parlament de benvinguda i d'agraïment a tots els assistents del Sr. Frederic Callis, Vicepresident d'AASARA, seguit de la projecció d'un vídeo que explica d'on venim, qui som, quin camí hem fet i mostra en quins Projectes estem treballant en l'actualitat i amb quines contraparts a l'Índia.\nEl Sr. Joan Anton Pons-Serés , President d'AASARA, va agrair al Sr. Toño Armengod i a tots els seus col·laboradors la realització gratuïta d'aquest video que ens permet donar a conèixer la nostra feina . Ens va convidar a tots a seguir-la amb il·lusió, com fins ara, i als joves a continuar-la en un futur.\nDesprés varem gaudir de la magnífica actuació del músic, compositor i cantant Manu Guix, actualment director musical de "Grease", que va voler contribuir d'aquesta manera, també desinteresada, a la festa d'AASARA. La seva música, la seva capacitat de comunicació amb el públic i un ampli repertori basat en tot un seguit de versions de temes de LLuis Llach , de classics del jazz i de temes propis, va fer que tots disfrutessim amb la seva actuació.\nL'Acte es va acabar amb un "sopar a peu dret" a la sala central del conservatori, anomenada la Peixera, un magnific espai mostra de l'arquitectura modernista barcelonina, que ens va permetre compartir amb tots els asistents un tast de la gastronomia índia. També hi havia una petita mostra d'artesania d'aquest pais.\nTot plegat va fer possible que la celebració del nostre 10 aniversari fos del tot entranyable, tant com AASARA preten ser-ho amb tots els nens i nenes del carrer de l'Índia.\nMOSTRA D'ENTITATS DE COOPERACIÓ (GRÀCIA SOLIDÀRIA)\nEls dies 16 i 17 de juliol de 2011, Aasara va coorganitzar la mostra d'entitats de cooperació del barri de Gràcia de Barcelona, amb un estand propi de difusió i exposició dels projectes en curs. Els visitants de la mostra també van poder assistir a una taula rodona de debat sobre els projectes de gènere a l’Índia, al Senegal, al Tibet, al Sàhara i al Camerun.\nTAULA RODONA "BARCELONA-MUMBAI. COOPERACIÓ AL DESENVOLUPAMENT EN L'ÀMBIT DELS STREET CHILDREN"\nAmb motiu del 10è aniversari, Aasara va organitzar una taula rodona al Col·legi de Periodistes de Catalunya amb el títol de "Barcelona-Mumbai. Cooperació al desenvolupament en l’àmbit dels street children".\nEl debat va ser moderat pel periodista Marti Gironell. A més d’Aasara hi van participar representants d'altres organitzacions com ADA,CCDT i VitaMundi, entitats treballant a Mumbai i que comparteixen un mateix model de cooperació basat en la proximitat, el coneixement de la situació dels "street children", la racionalització de les seves estructures i un model similar de gestió basat en el voluntariat i la col·laboració amb acreditades contraparts locals.\nMÉS DE 250 PERSONES PARTICIPEN A LA NIT D'AASARA\nL'impuls de solidaritat va moure més de 250 persones fins al casinet d'Hostafrancs a Barcelona el 13 de març de 2009. Venien de tota la província, de Girona, de Mallorca, fins i tot de Madrid. Volien conèixer de primera mà els projectes d'ajut als nens del carrer de l'Índia. I alhora, saber com s'hi podien implicar.\nEra una nit especial i la immersió a l'Índia va ser total. Des de la gastronomia índia del sopar, fins a les mostres d'artesania i els vídeos, fotos i powerpoints de divulgació, així com música clàssica del país en directe, de la mà d'un mestre, Tapan, que poques setmanes abans havia actuat a l'Auditori.