Els bancs volen que els seus clients inverteixin amb ells\nLa gran banca ofereix als seus clients plataformes per invertir a cop de clic\n27 de de juny del 2021. 10:02\nEl sector bancari espanyol és conscient del que demanden els seus clients. La mostra són les aplicacions mòbils que tenen, tant per a les gestions diàries com per a les més específiques, com les d’inversió. Els cinc bancs més importants d’Espanya, els que cotitzen a l’Ibex 35, tenen ‘apps’ pròpies perquè els usuaris gestionin les seves inversions des del mòbil i l’ordinador. A més de poder moure els seus diners en un pla de pensió o en un fons indexat, el client també tindrà informació dels mercats a temps real, anàlisi tècnica o fonamental.\nAquestes aplicacions tenen punts a favor perquè solen ser intuïtives i fàcils d’utilitzar, sobretot per a un públic més jove que està acostumat al seu ús. A més a través d’aquestes es pot accedir a tota mena de mercats amb menys costos de transacció.\nPer invertir amb aquestes ‘apps’ cal tenir en compte una sèrie de qüestions, com els diners que s’hi destinaran. Els experts aconsellen meditar les inversions; tenir clars els objectius; planificar bé i diversificar. Un dels consells més repetits és no deixar-se portar per l’eufòria o el pànic. Tots cinc recomanen informar-se bé de com funciona el mercat.\nSo:fia, l’‘app’ del Santander\nEl 2018, Banco Santander va transformar el seu ‘broker online’ en una plataforma d’inversions que agrupa fons, plans i valors. L’objectiu era millorar l’experiència dels seus clients al mercat. Així, l’entitat presidida per Ana Botín va engegar So:fia (Santander Orienta: Finances, Inversió i Estalvi). Tal com indiquen des del mateix banc no hi ha inversió mínima inicial per començar a operar. «L’únic requisit és ser client del banc i tenir contracte multicanal (que és gratuït i necessari per accedir als canals digitals)», afirmen. D’aquesta manera, hi tenen accés els 5,2 milions digitals de Santander España, ja que està pensada per a qualsevol perfil del client.\nDes de Banco Santander expliquen que no tenen comissió d’entrada ni de sortida ni de manteniment. «És un servei que el banc ofereix de manera gratuïta», diuen. No obstant, segons el fullet informatiu sí que hi ha costos a l’hora de compravenda de productes. Les quantitats depenen del producte. Poden variar des de 3 fins a 60 euros o segons la quantitat aportada, un percentatge.\nBBVA Trader és la plataforma de ‘trading’ que BBVA posa a disposició dels seus clients perquè puguin operar en borsa de manera «ràpida, senzilla i intuïtiva». L’‘app’ té dues modalitats. BBVA Trader, que és bàsic i gratuït. I BBVA Trader Pro, nivell avançat, personalitzable i amb «una àmplia gamma d’eines especialitzades».\nPer començar a operar no hi ha inversió mínima inicial, però sí que s’ha de ser client, tot i que es pot fer-se’n al moment. Les comissions, explicades al fullet informatiu de l’aplicació, varien segons el producte, però van dels tres fins als 25 euros; o del 0,05% al 0,3% per a inversions de més de 20.000 euros. A través de BBVA Trader es pot invertir en accions, ETFs, Warrants, futurs i opcions.\nBroker Now App és l’aplicació de CaixaBank. Segons l’entitat no hi ha una inversió mínima establerta per operar en valors, però sí que es requereix obrir un expedient en què es dipositen les accions comprades, que ha d’estar vinculat a un compte d’efectiu a CaixaBank on es porten a terme els moviments associats a les operacions de valors.\nAmb aquesta ‘app’ es pot invertir en accions, ETF, Warrants, futurs i opcions, renda fixa. Les comissions estan establertes en la compravenda de valors. Depèn del producte contractat i en quin mercat s’operi. Les tarifes van des de tres euros fins a 10 euros o un percentatge. A més, segons informen, la comissió de manteniment és zero si el client fa 12 operacions al semestre.\nPopCoin és un dels ‘roboadvisor’ que va arribar per intentar democratitzar la inversió. L’‘app’ va néixer el 2018 amb el guiatge de Bankinter. Per poder operar no fa falta ser client, però sí tenir un compte en qualsevol entitat. La inversió mínima és de 1.000 euros. Els productes disponibles són fons gestionats, indexats i sostenibles i plans de pensions.\nBanc Sabadell compta amb Sabadell Broker, que permet operar directament als mercats; enviar les ordres que vulgui; i consultar l’evolució de tots els mercats i accions que cotitzen. Ofereix la possibilitat de conèixer les anàlisis dels experts.\nPer operar, l’usuari ha de tenir obert un compte de valors de l’entitat. No hi ha inversió mínima inicial. No obstant, té comissió de custòdia i comissió de compravenda.\nMercat financer Bancs


Garcia presenta l’aplicació de Benestar Social en el Congrés Nacional d’Innovació i Serveis Públics – Compromís per Castelló\nGarcia presenta l’aplicació de Benestar Social en el Congrés Nacional d’Innovació i Serveis Públics\nPublicat el 12 Abril 2018 en Democràcia, participació i igualtat\nEl regidor de Modernització ha destacat que la ferramenta “facilita la col·laboració i la comunicació i permet una atenció més eficient, ràpida i humana”.\nEl regidor de Transparència i Modernització, Ignasi Garcia, ha participat en el Congrés Nacional d’Innovació i Serveis Públics (CNIS). Així, durant aquest matí, el representant municipal ha presentat en el congrés l’aplicació de Benestar Social que ha realitzat l’Ajuntament de Castelló en col·laboració amb l’empresa Ayelen Solutions. Segons Garcia, es tracta d’una aplicació que “representa un canvi en la forma de treballar, ja que, per primera vegada facilitarem a través de les TICs la col·laboració i la comunicació entre els diferents negociats de Benestar Social. L’aplicació permetrà traure informació de manera automàtica per a tindre un control exhaustiu de les nostres polítiques i facilitarà el treball als nostres funcionaris”.\nEl titular de Modernització també ha destacat que la nova aplicació “busca que la ciutadania puga rebre una assistència i una atenció més eficient, més ràpida i més humana gràcies als fluxos d’informació i la nova manera de col·laborar que ara tindran els diferents negociats”.\nPer últim, Garcia ha destacat que l’aplicació s’ha estat desenvolupant comptant amb la Regidoria de Benestar Social des de la base i que “en pocs dies hem vist la seua utilitat i per això hem volgut compartir aquesta experiència amb altres administracions”.\n← El Planetari ha ofert un campus infantil i tallers familiars durant les vacances de Pasqua\nEls Pressupostos Participatius 2018 recullen més de 150 propostes de la ciutadania →


Notes de Camp: Les fonts de Can Catà (Cerdanyola del Vallès-Vallès Occidental)\nAquestes dues fonts es troben dins dels terrenys de Can Catà, una antiga i gran masia del terme de Cerdanyola del Vallès inclosa en el inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La casa, del segle XVI, esta rodejada d’un ampli jardí d’estil neoclàssic dissenyat al segle XX. Actualment alberga la Reserva Natural de Can Catà, que es pot visitar el primer i tercer diumenge de mes excepte a l’agost.\nL’itinerari comença al barri de Canaletes (Cerdanyola del Vallès), on el passeig d’Horta dona pas al camí de Can Catà. Després de travessar la riera de Sant Cugat i passar sota els arcs de l’antic aqüeducte, a l’esquerra s’observa l’ermita de Santa Maria de les Feixes. La pista continua i després de creuar el torrent Codina, puja suaument fins a Can Catà. Poc abans d’arribar-hi a la dreta hi ha uns postes de ciment amb una marca de color verd. En aquest punt s’inicia un corriol que penetra en el bosc\nEl corriol desemboca en una pista més ample. Per l’esquerra s’arriba a un indicador que mostra la ruta a les fonts. De nou a l’esquerra es va a parar a Can Catà. Cal seguir per la dreta fins un vell pont de pedra que permet creuar el torrent que porta el nom de la masia\nPassat el pont hi ha un nou pal indicador assenyalant la ruta de la font Vella i la font Nova\nLa font Nova és la que queda més a prop. Envoltada de bosc, la font es troba al fons d’un pla precedida per una llarga taula i bancs de ciment. Al costat s’ha excavat una mena de cava actualment decorada amb símbols esotèrics i plena de brutícia.\nJust enfront de la taula hi ha un petit amfiteatre pels voltants del qual hi circulava aigua formant petites cascades.\nTot el conjunt ofereix una sensació de magnificència passada\nCal recular fins al pont de pedra. Abans d’arribar-hi, una amplia bassa, actualment seca, recollia les aigües de la font a través d’un canal que encara es pot veure\nLa font Vella, que tampoc raja, és més discreta. Neix d’una paret d’obra on hi ha una fornícula amb una imatge de Moisès. Al davant té una petita bassa. Per la dreta es pot pujar sobre la font. Allà es situa l’antic brollador i una taula rodona de pedra\nEs deixa la font pel primer camí que es troba a l’esquerra. Aviat s’arriba a una pista més ample. De nou a l’esquerra es va guanyant alçada a mesura que el camí és fa més estret. Després d’una bona estona flanquejant la serra de Masriera s’enllaça amb la pista que ve del portell de Valldaura i que segueix pràcticament per la carena.\nDurant la baixada, a l’esquerra es troben les restes d’una tanca. Entre els pals han desaparegut el filferros, i en aquest punt comença un corriol que baixa força inclinat fins als voltants de Can Codina.\nPer la dreta, el camí porta a la pista de Canaletes a Can Catà, per on es retorna al punt de sortida.\nTemps aproximat: 2 hores 30 minuts\nMés informació sobre la masia de Can Catà aquí


1.5.2. Civilització, Política. Disseny de civisme.\n1.5.2. Civilització, Política.\nDefinir la societat geopolítica com la persona social-col·lectiva resultant del lliure pacte entre ètnies. Definir els termes "civilització" i "política".\nPolítica (del grec, polis) i civilització (del llatí, civitas) indiquen una mateixa realitat històrica: la federació de vàries ètnies per a protegir-se, dins un clima bèl·lic, cara a perills exteriors i desenvolupar, així, una convivència pacífica de respecte mutu i ajuda basada en la lliure confederació en l'interior de la societat geopolítica creada (v. imperi).\nTant civitas com polis signifiquen "ciutat", no és correcte, doncs, parlar de "civilització" o "política" abans de la creació de les primeres ciutats-imperis multitribals, poliètniques o plurigentilícies. Des de fa milers, sinó milions, d'anys han existit cultures humanes molt importants però les civilitzacions es remunten com a màxim a uns 10.000 anys a l'Àsia Sudoccidental.\nEl terme llatí urbs prové d'urbare: "llaurar el solc amb els bous i l'arada sagrats, per delimitar el perímetre de la nova ciutat-imperi que s'anava a constituir". D'aquí prové "urbanitzar" i "urbanitat".\nTot i que civilització i política, doncs, són de fet sinònims, convencionalment emprarem el terme política per a designar específicament el conjunt de la societat formada pel pacte federal que constitueix la "ciutat-imperi" o, com l'anomenarem, la societat geopolítica. Reservarem en canvi, el terme cívic per a designar les àrees de comandament territorial de les múltiples ètnies i inter-ètnies que formen la societat geopolítica en el seu conjunt.\nTota inter-ètnia és vista com a tal des del seu interior, malgrat sigui contemplada com a ètnia des de l'exterior.\nSi emprem l'expressió disseny de civisme és, malgrat l'aparent contradicció amb el que acabem de dir, per a tractar sistemàticament el disseny del conjunt i de cada aspecte de la civitas, de la civilització, de la societat civil o societat geopolítica. Hom ha de jugar, a l'hora de proposar una expressió, a la vegada, entre el necessari rigor terminològic i el bon so i clara connotació dels termes triats potser no del tot precisos, però correctes ja que depenen, en aquest cas, del seu doble origen grec i llatí. "Disseny de civisme" substitueix, doncs, "disseny polític", més correcte, però amb connotacions desgraciadament massa tèrboles o pretensioses.\nLa societat civil (geo-cívica) es fonamenta en lliures pactes privats entre tota classe de persones. La societat geo-política es regeix, en canvi, per lleis generals que no poden instituir legítimament "privilegis", o sia, lleis privades.\nDefinim l'auto-política com la disciplina acceptada per tots els ciutadans i per totes les ciutadanies al servei de la solidaritat llibertària de la sencera societat geopolítica lliurement formada per múltiples ètnies i inter-ètnies lliurement multi-confederades i permanentment confederables.\nL'anti-política es desenvolupa en un cercle viciós característic dels darrers 4500 anys d'anti-civilització imperialista: 1. opressió establerta; 2. corrupció generalitzada; 3. provocacions per indignar els ingenus; 4. subversions "terroristes" teledirigides; 5. repressió antiterrorista exemplar; 6. nova repressió establerta pseudo-jurídicament molt pitjor que l'anterior... Aquesta espiral condueix a una cada vegada més forta concentració de poder sobre i contra les persones.\nLa paraula política és un clar exemple de com es manipulen certs termes nobles i precisos, convertint-los per a la majoria dels ciutadans, en termes menyspreables. En aquest cas, fent la política sinònim de poder, de corrupció... fins al punt que la seva simple pronunciació, susciti por, desconfiança o desencant.\nLa política és l'art lliure, degudament responsabilitzat, de conduir amb harmonia els diferents estrats de la societat conjunta. Els termes autoritat i estratègia indiquen etimològicament aquesta actuació conjunta de i en la polis.


Mor Inés Bayo, vocalista de Los Fresones Rebeldes\n"Ens embarga una gran tristesa i recordem amb molt afecte la seva companyia en els inicis del grup fins a principis de 1998 i la seva incorporació entre 2014 i 2015", apunta el comunicat enviat per la discogràfica Subterfuge Records.\nInicialment al grup creat per Felipe, Cristina, Miguel i Euge, es van sumar Inés i la seva germana Ceci, formant part de manera intermitent de Los Fresones Rebeldes fins a poc després d'editar el primer disc, Es que no hay manera.\nEn aquest primer disc, on participaven les quatre veus femenines, la d'Inés va tenir "protagonisme en cançons com Al amanecer, Bola de Cristal, Suave o Cara Bonita, entre d'altres".\n"Després de la marxa d'Inés i Ceci el 1998 i fins a la primera dissolució el 2002 al grup es va incorporar Eva González com a cantant, que va participar en l'àlbum Éxitos 99 i en cançons per a diversos recopilatoris", recorda la banda.\n"Aquesta va ser sens dubte la vegada en què més vam poder comptar amb la seva companyia", remarca el comunicat, que afegeix que "actualment i des de gener, Ana Vaquero és qui interpreta les cançons com a cantant a Los Fresones Rebeldes".\n"Amb nombrosos projectes per davant, concerts programats, enregistrament amb noves cançons, pròxima gira per Mèxic i una campanya publicitària que sortirà a partir de setembre, el grup està en actiu", remarquen Los Fresones Rebeldes.\nI conclouen: "No som un grup d'homenatges, preferim les festes en vida. Inés sempre estarà en el nostre cor. En el nostre proper concert de Sevilla el 14 d'agost mirarem al cel quan toquem Bola de Cristal i li desitjarem bon viatge a Inés" .


I per Postres... Blog de Postres: Red Velvet Cake\nVelvet Cakes 5 d’agost de 2012 a les 21:08\nRealment es deliciós!! Es un dels meus preferits.\nT'ha quedat molt maco el degradat.\nMontse 5 d’agost de 2012 a les 21:14\nGràcies Roble! Tu sempre estàs aquí amb un bon conentari! En quant al degradat he fet el que he pogut i ja m'ha costat lo seu!\nMelisa, tartas y mas... 5 d’agost de 2012 a les 23:20\nQue bonitos Montse...la verdad es que todavia no lo probe el red velvet...pero ya tendre ocasion, a ti te han quedado muy bien...Besitos\nMontse 5 d’agost de 2012 a les 23:23\nGracias Melisa, pues no esperes más a probarlo, te encantará!!\nGenuina Esencia 17 d’agost de 2012 a les 10:07\nMacus macus, mmmm...


El comitè d'Europa al Parlament suec no vol que "s'utilitzi la UE d'excusa" pel no - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl comitè d'Europa al Parlament suec no vol que "s'utilitzi la UE d'excusa" pel no\nEl president de la cambra diu que "Catalunya compliria tots els criteris" per ser membre de la Unió Europea\nredacció/acn | estocolm 18.09.2015 | 00:00\nEl president del comitè d´Europa al Parlamenc suec, Carl Schlyte laura pous/acn\nEl president del comitè d'Afers Europeus del Parlament de Suècia, Carl Schlyter, considera que el debat sobre l'encaix d'una Catalunya independent a la UE "no es pot utilitzar com a argument" ni "excusa" a la campanya electoral. "Catalunya compliria tots els criteris" per ser membre de la UE, constata, i prediu que Espanya "veurà els beneficis de tenir una bona relació amb Catalunya".\nAixí ho va afirmar ahir Schlyter al parlament durant l'acte organitzat pel Consell de la Diplomàcia Pública de Catalunya (Diplocat) per explicar el procés d'independència i les eleccions del 27 de setembre. Durant l'acte, organitzat conjuntament amb el partit dels Verds a Estocolm, Albert Royo, secretari general de Diplocat, va remarcar que el president català, Artur Mas, pot ser "jutjar i empresonat" en les properes setmanes per haver promogut el 9-N. Royo ha destacat que els catalans han demanat "reiteradament" un referèndum al govern espanyol, però aquest s'hi ha negat i que "l'última sortida" és el 27-S.\nEn referència a les seves paraules, Schlyter va lamentar que els catalans hagin de votar sobre la independència "de manera complicada" el 27-S, sense un referèndum vinculant, perquè el govern espanyol "el nega". "Seria molt millor que poguéssiu tenir un referèndum real, almenys tothom podria expressar la seva opinió justament, i aquesta és la base perquè tothom respecti la decisió", va ressaltar.\nSchlyter, va assegurar que els governs europeus "no voldran interferir en el que els catalans escullin". "Però si els catalans escullen un futur diferent, és clar que haurem de reaccionar", va preveure. "Si un nou estat vol entrar a la UE, per què li ho hauríem de denegar?", va preguntar-se.\nLa delegació catalana ahir al parlament suec va tenir la presència de Jaume Farguell, exalcalde de Berga, exdiputat i president del Casal d'Europa al Berguedà i Òmnium Cultural al Berguedà, que va parlar de les relacions que s'han establert entre Berga i Suècia. També van parlar Bel Olid, presidenta de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana i l'eurodiputada sueca Bodil Valero, que va viure la Via Lliure, a banda d'Albert Royo, que va valorar el debat molt positivament.


Els Castellers de Cerdanyola celebren el seu 21è aniversari\nEls Martinets durant una actuació a Cerdanyola\nAquest 12 d'octubre, els Castellers de Cerdanyola celebren el seu 21è aniversari amb una diada castellera especial acompanyats dels Castellers de Madrid\nper Redacció 12 d’octubre de 2019 04:00\nAquest 12 d'octubre, els Castellers de Cerdanyola celebren el seu 21è aniversari amb una diada castellera especial. A partir de les 18 h, els Martinets ompliran la plaça de Joan Pau II acompanyats dels Castellers de Madrid.\nFesta gran d'aniversari\nPer celebrar més de dues dècades de castells a Cerdanyola del Vallès, els Martinets han organitzat una diada especial que començarà amb una cercavila a les 18 h davant el Museu d'Art de Cerdanyola (MAC). Des d'allà sortirà una cercavila amb els Martinets i els Geganters de Cerdanyola que anirà fins a la plaça Joan Pau II.\nUn cop allà, a les 18.30 h començarà l'actuació castellera amb els Martinets i els Castellers de Madrid com a colla convidada. Un cop acabada l'actuació donaran pas al Correbars al ritme de batucada amb els Batúcamela i els Diables de Cerdanyola.\nDesprés del Correbars, a les 22 h es farà un sopar popular amb música a càrrec del DJ Crazy Mokeys al local dels castellers (carrer del Remei, 15).\nMés de dues dècades de castells\nL'any 1998, en un bar del carrer Sant Ramon, dues joves de 15 anys van convèncer els seus pares per formar la primera colla castellera de Cerdanyola. "Es va encendre la flama dels castellers", recordava en Carles Ros, un dels fundadors dels Martinets, durant el 20è aniversari l'any passat. Per sumar efectius, els primers membres de la colla van repartir informació bústia a bústia i es van anunciar en els mitjans de comunicació locals.\nLa colla cerdanyolenca, a més, va fer història sent la primera que es presentava fent un castell de 7.El primer cap de colla dels Martinets va ser Andreu Ollé. Per ordre, el van seguir Jaume Dalmau, Tufolet, Miquel Ballvé, Toni Muñoz, Borja Calvete, Jaume Guasch, Arnau Jaumandreu, Laia Comas i Martí Darka, qui ha assumit el càrrec aquesta temporada.\n"La colla va començar fent castells de 7 i després va venir el que anomenem “època fosca”, fins que al 2007 aproximadament vam aconseguir tornar a fer un castell de 7 al “concurset” [el cap de setmana abans del concurs de Tarragona], que va ser el 3 de 7, i l’any següent ja vam fer el 3 i el 4 de 7. A partir d’aquí vam continuar sovintejant els castells de 7, els bàsics. Més endavant, ja vam fer el 5 de 7 i el 3 de 7 amb agulla, i ens vam mantenir en aquesta línia fins que va arribar l’Arnau Jaumandreu, un antic cap de colla. Amb l’Arnau vam acabar fent i sovintejant bastants castells de la gamma alta dels 7, i llavors ens vam plantejar fer un 4 de 8, i vam caure. També va caure la torre, però aquesta la vam aconseguir descarregar ja amb la Laia, la meva antecessora", explicava Martí Darka en una entrevista al TOT.\nDesprés d'un inici intens, els Martinets van viure uns anys de baixada i resistència. Aquesta perseverança per mantenir la colla, va portar a anys de més esplendor. Des de la colla recorden com va afectar la declaració, l'any 2010, dels castells com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat. A partir d'aleshores, els castells van augmentar la seva repercussió mediàtica i a Cerdanyola, els Martinets van aprofitar per començar la seva pròpia lluita: necessitaven un local per assajar.\nEls Castellers de Cerdanyola assajaven al carrer i reivindicaven la necessitat de tenir un lloc tancat i segur per entrenar-se amb lemes com "Si no vols assajar en un fanal, lluita pel teu local". Un cop més, la perseverança va fer que l'any 2014, els Martinets inauguressin el seu propi local que els hi havia cedit l'Ajuntament.\nMira imatges històriques dels Castellers de Cerdanyola.\nCastellers de Cerdanyola Martinets


Port pol soc amb 22mar15 Trabalhos de casa - Serviço inartigodmre.asbvme.us\nAssociació per la recuperació del patrimoni marítim de sant pol de mar jump to que es faran al port d amb el mar i promoure l'estima i el. Hola, sóc abril costa tinc 18 anys, visc a bellvei i estic fent ges 2 a l'escola d'adults dolors paul de cunit, vui acabar la eso amb molt bona nota per. Amb aquests poemes, martí i pol s'inclou de ple en el corrent que s'ha anomenat del realisme històric en tant que hi tradueix un aquest potser és el port. En aquest apartat podreu trobar tots els membres de l'equip de monitors de l'esplai amb una breu descripció dels el meu nom és pol porto 13 anys a l. Pol espargaró cava començar a montmeló l’any passat amb els cascs que perquè tornem a un circuit on porto tota la vida corrent i on ja acumulo moltes.\nBiografia: soc nat el 24 d'octubre, porto sang empordanesa (figueres ) però soc fill de gavà, baix llobregat,actualment visc a terrassa, de totes maneres,el mar la. A causa d’un problema de comunicació amb el servidor de tmb, no s’han pogut guardar els canvis duts a terme a la configuració de les notificacions. Institut miquel martí i pol de cornellà tanco els ulls amb més força que la vegada que els no sé si això passa sovint, ni què soc ara mateix m. El fugitiu, miquel martí pol adaptació txerremequ tiquis miquis concert realitzat a la barca tirona cantant al drac de l'estany de banyoles, festival.\nEl punt de sortida serà a les 10h des de la plaça de l’ajuntament es farà el trajecte a peu tot passejant pels rials fins arribar a l’hort (recorregut. Jo soc de l’esquirol faig 4t i ens diem les cacatues del pol nord porto arracades amb forma de dofí el meu desig és volar i tenir un cavall i molts gats. Les ciutats més populars londres nova york parís chicago los angeles lisboa hong kong sydney melbourne porto amb happn data de gent com el pol i.\nEn pol, l’arnau i jo fem l’aniversari amb només 6 dies de l’arnau ens convida a casa seva per ensenyar-nos el pis nou i jo porto el dinar i el.\nÀtic per a 2/4 persones amb terrassa molt àmplia i bonica vista al mar, a les muntanyes i al port de llançà very well decorated and pool.\nL es il lusions ja no s’adormen al bressol tenen insomni amb mi el cafè desvetlla l’alba, les primeres llums, les primeres escombrades, la llum a poc a poc.\nPortal dels nens amb jocs, dibuixos ideals per guardar els regals arribats des del pol nord de part del pare noel, i també en teniu per guardar els regals. Associació per la recuperació del patrimoni marítim de sant pol de mar jump to i clourà al port d amb el mar i incentivar el. Pol millieri 3 weeks ago a la seva manera ell també està molt content i agraït amb la panera moltíssimes gràcies @ronssana @francesc4321 @trinicr #chocolatelab. •graduação em medicina pela faculdade de medicina e cirurgia da universidade do porto (amb) – 1995 • especialista em psicoterapia pela sociedade.


Els Xulius » 2017\nEl PVP reprèn l’activitat\n28 desembre 2017 10:58\nEl Pessebre Vivent Parlat de Ribes reprèn avui les seves sessions amb total normalitat després que les fortes ventades d’ahir obliguessin a suspendre la jornada.\nCom a cas excepcional, demà divendres 29 hi haurà dues sessions extra a les 18′00 hs. i a les 18′25 hs. per tal de poder oferir la representació a tots aquells que ahir no van poder venir.\nPer qualsevol dubte podeu adreçar-vos a pessebreviventparlat@gmail.com\nSe suspenen les representacions del pessebre vivent el dia 27 de desembre a causa del vent\n27 desembre 2017 16:13\nDegut a les fortes ventades que avui estan escombrant bona part del país, la coordinadors del Pessebre Vivent Parlat de Ribes informa que les representacions per avui dimecres 27 de desembre queden suspeses.\nEn les properes hores es farà balanç dels desperfectes i després de valorar-ho s’informarà a tothom de les properes representacions durant els dies que queden de representació.\nPer més informació, contacteu al correu pessebreviventparlat@gmail.com o al tel. 699 77 55 38\n15 desembre 2017 8:18\nJa tenim entre nosaltres el BUTLLETÍ 36 de l’entitat, on repassem les activitats d’aquestes festes de Nadal en especial atenció al nostre Pessebre Vivent Parlat que arriba a la seva XXIX edició.\n29é Pessebre Vivent\n22 novembre 2017 20:09\n*Can Jove - Can Fontanals tornarà a acollir la cita de l’entitat.\nDivendres passat es va presentar a la sala gran dels Xulius la nova edició del Pessebre Vivent Parlat de Ribes. Moment de donar a conèixer el lloc on es durà a terme la representació d’aquest any i de fer el repartiment de papers entre els més de 140 participants que van fer la seva inscripció participativa.\nEl 29é pessebre vivent dels Xulius es farà a la zona de can Jove – can Fontanals amb un total de 12 escenes. Tècnics i col•laboradors ja porten un parell de setmanes treballant sobre el terreny en la adequació de l’espai per convertir-lo durant uns dies en un petit pessebre en moviment. Ara és el torns dels assaigs, la transformació de la zona, el muntatge i tot un engranatge que es posa a tota màquina perquè per les dates de Nadal Ribes torni a gaudir d’aquesta cita tradicional.\nFarra i Acció al Pont Cabradís\n8 octubre 2017 15:56\n*La sortida de tardor va acostar fins a 12 ferrerus fins al Solsonès.\nEl grup de muntanya Farra i Acció ha estat aquest dissabte a la Vall de Lord, en una ruta que els va acostar fins al Pont Cabradís. A cavall entre el Solsonès i el Berguedà hi ha aquest itinerari circular, si bé alguns del participants que van venir en família van optar per un itinerari lineal des del punt de sortida fins al mateix Pont Cabradís.\nPartint de la Bauma de les Pintes el camí s’endinsa aviat pel costat del riu conegut com a Aigua de Valls. Una zona humida i amb trams divertits que pugen i baixen, en alguns punts ajudats per cadenes o cordes. Un cop passat el Torrent Fondo es davalla fins al punt culminant d’aquest itinerari: el Pont Cabradís. Una meravella de la naturalesa que s’ha anat esculpint a base de molts anys i que permet gaudir una bona estona d’aquest indret humit, curiós i solitari.\nPassat aquest punt el camí va progressant guanyant alçada tot carenejant grans parets de conglomerat que fan pensar molt en la serralada de Montserrat. Entre vegetació que predomina l’alzina, el pi i el boix, arribem al punt més elevat de la volta, el Mirador dels Cintells (1225mt), punt per parar a mirar el paisatge i gaudir de la Serra d’Ensija amb la Gallina Pelada a un costat, i la Serra de Busa per l’altre.\nSeguint la ruta un cop passat el mirador arribem a la construcció abandonada de la Torre de Corriu. Una majestuosa masia situada al peu de les grans parets i que els anys i la vida no ha perdonat. A partir d’aquest punt es comença a perdre desnivell entre vegetació i boscos que ens acosten de nou al peu del riu, al costat del Molí de la Corriu. Des d’aquí s’agafa el camí forestal que ens retornarà de nou a la Bauma de les Pintes, punt final de la ruta i la jornada.\n29 setembre 2017 7:26\nEl Grup de Caminades Els Xulius es posa en marxa. El proper diumenge 8 d’octubre obre la temporada amb la sortida del Camí de Sant Jaume que anirà de Lleida a Alcarràs. Un itinerari curt que transcorre resseguint el riu Segre passant per la partida de Butsènit d’Urgell abans d’arribar a Alcarràs. A l’arribar al punt final es farà una visita a la població.\nLa sortida serà el mateix diumenge a les 7’00 del matí des de la plaça de l’Església de Ribes. Les inscripcions per a l’autocar ja es poden fer a “El Cosedor de Lucía” (c/ Balmes – antiga merceria Mª Àngels).\nTanmateix us avancem que el proper diumenge 22 d’octubre hi haurà la caminada popular de tardor pels voltants de Ribes i que es fa en motiu de la trobada de convivència que al migdia es celebrarà a l’ermita de Sant Pau amb el concurs de paelles d’arrós.\n12 de novembre, Camí de Sant Jaume etapa Alcarràs – Fraga\n17 de desembre, portar el pessebre al cim del Montgròs.


Ovidi Montllor reviu durant una hora a la Biblioteca Gabriel Ferrater - elCugatenc\nDimarts, 7 de juliol de 2015 - 08:00h\nDesprés d'una llarga cua i amb el pati interior de la Biblioteca Central Gabriel Ferrater ple de gent, començava l'acte: “avui hem de donar la paraula a l'Ovidi”. Això va ser el que va passar ahir a la tarda. L'actor Jordi Bosch feia d'Ovidi Montllor d'una manera ben especial. Com si mort o de vacances, com l'artista valencià deia, pogués parlar, Bosch va interpretar un guió fet en base a entrevistes, cançons i recitals. Es simulava que l'Ovidi parlava des del Barranc del Cint, un dels accidents geogràfics més emblemàtics de la seva ciutat natal, Alcoi, i on van llençar les seves cendres, tal com demanava a una de les seves cançons, Les meues vacances.\n“A mi el Jordi Lara, autor del guió, em va oferir fer aquest homenatge. No m'hi vaig poder negar” explicava Bosch només acabar l'acte. Durant l'hora en la qual una petita part de Sant Cugat va esdevindre l'Alcoi d'Ovidi, es van escoltar les cançons més típiques del cantautor valencià: Homenatge a Teresa, Va com va, Perquè vull... Algunes recitades, altres únicament amb guitarra i altres compaginant les dues coses. Si bé, el fil conductor era la guitarra que arrencava les notes com si enlloc d'Izan Rubio toqués el propi Toti Soler. La música que acompanya el disc Coral Romput on Ovidi recita l'obra completa del seu amic Vicent Andrés Estellés va esdevindre ahir el símbol de la memòria de “l'artista, cantant i pallasso”, com ell mateix es definia.\n“Sóc autor del documental Ovidi per Ovidi. Quan des de l'Auditori i la Biblioteca em van demanar fer un homenatge a la seva figura, vaig agafar la idea del documental i la vaig teatralitzar” explica Jordi Lara, director de l'actuació. A l'esmentat documental, el propi Ovidi narra la seva trajectòria artística i personal gràcies a una extensa feina de recerca de continguts audiovisuals. “En la versió teatralitzada he pogut incloure petites dosis de vivències més concretes que al documental”.\nD'aquesta manera, l'Ovidi ahir va poder explicar, amb alguna adaptació dialectal, els oficis que va tenir en vida, la seva arribada a Barcelona amb el somni de ser actor, la conversa amb un Conseller quan les institucions van acabar matant la Nova Cançó i el diagnòstic del càncer que va acabar amb la seva vida prematurament, als 53 anys. Inclús l'artista alcoià Antoni Miró, amic de l'Ovidi, va facilitar un text inèdit sobre sexe que ahir es va poder escoltar a Sant Cugat.\nA mode de collage de tot tipus de textos i cançons (de l'Escola de Ribera a Autorretrat), el d'ahir va ser un acte curt i capaç de crear una atmosfera especial amb els assistents asseguts de forma anàrquica per la necessària incorporació de cadires de fusta per l'èxit d'assistència. El final no podia ser altre, M'aclame a tu de Vicent Andrés Estellés sonant als altaveus recitat per l'Ovidi, el real, i envoltat d'aplaudiments que evocaven al concert Raimon 30 anys d'Al Vent que es va fer la diada de Sant Jordi del 1993 al Palau de Sant Jordi de Barcelona o al famós concert al Teatre Olympia de París el 1975.


Gotes d'aigua...: Chema Madoz (2)\nEl gener de l'any passat vaig fer un escrit sobre la figura del genial fotògraf Chema Madoz, Premi Nacional de Fotografia l’any 2000, les seves obres del qual destaquen per ser en blanc i negre i per jugar amb les formes i cicles dels elements de la natura.\nFa uns dies vaig tornar a regirar per la seva web per tal de disfrutar amb el seu art i no he pogut estar-m'hi de penjar noves fotos; evidentment, he seleccionat aquelles que contenen un rerafons reflexiu sobre el medi ambient per no trencar amb la temàtica del bloc, però us recomano que visiteu la seva web perquè val molt la pena; les que vaig penjar fa un any són genials, mireu-les aquí. La llàstima és que sembla que la web s'estanca al 2005 i no hi ha informació sobre ell des de llavors...\nUs recomano que mireu les fotos i que reflexioneu, si és que us dieuen alguna cosa, perquè no tothom s'emociona ni s'apasiona amb les mateixes coses...\nSí, recordo aquella entrada que vas fer llavors.


Hoejris Hus Ringkobing Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAl visitar Ringkobing, vosté es sentirà com a casa a Hoejris Hus, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hoejris Hus és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hoejris Hus.\nDescompte a Hoejris Hus


Reforç de personal a les Ofisam de Morella i Benassal | DiaDia\nHome Maestrat Benassal Reforç de personal a les Ofisam de Morella i Benassal\nLes Oficines d’Assessorament a Municipis (OFISAM) de la Diputació de Castelló comptaran amb més personal tècnic per a millorar i potenciar l’assistència i els serveis que des de la institució es presten als pobles amb menys capacitat econòmica i de gestió de la província. Aquest és el compromís que ha assumit aquest any el diputat de Concertació i Cooperació amb els Ajuntaments, Ximo Huguet, amb els alcaldes i alcaldesses dels municipis integrats a les OFISAM i els responsables dels sis centres, qui han estat els protagonistes d’una sèrie de reunions convocades per tal d’escoltar les seues demandes i propostes. La ronda va començar al gener amb les visites a Morella, Onda i Montanejos i s’han représ després de l’Estat d’Alarma amb reunions a Traiguera i Benassal i avui mateix a Segorbe.\nAvui mateix s’ha efectuat la reobertura de les sis oficines d’atenció als municipis, ubicades a Morella, Traiguera, Benassal, Onda, Montanejos i Segorbe. Per qüestions de prevenció, s’haurà de sol·licitar la cita prèvia a través del web https://cau.dipcas.es o contactant directament per via telefònica.


1.\tNova convocatòria NEOTEC dotada amb 10 milions d’euros en subvenció per a Pimes Innovadores | Tecnocampus\n1.\tNova convocatòria NEOTEC dotada amb 10 milions d’euros en subvenció per a Pimes Innovadores\nRaúl García Esparza, responsable d’automoció i TIC empresarial del Departament de Promoció i Cooperació del CDTI, ha estat els protagonista de la sessió de finançament celebrada divendres 10 de setembre al TecnoCampus. La trobada s'emmarca en les accions que es duen a terme per acompanyar les empreses en la seva fase de creixement i consolidació. Conèixer aquestes línies d'ajuts els pot ser molt útil per iniciar projectes d'expansió.\nAvui s'ha fet la presentació de la nova convocatòria de la línea de finançament NEOTEC adreçada a start-ups intensives en R+D+i amb fins 4 anys d’antiguitat. La característica diferencial d’aquesta convocatòria és que subvencionen a fons perdut el 70% del pressupost dels plans de negoci\nArticle de la professora (...) Siguiente


TUMATEIX LLIBRES, parlem de llibres.: LES 1001 FANTASIES MÉS ERÒTIQUES i... de Roser Amills\nLES 1001 FANTASIES MÉS ERÒTIQUES i... de Roser Amills\nEn aquest llibre hi trobareu un bon recull de xafarderies eròtiques.\nL'autora ens converteix en uns voyeurs. Ens fa una selecció de personatges ben coneguts, i ens mostra alguna de les seves manies, fantasies, experiències o anècdotes més eròtiques, alhora d'una manera divertida i rigorosa.\nImaginació, sensualitat, secrets públics o no, fantasies verídiques o potser inventades pels mateixos protagonistes.\nEn aquesta presentació us en podeu fer una idea més clara...\nEtiquetes: COSSETÀNIA, eròtica, Roser Amills\naquest no se l'han llegit les teves filles, no...?\n12 de febrer de 2015 a les 17:40\njo tinc el de 1000 llocs de pau que un ha de conèixer abans de morir.....però potser aquest té més suc i no cal fer tants de kms i caminades....\n12 de febrer de 2015 a les 20:02\nEn el convidat van sortir d'alguns. No em crida el llibre, prefereixo que se'l llegeixi algú altre i que surti en una conversa fent una birra, així els riures estan més que assegurats.xD\n13 de febrer de 2015 a les 10:40\nHola! No el coneixia però m'agrada aquest tema i té molt bona pinta, me l'apunto ;) Gràcies per la descoberta!\n15 de febrer de 2015 a les 16:26


YOU ARE HERE: Participa amb AUB Fes-te Voluntari Perfil dels Voluntaris\nPerfil dels voluntaris\tEls voluntaris ens aporteu temps, habilitats i coneixements que ens permeten desenvolupar les nostres activitats.\nEstan preparats per aprendre i sovint disposen de temps lliure per adquirir altres tipus d’aprenentatge. En general són idealistes, sensibles a temes solidaris i tendeixen a ser altruistes. Si voleu ampliar aquest perfil, cliqueu aquí.\nProfessional de la llar\nLes persones que es fan càrrec del manteniment d’una casa són peces fonamentals dins la família. Acostumen a ser dinàmiques, actives, organitzades i responsables. Tenen una forta predisposició a la dedicació, el compromís i la disponibilitat cap a l’altri. Si voleu ampliar aquest perfil, cliqueu aquí.\nProfessional en actiu\nEstà acostumat a treballar en funció d’horaris, terminis, amb la responsabilitat en el compliment de les seves tasques i a esforçar-se per resoldre i afrontar problemes i obstacles. Sovint oblidem que hi ha qualitats que no estan vinculades amb els coneixements tècnics, com l’empatia. Si voleu ampliar aquest perfil, cliqueu aquí.\nProfessional a l’atur\nEstan familiaritzades amb les pautes, la disciplina, la jerarquia i l’esforç. La situació d'atur sovint no té res a veure amb l’eficiència, l'actitud i/o els seus coneixements professionals. Senten la necessitat de demostrar que encara són bons professionals i volen fer coses, millorar i reciclar-se. Si voleu ampliar aquest perfil, cliqueu aquí.\nEls anys treballant els ensenyen disciplina, capacitat d’adaptació als companys, constància... Però cada vegada més la jubilació arriba a qui encara està físicament i intel·lectualment en plenitud de condicions i sent que pot donar molt més, encara que la seva edat laboral s’acabi.Si voleu ampliar aquest perfil, cliqueu aquí.


Arina al regne del blanc sobre blanc: de febrer 2010\nJane Austen (Steventon, Hampshire, Anglaterra, 16 de desembre de 1775 – Winchester, Hampshire, Anglaterra, 18 de juliol de 1817) va ser una novel•lista anglesa. Les seves obres, entre les que cal destacar "Orgull i prejudici", "Sentit i sensibilitat", "Emma","Mansfield park" i "Persuasió" són generalment considerades clàssics de la literatura anglesa. En elles, Austen fa un retrat de la societat anglesa de la seva època, utilitza la ironia i fa una mostra eloqüent de la doble moral els costums i les aparences del seu temps. Val a dir, que sol parlar de la misèria de les dones solteres inserides en una societat, que deixava la totalitat de l'herència familiar al primogènit. Adherint-se a una pràctica comuna entre les escriptores de l'època, Austen va publicar les seves obres de manera anònima; aquest fet va comportar que mai no s'integrés en els cercles literaris influents. Va esdevenir una de les impulsores de la novel•la escrita per dones, ja que generalment quan es parlava dels sentiments de les dones, sempre era a través d'una visió masculina. Les seves obres van tenir una acollida minsa en ser publicades, les lloances varen ser poques i les critiques abundants. Austen es caracteritza per l’ús de la ironia i la narració indirecta per vertebrar les seves novel•les, és per aquest motiu que resulten imprescindibles per a poder visualitzar la realitat sobre la situació de les senyoretes solteres angleses de la seva época."Persuasió" és la darrera novel•la que va escriure, personalment després d’haver-les llegides totes, crec que aquesta darrera és la que denota més maduresa, ja que a diferència “D’orgull i prejudici” ja no utilitza el gènere de comèdia de costums. En aquesta obra hi retrata el pes aclaparador de l'ordre social damunt de les persones i planteja diversos interrogants sobre la naturalesa de la felicitat. Virginia Woolf va destacar la bellesa particular d'aquest llibre. A través d'una història d'amor, veiem com els personatges actuen o no persuadits pel seu entorn, la jerarquia social, els costums i les influències que regeixen un pes aclaparador en les decisions i actitud dels protagonistes.De vegades cal deixar a part els prejudicis del que és considerat com a literatura de segona o escrita per dones i per a dones i així endinsar-nos en un món tan peculiar com el vist a través del prisma d’una noia de la burgesia rural de finals del s.XVIII i principis del s.XIX, setena filla d’un reverend i en ple esclafit de l’era romàntica.\nLa Santa Capella del Palau Ducal de Gandía\nIntroducció:El Palau Ducal de Gandia, conegut també com el Palau dels Borja, és un dels edificis d'arquitectura civil més característics i impressionants del seu temps.L'edifici construït, ampliat i restaurat al llarg de set segles, constitueix actualment un variat mostrari d'estils arquitectònics amb destacats vestigis del primitiu palau gòtic dels segles XIV i XV, aportacions renaixentistes del segle XVI, ampliacions i transformacions barroques pròpies dels segles XVII i XVIII i, finalment, reconstruccions neogòtiques de final del XIX i principi del XX. La façana principal està realitzada en maçoneria i rajola. Mostra dos nivells, a més dels baixos. Quasi tota la seva construcció, excepte la porta, prové de les reformes dutes a terme en el s. XVII. El primer pis s'ordena a base de sis balcons adovellats que corresponen a salons del Palau i substitueixen les primitives finestres coronelles gòtiques. L'accés principal es realitza a través d'una porta d'arc de mig punt, amb dovelles de carreus, característica de l'arquitectura nobiliària dels segles XIV i XV.Els Ducs Reials de la Corona d'Aragó tenien aquí la seva principal residència, on es van envoltar de poetes com ara Pere i Ausiàs March.L’any 1485, el cardenal Roderic de Borja, futur papa Alexandre VI, va comprar per als seus descendents el ducat de Gandia i s’hi va establir la dinastia dels ducs Borja fins a l'any 1740. Destaca entre ells el seu IV duc, Sant Francesc de Borja. Des del 1889 el palau és propietat de la Companyia de Jesús, que se n'ha ocupat de la restauració i manteniment, centralitzant el seu interior amb la figura de Sant Francesc de Borja, III General de la Companyia de Jesús. El Palau Ducal es troba dins del que va ser el primer recinte emmurallat de la ciutat, prop de l'Ajuntament i de la Col•legiata de Santa Maria. Localització HistòricaLa Santa Capella del Palau Ducal de Gandia va ser l'antic oratori del IV Duc de Gandia. L’espai de la capella va ser adaptat segons els desigs del duc l’any 1543, però el paviment data l’estança original del segle XIV. Es poden distingir tres fases d’evolució de l’aspecte de l’oratori. La primera durant la vida de Sant Francesc Borja, que podríem considerar com l’estat original, la segona a partir de 1550 data en que el duc abandona Gandia per instal•lar-se a Roma i la tercera amb les restauracions de finals del s. XIX.En la primera fase, Francesc Borja va dotar l’estança de la seva característica forma de taüt, adaptant les parets decorant-les amb els quinze misteris del rosari pintats per Filippo Paolo da San Leocadio, ja que la funció de l’oratori era la de devoció i meditació. Durant la segona fase moment en que comença el culte i devoció a l’oratori creixent durant el transcurs al s. XVII, trobem la construcció del nou altar que data dels inicis del s. XVII probablement després de la beatificació del Sant l’any 1624 i les reformes dutes a terme durant el primer terç del s. XIX segons els arxius d’Osuna, en les que es va cobrir el sostre, blanquejar la cúpula i alçar l’altar a través de l’adhesió d’una tarima de la qual tenim constància que va costar 200 reals. Per finalitzar, la tercera fase, que és la que ens permet entendre l’aspecte actual de la capella. Aquesta última fase és el resultat d'una forta intervenció a què va ser sotmès l’oratori a finals del segle XIX, l’any 1894. La restauració va ser feta sota la direcció de Joaquim Arnau, qualificat com l’arquitecte més important del romanticisme valencià, i protagonitzada pel germà Corones. Es van restaurar mínimament les pintures i es van protegir amb vidres que es subjectaven per unes columnetes metàl•liques que sostenien el sostre i reposaven en sòcols de marbre negre d’aigües grogues procedents de Portugal. La capa de pintures del costat de l’altar s’havia perdut i per tant les d’aquella zona, es van reproduir seguint l’estil de la resta, la part més extensa de la renovació va ser la de la imatge de “Crist portant la creu” i “ La resurrecció del senyor”. Es va consolidar en general el cos de l’edifici refent-lo amb maó sense tocar la part interior de les pintures. Es va renovar el sostre que va ser cobert amb marbres diversos i unes mitges canyes de ceràmica de reflexos coure que representen àngels. Al sostre es van posar dues motllures daurades per separar les diferents superfícies d’aquest. A la balaustrada de la sala, d’època original, se li van retocar els colors. Les finestres es van decorar i el paviment va ser cobert, per no perdre l’original de sota, i es va decorar amb un treball de marqueteria. Per altra banda, es va renovar el retaule de l’altar, fet de marbre i bronzes daurats, consagrat el 8 d’octubre de 1894 per Emmo Cardenal de Sevilla. Per últim és va reparar el “Retrat de Sant Francesc Borja” que des de que se li havia donat culte es venerava a l’oratori. La cara del Sant estava velada i ennegrida i en general tot el llenç deslluït pel temps. La restauració estigué a càrrec de Vicente Borrás, el qual va col•locar la imatge del Sant en un medalló sostingut per àngels i a un i altre costat del tabernacle es van posar dos àngels de bronze. El patrocinador de la restauració va ser Joaquim Rovira el compte de Ròtova, per això al final de la cornisa trobem gravat amb metall daurat el seu escut d’armes i una placa de marbre que la Companyia de Jesús li va dedicar a l’entrada. Anàlisis formalLes dimensions de l’estança són reduïdes, mesura 5’92 metres de llarg per 2’48 d’ample i 2’31 d’altura. L’estil de l’estança varia a mesura que es van aplicant les restauracions, inicialment era d’estil renaixentista, més tard es varen fer algunes reformes barroques després de la beatificació del Sant, però les últimes restauracions, les de l’estat actual daten del s. XIX, les quals enllacen amb el criteri estilístic imperant, amb un romanticisme de característiques eclèctiques. El sostre està triplicat en forma de taüt. Aquest amb reminiscències renaixentistes i barroques, està cobert amb marbres diversos i un enteixinat de mitges canyes de ceràmica de reflexos de coure on es representen àngels. El trobem separat per motllures daurades. El paviment, seguint la línia de les reformes, esta decorat amb un treball de marqueteria a base de fustes exòtiques provinents de filipines. Hi ha dues finestres decorades amb “ajimeces” de silleria, seguint l’estil de la resta del palau ducal. La llum de la capella es molt escassa. A les parets de la sala hi són representades al fresc les diferents escenes dels quinze misteris del rosari, pintures renaixentistes fetes per Filippo Paolo da San Leocadio. Les imatges no disposen de gran riquesa cromàtica, estan pintades a una sola tinta, en negre. No són de gran qualitat artística. El retaule de l’altar, ens evoca cap a un ordre neoclàssic de coloració barroca, és fet de marbres de diferents colors i bronzes daurats. Al centre d’aquest hi ha la imatge del Sant d’estil barroc en un medalló sobre fons de jaspií verd fosc, el medalló sostingut per àngels que duen a les mans les insígnies de la pietat de Borja, figurades amb un copó amb la sagrada hòstia i una calavera coronada. A un i altre costat del tabernacle es van posar dos àngels de bronze en actitud d’orar. Una iconografia que denota clarament la veneració i devoció cap a la figura de Sant Francesc Borja. L’actual estat de conservació de l’oratori és bo.La composició de l’estança es basa en un joc de línies a partir de la forma de taüt que adopta aquesta, que focalitzen l’atenció cap al fons de la sala on hi ha l’altar dedicat al Sant, el qual és el protagonista indiscutible de l’oratori. La llum escassa i la fosca coloració general dels materials de la sala recorden un estil barroc aglutinador. Una capella amb aquestes característiques espacials també ens evoca a les estança italianes renaixentistes, amb un horror vaqui imperant, però tanmateix cal recordar que aquestes s’ajudaven de l’ús del trampantojo per a emular les característiques figurades, que aquí es mostren arquitectònicament dotant l’estança de la forma de taüt. Les reformes del s. XIX el doten d’una barreja estilística, ja que tenen influències renaixentistes, barroques i neoclàssiques. En general podria parlar-se d’una mescla d’estils que culminaria amb les reformes del romanticisme eclèctic típic d’aquells temps. Amb tot, no hi ha dubte de que es tracta d’una clara composició simbòlica al voltant de la mort, la devoció i la figura de Sant Francesc Borja. Significat de l’obra Diu la tradició que l’oratori té aquesta forma degut a que el Sant, quan va veure el cos de l’emperadriu Isabel de Portugal en descomposició, va decidir d’abandonar la vida mundana per la eclesiàstica. Segons s’explica quan va destapar el fèretre, va jurar no servir mai més a cap amo que pogués morir, per això hauria ingressat a la Companyia de Jesús. Les pintures dels quinze misteris que envolten les parets de la capella, s’haurien pintat de negre per una vegada més evocar el sentit religiós de Francesc Borja. Aquests misteris respondrien al grau de devoció que tindria al sant rosari, culte que més endavant el va portar a defensar la Immaculada Concepció. Cal destacar que va fer un llibre de meditació on proposava diferents consideracions sobre els exercicis d’oració i meditació per a cada misteri en particular. Seguint amb aquesta idea, és lògic pensar que aquestes imatges respondrien a la necessitat del Sant de seguir amb les ensenyances del seu mestre Ignacio de Leoyola, el qual deia que les representacions sensibles eren el millor preàmbul per a la meditació. Aquesta devoció de la família Borja, ja la veiem en la figura de Joan Borja, el qual l’any 1527, com es diu a les Memórias de Montserrat: “...visitó este santuario de Montserrat para dar gracias á Nuestra Señora(..)”. Per altra banda, el cardenal Cienfuegos, explica que l’elevat grau de devoció que tenia el Sant el duia a mortificar-se la carn flagel•lant-se i usant cilicis. És a partir d’aquí que la misticitat de l’oratori esdevé més gran, ja que les taques de sang de l’estança es converteixen en relíquies que durant l’època d’auge de veneració cap al Borja en el transcurs del s. XVII, tal i com diu Cienfuegos: “... pasaron muchos personajes á reconocer aquellos sitios inundados en sangre”. Cal suposar que es tracta d’una exageració, però que denota una àmplia devoció cap al Sant. És en aquest moment en que la mitologia és més viva i es parla de lluites de Sant Francesc contra el dimoni, amb suposades proves tangibles a l’interior de l’oratori per a confirmar-ho. Tal i com explica Cienfuegos: “... más el duque se mantuvo firme (...) hasta que despechado el demonio (...) dió el último estallido más horroroso, y salió rompiendo violentamente una ventanilla de el oratorio(...)”. El forat es trobaria a la finestra que dóna a l’altar al costat de l’epístola. Lloc, on se suposa que les visions de la verge, de Crist , dels Sants i les batalles amb el dimoni eren freqüents.En resum, com ja s’ha dit a l’apartat anterior l’oratori te una clara composició simbòlica. Aquesta disposició en forma de taüt evoca directament cap a la forta devoció que sentia el seu patrocinador, Sant Francesc Borja. És tracta d’una clara metàfora sobre la mort. Lligant el concepte a la meditació i la devoció com a forma de mort en vida, però això a l’interior d’un taüt, i de combat constant contra la mort i les temptacions. Relacionant al mateix temps les imatges del rosari amb aquesta lluita.Aquesta capella va ser realitzada com a lloc de meditació privada, però els aspectes particulars que tenia i la importància del personatge que la va idear van fer que s’arribes a venerar com a lloc de culte. Els aspectes funcionals d’aquest oratori i la devoció creixent per Sant Francesc Borja, van determinar o condicionar les actituds socials posteriors. Creant-se d’aquesta manera una forta mitologia al voltant del personatge i del seu lloc de meditació.\nDE NOU AL SUD: BENIMACLET\nballarem al ritme de...palmera destroy\ncançons de la meva vida\nteoria art. pintura\nuna mica de mala llet\nLECTURA DEL MOMENT\nPER AMOR A L'ART...\nfes-hi una ullada:\nTwitter o el efecto de una decisión trascendental\nJa tenim aquí el vídeo de l'Amada al front realitzat per Yonay Boix!\nPresidente Maduro otorgó réplica del sable de Urdaneta a mujeres luchadoras de la Revolución\nConsells de vida\nFifa 17 With Two Player Modes\nSilenci, que dorm\nana ismi Mariam. en els detalls hi ha l'essència de la vida.\n[Los olivos de Caracas]\nGeografia de trinxera\nLa vida és deliciosa...\nLa fabulosa història de la xica envolta en flames\nDos de juliol.\nHistòries del Paradís al Facebook\n“RETRATS” un documental de Pau Itarte i Quim Fuster.\nLA REALIDAD A TRAVÉS DE LOS BARROTES\nLa Rêve (Edouard Detaille)\nQuin gran país!\ndel nord, Països Catalans\n" [presteu] total atenció als plaers de la lluna, de la neu, de les flors del cirerer i de les fulles de l’auró, canteu cançons, prengueu vi i obtingueu delit tan sols en el fluctuar, fluctuar … Fluctuar en el transcurs llarg de la corrent del riu com una seca closca de carabassa…" Asai Ryoi, Contes del Món Fluctuant.\nÉs a dir tal i com diu aquesta vella dita japonesa, cal buscar i trobar la serenitat i la felicitat amb les petites coses, així com amb la simple contemplació del pas del temps.\nLa Burxa (Barri de Sants)\nmuseus dels PPCC\nMuseu Marítim (bcn)\nDiari Ateneu de Sant Cugat


'Pecheros' i senyors, ¿els impostos es paguen?\nHongria, fora de la UE\nPagaran els seus impostos els nous senyors feudals tecnològics?\nSuperlliga, la fallida de l'èxit\nEra 'pechero' una denominació medieval que implicava el pagament del 'pecho' o tribut a rei, al senyor territorial o a qualsevol altra autoritat. Els plebeus, també anomenats dolents i fins a 'la canalla' eren tots aquells que abonaven els seus impostos a diferència de clergues, nobles i ricoshombres que estaven exempts de càrregues fiscals. Com bé m'apunta el meu col·lega i amic Gregorio Rodríguez Cabrero, a Espanya els impostos els han pagat tradicionalment els pecheros. I així seguim. L'alleujament fiscal redistributiu dels anys 50-80 del segle XX ha desaparegut.\nGlobalment, el gran capital neofinancer i els Nous Senyors feudals Tecnològics ( NSFT , Amazon, Apple, Google o Facebook, per exemple) han preservat els seus guanys 'sense límits' afavorint que els pecheros fossin les que assumissin el gruix de la factura mundial impositiva. La crisi provocada per la Covid-19 no ha fet sinó aguditzar els problemes de despesa i inversió públics.\nA Espanya el triomf del patrimonialisme és gairebé total i això es reflecteix des de fa temps en la distribució de la càrrega fiscal. De manera que 'les sofertes classes mitjanes' segueixen pagant més i més, no només els impostos d'avui sinó el deute de demà. Les grans empreses espanyoles amb un tipus nominal del 25% paguen un tipus efectiu entre el 5 i el 10%. Enginyeria pura. Per contrast, en la nòmina de pensionista que percep el redactor d'aquestes línies, el tipus que s'aplica és del 21,65% (els descomptes són molt, molt magres).\nFins fa poc no hi havia els NSFT disposats a pagar ni tan sols un modest delme. No és que ara la seva avidesa s'hagi transformat en generositat contributiva. Però els governs volen que paguin més tributs. Impel·lits per les seves creixents necessitats pressupostàries per fer front als efectes de la pandèmia, els representants dels països del G-20 en la seva última reunió celebrada fa uns dies a Venècia haurien arribat a un acord per fixar un impost mínim sobre societats de "a l'almenys el 15% "sobre els beneficis. Es redistribuiria, de tal manera, part dels guanys de les grans multinacionals en els països on fan negoci.\nCal recordar que bona part de les grans multinacionals, i molt especialment les relatives als NSFT en el sector tecnològic, operen a través de paradisos fiscals o en països amb sistemes tributaris extremadament favorables com és el cas d'Irlanda. Ja al maig de 2016, la UE va reclamar a Apple l'abonament de 13.000 milions d'euros en impostos no pagats a Irlanda. Considerava que el pacte fiscal que Dublín havia ofert a la multinacional era una ajuda il·legal d'Estat. L'impost empresarial irlandès és el més baix de la UE (un 12,5% enfront d'una mitjana del 25% a la UE).\nPerò els desitjos ja han xocat amb les realitats persuasives dels NSFT. Davant la pressió dels EUA, on hi ha les seus corporatives dels grans tecnològiques, la UE ha decidit 'aparcar' la iniciativa d'establir una nova taxa Google. Brussel·les pretenia que la gran empresa de la comunicació que segueix 'escapant' del fisc de la majoria dels socis de la UE, assumís part del cost de la reconstrucció econòmica europea a l'haver estat les grans guanyadores de la pandèmia. Caldrà esperar. Els experts ja avisaven que el principi d'acord del G-7, previ a la reunió del G-20 a Venècia, podria deixar 01:00 via d'escapament a Amazon en el futur. Mentre el seu fundador, Jeff Bezos, gaudeix de viatges espacials, els seus compatriotes de les classes subordinades pugnen per mantenir escoles i hospitals públics amb fons sempre minvants.\nL'aversió per contribuir fiscalment a la posada en comú de recursos públics pel conjunt social reflecteix la por a l'apropiació indeguda i particularista per part d'aquelles persones amb més recursos de poder. En certa imaginari popular, impulsat pel populisme de tall trumpista, com recursos impositius només serveixen per alimentar polítics i funcionaris improductius i classes passives parasitàries que s'aprofiten de l'esforç dels individus que generen riquesa. No és d'estranyar que, per exemple, als Estats Units, una majoria de nord-americans opini que una persona rica no hauria de pagar més percentatge d'impostos que una persona pobra (obtinguin els dos rèdits d'1 milió o 10 dòlars, posem per cas). Això és reflex del suport social cada vegada menor a la progressivitat fiscal, el qual sí que és un pilar fonamental en la conformació del nostre model social europeu.\nEl valor compartit de la progressivitat fiscal configura el suport dels contribuents europeus al repartiment de recursos públics per al manteniment dels sistemes de benestar social continentals, el que contrasta amb la disparitat implícita en l'economia neoliberal de l'empoderament personal entès com un individualisme possessiu aliè a la redistribució col·lectiva. L'aspiració a la igualtat, i per tant el manteniment de la cohesió social, es formalitza en la regla fiscal que aquells que gaudeixen d'una posició més benestant en la societat han de contribuir en major mesura -i no només proporcionalment- al bé comú i al benestar social de la ciutadania en el seu conjunt. En conseqüència, no només cal esperar que els rics paguin més impostos i els menys rics obtinguin majors fruits de la redistribució fiscal, sinó que el muntant general de la recaptació impositiva abast a tota la ciutadania. I que ni els uns ni els altres els evadeixin injustament.\nSense recaptar impostos evitant l'evasió fiscal és difícil governar i atendre les demandes socials. En paral·lel a semblant axioma de política pública, es constata la proverbial aversió dels plutocràcia a pagar impostos. L'avidesa desaforada és el fonament moral del capitalisme Anglo-Nord-americà imperant. Pot el model social europeu fer-li front per assegurar la seva pervivència futura? Fem pagar impostos als que més tenen i que escapen de contribuir a la prosperitat de qui els fan cada vegada més rics.


El gat negre i altres contes\nEl gat negre és un dels grans clàssics de la literatura de terror. Però, de fet, hi ha pocs contes d’Edgar Allan Poe que no puguin rebre aquesta consideració i aquest volum us ofereix les narracions més emblemàtiques del geni nord-americà. Endinseu-vos en l’obscur món en què els gats negres són quelcom més sinistre que una mascota, descobriu el misteri espectral que s’amaga en els ulls de l’enigmàtica lady Ligeia, escolteu com batega el cor d’un difunt...\nEl gat negre i altres contes et convida a fer el primer pas vers el món narratiu de Poe. Els qui no s’han submergit mai en el seu terrorífic univers trobaran en aquesta antologia una porta oberta a un món obscur i misteriós. Vols travessar-la?\nEdgar Allan Poe (1809-1849) és considerat el pare del relat de terror modern. Amb una vida tempestuosa, marcada per l’abandonament del seu pare i la mort de la seva mare durant la infantesa i per l’alcoholisme d’adult, va iniciar-se molt jove en l’escriptura de poesia. Però va ser com a narrador de terror que va passar a la història de la literatura. De la seva ploma van néixer alguns contes tan cèlebres com El gat negre, Ligeia, El cor delator o La màscara de la Mort Vermella, recollits en aquest volum. Poe va significar un abans i un després en el gènere de terror.


Amb vetusta gonella: Espriu - El meu poble i jo\nEspriu - El meu poble i jo\nEscola en Català denuncia les agressions que pateix la llengua catalana a les nostres escoles per part del govern del PP i dels tribunals espanyols i convoca els catalans i les catalanes a mobilitzar-nos per aturar aquestes sentències judicials.\nEns concentrarem el proper dissabte 11 de febrer a les 17:30h davant la seu del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (Pg. Lluís Companys 14-16 Barcelona), tribunal que és a punt de sentenciar contra la immersió lingüística en català a l’escola. Us adjuntem el cartell de la concentració perquè el pugueu fer córrer.\nReenvia aquest correu a tots els teus contactes i aconseguim una important mobilització el proper dia 11 de febrer.\nCompartiu-ho per Twitter afegint aquest enllaç: http://ves.cat/a5xt a la vostra piulada!\nPublicat per KRT a 19:08


Pals reivindica la seva tradició nadalenca amb la 39a edició dels Pastorets - Ajuntament de Pals\nSou aquí: INICI Notícies Actualitat Pals reivindica la seva tradició nadalenca amb la 39a edició dels Pastorets\nLes diferents funcions dels Pastorets tindran lloc els dies 6, 12 i 13 de gener al Pavelló Poliesportiu de Pals, a les 18 h.\nTorna el Nadal i, un any més, tornen els Pastorets de Pals. Ho faran amb la representació de l'obra La flor de Nadal, de Francesc A. Picas. La 39a edició dels Pastorets tindrà lloc els dies 6, 12 i 13 de gener al Pavelló Poliesportiu de Pals. Les tres funcions seran a les 18 h.\nSergi Brull, alcalde del municipi, destaca que “es tracta d’un espectacle que ja forma part de la nostra història com a vila. Els Pastorets arriben així a una 39a edició. Això significa que són 39 anys de representacions, des de l'any 1979, amb més de dues generacions de palsencs implicades”. Finalment, Brull ha volgut agrair, en nom de tot l'Ajuntament, tot l'esforç i implicació destinats per part de l'Associació Cultural i Esportiva El Pedró. “Gràcies per fer-ho possible, any rere any”, diu l'alcalde.\nAl mes de novembre, l'equip de Pastorets de Pals va iniciar les trobades i reunions prèvies de coordinació d'assajos i de proves de vestuari. L'espectacle inclourà efectes especials, d'il·luminació i sonorització, i comptarà amb veus i música interpretades en directe. Si voleu seguir tota l'actualitat del grup, ho podeu fer a les xarxes socials. Concretament, a Facebook i a Instagram.


IB3 | FAPA Mallorca assegura que les beques menjador “no arriben a les famílies que ho necessiten”\nPortada > societat > FAPA Mallorca assegura que les beques menjador “no arriben a les famílies que ho necessiten”\nFAPA Mallorca assegura que les beques menjador “no arriben a les famílies que ho necessiten”\nExigeix a la Conselleria que la quantitat d'ajudes que han queda sense gastar, més de 2,7 milions d'euros, es dediquin "a la finalitat a la qual estaven dirigides"\nLa Federació d’Associacions de Famílies d’Alumnes (FAPA) de Mallorca ha assegurat aquest dilluns que les ajudes de menjador de la Conselleria d’Educació “no arriben a les famílies que ho necessiten”.\nEn un comunicat, FAPA ha incidit en què la reducció en el nombre d’usuaris de menjador ha estat “superior en els centres públics”. “Per als centres públics l’obertura del menjador ha estat una prioritat, però moltes vegades a costa de reduir el nombre d’usuaris que el necessiten de manera imprescindible”.\nAixí mateix, han alertat sobre la publicació “més tard” de la convocatòria d’ajudes, que va ser el 6 d’octubre en 2020 enfront de l’1 de juny de 2019. “Això ha tingut com a conseqüència que moltes famílies no comptessin amb aquestes ajuda des d’un principi”, ha afirmat FAPA.\nEn una situació de crisi com l’actual, ha afegit, “aquestes ajudes cobreixen com a màxim el 50% del cost real del menjador ja que no s’inclou el cost dels monitors”.\nPer a FAPA, la conseqüència d’aquesta situació és que hi ha, com a mínim, 3.212 alumnes “que si haguessin fet la sol·licitud i haguessin tingut unes ajudes més aviat, ara tindrien assegurada una alimentació de qualitat cada dia de classe”.\nPer aquest motiu, l’entitat ha exigit a la Conselleria que tota la quantitat d’aquestes ajudes, més de 2,7 milions d’euros que han quedat sense gastar, es dediquin “a la finalitat a la qual estaven dirigides i s’articulin mecanismes perquè els menjadors escolars puguin complir la seva funció”.\nSegons va informar la setmana passada la Conselleria, els centres educatius de les Illes Balears ja disposen de les llistes definitives de la convocatòria d’ajuts de menjador per al curs 2020/21 que arriba a 5.973 beneficiaris, front els 6.238 del curs passat. Una reducció de 265 alumnes. D’aquest total, 2.547 (2.462 del curs passat) seran alumnes de centres concertats i 3.426 (3.498 del curs passat) de centres públics.\nSegons el conseller d’Educació, Martí March, “finalment les sol·licituds han baixat i al final s’han gastat 4.281.642 euros, del total dels 7 milions” que hi havia prevists. Per la qual cosa, March també va afegir que dels doblers que no s’han gastat (més de 2,7 milions) “no es perdran. Treballarem amb els centres educatius, per mirar d’atendre les situacions sobrevingudes associades a la pandèmia i continuar ajudant a les famílies”.\nQuant als motius pels quals ha baixat tant el nombre de sol·licituds, el conseller ho atribueix d’una banda a la por que al principi de curs tenien moltes famílies de deixar els infants a menjador ja que es barrejaven integrants de diferents grups i per altra banda, per la situació econòmica que molts han optat per dinar a casa.


Història del Club – cnmontjuic.cat Història del Club – cnmontjuic.cat\nHistòria del Club Natació Montjuïc\nNaixement del Club Natació Montjuïc\nL’1 d’abril de 1944 va néixer el Club Natació Montjuïc amb l’objectiu d’ensenyar a nedar, formar nedadors i revitalitzar la natació catalana.\nEl seu reconeixement social del CNM va arribar quan la Federació Catalana de Natació li atorgava la medalla al Mèrit Esportiu.\nCursets de Natació per als escolars del districtes II i V\nPioner a l’estat, l’èxit d’aquesta experiència va donar pas a la creació de la Comisión Nacional de Natación Escolar y Utilitaria.\nInauguració de la piscina coberta de Montjuïc\nVa tenir lloc el 4 de juliol de 1966 presidint l’acte el Cap d’Estat Francisco Franco.\nInauguració de la primera fase de la Ciutat esportiva\nEstant enllestides sis pistes de tennis de terra batuda i dues de paviment, i la primera fase del camp de rugbi i la pista d’atletisme.\nS’inicia la segona fase de la construcció de la Ciutat Esportiva\nAmb la piscina de 50x21m, l’edificació del local social i el restaurant.\nInauguració de la nova zona Ciutat Esportiva\nInauguració de la nova zona Ciutat Esportiva, que es va oficiar l’agost de 1979 amb la celebració dels 69 Campionats d’Espanya de Natació.\nSeu d’entrenament dels Jocs Olímpics del 92\nL’any 1992 les instal.lacions del Club Natació Montjuïc varen esdevenir com a seu d’entrenament dels Jocs Olímpics d’aquell mateix any.\nseu d’entrenament en la 15n FINAL dels Campionats del Món de Natació\nLa Ciutat Esportiva Montjuïc va ser seleccionada com a seu d’entrenament dels més prestigiosos equips, des de Espanya a Estats Units, en la 15n FINAL dels Campionats del Món de Natació.\nUna ciutat esportiva enmig de Barcelona\nEnmig de Barcelona, a la muntanya de Montjuïc, la Ciutat Esportiva Montjuïc és un área privilegiada que disposa de més de 7 hectàrees de terreny per a la pràctica esportiva i per gaudir de la natura.\nDes del seu inici, té com a objectiu principal el foment, el desenvolupament i la pràctica continuada de la natació i el waterpolo, que són els esports bàsics de l’entitat i li donen la raó de ser, així com també de qualsevol altra activitat física, cultural i esportiva, tan a nivell social com esportiu.\nPer això, el nom de la entitat sempre havia sigut Club Natació Montjuïc.\nPerò el Club ofereix molt més que l’han convertit en una veritable Ciutat Esportiva enmig de Barcelona, dotada d’unes instal.lacions esportives que permeten la pràctica de la natació i les seves especialitats al més alt nivell, així com també, altres esports com el tennis, el fitness i les activitats dirigides, els esports de pista, el golf, el frontó, l’esquaix, el pàdel o la petanca, entre d’altres.\nEn un clima de convivència, l’esport de competició es combina amb l’esport social, és a dir, esport per a tothom, esport a qualsevol edat i per qualsevol col.lectiu.\nL’1 d’abril de 1944 va néixer el Club Natació Montjuïc amb l’objectiu d’ensenyar a nedar, formar nedadors i revitalitzar la natació catalana. Un centre on fer esport en uns barris modestos de Barcelona (Poble Sec i Raval), omplint el buit que havien deixat el desaparegut Mare Nostrum i CE Mediterrani que s’havia traslladat a Sants.\nEl nou Club no tenia ni diners ni mitjans, però si molta il·lusió per a tirar endavant aquells objectius. Els entrenaments es feien a la piscina municipal de Montjuïc i els hiverns els dedicaven a fer gimnàstica sueca.\nEl Montjuïc va convertir-se en un Club digne d’exemple demostrant que no era un “bluf”. El seu reconeixement social va arribar quan la Federació Catalana de Natació li atorgava la medalla al Mèrit Esportiu el 1949.\nLa piscina Municipal de Montjuïc va representar pel Club la seu on va créixer perquè, com la majoria de clubs de natació barcelonins que no disposaven de piscina pròpia, va ser on es van iniciar els seus nedadors.\nLa natació infantil ha estat una tasca constant en la vida del Montjuïc i que forma part de la intensa campanya “pro-natació” del Club, no solament en quant al foment de l’esport en general sinó també per la necessitat real i social de saber nedar.\nEls cursets de natació infantil que s’organitzaven amb caràcter municipal des de 1948 s’amplien a partir de 1951 a cursets per als escolars del districtes II i V. Va ser el pioner en tot l’estat en posar en pràctica aquesta experiència, l’èxit de la qual va donar pas a la creació de la Comisión Nacional de Natación Escolar y Utilitaria, comissió incorporada a la RFEN propiciant l’augment posterior de cursets d’aquest tipus en tot el país.\nEl 1959 es fa efectiu l’acord amb l’Ajuntament de Barcelona pel qual el CN Montjuïc disposa d’una part de la platja del Passeig Marítim.\nEl ple de l’Ajuntament de 29 d’abril de 1959 va acordar la construcció de la piscina coberta del Montjuïc, de caràcter municipal i cedida en usufructe al Club. La inauguració va tenir lloc el 4 de juliol de 1966 presidint l’acte el Cap d’Estat Francisco Franco.\nLa Ciutat Esportiva va ser l’objectiu que Joan Ballart es proposà des de que en el 1972 va ser elegit president del Club. Les obres van iniciar-se el 15 d’abril de 1976. La inauguració de la primera fase d’instal·lacions va tenir lloc el 3 d’octubre de 1976, estant enllestides sis pistes de tennis de terra batuda i dues de paviment, i la primera fase del camp de rugbi i la pista d’atletisme. A principis de 1978 es va iniciar la construcció de la piscina de 50x21m, l’edificació del local social i restaurant.\nTot va quedar a punt per a la inauguració de la nova zona de la Ciutat Esportiva, que es va oficiar l’agost de 1979 amb la celebració dels 69 Campionats d’Espanya de Natació.\nEl Club Natació Montjuïc, és propietari d’un terreny de 70.000m2, ubicat a la Muntanya Montjuïc, a l’antiga predera de Can Borinot.\nAvui, el Club s’ha convertit en una veritable Ciutat Esportiva enmig de Barcelona on gaudir amb amics i família de la natura i de l’esport en un entorn envidiable.\nÉs per tot això que aquest 2013, la Ciutat Esportiva Montjuïc va ser seleccionada com a seu d’entrenament dels més prestigiosos equips, des de Espanya a Estats Units, en la 15n FINA Campionats del Món de Natació.


1.-Seqüència d'activitats de lectura, recerca, escriptura i creació amb treball col·laboratiu sobre el llibre Pel·lícula Verge, contes perversos, de Jordi Sierra i Fabra, elaborat en el wiki Peliverge. Es descriu al vídeo.\n2.-Projecte de lectura i creació en què s'elabora un relat digital motivat per la novel·la JO, de Jordi Sierra i Fabra, descrit al vídeo, i relatat en les distintes entrades del blog així com al wiki Portfoli4.\n3.-Activitats de lectura amb la novel·la La mosca, de Gemma Pasqual: fòrum de discussió, pòsters digitals, tertúlies literàries dialògiques.\n4.-Seqüència d'activitats de recerca, escriptura i creació per tal de fer una exposició de manifestos actuals i històrics en format de pòster, amb l'aplicació edu.glogster.com\n5.-Ressenyes en àudio de les lectures de classe, al blog de 4t ESO.\n6.-Monòlegs enregistrats dels personatges d'una novel·la, al blog de 4t ESO. Conversió en un videolit. (Pot ser vist també com un #booktrailer)\n7.-Antologia poètica dels alumnes després d'una seqüència d'activitats relatada en aquests posts del blog d'aula:\n1.-Poemes recitats de l'Illa amb llunes 2.-Composició d'un poema propi 3.-Publicació dels poemes i l'antologia selecta 4.-Resultats de l'avaluació i els aprenentatges 5.-Videoantologia de nou poemes de 2n ESO i podcast\n8.- Creació de Videolits amb lectures poètiques o en prosa. Activitat sobre les obres teatrals de Guimerà Terra Baixa i Maria Rosa descrita en tres apunts de blog:\n1. El poder del videolit per a recrear una lectura\n2. Literatura i videolits: Terra baixa (2013)\n3. Guanyadors del 2n concurs de videolits: Maria Rosa (2014)\nExemple de videolit d'una alumna de 1r de Batxillerat:\n9.-Estudi del còmic i de l'auca mitjançant la recreació dels llibres de L'Odissea (Bromera Edicions) en 2n ESO. Vídeo de les activitats relatades pels alumnes.\n10.-Per l'interés que poden tenir aquelles aportacions, incloc un breu video-resum amb imatges i text del que va significar per a mi (en col·laboració amb M. Civera) el III Congrés Leer.es: Motius per a llegir, celebrat a Madrid el novembre de 2011.


2324 - 04/02/2014 - 2324\n2324 - 04/02/2014\nLa publicitat de les balances fiscals per part del Ministeri d'Hisenda ha encapçalat el programa d'avui. Finalment, el titular del departament, Cristóbal Montoro, s'ha decidit a fer públiques les temudes balances fiscals. La presidenta del PP madrileny, Esperanza Aguirre, a través del programa "Els matins" de TV3, ha reclamat la transparència d'aquests comptes. Aguirre és una de les veus autoritzades del PP que també vol que es faci la llum en aquest àmbit.\nEls tertulians d'avui, Toni Bolaño, Bernat Dedéu i Quico Sallés, també han tractat de la decisió del Consell de Garanties Estatutàries de portar "la llei Wet" al Trobunal Constitucional. Almenys s'han trobat nou articles inconstitucionals, com ara el que qüestiona que la llei pugui jutjar el repartiment lingüístic a les aules que decideixi la Generalitat de Catalunya.\nLa resposta que la Fundació Catalanista i Demòcrata --CatDem--, a través del seu director Francesc Sánchez, sobre les vint preguntes de la FAES contra el nacionalisme català ha estat tractada a la meitat del programa. CatDem pensa rebatre els postulats antiindependentistes de la FAES i, sobretot, desbaratar els seus plantejaments catastrofistes d'una hipotètica Catalunya segrageda d'Espanya.\nI, per acabar, les dades de l'atur del mes de gener. A Catalunya ha pujat un 1,44%, és a dir, ara hi ha 633.871 aturats. Però respecte al gener de l'any passat, ha baixat en unes 30.000 persones. Pel que fa a l'afiliació a la Seguretat Social, han baixat al gener i també al còmput de fa un any. En total hi ha 2.848.000 afiliats a Catalunya i a Espanya, 16.173.000\nEl temps VESPRE - 15/12/2019


Quina quantitat hauríem de destinar al lloguer? - Caixa Enginyers\nA partir d’aquí, ens hem de preguntar: quin lloguer podem pagar i quin percentatge pot suposar-ne del nostre sou?\nLímit de les 40 vegades\nExisteixen valors o regles que serveixen per calcular una referència de la despesa apropiada per destinar al lloguer. La regla del límit de les 40 vegades indica quina és la quantitat màxima que un ciutadà hauria de pagar pel lloguer en funció dels seus ingressos anuals.\nAixí, doncs, els càlculs es basen en el fet que la persona ha de tenir un sou anual que, com a mínim, sigui igual que el lloguer mensual de l’habitatge multiplicat per 40. Tot i així, aquesta regla és un indicador del que hauria de ser, però no sempre és viable.\nS’ha de tenir en compte que el preu varia depenent de la ciutat i el barri on estigui ubicat l’habitatge. Segons dades de l’Observatori d’Habitatge i Sòl publicades pel Ministeri de Foment el mes de desembre passat, el preu del lloguer a Espanya arriba a una mitjana de 674 euros al mes. No obstant això, tal com comentàvem, hi ha diferències per províncies, les quals van des dels 819 euros de Madrid fins als 769 de Barcelona, passant pels 336 euros de Lugo.\nRegla del 30 %\nD’altra banda, també seria ideal que les despeses del lloguer no sobrepassin el 30 % dels nostres ingressos bruts menys els deutes.\nAquest càlcul, en molts de casos, no es pot complir. De fet, segons l’Observatori d’Emancipació del Consell de la Joventut d’Espanya, els joves han de destinar un 105 % del seu sou per pagar un lloguer mitjà a Madrid. Aquest fet suposa que la majoria de joves acabin compartint pis.\nEn tot cas, actualment existeixen models alternatius que es poden adaptar a les necessitats dels joves, els quals poden viure en millors condicions tenint en compte els seus ingressos. Una opció és l’habitatge cooperatiu o cohabitatge.\nAquestes teories són d’ajuda, però, depenent de la situació de cadascú, poden ser complicades de complir. No obstant això, els preus dels lloguers varien en funció de les seves característiques, de la ubicació i dels metres quadrats.\nAbans de decidir-nos, hem de tenir clares les nostres necessitats i poder trobar un habitatge ajustat al nostre pressupost. D’aquesta manera, és possible que l’opció que més s’adeqüi als nostres interessos sigui l’adquisició d’una llar, ja que, encara que la inversió inicial és més gran, pot arribar a servir com a mesura d’estalvi en un futur. A més a més, la compra et permet reformar-la i decorar-la al teu gust.\nSi estàs pensant a adquirir un habitatge, a Caixa d’Enginyers tenim diferents modalitats d’hipoteques. T’acompanyem en cada pas perquè converteixis el teu habitatge en la llar amb la qual somies.\nSi prefereixes escoltar-ho en format podcast pots fer-ho aquí:\nTags:Hipotecalloguerpisos de lloguercompraarrendamentsou


IB3 | IB3 TELEVISIÓ: Programació per a la Nit de Nadal\nDijous 24 a les 21.00\tIB3 TELEVISIÓProgramació per a la Nit de Nadal\nMISSATGE DE NADAL DE SA MAJESTAT EL REI\nIB3 Televisió emet dimarts, en directe, a les 21.00 h, el missatge de Nadal de Sa Majestat el rei Felip VI des del palau de la Zarzuela. Aquest missatge donarà sortida a l’època nadalenca i serà punt clau per conèixer l’opinió del cap de l’Estat espanyol, a més de felicitar les festes i animar-nos a començar amb bon peu l’any nou. La televisió autonòmica balear emetrà aquest espai tradicional després de l’Informatiu IB3 Notícies Vespre.\nCONCERT DE NADALES AL TEATRE PRINCIPAL DE PALMA\nJust després del programa El Nadal d’IB3, a les 21.45 h, IB3 Televisió emetrà el Concert de Nadales des del Teatre Principal de Palma. La capital celebra l’inici de les festes nadalenques amb aquest concert en què totes les formacions del Cor del Teatre Principal combinen les nadales amb el repertori operístic. Un concert amb les actuacions de Cor Petitons, Cor Infantil, Cor Juvenil i Cor del Teatre Principal de Palma, que podreu veure a IB3 Televisió.\nCANT DE LA SIBIL·LA 2015\nJust després, i com ja és tradició a la televisió autonòmica, podrem veure l’actuació patrimoni immaterial de la humanitat: el Cant de la Sibil·la.\nEnguany, cantarà Margalida Rodríguez Martín, alternant amb la Capella Mallorquina que interpreta els interludis del Cantoral de la Concepció i d’”El jorn de judici” del Mestre Bartomeu Cárceres (s XVI, Cançoner del Duc de Calàbria) i d’Alfons X el Savi (Entre Ave et Eva, Cantigues). L’acompanyarà a l’orgue Mn Bartomeu Veny Vidal.\nEl nin Guillem Salvà i Gual, seguint una antiga tradició de la nostra terra, pronunciarà el “sermó de la Calenda”, que proclama a l’assemblea reunida el Naixement del Senyor. Ho farà amb les paraules de qui va ser canonge de la Seu, Mn Antoni Maria i Alcover.\nEl Cant de la Sibil·la és un drama litúrgic de melodia gregoriana que va tenir molta difusió durant l’edat mitjana al sud d’Europa i que s’interpreta de forma tradicional a la missa del Gall a les esglésies de Mallorca (entre les quals destaquen les interpretades al monestir de Lluc i a la catedral de Palma), i a l’Alguer, poble de Sardenya.


Muai tai, la lluita dels febles | Blog de viajes Altaïr\nEls orígens del muai tai es remunten al segle XV, en un moment determinat de les lluites seculars entre Tailàndia i Myanmar. Conten les cròniques que un soldat tailandès empresonat pels birmans va recuperar la llibertat en vèncer, completament desarmat, dotze guerrers enemics. El rei siamès Naresuan el Gran va establir, cap a la fi del segle XVI, l’obligatorietat d’entrenar l’exèrcit amb les tècniques del muai tai. En els orígens, el muai tai era un combat cos a cos ferotge. Cap a la dècada de 1930 es va regular l’exercici d’aquesta lluita reglamentant-la de manera semblant a la boxa. De llavors ençà es practica en un ring convencional, sobre una superfície de lona. Els contrincants usen guants de boxador i lluiten per espai de tres minuts en cadascun dels cinc assalts de què es compon un combat. Malgrat l’aparent homologació amb la boxa les diferències són notables, essencials. Sense el ritual que l’embolcalla, el muai tai no tindria raó de ser. Una litúrgia quasi religiosa és omnipresent en la boxa tailandesa. Els estadis de muai tai són temples consagrats a aquesta modalitat de lluita, entesa a la vegada com a tradició, esport i font d’importants guanys econòmics. El muai tai és un combat cos a cos violent que es basa en la tàctica de descobrir les febleses de l’adversari. El lluitador de muai tai es deu al seu tutor. El mestre el prepara, l’instrueix en la tècnica i el mentalitza. Quan l’instructor determina que l’alumne és apte pel combat li atorga un nom, amb el qual serà conegut a partir del moment que puja per primera vegada, com a professional, al ring.\nArribo a l’estadi de Korat una hora abans de començar els combats. Fora l’edifici no hi ha ningú; com que la porta és oberta opto per passar a l’interior. A dins només veig un parell de joves que proven un amplificador de so. Segur que boxadors i entrenadors aniran arribant d’un moment a l’altre. El propietari arriba de seguida. És un senyor gras, amb els cabells engominats. Exhibeix ostentosos anells d’or amb gemmes incrustades. Vesteix una camisa lluenta de seda, de color blau marí. El primer que fa en arribar és encendre les espelmes de l’altar dels esperits. Seguidament posa un manyoc de barres d’encens al centre. Resa durant uns minuts. Manté el cap cot i les mans plegades a l’altura del front.\nA les vuit del vespre, entren els primers espectadors a l’estadi. De boxadors encara no n’arriba cap. M’assec darrera una taula al damunt de la qual hi ha una estesa de guants de boxa, pantalons reglamentaris i uns quants protectors de genitals de plom, folrats de cuir. Una colla de nens apareixen de sobte. Acompanyen un amic que ha de boxejar aquest vespre. Intercanvien unes paraules amb l’individu responsable del material. Es dirigeixen a la bàscula. El nen boxador, d’onze anys, pesa 25 quilos. Es despulla davant la taula del material. Els companys li encasten el protector dels genitals damunt els calçotets; després, es posa els pantalons curts de combatre. El cosset de la criatura és menut, sembla molt fràgil. Altres infants lluitadors, de la mateixa edat o més grans, van presentant-se a l’estadi. En molts casos els acompanyen els pares, els germans, els avis, els amics. L’entrenador hi és sempre. Les grades de l’estadi serveixen de vestidor i lloc de massatge. Els lluitadors s’estiren als bancs. Normalment és el pare o un company qui els massatge el cos. Els unten amb olis perfumats i liniments. Abans de posar-los els guants els cenyeixen unes llargues benes de cotó a les mans. Com que els guants són massa grans per les mans tan petites, els estrenyen i fixen als canells amb cinta adhesiva de l’emprada per embalar. En acabar de vestir-los els donen instruccions. Els nois escolten l’entrenador amb atenció, a peu dret, seriosos, amb els ulls fitant a terra. Arriba el moment que la primera parella de lluitadors puja al quadrilàter. Les criatures salten al ring vestits amb folgats barnussos d’adults. Són tan llargs que els arrosseguen. Quan anuncien el seu nom pels altaveus aixequen els braços per saludar el públic. Al cap duen cenyit el mong-kon, l’ornament sagrat que els ha de protegir de caure en desgràcia. En una cinta que porten lligada al braç s’amaga una petita estàtua de Buda embolicada curosament amb tela. És un amulet de propietats màgiques, amb més o menys poder depenent del monjo que l’hagi beneït. Els tres músics, a una certa distància del ring, comencen a tocar els instruments. L’oboè, el timbal i el címbal acompanyen els moviments sinuosos dels lluitadors durant el ram-nuay, la dansa cerimonial que precedeix cada combat. Ballen per expressar obediència i respecte a l’entrenador, i per demanar protecció als esperits benefactors del muai tai. El repic sec de la campana anuncia l’inici del primer assalt. Les criatures s’encaren, tenses, però sense parar de moure’s. Com pollastres de brega. Abans d’entrar en combat s’estudien. La campana anuncia l’inici de l’assalt. S’ataquen a una velocitat prodigiosa. Els cops amb els peus, punys, colzes i genolls sempre són precisos, contundents. A mesura que la lluita progressa el frenesí del públic també: aposten cada vegada més alt a favor d’una o altra criatura. Els tres àrbitres al peu del ring valoren l’habilitat i la tècnica de cada contrincant. Guanya el millor. Per punts. El vencedor, tan macat com el perdedor, expressa respecte postrant-se quatre vegades a la lona, una davant de cada àrbitre. La darrera postració l’adreça al públic. Un dels àrbitres diposita un feix de bitllets entre les dents serrades del noi que ha guanyat. Així que baixa del ring, l’entrenador li arrenca els diners de la boca i se’ls fica cuita-corrents a la butxaca.\nComentari del vídeo:\nDues criatures lluitant en un ring. Nens de sis anys. El vídeo arrenca al moment que el pare d’un dels nens el prepara pel combat. De primer, embolica una bena als canells i les mans per protegir-les. Després, li aplica un massatge. Presencien l’escena la mare i una germana del lluitador. Comença a sentir-se la música característica del muai tai, oboè, timbal i gongs. La música que acompanyarà els lluitadors mentre s’esbatussin al ring. Seguidament veiem la mateixa acció de posar les benes, però ara aplicada a l’altre contrincant. Escenes explosives de lluita entre els dos infants. Pot ser que les imatges fereixin els ulls i sentiments d’algunes persones. Amb el vídeo em limito a exposar la realitat. La gravació vaig fer-la a l’estadi municipal de Surin el 27 de gener de 2007. El mateix dia vaig gravar una lluita de muai tai entre dues noies, una modalitat que va guanyant terreny, però encara és una raresa. D’aquí que convido a veure-la a qui li interessi i s’hi vegi amb cor.\nComentari a la fotografia en color al capdamunt de la crònica:\nUn company fa massatge al lluitador abans del combat. El noi és estirat damunt una catifa posada sobre el terra, al costat del ring. La germana del lluitador té el menut de la família a la falda. La fotografia és feta a Loei, al nord-est de Tailàndia, durant els combats de muai tai que se celebraven en el transcurs d’una fira popular a l'aire lliure.


Guix o embenat compressiu\nCristina Bru, Alba (PAMEM) Prades.\nUn guix o un embenat compressiu es posen per immobilitzar una extremitat i, així, donar-li temps perquè es recuperi després d’una lesió dels músculs, tendons o ossos. Cal tenir cura tant de l’extremitat com de l’embenat o del guix. Feu el repòs que us recomanin. Eviteu, però, un repòs absolut que pugui afavorir l’aparició de trombes.


Curso CURS C1.1 (SUFICIÈNCIA) DE VALENCIÀ . ALCOI. Universitat Politècnica de València\nCURS C1.1 (SUFICIÈNCIA) DE VALENCIÀ\nDes del 30/09/19 fins al 09/12/19\nLes classes són dilluns i dimecres, de 16 a 18 hores\nMATRÍCULA: Del 22 de julio de 2019 (9:00) al 17 de septiembre de 2019 (14:00)\nAquest curs és BIMODAL i combina dues modalitats d'ensenyament-aprenentatge. Consegüentment, hi ha dos\nGRUP 2: POLICONNECTA (TOTS ELS CAMPUS): 40 hores en línia a través de Policonnecta + 20 hores de\ntreball autònom en línia.\nEn el curs es tracten continguts corresponents a normativa lingüística, sociolingüística, comprensió i\ninteracció oral, i comprensió i interacció escrita.\nAquest curs és bimodal, combina dues metodologies d'ensenyament-aprenentatge i, consegüentment, hi ha dues modalitats d'alumnes, segons s'acullen a l'una o a l'altra:\na. Grup modalitat semipresencial: hi ha 40 hores de classe presencial, en què es tracten continguts de normativa lingüística i s'hi treballa especialment la comprensió i la interacció orals. A més, 20 hores de treball autònom en línia a través de PoliformaT.\nb. Grup modalitat Policonnecta: treball completament en línia. Els alumnes segueixen les 40 hores de classe presencial mitjançant l'eina Policonnecta, i fan, a més, 20 h de treball autònom a través de PoliformaT. Cal que l'ordinador dels alumnes tinga càmera i micròfon, per a intervenir a classe.\nEn ambdues modalitats hi ha tasques d'expressió escrita i d'expressió oral dividides per col·lectius (PAS, PDI o estudiants), obligatòries, adaptades a les característiques i les necessitats de cadascun d'aquests col·lectius, i amb la intenció de proporcionar-los coneixements i habilitats per a incorporar el valencià a les seues tasques quotidianes dins de la UPV (tasques administratives, informàtiques i d'atenció al públic; docència i investigació; estudis).


Disclaimer - Trendzit\nExempció de responsabilitat de trendzit.xyz\nSi necessiteu més informació o teniu cap pregunta sobre l’exempció de responsabilitat del nostre lloc, no dubteu a posar-vos en contacte amb nosaltres per correu electrònic a admin@trendzit.xyz.\nExempcions de responsabilitat per a trendzit.xyz\nTota la informació d’aquest lloc web (https://trendzit.xyz/) es publica de bona fe i només amb finalitats informatives. trendzit.xyz no ofereix cap garantia sobre la integritat, fiabilitat i precisió d’aquesta informació. Qualsevol acció que feu sobre la informació que trobeu en aquest lloc web (trendzit.xyz) està estrictament sota la vostra responsabilitat. trendzit.xyz no serà responsable de cap pèrdua i / o dany relacionat amb l’ús del nostre lloc web.\nDes del nostre lloc web, podeu visitar altres llocs web seguint hiperenllaços a aquests llocs externs. Tot i que ens esforcem per proporcionar només enllaços de qualitat a llocs web útils i ètics, no tenim cap control sobre el contingut i la naturalesa d’aquests llocs. Aquests enllaços a altres llocs web no impliquen una recomanació per a tot el contingut que es troba en aquests llocs. Els propietaris i el contingut del lloc poden canviar sense previ avís i es poden produir abans que tinguem l’oportunitat d’eliminar un enllaç que potser hagi anat “malament”.\nTingueu en compte també que, quan sortiu del nostre lloc web, és possible que altres llocs tinguin diferents polítiques i termes de privadesa que estan fora del nostre control. Assegureu-vos de consultar les polítiques de privadesa d’aquests llocs, així com les seves “Condicions del servei”, abans de dedicar-vos a cap empresa o de penjar informació.


Burjanadze deixa de ser jugador del MoraBanc - El Periòdic d'Andorra\n33 Burjanadze passa entremig dels seus companys en un partit de fa dues temporades. | Maricel Blanch\nLes dues parts volien arribar a un acord i aquest s’ha acabat produint. El BC MoraBanc Andorra i Beqa Burjanadze van signar el compromís per a que el jugador georgià quedi desvinculat del club. Amb aquesta confirmació, John Shurna té la porta oberta per reintegrar-se al grup i començar a entrenar.\nMoraBanc i Burjanadze van protagonitzar durant la setmana un estira-i-arronsa per a que es produís un acord que les dues parts consideressin satisfactori. Aquest es va produir ahir. El jugador encara tenia un any més de contracte i d’aquesta manera queda del tot rescindit. L’entitat es va decidir anteriorment per no comptar amb el jugador per no estar clara la data de la seva tornada a les pistes, i com aquesta mateixa setmana exposava el president, Gorka Aixàs, el club no estava en condicions de pagar un any més el sou d’un component de la plantilla que no juga, com va succeir la temporada passada amb Burjanadze, amb un llarg període de recuperació de la lesió que va patir al genoll al final de la campanya 2016-17, i per la qual va haver de passar pel quiròfan.\nBurjanadze queda lliure per fitxar per qui vulgui, i el primer en la graella de sortida és el Delteco GBC, que va arribar a un acord amb el jugador, però que no volia pagar cap mena de clàusula de rescissió per fer-se amb el seus serveis. L’equip andorrà va oferir la renovació a Shurna per substituir, però no es podia confirmar el retorn fins que no arribés la desvinculació. El nord-americà, properament, s’integrarà als entrenaments de l’equip.


Lliurament dels premis dels concursos de la 3ª Festa BBVA de la Tardor | Fundació Antiga Caixa Sabadell 1859\nEntrada creada 20 Novembre 2017 - Actualitat i premsa, Bloc.\nEl passat diumenge 19 de novembre de 2017 varem celebrar a la masia de Can Deu l’acte de lliurament dels premis del Concurs de Dibuix infantil i del Concurs de Fotografia convocats a rel de la 3ª Festa BBVA de tardor.\nSi voleu veure les obres premiades…\nVolem agrair la participació de tots els infants i adults que van presentar-se als concursos i encoratjar-los a continuar fent-ho a les properes edicions de la Festa BBVA de la Tardor i de la Primavera!!\nLa jornada va ser molt assoleiada i va permetre gaudir de l’acte al barri de la masia. Es van presentar tots els guardonats que van rebre els corresponents premis de mans de la Sra. Maribel Ayala, directora de l’oficina de la Ctra. de Prats de BBVA Cx i el Sr. Hilari Teixidó per part de la Fundació Antiga Caixa Sabadell 1859.\nAl Concurs de Dibuix Infantil es van presentar 360 dibuixos entre les tres categories (de 3 a 5 anys; de 6 a 8 anys; i de 9 a 12 anys) amb una gran qualitat i originalitat que va comportar un repte per al jurat.\nI pel que respecte al Concurs de Fotografia, es van presentar un total de 54 obres que donaven una visió particular de la 3ª Festa BBVA de la Tardor.